Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

14 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява від представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Духоти І.В. про стягнення з відповідача [PERSON] 2179,87 грн. заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 27 квітня 2007 року між ТОВ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-15184-270407, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3716,00 грн., зі сплатою 12% процентів за користування кредитом за рік. ТОВ "Дельта Банк" було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 25.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 2179,87 грн., яка складається із: заборгованость за сумою кредиту у розмірі 1765,30 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 52,47 грн., заборгованість за комісіями -362,10 грн. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] повернення цієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 3 зворот). Відповідача відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи за адресою її місця проживання (м. Красний Лиман, вул. Одеська, б.61), однак відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивача не висунула (а.с. 26). З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», банк віднесений до категорії неплатоспроможних (а.с.12). Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03 березня 2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, Кадирова Владислава Володимировича (а.с.10). Згідно зі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до уповноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. ПАТ «Дельта Банк», є правонаступником ТОВ «Дельта Банк», зареєстроване як юридична особа (свідоцтво про державну реєстрацію серії АА №267752, видане Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією) та згідно із Статутом функціонує як універсальний банк (а.с.8, 13). Судом встановлено, що 27 квітня 2017 року між ТОВ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-15184-270407 на споживчі цілі (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1 укладеного Договору позивач зобов'язується надати Відповідачеві кредит у сумі 3716,00 грн., на умовах зазначених Договором (а.с. 5), з кінцевим строком повернення кредиту до 26 квітня 2008 року. Відповідно до п.2.3 Договору за користуванням кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12,00 % за рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору. [PERSON] власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписаний нею договір про надання грошових коштів складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с.5-6). Відповідно до п. 3.1 Договору [PERSON] зобов'язана щомісячно здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (а.с.5). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами на придбання побутової техніки: холодильника GR-S392QVC LG, телевізора MEREDIAN, DVD програвача MEREDIAN, електро-термосу SCARLETT (а.с.6). Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 25.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 2179,87 грн., яка складається із: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1765,30 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 52,47 грн., заборгованості за комісіями - 362,10 грн. (а.с.4). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. Частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved