Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа - Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про вирішення спору щодо участі у вихованні дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 15.02.2011 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, який було розірвано 19.04.2013 року на підставі рішення суду. Від даного шлюбу 21.09.2011 року у них з відповідачкою народився син [PERSON]. Починаючи з лютого 2013 року, в звязку з погіршенням відносин, вони з відповідачкою спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Син проживає разом із відповідачкою і йому не відоме її місце проживання, однак він бажає брати участь у вихованні сина, а відповідачка йому перешкоджає у побаченнях із ним, забороняє бачитись з дитиною, не відповідає на його телефонні дзвінки, не дає можливості забрати його додому. З приводу таких дій відповідачки він звертався до правоохоронних органів, однак отримував різного роду відмови. Крім того, він звернувся до Органу опіки та піклування Хмельницької міської ради із заявою про те, що він бажає бачитись із сином і за його заявою було винесено Камянець-Подільською міською радою рішення №1344 від 11.12.2014 року, відповідно до якого йому, як батькові, було встановлено порядок у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, а саме у першу та третю суботу місяця з 10год. до 13год. та з 16год. до 18год. Проте, відповідач вказане рішення в добровільному порядку не виконує, тому позивач просить позов задоволити та зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкоди в участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], та визначити спосіб його участі у вихованні сина у виді спілкування та систематичних побачень щотижнево в період з 10 години суботи до 18 години неділі без участі матері, з правом відвідування дитиною дитячих розважальних закладів, закладів харчування, місця проживання батька тощо. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та просить зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкод в участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], визначити спосіб його участі у вихованні дитини у виді спілкування та систематичних побачень не менше двох разів на місяць у вихідні дні (субота-неділя) з 10 години суботи до 18 години неділі, без участі матері, в м.Хмельницькому, з правом відвідування дитиною дитячих розважальних закладів, закладів харчування, тощо за домовленістю з матірю дитини і з врахуванням режиму дня дитини, а також в літній канікулярний час не менше одного тижня, з підстав зазначених в позовній заяві. В судовому засіданні позивач також пояснив, що відповідач перешкоджає у вихованні дитини ще до рішення комісії. Після прийняття рішення комісією бачив дитину 2 рази, а на третє побачення йому відмовили під різними приводами, відповідач вимикала телефон. Він просив відповідачку про те, щоб забирати дитину до себе додому але йому відмовили, тому просить суд забезпечити йому повноцінне право на виховання дитини. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, суду пояснив, що позов обґрунтований, оскільки батько і мати мають рівні права щодо виховання дитини, а враховуючи, що вони не знайшли порозуміння, то позивач змушений звернутись до суду. Відповідач в судове засідання не з'явилась належним чином повідомлялась про дату, час та місце слухання справи. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач позов визнає частково, оскільки вона не чинить позивачу перешкод у вихованні сина, готова виконувати рішення виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради в повному обсязі. Проте, заперечує щодо побачення позивача з дитиною на протязі всіх вихідних і щодо того, щоб позивач забирав дитину додому на цілі сутки в м.Хмельницький, враховуючи малолітній вік дитини і те що позивач схильний до вживання алкогольних напоїв. В подальшому пояснила, що позов не визнають, оскільки відповідач не чинить перешкод позивачу у вихованні дитини. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судовому засіданні пояснила, що позивачем не доведено, що йому чиняться перешкоди у вихованні дитини і відповідачкою не виконується рішення Кам'янець-Подільської міської ради, а тому позов задоволенню не підлягає. В подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника зазначивши, що наявне рішення виконавчого комітету (органу опіки та піклування) Кам'янець-Подільської міської ради від 11.12.2014 року № 1344 "Про порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином" підтримують. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ № 204430. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19.04.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15.02.2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Хмельницькому Хмельницького МРУЮ, актовий запис №147 розірвано. Малолітній син позивача [PERSON] проживає з матір'ю в м.Кам'янець-Подільському і вказаний факт сторонами визнається та не оспорюється. Позивач проживає в [INFO], що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 12.11.2014 року. Рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 11.12.2014 року № 1344 "Про порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином" було встановлено наступний порядок спілкування [PERSON] з сином - [PERSON] до досягнення дитиною чотирьох років, а саме: у першу та третю суботу місяця з 10год. до 13год. та з 16год. до 18год. Рекомендовано [PERSON] та [PERSON] не налаштовувати дитину проти одного з батьків і членів їх родини та відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішувати спільно. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В силу ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні обставин того, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні із дитиною не доведено. Так, позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду відповідь Кам'янець-Подільського міського відділу міліції від 27.10.2014 року № М-506, з якої вбачається, що позивач 09.10.2014 року звертався в міліцію з заявою щодо перешкоджання бувшою дружиною бачитись із сином [PERSON] і з [PERSON] було проведено роз'яснювальну роботу. Однак, вказана відповідь підтверджує лише сам факт звернення позивача у міліцію із заявою, оскільки в ній відсутні відомості щодо того, коли саме та у якій спосіб [PERSON] чинила позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Також позивачем надано суду висновок о/у СКМСД Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області від 06.05.2014 року за результатами розгляду заяви [PERSON] щодо прийняття мір до [PERSON], яка відмовилась надати побачення з їх спільним сином 05.06.2014 року. Проте, вказаний висновок містить суперечливі відомості, оскільки в ньому зазначено, що в ході перевірки було встановлено, що 19.02.2014 року колишня дружина [PERSON] відмовила йому в побаченні з сином, так як їй здалось, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння, в той час як заявник в своїй заяві повідомляв про відмову у побаченні 05.06.2014 року. Вказані докази суперечливі та не містять конкретної інформації щодо предмету доказування, є неналежними доказами та не можуть бути взяті судом до уваги, як такі, що підтверджують факт перешкоджання відповідачкою [PERSON] позивачу у спілкуванні та вихованні дитини, в тому числі у порядку встановленому рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 11.12.2014 року № 1344. При цьому суд також враховує, що вказані звернення позивача мали місце до прийняття рішення органом опіки та піклування. З наданої позивачем відповіді Кам'янець-Подільського міського відділу міліції від 25.03.2015 року № 6964/3 вбачається, що заявник звертався з заявою 21.03.2015р. в міліцію щодо перешкоджання [PERSON] бачитись з сином, проте вказане звернення стосувалось іншої особи, а не відповідачки [PERSON], тому вказана відповідь також не може бути прийнята судом до уваги. Інших доказів на підтвердження своїх вимог [PERSON] суду не представив. Окрім наведеного, свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що його дочка [PERSON] 20.12.2014р. приїзджала до них в м.Хмельницький і набрала по телефону бабушку (мати позивача) та дала дитині трубку, щоб він повідомив, що він приїхав. Бабушка приходила до внука, а батько не приходив. Свідок [PERSON], також суду показав, що 20.12.2014 року вони з родиною зібрались вдома у батьків, була його сестра і вони провели дома цілий день. При цьому, позивач не приходив та не дзвонив, а наступного дня він дізнався, що позивач звернувся в міліцію. В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із ним, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов'язком. В той же час, як видно з матеріалів справи, [PERSON] по місцю проживання характеризується позитивно, дані про те, що він зловживає алкогольними напоями або наркотичними засобами, знаходиться на обліку в психіатра, негативно впливає на дитину з точки зору його виховання, чи його спілкування з дитиною перешкоджає нормальному розвиткові дитини, в справі відсутні. [PERSON] проживає окремо від малолітнього [PERSON], внаслідок чого користується правом на його виховання в обмеженому вигляді. Разом з тим, суд вважає, що визначений органом опіки та піклування рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 11.12.2014 року № 1344 спосіб і порядок участі у вихованні [PERSON] із сином у першу та третю суботу місяця з 10год. до 13год. та з 16год. до 18год. є більш прийнятним, ніж той який просить встановити позивач, оскільки при цьому найбільш враховано вік дитини, стан її здоровя, відвідування дитиною дошкільного дитячого закладу, а також те, що батько проживає в іншому населеному пункті. При цьому суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини, у звязку з чим вимоги позивача в частині визначення порядку його участі у вихованні дитини, який передбачає залишення трирічної дитини на ніч за місцем проживання позивача та на цілий тиждень в літній період, в іншому населеному пункті без пристуності матері задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визначення права [PERSON] на участь у вихованні сина підлягають задоволенню частково, а саме [PERSON] слід визначити порядок участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], шляхом зустрічей із ним у першу та третю суботу місяця з 10 години до 13 години та з 16 години до 18 години. В задоволенні решти вимог слід відмовити, оскільки [PERSON] не ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, яким визначені способи участі [PERSON] у вихованні дитини, що підтвердили в судовому засіданні свідок [PERSON], який показав, що відповідачка повідомляла мати позивача про місце знаходження дитини і не забороняла побачень відповідачу з дитиною. Представник відповідачки в судовому засіданні повідомила, що відповідачка готова в повному обсязі виконувати рішення Камянець-Подільської міської ради. Крім цього, судом враховується і та обставина, що під час розгляду справи судом, син позивача певний час перебув за місцем проживання батьків позивача з дозволу відповідачки і позивач мав можливість спілкуватись з дитиною.

Outcome: partial