Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

14.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 18.09.1986 року уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 545. У вказаному шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Зазначає, що не бажає в подальшому підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем, оскільки їхні шлюбні відносини погіршились через морально-етичні причини. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено, разом не проживають, спільного господарства вони не ведуть, а тому він прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, просить суд позов задовольнити. 15.03.2019 року направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 27.03.2019 року. 28.03.2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 15.05.2019 року. Учасники справи в судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала у повному обсязі. Свою прізвище після розірвання шлюбу просить залишити без змін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що 18.09.1986 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Дрогобицьку міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 545, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 05.02.2019 року, а. с. 4. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім'ї сторін по справі являється те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити без змін.

Outcome: approved