Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

10 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на 7/8 частки домоволодіння [ADDRESS] на 7/8 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованому за адресою: [ADDRESS], та на 7/8 частки автомобіля марки Opel Omega, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті вона є спадкоємицею за заповітом. Також спадкоємцем першої черги за законом,який має право на обов'язкову частку у спадщині є мати спадкодавця - [PERSON]. Іншими спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON], та її мати - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння [ADDRESS] земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої за вищевказаною адресою, та автомобіля марки Opel Omega, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 12 травня 2015 року вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через те, що домоволодіння [ADDRESS] є самочинним будівництвом, не зданим в експлуатацію. 04 січня 2016 року позивачкою [PERSON] подано уточнену позовну заяву, в якій вона просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на 7/8 частки будівельних матеріалів та робіт, котрі були використані у процесі будівництва домоволодіння [ADDRESS] на 7/8 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованому за адресою: [ADDRESS], та на 7/8 частки автомобіля марки Opel Omega, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 04 лютого 2016 року представником відповідачів [PERSON], діючою на підставі довіреності, подані заперечення на позовну заяву, в яких вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилалася на те, що у спадкодавця [PERSON] за його життя прав власності не виникло, таким чином ніякого переходу від спадкодавця до [PERSON] бути не може. Більш того, відсутня обґрунтована постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 11 листопада 2015 року відкрито провадження по справі, а ухвалою попереднього судового засідання від 09 грудня 2015 року справа призначена до розгляду. Вказаною ухвалою також витребувано у приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області Куркчи Г.І. спадкову справу, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. 03 червня 2016 року до суду надійшло клопотання від представника відповідачів [PERSON] про зупинення провадження по справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 03 червня 2016 року зазначено клопотання задоволено, провадження по справі зупинено до вирішення по суті цивільної справи за позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. 06 вересня 2016 року від представника відповідачів [PERSON] надійшла заява про відмову від вчинення дій, зазначених у довіреності, тобто про відмову від участі у справі. 06 лютого 2017 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про поновлення провадження по справі. Ухвалою суду від 06 лютого 2017 року провадження по справі відновлено та справа призначена до розгляду. У судовому засіданні 02 липня 2018 року представником позивачки [PERSON] заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 02 липня 2018 року вказане клопотання задоволено, призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження зупинено. Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року у зв'язку з отриманням висновків експерта провадження по справі поновлено. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності за участю її представника - адвоката [PERSON] Представник позивачки адвокат [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги, підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивачки [PERSON], діюча на підставі довіреності, у судовому засіданні 30 листопада 2018 року ухвалою суду усунута від участі в розгляді справи у зв'язку із закінченням строку дії довіреності з наданими їй повноваженнями представництва інтересів позивачки [PERSON] Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності (а.с.118 том 1). Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала. Зазначила, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій видано тільки щодо домоволодіння. Отже, стосовно земельної ділянки та автомобіля, право власності повинно оформлюватися шляхом звернення до нотаріуса. Щодо домоволодіння, вважає, що позивачкою не доведено, що воно побудоване саме померлим [PERSON] Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 05 травня 2015 року (т.1 а..с 8). Як вбачається із заповіту, складеного [PERSON] 09 березня 2015 року та посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Куркчи Г.І., все належне на праві власності майно, а також жилий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], [PERSON] заповідав [PERSON] - позивачці по справі (т.1 а.с. 68, 69). Із спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися: [PERSON] (т.1 а.с. 61), яка є спадкоємицею за заповітом, [PERSON], яка є матір'ю померлого та має право на обов'язкову долю у спадщині (т.1 а.с. 71), та [PERSON], який є повнолітнім рідним сином померлого (т.1 а.с. 72). Відповідно до ст..ст. 1217, 1241 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, спадкоємцями після смерті [PERSON] є спадкоємець за заповітом [PERSON], та мати спадкодавця [PERSON], [INFO], яка має право на обов'язкову долю у спадщині. Отже, повнолітні діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які є працездатними та не зазначені у заповіті, не є спадкодавцями після смерті [PERSON], а тому вирішення спору щодо спадкового майна, що є предметом розгляду даної справи, жодним чином не впливає на їх права, свободи та інтереси. Виходячи з наведеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Судом встановлено, що у разі відсутності заповіту частка кожного з спадкоємців складала би 1/4 частку спадкового майна (враховуючи наявність чотирьох спадкоємців за законом: мати - [PERSON], [PERSON], донька [PERSON], та син [PERSON]). Отже, розмір обов'язкової частки у спадковому майні непрацездатної матері [PERSON] складає 1/8 частку (половина від 1/4 частки). З матеріалів справи вбачається, що померлому на праві власності належала земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на вказану земельну ділянку (т.1 а.с. 16). Домоволодіння [ADDRESS], визначене в технічному паспорті (т.1 а.с. 17-20), в експлуатацію померлим [PERSON] не введене. Виходячи з положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, враховуючи відсутність належно затвердженого проекту будівництва вказаного домоволодіння, суд приходе до висновку, що домоволодіння [ADDRESS] є самочинним будівництвом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 січня 2016 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (т.1 а.с 97). Таким чином, враховуючи наведене, суд приходе до висновку про визнання за позивачкою [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], на 7/8 частки будівельних матеріалів та робіт, котрі були використані у процесі будівництва домоволодіння [ADDRESS]. А тому позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. Посилання представника відповідачів на відсутність доказів того, що домоволодіння [ADDRESS] було побудоване саме померлим, спростовується випискою із рішення № 315 від 27 листопада 1996 року про дозвіл будівництва жилого будинку [ADDRESS] саме [PERSON] при умові дарування старого будинку колишній дружині [PERSON] (а.с. 21), та рішенням № 236 від 28 серпня 1996 року про надання [PERSON] дозволу будівництва та включення до складу домоволодіння жилих та господарських будівель (а.с. 22). Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання права власності на 7/8 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованій за адресою: [ADDRESS], та на 7/8 частки автомобіля марки Opel Omega, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], за наступних підстав. Відповідно до роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Позивачкою та її представником не надано суду постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на спадкове майно щодо земельної ділянки [ADDRESS] та автомобіля марки Opel Omega, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Більш того, щодо вказаного автомобіля в матеріалах справи взагалі відсутні документи щодо його належності на праві власності померлому [PERSON] За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] в зазначеній частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у розмірі 800 гривень та судовий збір у розмірі 2738 гривень на користь держави, недоплачений позивачкою при зверненні до суду із позовною заявою.

Outcome: partial