Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «БМУ-2-ЛТД», за участю третьої\~особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] організації «Обласний фонд\~сприяння інвестиціям та будівництву» та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про визнання обовязку щодо внесення грошових коштів виконаним та зобовязання виконати обовязки з передачі майнових прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до п.п .2.1, 2.2 Договору № 71 ТОВ «БМУ-2-ЛТД» продає, а [PERSON] купує майнові права на об'єкт нерухомості з наступними характеристиками: квартира № 71, поверх 3, кількість кімнат 2, загальна площа 74.97 кв.м, житлова площа 35,79 кв.м, ванна/туалет 2,14/4,18. кухня 14.91. коридор 11.76. балкон/лоджія 6,12 кв.м; будівельна адреса - між пров. Середнім та вул. Ленських подій м. Вінниця. За Договором № 71 майнові права на об'єкт нерухомості передаються за актом приймання-передачі не пізніше 20 днів з дати настання останньої з подій: здійснення оплати 100% вартості майнових прав, введення об'єкта будівництва в експлуатацію, здійснення розрахунків. На даний час покупцем здійснено свій обовязок щодо оплати вартості майнових прав, а обєкт введено в експлуатацію. Водночас відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань, в звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Згідно позовних вимог просив суд визнати факт виконання [PERSON] договору купівлі-продажу майнових прав № 71 від 03.06.2014 в частині здійснення грошових внесків в повному обсязі (здійснення оплати 100 % вартості майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав № 71 від 03.06.2014 року); зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «БМУ-2-ЛТД» виконати договір купівлі - продажу майнових прав № 71 від 03.06.2014 року в частині здійснення перерахунку вартості обєкта нерухомості за результатами обмірів БТІ та передачі майнових прав на обєкт нерухомості [PERSON] шляхом підписання акту прийому - передачі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] підтримали вимоги позову в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «БМУ-2-ЛТД» та третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити в його задоволенні в звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 червня 2014 року між ТОВ «БМУ-2-ЛТД» та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу майнових прав № 71. Відповідно до п.п .2.1, 2.2 Договору № 71 ТОВ «БМУ-2-ЛТД» продає, а [PERSON] купує майнові права на об'єкт нерухомості з наступними характеристиками: квартира № 71, поверх 3, кількість кімнат 2, загальна площа 74.97 кв.м, житлова площа 35,79 кв.м, ванна/туалет 2,14/4,18. кухня 14.91. коридор 11.76. балкон/лоджія 6,12 кв.м; будівельна адреса - між пров. Середнім та вул. Ленських подій м. Вінниця. За Договором № 71 майнові права на об'єкт нерухомості передаються за актом приймання-передачі не пізніше 20 днів з дати настання останньої з подій: здійснення оплати 100% вартості майнових прав, введення об'єкта будівництва в експлуатацію, здійснення розрахунків. Загальна вартість майнових прав за Договором № 71 визначена в п.4.1 та склала -562 275 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Порядок і строки розрахунків визначені у п. 4.2. Договору № 71, зокрема при укладанні договору, покупець сплачує продавцю аванс в розмірі 21% вартості об'єкта будівництва 120 000 грн.; решта вартості 79% - 442 275 грн. покупець вносить частками щомісячно до 10 числа згідно графіка, викладеного в Додатку № 2. На виконання умов договору [PERSON] 03 червня 2014 р. відкрив рахунок у ПАТ «Златобанк» (м. Вінниця, вул. Київська, 14), та надав доручення [PERSON], який є комерційним директором TOB «БМУ-2-ЛТД», на право перерахування коштів з рахунку № 26203500118154 у відділенні ПАТ «Златобанк» на рахунок TOB «БМУ-2-ЛТД» у цьому ж відділенні банку за № 26007300006606 та вніс кошти в сумі 120 000 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам. 08.07.2014 р. [PERSON] вніс на свій рахунок у ПАТ «Златобанк» черговий платіж в розмірі 30000 грн. 22.08.2014 року між [PERSON] організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництва» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 3-22-31 на будівництво житлового будинку. Згідно п. 1.1. Кредитного договору № 3-22-31, [PERSON] організація «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництва» зобов'язувалась надати [PERSON] кредит в сумі 200000 гривень на будівництво квартири за адресою м. Вінниця, між пров. Середнім та вул. Ленських подій. В забезпечення зобов'язань за Кредитним договором № 3-22-31 [PERSON] зобовязався укласти договір іпотеки на протязі 10 днів з дня отримання свідоцтва про право власності на житло. [PERSON] організація «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництва» свої зобов'язання за Кредитним договором виконала та в рахунок оплати за Договором № 71 перерахувала 200000 грн. на рахунок ТОВ «БМУ-2-ЛТД» у Мегабанку, що підтверджується платіжним дорученням № 30 від 26.08.2014 р. 29.08.2014 року ТОВ «БМУ-2-ЛТД» повернув [PERSON] організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництва» кошти в сумі 200 000 грн. як зайво перераховані. 