Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

26 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що самостійно виховує спільну з відповідачем доньку, [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області, яке набрало законної сили 12.05.2010 року, відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 550 грн. щомісячно, до досягнення повноліття, однак, потреби дитини значно зросли, вона навчається у восьмому класі та відвідує додаткові курси англійської мови. З 2010 року, донька почала систематично хворіти. Протягом тривалого часу дитина здавала чисельні аналізи, проходила дороге обстеження в м. Одеса та м. Києві, лікувалась на стаціонарному відділення. На початку 2015 року перебувала в Херсонській дитячій обласній клінічній лікарні. Усі пов`язані з хворобою дитини витрати, позивач несла самотужки, про що свідчать товарні чеку з аптек та рахунки медичної лабораторії. Після перенесеної операції, дитина тривалий час знаходилась на реабілітації, а наразі періодично проходить обстеження з метою нагляду та запобігання повторного загострення. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витрати на лікування, відповідач не бере. Крім того, з часу винесення судом рішення, значно зросли витрати на комунальні послуги, вартість продуктів харчування, потреби дитини. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки інших дітей на утриманні та вихованні не має. З наведених підстав, позивач просить суд збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Стягнути з відповідача, [PERSON] на користь позивача додаткові витрати на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , періодично щомісяця по 500 гривень. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать почтові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач самостійно виховує спільну з відповідачем доньку, [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області, яке набрало законної сили 12.05.2010 року, відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 550 грн. щомісячно, до досягнення повноліття, однак, потреби дитини значно зросли, вона навчається у восьмому класі та відвідує додаткові курси англійської мови. З 2010 року, донька почала систематично хворіти. Протягом тривалого часу дитина здавала чисельні аналізи, проходила дороге обстеження в м. Одеса та м. Києві, лікувалась на стаціонарному відділення. На початку 2015 року перебувала в Херсонській дитячій обласній клінічній лікарні. Усі пов`язані з хворобою дитини витрати, позивач несла самотужки, про що свідчать товарні чеку з аптек та рахунки медичної лабораторії. Після перенесеної операції, дитина тривалий час знаходилась на реабілітації, а наразі періодично проходить обстеження з метою нагляду та запобігання повторного загострення. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витрати на лікування, відповідач не бере. Крім того, з часу винесення судом рішення, значно зросли витрати на комунальні послуги, вартість продуктів харчування, потреби дитини. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки інших дітей на утриманні та вихованні не має. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Статтею 185 СК України передбачено, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була поставлена, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у розмірі 550 грн. щомісячно. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно до ст.8 Закону України « Про охорону дитинства» №2402-111 від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved