Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у виді земельної ділянки загальною площею 4.1051 га з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ковалівської сільської ради Коростенського району Житомирської області та складається з двох земельних ділянок площею 1.9692 га та 2.1359 га, які їй належали на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.02.2002 року. Вказав, що фактично прийняв спадщину після смерті матері, однак отримав у нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як існують розбіжності в правовстановлюючих документах в написанні прізвища та по батькові матері. Просив встановити факт родинних відносин, факт належності спадкодавцю вказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач позов підтримав, представник відповідача позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Ковалі Коростенського району померла мати позивача, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема земельної ділянки загальною площею 4.1051 га з цільовим призначенням, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ковалівської сільської ради Коростенського району Житомирської області та складається з двох земельних ділянок площею 1.9692 га та 2.1359 га. Належність [PERSON] вказаної земельної ділянки підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.02.2002 року. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ні за законом, ні за заповітом не має. Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з листа Коростенської районної державної нотаріальної контори позивач звернувся до нотаріальної контори, заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено, оскільки існують розбіжності в правовстановлюючих документах, а саме у його свідоцтві про народження мати зазначена, як " [PERSON] ", а Державному акті на право власності на земельну ділянку вказано, як " [PERSON] ". Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 роз`яснив, що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Достовірність факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Проаналізувавши зміст письмових доказів, зокрема: копії свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про одруження спадкодавця, свідоцтва про народження позивача, Державного акту на право власності на земельну ділянку, відповіді нотаріуса, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді, визнані відповідачами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved