Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

19 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 11 січня 2018 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Доманівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 1. З 2016 року до травня 2018 року проживали спільно у смт Доманівка Миколаївської області. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання спиртними напоями та застосування до неї фізичного насилля. Така поведінка вдповідача в кінцевому результаті призвела до втрати почуття любові та припинення між ними шлюбних відносин. На даний час вона проживає з іншим чоловіком і має намір створити сім`ю. Примирення між ними є неможливим, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. В органах ДРАЦС їй було відмовлено в подачі заяви про розірвання шлюбу, оскільки згідно до ст. 106 СК України, така заява подається обома з подружжя. Відповідач [PERSON] категорично відмовляється надати згоду на розірвання шлюбу, тому вона вимушена звернутися до суду. Просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу відновити їй прізвище - " [PERSON] ". В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2018 року сторони уклали шлюб, про що Доманівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було складено актовий запис за № 1 та видане відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями та застосування до позивачки фізичного насилля. Подружжя втратило почуття любові та припинили шлюбні відносини. На даний час позивачка проживає з іншим чоловіком і має намір створити нову сім`ю. Спільне господарство сторони не ведуть. Спорів щодо поділу спільного майна не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві висловила думку про бажання відновити своє дошлюбне прізвище -" [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 840,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved