overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

21.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 08.08.2018 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Болградському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . З відповідачем сімейні відносини не склалися через різні характери. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив телефонограму про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що 08.08.2018 року сторони зареєстрували шлюб у Болградському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №100. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

21.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2015 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 144, про що видано свідоцтво серії 1-кг № 096217. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя та місце проживання дитини не має. Просила суд шлюб розірвати, та змінити прізвище "Однокозова" обране нею під час шлюбу на дошлюбне "Черняєва". Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, наполягав на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дитини відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

21.09.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 10.09.2011 року. У шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу дітей просить залишити з нею. В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище "Фріцлер". Відповідач в судове засідання не зявився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Сторони 10.09.2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 267, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). У шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до довідки КП "Новоград-Волинської міської ради" діти проживають разом з позивачем за адресою: вул. Тичини, 9, м. Новоград-Волинський (а.с. 8). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач та відповідач в своїх заявах наполягали на розірванні шлюбу, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дітей сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання дітей разом з матірю. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Фріцлер». Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.09.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп., починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що самостійно утримує малолітню дитину, батьком якої є відповідач у справі, а останній в добровільному порядку не надає коштів на утримання сина. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Крім того, відповідач зазначив про визнання ним позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзац другий частини другої статті 182 СК України визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік" передбачено, що прожитковий мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років станом на день розгляду справи становить 1944 грн. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

21.09.2021 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на 1/3 частку у праві спільної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0952 га кадастровий номер 6810600000:01:011:0414 в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] .. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. На виконання вимог ст. 206 ЦПК України відповідачі визнали позов на стадії підготовчого провадження у справі, про що зазначили в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачами суд роз`яснив сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та встановив, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім цього, судом встановлено достатньо законних підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено 908 грн судового збору (а.с.1). У зв`язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] слід повернути з державного бюджету 454 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

21.10.2014 року до суду надійшла позовна заява КП "Харківські теплові мережі" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.10.2009 р. по 31.01.2013р. в розмірі 7785 грн. 26 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається, на те що відповідач здійснює оплату за послуги з теплопостачання не в повному обсязі у зв'язку з чим виникла зазначена заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просить справу розглядати за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання по справі був повідомлений, суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи, встановив відповідні обставини вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що за адресою: [ADDRESS] мешкає відповідач. Будинок обладнано централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі". Позивач надав відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання, але відповідач ці послуги сплатила не в повному обсязі та має заборгованість за період з 01.10.2009 р. по 31.01.2013р. в розмірі 7785 грн. 26коп, що підтверджується довідкою про заборгованість. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) відповідно до ст. 67 ЖК України береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред'являються. Оскільки відповідач сплачувала за надані послуги з централізованого опалення т а гарячого водопостачання, але не в повному обсязі, також уклала договір про реструктуризацію заборгованості , то строк позовної давності перервався, відповідно до вимог ч.1 ст.264 ЦК України, яка передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З урахуванням наведеного, суд вважає що позов повинен бути задоволений в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

21.10.2014 року до суду надійшла позовна заява КП "Харківські теплові мережі" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]про стягнення суми заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.11.2009 р. по 31.10.2013р. в розмірі 7926 грн. 33 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається, на те що відповідачі здійснюють оплату за послуги з теплопостачання не в повному обсязі у зв'язку з чим виникла зазначена заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, проти позову не заперечують, просять позов задовольнити частково, в межах позовної давності, справу розглядати за їхньою відсутністю. Суд, дослідив матеріали справи вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що за адресою: [ADDRESS] мешкають відповідачі по справі. Будинок обладнано централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі". Позивач надав відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання, однак, відповідач надані послуги сплатила не в повному обсязі та має заборгованість за період з 01.11.2009 р. по 31.10.2013р. в розмірі 7926 грн. 33 коп., що підтверджується довідкою про заборгованість. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) відповідно до ст. 67 ЖК України береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред'являються. Оскільки відповідачі сплачували за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але не в повному обсязі, а тому суд стягує заборгованість в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч.1 ст. 257 ЦК України, яка передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, суд задовольняє позов в межах позовної давності.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

21.10.2014 року до суду надійшла позовна заява КП "Харківські теплові мережі" до [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]про стягнення суми заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.03.2009 р. по 31.05.2013 р. в розмірі 15 433 грн. 82 коп. В процесі розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за вказаний період з урахуванням внесених сум залишок боргу за позовом в сумі 10 141,88 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається, на те що відповідачі здійснюють оплату за послуги з теплопостачання не в повному обсязі у зв'язку з чим виникла зазначена заборгованість. Відповідач: [PERSON], [PERSON]. [PERSON] в судове засідання не з'явились, проти позову заперечували, просять в задоволенні позову відмовити, справу розглядати за їхньою відсутністю. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що між ним та іншими мешканцями квартири [ADDRESS] та КП «Харківські теплові мережі» не укладено договору на постачання вказаних послуг, просив застосувати по справі строки позовної давності. Суд, вислухав сторони, дослідив матеріали справи вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що за адресою: [ADDRESS] мешкають відповідачі по справі. Будинок обладнано централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі". Позивач надав відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання, однак, відповідачі надані послуги сплачують не в повному обсязі та мають заборгованість за період з 01.03.2009 р. по 31.05.2013 р. в розмірі 15 433 грн. 82 коп., що підтверджується довідкою про заборгованість. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) відповідно до ст. 67 ЖК України береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред'являються. Оскільки відповідачі сплачували за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але не в повному обсязі, а тому суд стягує заборгованість в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч.1 ст. 257 ЦК України, яка передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач до суду був пред'явлений 21.10.2014 року, а тому суд стягує заборгованість за період з 21.10.2011 року по 31.05.2014 року та судові витрати по справі. Таким чином, суд задовольняє позов в межах позовної давності.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

21.10.2014 року до суду надійшла позовна заява КП "Харківські теплові мережі" до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.10.2009 р. по 31.01.2013р. в розмірі 9222 грн. 43 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається, на те що відповідачі здійснюють оплату за послуги з теплопостачання не в повному обсязі у зв'язку з чим виникла зазначена заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд у разі неявки відповідачів в судове засідання винести заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, про що свідчать повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідачів неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] мешкають відповідачі. Будинок обладнано централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі". Позивач надав відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі ці послуги сплатили не в повному обсязі та мають заборгованість за період з 01.10.2009р. по 31.01.2013р. у розмірі 9222 грн.43 коп, що підтверджується довідкою про заборгованість. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) відповідно до ст. 67 ЖК України береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред'являються. З урахуванням наведеного, суд вважає що позов повинен бути задоволений в повному обсязі.

Outcome: approved