Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20300,18 гривень, яка складається: заборгованість за основним боргом (кредитом) в сумі 14926,30 гривень; відсотки за користування кредитом в сумі 2631,91 гривень; комісія в сумі 8,97 гривень; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 1589,12 гривень; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 582,08 гривень; три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 285,45 гривень; три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 75,87 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу (кредиту) в сумі 112,46 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 88,02 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем 08.08.2018 року було укладено кредитний договір на підтвердження чого останній надав заяву про приєднання №1438664 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) у зв`язку з чим відкрито рахунок № [NUMBER] , який згідно виконання вимог постанови правління Національного банку України від 28.12.2018 року №162 змінено на [NUMBER]. Крім того, 08.08.2018 року позичальник надав заяву про встановлення відновлювальної кредитної ліниї (кредиту), яка є складовою кредитного договору, у зв`язку з чим йому було встановлено кредит в сумі 15000 гривень. 08.08.2018 року позичальник надав заяву про збільшення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), після чого банк погодив збільшення кредиту в сумі 35000 гривень. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами на момент укладання кредитного договору, та може бути зміненою в порядку та на умовах визначених договором. За користування кредитом відповідач зобов`язувався сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених у заяві про встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) та додатку №1 до договору. Відповідно до п. 6.7 передюаченого у заяві про встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 08.08.2018 року відповідач щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 1.27 договору будь-яке невиконання позичальником умов договору та додатків до нього дає право банку достроково відкликати кредит, а клієнт зобов`язаний достроково погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі. Відповідно до п. 1.28 договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, сплатити комісію та винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів. Відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 06.03.2020 року заборгованість за кредитним договором складає в сумі 20300,18 гривень. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2020 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, що діє на підставі ордера серія АЕ №1026939 від 24.06.2020 року, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, про що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач був повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 130 ЦПК України, від якого не надійшло до суду відзиву щодо позову або заяви про розгляд справи за його відсутності, або заяви про визнання позову. З урахуванням того, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних на те причин, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, оскільки представник позивача у своїй письмовій заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Слідуючи приписам ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08.08.2018 року відповідач подав АТ "Державний ощадний банк України" заяву про приєднання №1438664 у якій вказав відомості про себе та погодився з тим, що підписавши дану заяву він приєднався до кредитного договору з відкриттям рахунку . 08.08.2018 року відповідач подав банку заяву про встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) підписавши яку погодився на одержання кредитних коштів в сумі 15000 гривень на строк кредитування 60 місяців під 38 процентів річних. Пізніше відповідачу було збільшено кредит до 35000 гривень. Як зазначив позивач, що не було спростовано відповідачем, останній свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 06.03.2020 року утворилась заборгованість в сумі 20300,18 гривень, яка становить: заборгованість за основним боргом (кредитом) в сумі 14926,30 гривень; відсотки за користування кредитом в сумі 2631,91 гривень; комісія в сумі 8,97 гривень; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 1589,12 гривень; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 582,08 гривень; три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 285,45 гривень; три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 75,87 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу (кредиту) в сумі 112,46 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 88,02 гривень. За вказаних обставин та умов укладеного між сторонами договору, враховуючи ненадання відповідачем відзиву із запереченнями на позов та відповідних доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість за договором, а також відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 2102 гривні.

Outcome: approved