Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного Держземагенства у Луганській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. В 1994 році її батько, будучи членом КСП був включений в список до Державного акту на право колективної власності на землю колективного сільгосппідприємства "Заповіт Ілліча" Білокуракинського району Луганської області серії ЛГ № 303000002 за № 207. Тобто батько мав право на земельну частку (пай) в КСП «Заповіт Ілліча» нарівні з іншими членами КСП та в рівних частках, так як був співвласником земель КСП, так як КСП отримало держакт на право колективної власності в 1994 році. В 1995 році коли було розпочато паювання земель колективної власності сільськогосподарських підприємств, її батько отримати земельну частку не зміг так як був тяжко хворий. [INFO] року її батько помер. Після смерті батька спадщину, яка складалася з права на земельну частку (пай), яку батько отримати не встиг, її мати не оформляла, так як батько бажав, що право на земельну частку (пай) успадкувала саме вона. В 2002 році її мати [PERSON] померла. Просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка належала її батькові та зобов'язати головне управління держземагенства у Луганській області передати їй у власність земельну частку (пай) в розмірі середньої долі ріллі площею 5,91 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Заповіт Ілліча» с. Курячівка, Білокуракинського району Луганської області із земель державної власності на території Курячівської сільської ради з видачею відповідних документів. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги своєї довірительки, просив суд її вимоги задовольнити та пояснив, що після смерті батька довірительниці фактично спадщину прийняла її мати, так як на день смерті [PERSON], вона проживала разом з ним та була його дружиною. Мати позивачки [PERSON], на випадок смерті залишила заповіт на користь доньки [PERSON], тобто на користь позивачки, так як на час смерті матері позивачки діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року то згідно ст. 549 позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті матері отримавши від неї сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ст. 551 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року в даному випадку діє спадкова трансмісія, тобто мати позивачки прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не оформила її належним чином , тобто право на спадщину від батька перейшло до доньки після смерті матері. Просить суд визнати за позивачкою право власності на земельну частку (пай) яка належала її батькові та зобов'язати Головне управління Держземагенства у Луганській області передати [PERSON] у власність земельну ділянку в розмірі середньої долі ріллі площею 5,91 в умовних кадастрових га., по колишньому КСП «Заповіт Ілліча» с. Курячівка, Білокуракинського району, Луганської області вартістю 19335,76 грн. із земель державної власності на території Курячівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області. Представник відповідача - Головного управління держземагенства у Луганській області - в судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що позивачка пропустила строк прийняття спадщини без поважних причин, позивачка не надала жодних доказів, щодо вжиття нею дій та заходів щодо з'ясування складу спадщини [PERSON] та відсутні підстави вважати, що позивачка прийняла спадщину, а саме право на земельну частку (пай) після смерті батька. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог і в частині видачі Головним управлінням відповідних правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] значиться у списках № 207 до державного акту на право колективної власності на землю по КСП « Заповіт Ілліча», вартість земельної частки (паю) на день його смерті становить 19335, 76 грн., площа ріллі 5,91 умовних кадастрових га., без визначення меж в натурі, в списках до технічної документації по паюванню земель [PERSON] не значиться, відповідно до довідки про наявність та розмір земельної частки паю наданої відділом держземагенства в Білокуракинському районі Луганської області (а.с.14) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки № 841 від 25.12.2013 року наданої виконкомом Курячівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживала разом з ним (а.с.21) Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 551 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином суд, приходить до висновку, що в даному випадку діє спадкова трансмісія, так як [PERSON] згідно Цивільного Кодексу 1963 року фактично прийняла спадщину від свого померлого чоловіка, а на випадок своєї смерті склала заповіт на користь доньки (а.с. 13) та передала їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 010086 (а.с. 12). Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», громадянин має право на земельну частку (пай) як член колективного сільськогосподарського підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну ділянку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного та

Outcome: partial