Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] 03.01.2019 року звернувся до суду з позовом до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона" про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати дії відповідача щодо нарахування йому заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в період з 01.01.2006 року по 12.04.2016 року за адресою: [ADDRESS] неправомірними та зобов`язати відповідача провести перерахунок заборгованості з водопостачання та водовідведення в період з 01.01.2006 року по 12.04.2016 року за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що на підставі ордеру [NUMBER] від 04.08.1998 року йому було надано в користування квартиру [ADDRESS] . Після заселення до квартири на нього, як наймача житлового приміщення, відкрито особовий рахунок у відповідача. У вказаній квартирі позивач проживав разом із сім`єю. В подальшому життя з дружиною не склалось, шлюб було розірвано та дружина почала перешкоджати йому у користуванні квартирою. У 2006 році за рішенням Комсомольського районного суду його було визнано таким, що втратив право користування квартирою, яке оспорювалось ним у судах всіх інстанцій. Пізніше йому стало відомо, що ще під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було змінено наймача квартири, її приватизовано та продано за договором купівлі-продажу, що призвело до необхідності його звернення до суду за захистом своїх порушених прав. В кінцевому результаті рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.02.2013 року його визнано наймачем квартири та укладено з ним договір найму. За весь час судових спорів, а саме з 2006 року в квартирі [ADDRESS] він не проживав, оскільки там мешкали сторонні особи. В зв`язку з чим він був змушений звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою. Заселившись до квартири, отримав повідомлення про те, що є заборгованість перед відповідачем за весь час його не проживання у квартирі, а саме з 01.01.2016 року по 12.04.2016 року. Вважає дії відповідача щодо нарахування йому плати за постачання теплової енергії за період травня 2006 року по квітень 2016 року неправомірними. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2019 року справу вирішено призначити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Позивачем подано заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 04.08.1998 року на ім`я [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення [NUMBER] на право на зайняття в порядку обміну житлового приміщення, квартири за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 11). 04.05.2006 року Комсомольським районним судом м. Херсона винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа паспортний відділ Комсомольського району м. Херсона про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа паспортний відділ Комсомольського району м. Херсона про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено, визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В задоволені зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням відмовлено (арк. справи 12). 21.08.2007 року Апеляційним судом Кіровоградської області касаційну скаргу [PERSON] на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.05.2006 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 27.09.2006 року, касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.05.2006 року та ухвалу апеляційного суду від 27.09.2006 року в частині задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] (арк. справи 16-17). Згідно витягу з протоколу №8 засідання міської громадської комісії з житлових питань від 09.08.2006 року комісія пропонує задовольнити прохання [PERSON] визнати наймачем квартири [ADDRESS] [PERSON] (арк. справи 19). 12.10.2006 року Фондом комунального майна м. Херсона на підставі розпорядження №19988 - ж від 12.10.2006 року видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 20). Згідно відповіді Херсонського державного бюро технічної інвентаризації від 12.12.2007 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] згідно Договору купівлі-продажу від 25.10.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.І. за р. №2748 (арк. справи 22). 21.04.2009 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона у цивільній справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, Фонду комунального майна Херсонської міської ради [PERSON], [PERSON] , [PERSON] . про скасування рішення виконкому міської ради та розпорядження ФКМ, визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним, третя особа: приватний нотаріуса Херсонського нотаріального округу Кличановська С.Л. позовні вимоги задоволено, визнано частково недійсним рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради №345 від 15.08.2006 року в частині визнання наймачем кв. [ADDRESS] [PERSON] ; визнано недійсним розпорядження Фонду комунального майна м. Херсона №19988 від 12.10.2006 року, яким спірна квартира була передана у приватну, спільну сумісну власність [PERSON] та членам її сім`ї; визнано недійсним свідоцтво про право власності від 12.10.2006 року яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] ; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25.12.2006 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Кличановською С.