Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 13.07.2009 року відповідач по справі [PERSON] щомісячно повинен сплачувати на її корись, на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 01.07.2009 року і до їх повноліття. З 08.07.2017 року вступив в дію Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів , щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів. Вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів; розширено перелік обставин, які враховуються судом під час визначення розміру аліментів; спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором одержувача аліментів; самі аліменти, одержувані на дитину є власністю дитини. Стверджує,що відповідач ухиляється від свого обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей і вона неодноразово зверталася до нього з проханням домовитися про спільне утримання дітей. Вважає, що оскільки відповідач не має інших утриманців, працездатний, отримує постійних дохід від виконання різних замовлень, має нерухоме майно, його стан здоров"я дозволяє працювати, то він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на утримання кожної дитини. Зважаючи на викладене позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, які стягуються згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 13.07.2009 року і стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх доньок- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, на кожну дитину, щомісячно із послідуючою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб- порталі судової влади України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дана позовна заява надійшла до суду 26.01.2018 року, ухвалою від 30.01.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зміну розміру та способу стягнення аліментів підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Бершадського районного суду від 13.07.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] і неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. (ч.1,2ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved