Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

13.01.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія»Аеросвіт» на свою користь середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 100 359,28 грн. В обґрунтування вказаного позову зазначає, що з 27 березня 2010 року по 7 лютого 2013 року, він працював в приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанії «Аеросвіт» на посаді диспетчера Групи з центрування та диспетчерів з наземного обслуговування Відділу оперативного управління наземного обслуговування Базової станції Комплексу наземного обслуговування. Наказом відповідача № 364-ос від 6 лютого 2013 року він був звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників. Однак, в порушення ст.47 КЗпП України відповідач не провів з ним розрахунок по заробітній платі. В зв'язку з чим 3 квітня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за його позовом було ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача заробітну плату в розмірі 22 366,57 грн. та середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 7 168,52 грн. Проте вказану суму заборгованості відповідач погасив лише 28 липня 2014 року, що є порушенням його трудових прав, з огляду на це він і звернувся до суду. 28.01.2015 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог і просив стягнути з відповідача на його користь 114 696,32 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 27 березня 2010 року по 7 лютого 2013 року працював в приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанії «Аеросвіт» на посаді диспетчера Групи з центрування та диспетчерів з наземного обслуговування Відділу оперативного управління наземного обслуговування Базової станції Комплексу наземного обслуговування. Наказом відповідача № 364-ос від 6 лютого 2013 року він був звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників (а.с.7-9). Таким чином, між позивачем та відповідачем склалися трудові правовідносини щодо оплати праці, які передбачені ст.ст. 47, 115, 117 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу при звільненні відповідачем не було виплачено заробітну плату за грудень 2012 року - лютий 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу (а.с.18). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 квітня 2013 року за позовом [PERSON] стягнуто з відповідача заробітну плату в розмірі 22 366,57 грн. та середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 7 168,52 грн. починаючи з дня звільнення позивача 07.02.2013р. по день винесення судового рішення 03.04.2013р., а всього 29 535,09 грн. (а.с.18-19). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з копії виписки з банківського рахунку позивача (а.с.17), відповідач 28.07.2014 року погасив заборгованість по заробітній платі та середній заробіток згідно вказаного рішення суду. Відповідно до частини 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст. 117 Кодексу законів про працю України. Змістом статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Ст. 117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач при звільненні позивача, у встановлені законом строки, не виплатив йому нараховану заробітну плату та всі належні суми при звільненні, суд дійшов висновку, що з ПрАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" слід стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки, починаючи з наступного дня після набрання судового рішення законної сили - 02.06.2013 року по день фактичного розрахунку - 28.07.2014 року. Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин) за цей період. Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України від 21.08.2012 року №9050/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» кількість робочих днів у січні 2013 року склала 21 день, а в лютому кількість робочих днів склала 20 днів. З даних розрахункового листа, виданого відповідачем, за вказані місяці позивачу нарахована заробітна плата в сумі 12 142,75 грн. ( 5 344,34 грн. + 6 798,41грн.). Враховуючи вказані вище дані сума середньоденного заробітку позивача становить 296,16 грн. (12 142,75 грн. / 41 день). Так, починаючи з моменту вступу рішення в законну силу - 02.06.2013 року по день фактичного розрахунку 28.07.2014 року, кількість робочих днів складає 288 днів, тому середній заробіток, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за вказаний період, становить 85 294 грн. 08 коп. (288 робочих днів х 296 грн. 16 коп. - розмір середньоденного заробітку). Тому для повного відновлення порушеного права слід стягнути з відповідача на користь позивача вказаний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку. Відповідач в своїй заяві не навів підстави для відмови у задоволенні позову, жодним чином не обґрунтував свої заперечення в розрізі вимог ст.60 ЦПК України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 852 грн. 94 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнена від їх оплати. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 116, 117, КЗпП України,

Outcome: partial