Л. за реєстровим №2748; зобов`язано [PERSON] , [PERSON] повернути [PERSON] 24364 грн. вартості квартири; зобов`язано [PERSON] повернути кв. [ADDRESS] у користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк. справи 23-24). 15.04.2011 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона у цивільній справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Херсонської міської ради, управління комунального майна Херсонської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Клічановської С.І., про скасування рішення виконкому міської ради, розпорядження фонду комунального майна Херсонської міської Ради, визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним позовні вимоги задоволено частково. Визнано частково недійсним рішення виконкому Херсонської міської Ради №345 від 15.08.2006 року в частині визнання [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] ; визнано недійсним розпорядження №19988 від 12.10.2006 року фонду комунальна майна м. Херсона про задоволення заяви [PERSON] про приватизацію квартири [ADDRESS] та передачу цієї квартири у спільну сумісну власність; свідоцтво право спільної сумісної власності на зазначену квартиру, виданого 12.10.2006 року фондом комунального майна м. Херсона на ім`я [PERSON] та [PERSON] . В іншій частині позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 25.10.2006 року [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] з [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клічановською С.І. повернення квартири в попередній стан, передання квартири у комунальну власність, визнання наймачем квартири відмовлено (арк. справи 25-26). Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 03.08.2011 року апеляційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.04.2011 року залишено без змін (арк. справи 27-28). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2012 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.04.2011 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 03.08.2011 року в частині відмови у задоволенні вимог про визнання [PERSON] наймачем, визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення спірної квартири у комунальну власність скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції (арк. справи 29-31). 25.05.2012 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона визнано недійсним договір купівлі-продажу, визнано [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] (арк. справи 32-34). Рішенням Херсонської міської ради від 26.02.2013 року за №973 спірну квартиру повернуто у комунальну власність (арк. справи 35). Згідно витягу з протоколу засідання міської громадської комісії з житлових питань від 20.08.2013 року №8 затвердженого рішенням виконкому міської ради від 17.09.2013 року №239 [PERSON] визнано наймачем жилого приміщення [ADDRESS] (арк. справи 36). 08.11.2013 року між Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та [PERSON] укладено договір №1038 найму житлового приміщення [ADDRESS] (арк. справи 37). 03.09.2014 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона усунуто перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] з вищевказаної квартири (арк. справи 38). 26.11.2014 року ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона відстрочено виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.09.2014 року строком на 3 місяці (арк. справи 39). Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.12.2014 року ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.11.2014 року залишено без змін (арк. справи 40-41). 12.04.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління м. Херсоні винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона про усунення перешкод [PERSON] у користуванні квартирою (арк. справи 45). 07.09.2016 року в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби та 12.09.2016 р. [PERSON] надано відповідь МКП «Виробниче управління Водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» на його звернення повідомлено, про те, що особовий рахунок (адреса: [ADDRESS] ) у «МКП «ВУВКГ м. Херсона» з 01.05.2016 року відкритий на [PERSON] договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення укладений 01.09.2016 року. З питання перерахунку заборгованості повідомлено, що відповідно до додатку №2 до рішення виконкому Херсонської міської ради №504 від 19.12.2000 року «Про норми відпуску питної води споживачам по м. Херсону» перерахунки, що пов`язані з наданням пільг або зменшенням об`ємів спожитої води внаслідок змін у кількості прописаних у житловому приміщенні, та у випадку зміни умов водоспоживання, відсутності поливу та ін. проводяться тільки з часу звернення абонента до Водоканалу. [PERSON] звернувся до МКП «ВУВКГ м. Херсона» із зазначеним питанням та надав рішення Комсомольського районного суду від 03.09.2014 та довідки про склад родини лише 13.05.2016 (арк. справи 46). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житло-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п.п. 8, 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Виконавець зобов`язаний звільнити споживача від оплати за послуги у разі їх ненадання. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Сторонами не заперечується, що [PERSON] на підставі ордеру [NUMBER] від 04.08.1998 року отримав квартиру за адресою: [ADDRESS] та на його ім`я оформлено особовий рахунок як абонента [NUMBER] у відповідача. Відповідач здійснює водопостачання та водовідведення до квартири позивача та у відповідний період з 2006 по 2016 р.р. надавав послуги споживачам - мешканцям квартири. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем надавались безперервно послуги по водопостачанню та водовідведенню за весь період з 2006 по 2016 р.р., це є підставою для нарахування вартості наданих послуг на особовий рахунок по квартирі. Порушень відповідачем вимог закону щодо порядку та розміру нарахування заборгованості не вбачається. Підстав для припинення або зупинення нарахування заборгованості по особовому рахунку впродовж зазначеного періоду не встановлено, оскільки послуга надавалась безперервно, відомостей про розірвання договору, відмови від послуги, відключення від водопостачання та водовідведення або надання послуги неналежної якості - немає. Отже, нарахування заборгованості по особовому рахунку по зазначеній вище квартирі, до якої постачалась послуга відповідає вимогам закону. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про звернення до відповідача про перерахунок до 2016 року та відмову у цьому. Позивач не довів, а суд не встановив, виконання відповідачем передбачених законом умов для перерахунку, зокрема своєчасне повідомлення відповідача із документальним підтвердженням обставин, які б давали підстави для перерахунку заборгованості. Так, не проживання [PERSON] в зв`язку з розірванням шлюбу з колишньою дружиною в квартирі, де залишились проживати члени його сім`ї не є підставою для припинення нарахування заборгованості та перерахунку. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач та члени його родини надавали відповідачу документи, передбачені Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правила надання послуг), на підтвердження його відсутності за адресою місця реєстрації та й сам по собі факт його не проживання у квартирі в даному випадку не має правових наслідків, оскільки згідно п.п.2 п. 17 Типового договору споживач зобов`язаний повідомляти виконавця про осіб, строк проживання яких у квартирі (будинку садибного типу) перевищив місяць. Наступне переоформлення квартири та її вибуття з правомірного володіння та користування позивача, перешкоди йому у користуванні житлом, усунуті на підставі судових рішень, якими визнані такі дії незаконними, а рішення і правочини - недійсними, квартира повернута [PERSON] . Таким чином, [PERSON] визнано єдиним законним наймачем (користувачем) квартири, стороною у договорі про надання послуг відповідачем, на його ім`я оформлено особовий рахунок по квартирі, то за таких обставин користування житлово-комунальними послугами та зазначеною квартирою третіх осіб може бути підставою для відшкодування позивачу шкоди (збитків), заподіяних їх діями. Договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого новий власник оформлювала своє право власності є нікчемним та не породжує правових наслідків, оскільки визнаний недійсним з моменту укладення. Отже, відсутні законні правові підстави вважати [PERSON] стороною у договорі про надання послуг, що могло бути підставою для пред`явлення до неї вимог МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсонв». Визнання позивача таким, що втратив право користування квартирою та наявність інших осіб наймачами та власниками, не заслуговують на увагу з огляду на те, що всі рішення визнані незаконними і скасовані, правочини визнані недійсними та не мають правових наслідків. За таких обставин, МКП «"Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона"» з 2006 по 2016 р.р. надавало послуги по водопостачанню та водовідведенню має законні підстави нараховувати заборгованість по особовому рахунку на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Чинними рішеннями судів єдиним законним наймачем зазначеної квартири визнано [PERSON] , на якого оформлено особовий рахунок та на користь якого витребувано квартиру із чужого незаконного володіння. Підстав передбачених законом для перерахунку заборгованості не вбачається. Виключення або стягнення заборгованості є правом суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, що охоплюється загальними засадами цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про незаконність дій відповідача по нарахуванню заборгованості та зобов`язання провести перерахунок заборгованості, поданого без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування. Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відомості про наявність судових витрат відповідачем суду не надані. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 27 січня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed