Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить збільшити розмір аліментів з 900,00 грн. до 1 200,00 грн. на місяць, з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання малолітньої [PERSON] щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації, відповідно до закону, та просить зобов'язати відповідача сплатити на її користь грошові кошти у розмірі 14 230,00 грн. витрат на медичне обслуговування та навчання дитини за період з 2014 року по квітень 2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.06.2013 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва між сторонами було розірвано шлюб, від якого мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка має інвалідність з діагнозом: „гіпергомоцістеінемія, дефіцит фолатного циклу, абсансна епілепсія в стані ремісії, змішаний специфічний розлад мовлення та мовної артикуляції, гіперкінетичний синдром з порушенням уваги, вальгусне розташування нижніх кінцівок". Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 900,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на малолітню [PERSON], [INFO], одноразово шляхом покриття фактично понесених витрат у розмірі 5 940,26 грн. Однак відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, не приймає участі у вихованні, розвитку та лікуванні дитини Крім того, відповідач всупереч рішенню суду з серпня 2014 року перешкоджає позивачці та їх спільній дитині у користуванні належним їм житлом, що змусило позивачку прикладати додаткових зусиль для винайдення житла та, відповідно, до оплати за його користування. При цьому відповідач отримує регулярні матеріальні доходи, оскільки з 2009 року неофіційно працює технічним директором компанії „Хоум Сінема" та має належний рівень життя. Тому, ураховуючи значне зростання цін, позивачка вважає, що відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1 200,00 грн. щомісячно. Крім того, ураховуючи інвалідність, встановлену висновком ВКК від 25.02.2013 року, дитина потребує постійного стороннього догляду як дитина-інвалід, у зв'язку з чим позивачка вимушена витрачати значну суму грошових коштів на лікування дитини, зокрема на придбання ліків, оплату лабораторних аналізів, лікування, реабілітацію та на додаткові заняття із спеціалістами, що є підставою її звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача 14 230,00 грн., які становлять половину суми витрат, понесених позивачкою на лікування дитини за період з 2014 року по травень 2015 року, що є предметом позовних вимог. Позивачка [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с. 83) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, однак надав письмові заперечення проти позову, долучені до матеріалів справи. (а.с. 89-91) Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за відсутності уповноваженого представника. (а.с. 93) Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положення ч.1, ч. 2 статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві від 24.07.2008 року, актовий запис № 2154. (а.с. 12) Згідно Висновку ВКК від 25.02.2013 року, дитина [PERSON], [INFO], проходить огляд лікарів з діагнозом: „гіпергомоцістеінемія, дефіцит ферментів фолатного циклу, абсансна епілепсія в стані ремісії, змішаний специфічний розлад мовлення та мовної артикуляції, гіперкінетичний синдром з порушенням уваги, вальгусне розташування нижніх кінцівок". Дитина соціально дезадаптована, потребує постійного стороннього догляду, на підставі чого [PERSON] видано посвідчення серії [NUMBER] від 28.03.2013 року з правом отримання державної соціальної допомоги у розмірі 894,00 грн. на дитину-інваліда до 18 років, на термін з 25.02.2013 року по 20.05.2025 року. (а.с. 11, 14) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року позов [PERSON], [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод користування житловим приміщенням та вселення задоволено; усунено перешкоди [PERSON], [PERSON] в користуванні житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] шляхом вселення. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа ВГІРФО Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - відмовлено. (а.с. 22-25) На примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2013 року, на підставі виконавчого листа № 2604/16117/12 від 31.05.2013 року, державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві 05.03.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 38259531. (а.с. 31, 32) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року, що залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2014 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]), аліменти на користь [PERSON], [INFO], ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]), на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 900 (дев'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 16.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на малолітню дитину [PERSON], [INFO], одноразово шляхом покриття фактично понесених витрат у розмірі 5 940 (п'ять тисяч дев'ятсот сорок) 26 коп. Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року встановлено, що заявлений позивачкою розмір аліментів у сумі 1200,00 грн. не є достатньо обґрунтованим і підлягає зменшенню до 900,00 грн. на місяць, оскільки відповідач не працює протягом останніх шести років, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки, і що в свою чергу вказує на незадовільний матеріальний стан відповідача. Крім того, кожен з батьків має дбати про матеріальне забезпечення дитини в рівній мірі. При цьому, суд вважає, що розмір щомісячних аліментів не може бути нижчим 900,00 грн. на місяць враховуючи стан здоров'я дитини, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією, а також те, що відповідач та його представник жодним чином не посилались на стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина. Відповідач знаходиться у працездатному віці, а отже має змогу працювати та заробляти кошти на утримання дитини. (а.с. 15-17, 18-21) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2015 року, що залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2015 року, в позові [PERSON] до [PERSON], треті особи: Дніпровський районний відділ Головного управління ДМС у м. Києві, Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та право зняття з реєстраційного обліку в квартирі - відмовлено. (а.с. 26-30) На підставі договору оренди від 20.06.2015 року та акту приймання передачі об'єкта оренди від 21.06.2015 року, [PERSON] передано [PERSON] в тимчасове володіння та користування квартиру [ADDRESS], з щомісячною орендною платою у розмірі 1 500,00 грн., строком на шість місяців. (а.с. 84-87, 88) Згідно Виписки з історії хвороби [PERSON], [INFO], складеної лікарями Міжнародної клініки відновного лікування, [PERSON] проходила лікування інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавця з 26.01.2015 року по 07.02.2015 року з діагнозом: синдром гіперактивності з дефіцитом концентрації уваги, синдром рухових розладів. Проведено лікування: нейрофізіологічна корекція хребта за методикою В.І. Козявкіна, рефлексотерапія, комплекс масажу, мобілізуюча гімнастика, мобілізація периферичних суглобів, апітерапія, механотерапія, бігова доріжка, віброекстензор, світло терапія, комп'ютерна ігротерапія. Рекомендовано: спостереження невролога, ЛФК за методикою центру, масаж, вело тренування, гідрокінезотерапія, повторний курс лікування. (а.с. 13) За даними товарних чеків, проїзних документів, замовлень, актів про надання послуг за період з квітня 2014 року по квітень 2015 року [PERSON] здійснено додаткові витрати на утримання та лікування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], на загальну суму 28 460,70 грн. (а.с. 36-72) Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Як убачається з матеріалів справи, складову предмету спору становлять вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів з 900,00 грн. до 1 200,00 грн. з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання малолітньої [PERSON] щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації, відповідно до закону, вказуючи на покращення матеріального становища відповідача, як платника аліментів, та на погіршення матеріального становища позивачки, як отримувача аліментів, у зв'язку із тривалим зростанням загального рівня цін, що, відповідно, є свідченням зниження купівельної спроможності грошей. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам,

Outcome: partial