Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

7 серпня 2020 року заявник звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , що застосовує до неї фізичне та психологічне насильство. В заяві зазначає, що з заінтересованою особою перебувала у шлюбі з 31 грудня 2010 року, який розірваний рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2020 року, що набрало законної сили. До реєстрації шлюбу учасники справи з 2004 року знаходились у фактичних шлюбних стосунках. Не зважаючи на те, що сторони припинили спільне проживання, причиною чого стала агресивна поведінка колишнього чоловіка, часті випадки застосування насильства до заявника, заінтересована особа не залишає її в спокої, контролює всі її рухи в просторі, з`являється до неї на роботу, де у присутності сторонніх осіб вчиняє сварки, висловлює настанови щодо кола осіб, з якими їй належить спілкуватися, вимагає примирення з ним та поновлення сімейних стосунків. При цьому заінтересована особа веде себе зухвало, вдається до фізичного насильства, що виражається в хапанні за руки, штовханині, нанесенні ударів, лихословить. Така поведінка кривдника зумовила численні виклики поліції, внаслідок яких до нього застосовувались термінові заборонні приписи про зобов`язання залишити місце проживання та перебування заявника, заборону на вхід та перебування в місці проживання (знаходження) заявника, заборону в будь-який спосіб контактувати з заявником. Означені заходи виявилися неефективними, у зв`язку з чим [PERSON] було піддано адміністративному покаранню у виді штрафу. Наведені обставини свідчать про триваючий та системний характер протиправних дій [PERSON] , тому з метою захисту її прав та інтересів та в інтересах запобігання продовженню означеної поведінки заявник просить про видачу обмежувального припису тривалістю шість місяців, згідно з яким накласти заборону [PERSON] наближатися на відстань ближче ніж п`ятдесят метрів до місця проживання [PERSON] , а саме: до квартири [ADDRESS] , та переслідувати [PERSON] в будь-який спосіб; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче ніж п`ятдесят метрів до місця роботи [PERSON] , а також до інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] ; заборонити [PERSON] застосовувати засоби зв`язку третіх осіб для ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] ; заборонити [PERSON] контактування з [PERSON] , окрім як через представника [PERSON] адвоката Великанова М.О. В судовому засіданні заявник повністю підтримала доводи заяви, просить про її задоволення. Заінтересована особа, не заперечуючи проти викладених в заяві доводів, пояснює, що описані заявником негативні поведінкові прояви зумовлені сильними почуттями до колишньої дружини, бажанням повернути її, а несхвальність форм, в які втілюються ці потяги, посилює вжиття ним алкогольних напоїв. В судовому засіданні [PERSON] заявив про недопущення вказаних проявів в подальшому. Представник і заінтересована особа, не заперечуючи проти застосування обраних заявником заходів обмеження щодо [PERSON] , просять скоротити строк їх застосування до одного місяця. Представник також просить зробити виключення з обмеження здійснення контактування з [PERSON] з застосуванням будь-яких засобів зв`язку і дозволити колишньому подружжю спілкування через представника з урахуванням певних невирішених питань, що стосуються, зокрема, спільного майна сторін. Вислухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наданими заявником доказами, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Процесуальні питання, що пов`язані з видачею і продовженням обмежувального припису, внормовані главою 13 ЦПК України. Зокрема, право подання заяви про видачу обмежувального припису особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", - встановлено пунктом 1 частини 1 ст. 350-2 ЦПК України. Право постраждалої особи обрати такий спосіб захисту, як видача обмежувального припису, встановлено статтею 26 вказаного Закону. За змістом ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",\~яка містить\~визначення термінів,\~домашнє насильство\~-\~діяння (дії\~або бездіяльність)\~фізичного,\~сексуального,\~психологічного або\~економічного насильства,\~що вчиняються\~в сім`ї\~чи в\~межах місця\~проживання або\~між родичами,\~або між\~колишнім чи\~теперішнім подружжям,\~або між\~іншими особами,\~які спільно\~проживають (проживали)\~однією сім`єю,\~але не\~перебувають (не\~перебували)\~у родинних\~відносинах чи\~у шлюбі\~між собою,\~незалежно від\~того,\~чи проживає\~(проживала)\~особа,\~яка вчинила\~домашнє насильство,\~у тому\~самому місці,\~що й\~постраждала особа,\~а також\~погрози вчинення\~таких діянь. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству (статття 3 Закону). Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється і на колишнє подружжя. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 31 грудня 2010 року, який розірваний рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2020 року, що набрало законної сили. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, як випливає зі змісту ч. 3 ст. 26 Закону. Вирішуючи заяву на користь [PERSON] , суд виходить з наданих нею фактичних про систематичність вчинення психологічного насильства з боку [PERSON] як під час існування шлюбу, так і після його розірвання. Означений висновок ґрунтується на доказах вжиття щодо заінтересованої особи заходів впливу співробітниками підрозділів Національної поліції, якими є застосовані чотири рази термінові заборонні приписи щодо кривдника (а. с. 8-11). Наведені дані свідчать про високий рівень ризиків продовження вчинення протиправних дій [PERSON] , вжиття попереджувальних заходів щодо якого виявилося неефективним. Однією з засад діяльності, спрямованої на запобігання та протидію домашньому насильству, є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд (ст. 4 Закону). Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є, зокрема: запобігання домашньому насильству. З урахуванням викладеного суд вважає, що вжиття заходів, про застосування яких клопочеться заявник, є домірним для відвернення доведених ризиків випробовування нею насильства з боку колишнього чоловіка в подальшому. Виключення з обмеження на право спілкування, про вжиття якого клопочеться представник заінтересованої особи, що полягає в наданні [PERSON] права звертатися до заявника через свого представника з питаннями, пов`язаними зі спільними майновими інтересами, є прийнятним для заявника і таким, що ґрунтується на наданні можливості спілкуватися з питань, не пов`язаних з видачою обмежувального припису, тому суд вважає за необхідне встановити таке виключення. З урахуванням щирого каяття кривдника, а також наявності права у постраждалої особи клопотатися про продовження дії обмежувального припису в подальшому, суд вважає за можливе встановити обмеження не на максимальний строк, як про це просить [PERSON] , а обмежити його тривалість чотирма місяцями, що, на думку суду, не зашкодить балансу прав сторін конфлікту. Видаючи означений припис, суд у відповідності до ч. 6 ст. 26 Закону знаходить за необхідне проінформувати про це уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial