Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка має малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є онуками позивачки. Діти проживають разом з позивачкою, де також зареєстрована [PERSON] , однак тривалий час, з серпня 2018 року, з ними не проживає. Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач веде аморальний та бродяжницький спосіб життя, вживає алкогольні напої, не виконує батьківські обов`язки, вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей не займається, не піклується про їх матеріальний стан, розвиток, життя та здоров`я. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 06.03..2019 року визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на утримання дітей. Ухвалою суду від 17.04.2019 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 27.05.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких заяв, клопотань не заявила. Представник органу опіки та піклування Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження (а.с. 47) позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10,11). Відомості про батька до актових записів про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внесені за вказівкою матері відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодекс України, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 20.07.2018 року (а.с. 17,18). Відповідно до довідок № 79, № 80 від 20.03.2019 року, виданих квартальним комітетом № 5 Олександрійської міської ради Кіровоградської області, позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] та онуками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні (а.с. 14,15). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.02.2019 року, на підставі заяви [PERSON] , встановлено, що за адресою: [ADDRESS] умови проживання задовільні, для виховання та розвитку дітей створено належні умови, окрема кімната, індивідуальні ліжка, чиста білизна, одяг, книжки та іграшки розкладені по шафам. Все необхідне для розвитку дітей є в наявності (а.с. 16). Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 18.03.2019 року, засвідчений головою квартального комітету № 5 Олександрійської міської ради Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , починаючи з серпня 2018 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Відповідно до психологічних характеристик на дітей, наданих адміністрацією НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів №19 - ДНЗ «Лісова казка» Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 27, № 28 від 16.01.2019 року, згідно яких психологом закладу при спілкуванні дітей встановлено, що протягом останнього часу мати дітей їх життям та вихованням не цікавиться, дитячий садочок не відвідує, не приходила до дітей на новорічні свята, матеріально не утримувала, вихованням та утриманням онуків займається бабуся та дідусь (а.с. 20-21). Згода на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , також висловлена педагогічною радою (витяг з протоколу від 10.01.2019 року) та батьківським комітетом (витяг з протоколу від 14.01.2019 року) НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів №19 - ДНЗ «Лісова казка» Олександрійської міської ради Кіровоградської області(а.с. 22-25). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради від 06.03.2019 року № 74/9/10/3 комісія вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на утримання дітей (а.с. 19). У висновку зазначено, що відповідачка не виконує батьківські обов`язки, не займається вихованням дітей, не утримує матеріально, не цікавиться життям та здоров`ям дітей. Діти з серпня 2018 року проживають з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , які їх виховують, утримують матеріально, водять до дитячого садка. Відповідно до витягу засідання батьківського комітету та засідання педагогічної ради дитячого садка, який відвідують діти відомо, що матір майже шість місяців не приводить дітей до садка, не відвідує батьківські збори, не була присутня на новорічних святах. На засідання комісії з питань захисту прав дитини, де розглядалося питання щодо позбавлення її батьківських прав, [PERSON] не з`явилася. Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідачки має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідачки та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час не має бажання спілкуватися з дітьми, не сплачує кошти на їх утримання. Наданий суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, суд приймає до уваги під час ухвалення рішення, оскільки як було встановлено судом відповідачка не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, які зокрема полягають у повазі до прав дітей та їх людської гідності. З огляду на вищевикладене та позицію органів опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо позбавлення батьківських прав відповідачки є обґрунтовані і заявлені з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було доведено, що відповідачка на даний час не приділяє уваги своїм дітям, ухиляється від належного виховання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на дітей, суд встановив наступне. Нормами ч. 2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує обставини, визначені у ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ст. 166 СК України, у зв`язку із позбавленням відповідачки [PERSON] батьківських прав, та оскільки, згідно ст.ст.180,182 СК України, остання зобов`язана утримувати своїх дітей, незалежно від місця проживання дітей, суд стягує із неї аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 02.04.2019 року. При таких обставинах, враховуючи інтереси дітей, позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved