Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

15.07.2015р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній зловживає спиртними напоями, матеріальної допомоги не надає, чинить психологічний та фізичний тиск на неї, що негативно впливає на їхню неповнолітню дитину. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спору щодо проживання дитини та поділу майна у сторін немає. Також позивачка вказує на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Ухвалою суду від 01.09.2015р. сторонам надано строк для примирення терміном один місяць. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд, враховуючи те, що в наданий судом місячний строк сторони не змогли примиритися, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, вказуючи, що не хоче розлучатися. Крім того, відповідач повідомив суд, що в період строку для примирення між сторонами сталася сварка. Заслухав пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2001р. сторони уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис № 25 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.07.2001р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного "[PERSON]" було змінено на "[PERSON]". Фактично сторони проживають однією сім'єю, проте спільного господарства не ведуть. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, матеріальної допомоги сім'ї не надає, чинить психологічний та фізичний тиск на позивача, що негативно впливає на їхню неповнолітню дитину. Від шлюбу у сторін є спільна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання дитини та майнового у сторін немає. Протягом строку наданого судом для примирення позивач та відповідач спільної мови не найшли та не змогли владнати свої сімейні суперечки. За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам дружини. При прийнятті рішення суд керується ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved