Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суді з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі до 04.11.2011 року. [PERSON] (відповідач) по справі є батьком [PERSON] , [INFO] . [INFO] позивачу виповнилось 18 років, відповідно стягнення аліментів з відповідача за рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/2871/13-ц від 13 вересня 2013 року на утримання позивача припинено.\~\~ Позивач є студентом денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр факультету управління фінансами та бізнесу, що підтверджується довідкою виданою Львівським національним університетом імені Івана Франка, за №277 від 08 жовтня 2020 року (а.с. 8), а також студентським квитком серії [NUMBER] виданого 01.09.2019 року. Позивач проживає в гуртожитку №7, що підтверджується довідкою виданою Львівським національним університетом імені Івана Франка за №13 від 11 березня 2019 року (а.с.9), вартість проживання в якому складає 5200,00 грн. на один навчальний рік (а.с.18). В свою чергу, для навчання матір`ю позивача було придбано для позивача: ноутбук Asus X660UD-EJ443 Black вартістю 16999,00 грн. (а.с.17) та інші речі які необхідні для проживання та навчання. Крім того позивач зазначає, що у зв`язку з проживанням та навчанням в м. Львів є регулярні витрати: проїзд з гуртожитку до університету та назад - 15 грн. в день, що складає приблизно 300-400 грн. на місяць; продукти харчування - 150-200 грн. в день, що складає приблизно 4000-5000 грн. на місяць, книжки для навчання, вартість однієї книги складає 100-150 гривень. У зв"язку з викладеними обставинами позивач просить стягувати аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.10.2020 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копії ухвали, позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав 24.10.2020 року. Правом подання заперечення проти позову та розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження скористався, такі заперечення не подав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними матеріалами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі до 04.11.2011 року (а.с.9). [PERSON] - відповідач\~ по справі є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6). [INFO] позивачу виповнилось 18 років, відповідно стягнення аліментів з відповідача за рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/2871/13-ц від 13 вересня 2013 року на утримання позивача припинено.\~\~ Позивач є студентом денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр факультету управління фінансами та бізнесу, що підтверджується довідкою виданою Львівським національним університетом імені Івана Франка, за №277 від 08 жовтня 2020 року (а.с. 8), а також студентським квитком серії [NUMBER] виданого 01.09.2019 року строком до 30.06.2023 року (а.с.22). Позивач проживає в гуртожитку №7, що підтверджується довідкою виданою Львівським національним університетом імені Івана Франка за №13 від 11 березня 2019 року (а.с.9), вартість проживання в якому складає 5200,00 грн. на один навчальний рік (а.с.18). В свою чергу, для навчання матір`ю позивача було придбано для позивача: ноутбук Asus X660UD-EJ443 Black вартістю 16999,00 грн. (а.с.17) та інші речі які необхідні для його проживання та навчання. Крім того, в позивача у зв`язку з проживанням та навчанням в м. Львів є регулярні витрати: проїзд, продукти харчування, покупка книжок для навчання. Стипендію позивач не отримує, навчається на денній формі навчання. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання, не встановлені.\~ Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3"') наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3"") доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна. При прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини встановленого Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2020 рік», який на період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 становить: для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 гpивень. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Проаналізувавши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію позивача та відповідача, який не надавав відзиву на позов, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дитини, та те, що спільна дитина сторін навчається на денній формі навчання, останні апріорі несе витрати на проживання та навчання та необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), що є співмірним з розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2020 рік», оскільки доказів, які б давали підстави стягувати з відповідача аліменти в меншому чи більшому розмірі сторонами не надано та судом не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved