Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

31.05.13 року [PERSON], діюча від імені [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька автомобільна компанія» про застосування наслідків недійсності правочину. Позов обґрунтувала тим, що вона є колишньою жінкою [PERSON], який без її згоди продав автомобіль, придбаний ними у шлюбі без її згоди [PERSON] У встановленому законом порядку вона оскаржила цей правочин та рішенням Апеляційного суду Донецької області від 5 липня 2012 року цей право чин визнано недійсним, але сторони не приведено у первинний стан. Автомобіль до теперішнього часу знаходиться у [PERSON], а [PERSON] не повернув [PERSON] гроші за проданий автомобіль. Просила суд обов'язати [PERSON] повернути [PERSON] спірний автомобіль, поновивши реєстрацію права власності на автомобіль за [PERSON] а [PERSON] зобов'язати повернути [PERSON] 1000 грн. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 28 листопада 2013 року в задоволені позову [PERSON] діючої від імені [PERSON] було відмовлено. З вказаним рішенням не погодилась [PERSON] діюча від імені [PERSON] та оскаржила його в апеляційному порядку. Просила скасувати рішення суду та ухвалити нове. Вважає, що вказане рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції встановлено наступне. Позивачка з відповідачем [PERSON] з 04.10 .2002 року по 27.09.2010 року знаходились в зареєстрованому шлюбі. 13.06.2006 року на підставі довідки-рахунку подружжя придбало у ДП ЗАТ «Атлант Холдінг» «Автотрейдінг Донецьк» автомобіль марки Skoda Oktavia A5 Ambient, 2006 року випуску,державний номер [NUMBER]. 05.07.2012 Апеляційний суд Донецької області своїм рішенням задовольнив апеляційну скаргу [PERSON] до [PERSON], [PERSON], скасувавши рішення Київського районного суду м.Донецька від 04.04.2012 року. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14.02.2013 року відмовлено у задоволені заяви [PERSON], діючого в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним. Ухвалою Київського районного суду м.Донецька від 09.04.2013 року відмовлено в задоволені заяви [PERSON], діючого в інтересах [PERSON], про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], ТОВ «Донецька автомобільна компанія», про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним. У судовому засіданні представник позивачки апеляцію підтримала та попросила суд її задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином / а.с.176/; Представник позивачки - [PERSON] апеляційну скаргу підтримала, та пояснила суду, що [PERSON], звертаючись з позовом про недійсність договору купівлі-продажу спірного автомобілю не просила суд сторони повернути у попередній стан, а суд самостійно цього не зробив, тому вважає, що [PERSON] має право звернутися з таким позовом до відповідачів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином / а.с.179/; Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином/ а.с.177/, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] з апеляційною скаргою не згоден, просив апеляцію відхилити, рішення суду першої інстанції залишити у силі, вказуючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази про вартість автомобілю, крім того вважає, що з таким позовом можна звернутися у тому разі, якщо правочин був нікчемним, а відповідно до рішення суду правочин визнано недійсним. Відповідач - ТОВ «Донецька Автомобільна компанія у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши суддю-доповідача, представника позивачки, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст..303 п.1,2 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи було встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Згідно ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ні позивачка ні відповідачі суду не надала доказів про те, що автомобіль було продано за 1000 грн., а суд самостійно не може визначити суму, яку необхідно повернути [PERSON], але такі висновки суду не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, не відповідають обставинам справи. Апеляційним судом установлено, що [PERSON] є колишньою жінкою [PERSON], який без її згоди продав автомобіль, придбаний ними у шлюбі [PERSON] У встановленому законом порядку вона оскаржила цей правочин та рішенням Апеляційного суду Донецької області від 5 липня 2012 року цей правочин визнано недійсним, але сторони не приведено у первинний стан. Автомобіль до теперішнього часу знаходиться у [PERSON], а [PERSON] не повернув [PERSON] гроші за проданий автомобіль, про що відповідачі суді першої інстанції не заперечували. Як вбачається з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009,№ 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", особа яка не є стороною договору може визнавати його недійсним у тому разі, якщо вона не домагається повернення їй переданого на виконання цього договору, а її порушене право може бути відновлено шляхом повернення сторін цього договору до первісного стану. Таким чином, звертаючись з позовом позивачка сподівалась на захист цивільних прав, які були порушені у зв'язку з недійсністю правочину. Як вбачається з матеріалів справи/ а.с. 143,153-156/ спірний автомобіль продано за 1000 грн., доказів про іншу суму продажу автомобілю сторони суду не надали. Відповідно до Довідки Центру № 2 надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Кіровського, Куйбишевського та Петровського районів м. Донецька УДА ГУ МВС України в Донецькій області / а.с.145/, спірний автомобіль зареєстроване 28.10.2010 року за [PERSON] Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", відповідно до ст. ст. 215 і 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, зокрема, співвласником спірного майна, яким й була у справі позивачка. Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що позивачка звернулась до суду за захистом свого порушеного права, й її порушене право може бути відновлено шляхом повернення сторін цього договору до первісного стану. Таким чином, позов у цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд першої інстанції правильно відмовив у позові у частині зобов'язання [PERSON] поновити реєстрацію на право власності на спірний автомобіль оскільки рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є частково суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у частині відмови позивачці застосування наслідків недійсного правочину, які привели до неправильного вирішення справи. У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на підставі п.2 ч.1,2 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині відмови позивачці у задоволенні позову про застосування наслідків недійсності правочину, з ухваленням у цій частині нового рішення, яким позовні вимоги [PERSON] діючої від імені [PERSON] до [PERSON], [PERSON] Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька автомобільна компанія» про застосування наслідків недійсності правочину задовольнити. Зобов'язати [PERSON] та [PERSON] повернути іншій стороні у натурі все, що вона отримала від виконання договору купівлі-продажу № 288 від 13.10.2010 року, а саме зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] автомобіль марки Skoda Oktavia A5 Ambient, 2006 року випуску,державний номер [NUMBER], а [PERSON] зобов'язати повернути [PERSON] 1000 грн. Іншу частину рішення залишити без змін.

Outcome: partial