01.09.2014 року [PERSON] організація «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництва» перерахувала 200 000 грн. на рахунок [PERSON] у ПАТ «Златобанк» з призначенням платежу за Договором № 71, що підтверджується платіжним дорученням № 34. На виконання умов додаткової угоди № 1 до Договору № 71 від 11.12.2014 р. ТОВ «БМУ-2-ЛТД» повідомило [PERSON] про зміни в роботі ПАТ «Златобанк», внаслідок чого платежі здійснювались нерегулярно та несвоєчасно, а також зобов'язалося повідомити реквізити іншої банківської установи для подальшого зарахування авансових внесків покупця, що підтверджується листом за вих. № 36/01 від 23.02.2015 року. Відповідно до повідомлення ПАТ «Златобанк» № 16 від 9.01.2015 року, товариство докладає зусиль щодо врегулювання відносин з питань розрахунково-касового обслуговування. 29.12.2014 року між [PERSON] та ТОВ «БМУ-2-ЛТД» було укладено додаткову угодою № 29, відповідно до умов якої були внесені зміни до Договору № 71, внаслідок чого змінилась загальна вартість майнових прав - стала 594 116 грн. та був змінений графік внесення авансових платежів (додаток № 2), починаючи з грудня 2014 року. Після отримання повідомлення ПАТ «Златобанк» про можливість здійснення грошового переказу в межах банківської установи, [PERSON] перерахував грошові кошти в сумі 350 000 грн. на рахунок ТОВ «БМУ-2-ЛТД» в цьому банку, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 30.01.2015 року. В січні 2015 року ТОВ «БМУ-2-ЛТД» повідомило [PERSON] про необхідність відкриття рахунку в ПАТ «ОТП банк» (м. Вінниця, вул. Київська, 38а) 19.01.2015 року [PERSON] була складена заява-анкета на відкриття рахунку в ПАТ «ОТП банк» та 20.01.2015 на ім'я [PERSON] була видана довіреність на право розпорядження коштами на даному рахунку. 19.01.2015\~року, 17.02.2015 pоку, 16.03.2015 року, 02.04.2015 року та 13.05.15 року [PERSON] були здійснені авансові внески на відкритий рахунок в ПАТ «ОТП банк» в сумі 27 124 грн. кожен, на загальну суму 135 620 грн.. Згідно листа № 7/01 від 30.01.2015 року ТОВ «БМУ-2-ЛТД» повторно пропонує [PERSON] відкрити рахунок в ОТП банку та внести на нього авансові платежі за листопад-грудень 2014 року, а також планові внески за 2015 рік (згідно додатку № 2 та додаткових угод), і повідомляє про припинення зарахування коштів на свій рахунок у ПАТ «Златобанк» та про зняття коштів покупцем самостійно. Згідно листа № 04-04/05 від 04.02.2015 року ТОВ «БМУ-2-ЛТД» повідомило [PERSON] про неприйняття платежу в сумі 350 000 гривень, який був зарахований на його рахунок в ПАТ «Златобанк», та його повернення. 23.02.2015 року ТОВ «БМУ-2-ЛТД» листом № 36/01 повідомило [PERSON] про зростання вартості квартири, майнові права на яку придбавалися по Договору № 71 до 825 010 грн. та просив з'явитись для підписання додаткової угоди. Відповідно до листа [PERSON] від 27.02.2015 року, останній повідомив ТОВ «БМУ-2-ЛТД» про порушення ним обов'язку щодо прийняття оплати по Договору №71, заперечив проти вимоги ТОВ «БМУ-2-ЛТД», викладених у листі № 04-04/5 та просив надати інформацію про стан заборгованості та хід будівництва. Листом № 38/01 від 11.03.2015 року ТОВ «БМУ-2-ЛТД», повідомило [PERSON] про наявність заборгованості по квартирі № 71 в розмірі 825 010 грн. станом на 23.02.2015 року; та в розмірі 863 729 грн. станом на 10.03.2015 року. Крім того, в листі зазначено, що авансові платежі на рахунок ТОВ «БМУ-2-ЛТД» з липня 2014 року по січень 2015 року не надходили, в результаті чого Договір № 71 розірвано з причин порушення умов договору зі сторони [PERSON] Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2962 від 25.12.2014 року «Про присвоєння адрес обєктам нерухомого майна» присвоїти адресу багатоквартирному житловому будинку з офісними приміщенням ТОВ «БМУ-2 ЛТД», розташованому на земельній ділянці площею 0,2404 га під кадастровим № 0520126600:02:068:0178 м. Вінниця, провулок. Середній, будинок № 2-А. Згідно журналів внутрішніх обмірів та розрахунків площ по будинку 2-А пров. Середній м. Вінниця та довідки КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 114747 на пров. Середній 2-А, була проведена інвентаризація другого підїзду будинку по пров.Селянський, 2-А м. Вінниці Згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації ВН 143152750469 від 02.10.2015 року ТОВ «БМУ-2 ЛТД» закінчено будівництвом обєкт в м. Вінниця, між пров. Середнім та вул. Ленських Подій. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2511 від 05.11.2015 року «Про присвоєння адрес обєктам нерухомого майна» присвоєно наступні номери квартирам в багатоквартирному житловому будинку по пров. Середньому, 2-А, зокрема, квартирі, розташованій в 2 підїзді на 1 поверсі загальною площею 44,4 кв.м., в тому числі житловою 19,2 кв.м. - № 71; квартирі, розташованій в 2 підїзді на 3 поверсі загальною площею 72,7 кв.м., в тому числі житловою 34,6 кв.м. - № 79. Ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 10 лютого 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2015 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВ «БМУ-2-ЛТД» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» про визнання дій протиправним, зобовязання вчинити дії - скасовано, в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовлено. В решті рішення, яким в задоволенні зустрічного позову ТОВ "БМУ-2-ЛТД" до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву", про визнання особи такою, що втратила право купівлі майнових права на об'єкт нерухомості, розірвання договору, стягнення збитків відмовлено, залишено без змін. Згідно рішення апеляційного суду від 10 лютого 2016 року доводи апеляційної скарги ТОВ «БМУ-2-ЛТД» стосовно того, що договором не передбачено такий порядок розрахунків, оскільки в п. 12 договору зазначені належні реквізити здійснення розрахунків, при цьому на р/р 26002010001 в ВФ «ВАТ Мегабанк» жодних коштів від [PERSON] не надходило, не заслуговують на увагу, оскільки у додатковій угоді № 1 до договору від 11 грудня 2014 року № 71 відповідно до п. 11.5 договору Продавець повідомив Покупця про суттєві зміни в роботі банківської установи ВРД «ПАТ «Златобанк», внаслідок яких не забезпечувалося регулярне та своєчасне проведення платежів, що вказує на погодження сторонами договору розрахунків шляхом відкриття рахунку у ПАТ «Златобанк», доступ до якого з правом перерахування коштів на рахунок ТОВ «БМУ-2-ЛТД» у цьому ж банку відповідно до довіреності мав [PERSON], який є фінансовим директором відповідача-позивача (ТОВ «БМУ-2-ЛТД»). Укладеною між сторонами додатковою угодою № 29 до договору від 29 грудня 2014 року № 71, згідно якої збільшилася загальна вартість майнових прав до 594116,00 гривень, також підтверджено виконання умов договору [PERSON] і зарахування коштів в сумі 350000,00 гривень в рахунок внесених ним авансових платежів згідно умов договору, оскільки змінений графік (додаток № 2) містить порядок розрахунків з 20 січня 2015 року без урахування зазначених 350000, 00 гривень, внесених на виконання умов договору протягом червня-листопада 2014 року.\~\~\~\~ Авансові платежі, погоджені сторонами у графіку відповідно до додаткової угоди від 29 грудня 2014 року № 29, у строк визначений у ньому, з січня 2015 року вносилися за пропозицією ТОВ «БМУ-2-ЛТД», викладеною у листі від 30 січня 2015 року, на відкритий [PERSON] рахунок у регіональному відділенні «ОТП-Банк». При цьому доступ до даного рахунку з правом перерахування кошів на власні поточні рахунки та на рахунок ТОВ «БМУ-2-ЛТД» у цьому ж банку, відповідно до довіреності від 20 січня 2015 року має фінансовий директор товариства [PERSON] При цьому апеляційний суд вказав, що сукупність зазначених обставин свідчить про відсутність порушень з боку [PERSON] строків оплати майнових прав за договором купівлі-продажу від 03 червня 2014 року № 71, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні зустрічних вимог ТОВ «БМУ-2-ЛТД» про визнання [PERSON] таким, що втратив право купівлі майнових прав, розірвання договору та відшкодування збитків. Копії банківських виписок з ПАТ «Златобанк» та ПАТ «ОТП банк» свідчать про виконання [PERSON] своїх зобовязань щодо внесення платежів по договору купівлі-продажу від 03 червня 2014 року № 71 та забезпечення наявності коштів в повному обсязі, відповідно до додаткової угоди № 29 від 29.12.2014 року до зазначеного договору. З огляду на положення ст.ст. 248-250 ЦК України представництво [PERSON] [PERSON] перед ТОВ «БМУ-2-ЛТД» не припинено. Як вбачається з оглянутих в ході судового розгляду довіреностей ТОВ «БМУ-2 ЛТД», які містяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 114747 на пров. Середній 2-А, директор [PERSON] доручав [PERSON] бути представником товариства в усіх органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування, в державних, громадських, господарських установах, організаціях, підприємствах, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої приналежності з відповідними правами. Також слід звернути увагу, що Кредитний договір № 3-22-31 на будівництво житлового будинку від 22 серпня 2014 року між [PERSON] організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництва» та [PERSON] на сьогоднішній день є чинним, а тому слід критично оцінювати пояснення представника відповідача та третьої особи щодо його дійсності. 29.08.2014 року ТОВ «БМУ-2-ЛТД» повернув [PERSON] організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництва» кошти в сумі 200 000 грн. саме як зайво перераховані, а тому Фондом було здійснено повторний платіж на рахунок [PERSON] у ПАТ «Златобанк», ТОВ «БМУ-2» мало змогу та достатньо часу для освоєння кредитних коштів. За таких обставин, [PERSON] свій обовязок щодо внесення коштів в сумі, згідно додаткової угоди № 29 від 29.12.2014 року до договору купівлі-продажу від 03 червня 2014 року № 71 виконав в повному обсязі. Положення\~статті 509 ЦК України\~визначають поняття зобовязання та підстави його виникнення. Зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів або інших правочинів. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст.\~526,\~527,\~530-532 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки ( ч. 1\~ст. 190 ЦК України). Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (ст. 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва, не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва не існує на момент виникнення майнових прав, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Відповідно до ч. 2\~ст. 331 ЦК України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Новостворене нерухоме майно стає об'єктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким суб'єктом правовідносин здійснено такі дії та на якого суб'єкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства, зокрема на підставі\~ст. 392 ЦК України. Відповідно до ч. 5\~ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має\~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно до\~ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений частиною другою статті 16 ЦК України. До таких способів віднесено: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) моральної (немайнової шкоди); 10) визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Тобто особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Статтею 16 ЦК України такий спосіб захисту як визнання факту виконання договору, а позивачем не обґрунтовано, що такий спосіб захисту передбачений законом чи договором, в звязку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Суд вважає, що позовна вимога про визнання факту виконання [PERSON] договору купівлі-продажу майнових прав в частині здійснення грошових внесків в повному обсязі до задоволення не підлягає, оскільки обставини виконання [PERSON] договору купівлі-продажу відносяться до предмету доказування щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача виконати зобовязання виконати обовязки з передачі майнових прав. Суд звертає увагу, що відмовляючи в задоволенні первісного позову [PERSON], апеляційний суд в своєму рішенні від 10.02.2016 року вказав, що враховуючи те, що позивачем не конкретизовано, які саме зобовязання по договору купівлі-продажу майнових прав від 03 червня 2014 року № 71 повинно виконати товариство, те, що всі зобовязання за будь-яким правочином повинні виконуватися його сторонами своєчасно та належним чином у правовому полі, визначеному цивільним законодавством України, така вимога [PERSON] є узагальненою і як така, що не носить змістовного навантаження, задоволенню не підлягає. Водночас встановивши в ході судового розгляду, що покупцем здійснено свій обовязок щодо оплати вартості майнових прав, договір є чинним, обєкт введено в експлуатацію, здійснена інвентаризація 2 підїзду багатоповерхового будинку по провул. Середньому, 2-А в м. Вінниця, суд вважає за можливе задоволити позов в частині зобов'язання ТОВ «БМУ-2-ЛТД» виконати договір купівлі - продажу майнових прав № 71 від 03.06.2014 року в частині здійснення перерахунку вартості обєкта нерухомості за результатами обмірів БТІ та передачі майнових прав [PERSON] шляхом підписання відповідного акту приймання-передачі. В звязку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно судовий збір.

Outcome: partial