Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що 10 грудня 1994 року, померла її мама - [PERSON] Марія1920 року народження, про що складено відповідний актовий запис №47 та виконкомом [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №266373 від 22 листопада 1994 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №139, розташований в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, та який був збудований нею у 1957 році. При житті [PERSON], 18 червня 1991 року, було складено заповіт, яким все її майно, а також належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Косівська Поляна, 139 Рахівського району Закарпатської області заповіла їй, [PERSON]. Прізвище з Дрогобецької на [PERSON] нею змінено внаслідок укладення шлюбу 23 березня 2013 року з [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в її, [PERSON], користь, є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №33242055 від 12 лютого 2013 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті матері [PERSON], в силу ст. 549 ЦК УРСР вона прийняла, вступивши в оперативне управління та володіння спадковим майном, що стверджено довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1468. від 19.06.2015 року. Між цим, у 2014 році між позивачкою та спадкоємцями за законом [PERSON] й [PERSON] існував спір з приводу спадкування майна, після смерті [PERSON], доведений до суду. В ході розгляду цивільної справи за позовом [PERSON], [PERSON] до неї, [PERSON], Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] сільська рада Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно та за її [PERSON] об"єднаним позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно, вони дійшли мирової угоди, яка ухвалою суду від 24 березня 2014 року визнана укладеною. Так, згідно змісту мирової угоди, затвердженої ухвалою суду, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовляються від спадкування будинку №139 та визнають за нею [PERSON] право на його повне успадкування і оформлення права власності. Надалі в угоді йдеться про земельну ділянку, належну нині померлій [PERSON], яка не є предметом цього позову. Таким чином, з вище вказаного вбачається, що вона наразі являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], належного їй житлового будинку №139 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, фактично вже його успадкувавши. Разом з цим, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також у реєстрації права власності на цей житловий будинок за позивачкою відмовлено реєстраційною службою Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, через те, що в ухвалі суду від 24 березня 2014 року відсутнє посилання на визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок. Саме не вчинення спадкодавцем [PERSON] відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності спричиняє сьогодні подання нею, як спадкоємцем за заповітом, позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. На підставі наведеного просила визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканкою смт. Кобилецька Поляна, вул.. Добровольців,27 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок № 139, загальною площею 48,37 кв.м., житловою площею 18,73 кв.м., розташований в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області. \~ В судове засідання позивачка, [PERSON] не з"явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить такі задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання, не з'явився, однак сільський голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, заперечень проти позову не мають. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак в.о. начальника реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. З матеріалів справи встановлено, що 10 грудня 1994 року померла громадянка [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №47 та виконкомом [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №266373 від 22 листопада 1994 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №139, розташований в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина за померлою [PERSON] відкрилася 10 грудня 1994 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Розділу VІІ Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При житті [PERSON],18 червня 1991 року було складено заповіт, яким все її майно, а також належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Косівська Поляна, 139 Рахівського району Закарпатської області заповіла позивачці, [PERSON]. З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що позивачка 23.03.2013 року змінила своє прізвище з Драгобецька на [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в кристь [PERSON], є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №33242055 від 12 лютого 2013 року. Спадщину за померлою [PERSON], позивачка [PERSON] в силу ст.549 ЦК УРСР фактично прийняла, вступивши в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком №139 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області, залишаючись проживати в ньому, обслуговувати та утримувати його, що зокрема стверджено довідкою №1468 виданою 19.06.2015 року [PERSON] сільською радою. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вартість даного житлового будинку з надвірними спорудами становить 28564 гривень, що стверджується довідкою виданою директором Рахівського КП "БТІ" - [PERSON] З довідки №2454 від 26.12.2012 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, встановлено, що за померлою [PERSON], згідно відомості по господарської книги №02, особовий рахунок №160, числився житловий будинок, №139 з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Косівська Поляна. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині не має. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved