Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

18.07.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області, Місцевої територіальної громади в особі Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Новоград-Волинському районі Житомирської області, про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування свого позову зазначає, що з 12.11.1990 року по 22.11.1995 року вона працювала у колективному сільськогосподарському підприємстві «Терноцвіт» в с. Тернівка Новоград-Волинського району Житомирської області. 05.06.1995 року був затверджений Проект роздержавлення і приватизації земель КСП «Терноцвіт» Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, який був підставою для виготовлення Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Терноцвіт». Державний акт на право колективної власності на землю серії ЖТ-10-32 № 000001, зареєстрований у книзі записів 29.11.1995 року, до якого додавався список осіб громадян с. Тернівка станом на 20.09.1994 року, з визначенням розміру середньої земельної частки (паю) кожного з членів КСП в 3,46 умовних кадастрових гектарах, з наданням її з резервного фонду. При складанні списків членів КСП «Терноцвіт» в с.Тернівка Новоград-Волинського району, які мають право на земельні частки (паї) із земель колективної власності, її до вказаного списку не було внесено, а також не включено й до додаткових уточнених списків осіб, які мають право на земельні частки (паї), що позбавило її можливості отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). У зв`язку з цим, вона звернулася до суду за з даним позовом. У судовому засіданні 09.10.2019 року позивач заявлені вимоги підтримала, які просила задовольнити. Представник відповідача: Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, заявлені вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вказав на те, що на території сільської ради наявні резервні земельні ділянки для передачі їх у власність позивачу у разі задоволення позову. 15.11.2019 року у судове засідання учасники справи не з`явилися. У письмовій заяві до суду позивач просила справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги задовольнити. У письмових поясненнях до суду представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу без участі їх представника. Вказав на те, що позивачем пропущено строки позовної давності, разом з тим, про їх застосування не заявив. З`ясувавши обставини, на які позивач по справі посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до трудової книжки позивач з 02.08.1989 року по 13.08.1990 року та з 12.11.1990 року по 22.11.1995 року була членом підприємства КСП «Терноцвіт» (а.с. 6). Згідно інформації Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району від 01.07.2019 року № 143 (а.с.8), що відповідно до Указу президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювань земель, переданих у колективну власність сількогосодарським підприємствам і організаціям», Постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.1996 року № 187 «Про стан реформування земельних відносин» та Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сількогосодарським підприємствам і організаціям, у КСП «Терноцвіт» була виготовлена Документація по паюванню земель переданих у колективну власність КСП «Терноцвіт» Тернівської сільської ради народних депутатів Новоград-Волинського району Житомирської області: (книга № 2). Із відповіді Відділу у Новоград-Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 07.11.2019 року на запит суду слідує, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Терноцвіт» серії ЖТ-10-32-000001 був виготовлений та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 6 від 29.11.1995 року. Відповідно до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Терноцвіт» серії ЖТ-10-32-000001, та згідно уточненого списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Терноцвіт» с. Тернівка Новоград-Волинського району, станом на 25.10.1996 року, по документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Терноцвіт» Тернівської сільської ради народних депутатів Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянка [PERSON] не була включена до вказаних вище списків на отримання земельної частки (пай). Згідно Довідки № 173 від 27.05.2019 року, виданої виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, на території сільської ради (за межами населеного пункту) є в запасі землі у кількості: дві земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель реформованого КСП «Терноцвіт» (а.с. 10). Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 вищезазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час виготовлення колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам слід враховувати, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено правовий статус відповідних підприємств, порядок їх реорганізації, перетворення та членства у них громадян. Наданими доказами підтверджено набуття позивачем членства у КСП «Терноцвіт». Доказів її виходу з членів КСП або припинення членства суду не надано. Пунктом 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Таким чином, зазначеною нормою передбачено право осіб на виділення земельної частки за рахунок резервного фонду після розпаювання земель між членами підприємства. Відтак, оскільки на момент виготовлення Державного акта серії ЖТ 10-32-000001 на право на земельну частку (пай) позивач була членом КСП «Терноцвіт», але помилково не внесена до списку-додатку під час паювання, вона має право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту. За позивачем слід визнати право власності на земельну частку (пай), виділивши її за рахунок резервного фонду паїв сільської ради.

Outcome: approved