Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Топорівської сільської ради Городенківського району, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, зазначений житловий будинок та господарські будівлі і споруди належали на праві приватної власності колгоспному двору, головою якого числиться [PERSON], 1928 р.н., що відображено у записах по господарських книг Топорівської сільської ради. [PERSON] (бабуся по батьковій лінії) померла [INFO]. При житті, 02.02.2011 року її бабуся зробила письмове розпорядження на випадок смерті щодо свого майна, яким все майно заповіла своїй онуці - [PERSON], тобто позивачці. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за № 2, ніким не скасовувався та не оскаржувався. На даний час частину спадщини (земельні паї) після смерті бабусі, [PERSON] оформила. Звернувшись до приватного нотаріуса в Городенківському районі з приводу оформлення прийняття спадщини, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами в [ADDRESS], позивачка отримала відмову, причиною якої стала реєстрація спадкового будинковолодіння як колгоспному двору. Вищенаведене і змусило [PERSON] звернутися з позовною заявою до суду. В судове засідання сторони, їх представники - не з'явились. Позивачка подала заяву про розгляд справи без неї, одночасно в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Представник відповідача Топорівської сільської ради подав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує у розгляді справи про визнання права власності на спадкове майно. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно довідки № 179 від 20.02.2015 р., виданої виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району, встановлено, що житлове господарство по [ADDRESS] зареєстроване як колгоспний двір, головою якого була [PERSON]. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Довідкою № 274 від 13.03.2015 р., виданої виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району стверджено, що згідно по господарської книги № 5-6 особовий рахунок [NUMBER] станом на 01.04.1991 року в житловому будинку в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] - 1928 р.н., на даний в даному житловому будинку ніхто не зареєстрований і не проживає. Про те, що [PERSON] є бабусею (по батьковій лінії) [PERSON] свідчать: свідоцтво про народження батька позивачки - [PERSON] серії [NUMBER], видане 06.04.1954 р., свідоцтво про народження позивачки серії [NUMBER] видане 30.06.1979 р., повторне свідоцтво про шлюб [PERSON] серія [NUMBER] Бабуся позивачки [PERSON] померла [INFO] в с.Топорівці, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 22.02.2011 р. Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За заповітом від 02.02.2011 р., посвідченим секретарем виконавчого комітету Топорівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 2, [PERSON], [INFO], що проживала в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право своїй онуці [PERSON], 1979 року народження. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 02.02.2011 р. є [PERSON]. Довідкою № 242 від 04.03.2015 р., виданою виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району стверджено, що позивачка провела похорони своєї бабусі [PERSON], яка померла 21.02.2011. З Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та довідки № 149-01-16 від 13.03.2014 року, виданих приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. слідує, що [PERSON] 04.08.2011 року звернулася із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за № 47/11 до майна померлої [PERSON], яка померла [INFO]. Після спливу 6-ти місячного терміну спадкоємиці було видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Що стосується житлового будинку, то встановлено, що правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] померла [PERSON] не виготовила, а подані [PERSON] документи не підтверджують права власності померлої на зазначений житловий будинок, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] після смерті її бабусі позивачці було відмовлено. Заяв від інших спадкоємців по даній спадковій справі не було подано. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], складеного 25.02.2015 р., встановлено, що загальна інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 36327 грн., житловий будинок збудований до 1941 р. Позивачка фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS], однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом не встановлено неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в по [ADDRESS], відповідач не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 392,1216, 1222,1233, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved