Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 13.11.2003 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого в них народилося двоє дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Однак після розірвання шлюбу в 2009 році відповідач не брав участь у вихованні дітей та не сплачував аліменти. [PERSON] теж самоусунулася від вихання дітей, і вони почали проживати з нею. Вона самостійно утримує дітей та створює відповідні умови для їх розвитку. Відповідачі по місцю проживання характеризується негативно, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями та не бачаться з дітьми. Вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав, оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а вона має намір встановити над ними опікунство. Відповідачі у судове засідання не з'явилися і не повідомили суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому, у відповідності до ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу у їх відсутності. Представник органу опіки та піклування в особі Тячівської РДА та прокурор позовні вимоги підтримали. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що у свідоцтвах про народження [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], їхніми батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зі змісту статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" вбачається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Довідкою Ганичівської сільської ради № 19З9 від 09.07.2015 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 09.07.2015 р. стверджується, що [PERSON] проживає у власному будинку та виховує трьох онуків - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти доглянуті. З характеристик Ганичівської сільської ради № 140/02-9 та № 141/02-9 від 09.07.2015 р. убачається, що [PERSON] і [PERSON] характеризуються з негативного боку, зловживають спиртними напоями. Згідно висновку Тячівської районної державної адміністрації в Закарпатській області № 229 від 07.09.2015 р. органом опіки та піклування було надано згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON], мешк. [ADDRESS], та [PERSON], мешк. [ADDRESS], відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Позивачка належними та допустимими доказами довела, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітніх [PERSON] та [PERSON] позов слід задовольнити, позбавивши [PERSON] і [PERSON] батьківських прав відносно них. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 487.2 грв. За таких обставин,

Outcome: approved