Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

15 квітня 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому, просить розірвати шлюб, укладений між ними 11 червня 2011 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, проживають окремо, втратили почуття та взаєморозуміння. Позивачка була належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явилась. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надав заяву про визнання позову, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав повністю. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. За змістом частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають в шлюбі з 11 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.8). Сімейні відносини сторони припинили, проживають окремо, примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище - [PERSON] . Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved