Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Жеревецької сільської ради Лугинського району про визнання права власності за законом, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], що належав померлому [PERSON], який помер [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що після смерті чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеного майна, яку позивач прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала та вела з чоловіком спільне господарство. Водночас у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом чи заповітом немає. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Жеревецької сільської ради в судове засідання не з'явився, відповідач надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнає. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (п.4 ст.174 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть від 29.01.2014р. [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Згідно із вимогами ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] та не заявила про відмову від спадщини, що підтверджується довідками Жеревецької сільської ради №357, №358, №360 від 13.05.2015 року Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Листом №22 від 18.02.2014р. приватний нотаріус Лугинського районного нотаріального округу Можарівська Н.В. з посиланням на п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті [PERSON], оскільки спадкоємець не надав правовстановлюючий документ, який підтверджує факт належності померлому житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS] Згідно роз'яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. У період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Довідкою Жеревецької сільської ради Лугинського району Житомирської області від 13.05.2015р. №359 стверджується, що згідно запису 02.01.2002 року в погосподарську книгу власником будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON], який помер [INFO]. Рік побудови 1962. Крім того, рішенням Жеревецької сільської ради від 06.11.1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га. Згідно із довідкою КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" №72 від 23.01.2014р. технічна інвентаризація житлового будинку [ADDRESS] проводилась 13.01.2014р., державна реєстрація права власності вказаного будинку не проводилась. Інвентаризаційна вартість станом на 13.01.2014 року становить 101228 грн. Враховуючи, що житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] був побудований у 1962 році, дані погосподарської книги Жеревецької сільської ради, рішення про передачу у власність земельної ділянки, технічного паспорту на житловий будинок, суд приходить до висновку, що даний будинок належав на праві власності померлому [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та з огляду на неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на нерухоме майно та враховуючи, що [PERSON] являється спадкоємцем за законом і на протязі шести місяців прийняла спадщину після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про обгрунтованість позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved