Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи позов тим, що 27.07.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Внаслідок погіршення сімейних відносин, відповідач протягом тривалого часу проживає окремо, у звязку з чим позивачка звернулась до Івано-Франківського міського суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. На даний\~ час діти проживають з позивачкою та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач не цікавиться життям своїх дітей, не приділяє їм уваги, не бере участі у їх вихованні та відмовляється надавати кошти на їх утримання. Дохід позивачки становить 3 580,90 грн. на місяць, які виплачує їй держава як допомогу при народженні дітей та допомогу на дитину з інвалідністю. Значна сума допомоги йде на лікування сина [PERSON] . Відповідач офіційно не працевлаштований, однак працездатний, фізично здоровий, немає на утриманні інших осіб, які потребують його матеріальної допомоги, матеріально забезпечений, а тому зобовязаний дбати про добробут своїх дітей. Крім цього, відповідач з грудня 2018 року працює в Республіці Польща та його місячний дохід становить близько 15 000,00 грн. А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] щомісячно по 2 500 грн. на кожну дитину та [PERSON] , [INFO] щомісячно по 3 000 грн. до досягнення ними повноліття. 08.05.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задоволити частково, посилаючись на те, що позивачкою не надано суду доказів того, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Протягом останніх шести місяців він перебував на території Республіки Польща, куди прибув у листопаді 2018 року з метою працевлаштування. Повернувшись 05.05.2019 року з-за кордону, виявив, що позивачка виставила на продаж автомобіль, який є їхньою спільною власністю, чим обмежила його права щодо користування автомобілем, не надавши ключі та документи. Позивачка не навела ніяких доказів того що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Відповідач усвідомлює свій обовязок утримувати дітей та не має наміру від нього ухилятися, але вимога про сплату аліментів у заявленому позивачкою розмірі не відповідає вимогам закону, оскільки він тимчасово не працює й не має заробітку. При ухваленні судового рішення просив врахувати його матеріальне становище, відсутність стабільної високооплачуваної роботи та те, що сума аліментів, присуджена до сплати, не повинна погіршувати становище платника аліментів в порівнянні зі становищем одержувача аліментів. Розгляд справи просив проводити без його участі (а.с.26, 27). Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених нею у позовній заяві (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.26, 27). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Згідно копії свідоцтв про народження Серія [NUMBER] від 27.05.2011 року, Серія [NUMBER] від 02.08.2016 року та Серія [NUMBER] від 02.08.2016 року у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно (а.с. 8-10). Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачкою не надано доказів того, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, однак, в матеріалах справи міститься копія довідки №114С від 11.02.2019 року виданої директором ПП ГАЛ-КОМФОРТ, відповідно до якої позивачка [PERSON] , [INFO] та її діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, про що сам зазначає у відзиві на позовну заяву. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров`я. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2019 рік у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов`язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів по 2 500,00 грн. щомісячно на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та по 3 000,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] є завищеним. Суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] по 1 200,00 грн. щомісячно та на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] по 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, що буде відповідати інтересам дітей та зможе забезпечити їх належний фізичний та духовний розвиток. Що стосується розміру аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , то суд бере до уваги те, що [PERSON] [PERSON] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення Серія [NUMBER] (а.с.11) та вважає за доцільне визначити аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] по 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити його належний фізичний та духовний розвиток. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 1 200,00 гривень; [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 1 000,00 гривень; [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 1 500,00 гривень до досягнення ними повноліття, починаючи з 12.02.2019 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved