Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

10.12.2012 року позивач [PERSON] звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого Криворізьким ВРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області від 02.10.2006 року, він є власником автомобіля «BMW 318і». державний реєстраційний номер [NUMBER]. 27.04.2013 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, [PERSON], керуючи вищевказаним автомобілем, рухався з боку Об'їзної дороги вулиці Дніпропетровське шосе в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, при цьому зупинився в крайньому лівому ряду для здійснення повороту вліво. У цей час, у попутному напрямку позаду стоячого автомобіля «BMW 318І». державний реєстраційний номер [NUMBER], рухався автомобіль «Hyundai Getz», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія, [PERSON], який знаходячись в районі електричної опори 3236, маючи об'єктивну можливість виявити перешкоду у вигляді стоячого в його смузі автомобіля, не зменшив швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на належний позивачу автомобіль, під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілю було заподіяно значних механічних ушкоджень, чим заподіяно позивачу матеріальний збиток, який складається з 26079,60 гривень матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «BMW 318І», державний реєстраційний номер [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП, 850 гривень по сплаті послуг експертного авто товарознавчого дослідження від 06.08.2013 року, 63,1 2гривень витрат на відправлення телеграми. Посилаючись на вимоги ст. 1187 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування спричиненої йому пошкодженням автомобіля матеріальної шкоди 26992,72 гривень та 50000,00 гривень в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди, яка полягає в понесених ним переживаннях, як власника пошкодженого автомобіля, необхідність звернення до юристів та суду з метою відшкодування спричиненої шкоди. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач заперечень щодо вимог позивача не надав (а.с. 40-48, 50-64, 67-69). Позивач [PERSON], його представник [PERSON] та третя особа [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач та його представник - на позовних вимогах наполягали, не заперечували проти заочного розгляду справи, третя особа - проти позову не заперечував ( а.с. 70-72 - заяви). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2013 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження № 12013040720001560 по обвинуваченню [PERSON] в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрито в зв'язку з відмовою від побвинувачення потерпілої [PERSON]. З ухвали суду слідує що відповідно до обвинувального акту [PERSON] 27.04.2013 року близько о 12 годині 40 хвилин. Керуючи автомобілем марки «Хюндай Гетс», реєстраційний номер [NUMBER], рухався з боку об'їзної дороги вулиці Дніпропетровське шосе в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу і знаходячись в районі електричної опори 3236, маючи об'єктивну можливість виявити перешкоду у вигляді стоячого в його смузі автомобіля, не зменшив швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль марки "БМВ 316", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який зупинився для виконання маневру повороту на ліво. Своїми необережними діями [PERSON] грубо порушив вимоги п. 12.3 правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Хюндай Гетс» малолітня [PERSON], [INFO] отримала тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1501 від 20.06.2013 року відносяться о категорії середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознаками тривалого розладу здоров'я більше 21 доби ( а.с. 12 - копія ухвали суду). Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 246/13 від 18.09.2013 року розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику пошкодженого при дорожньо-транспортній пригоді автомобіля "BMW 318і", державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 26079,60 гривень ( а.с. 13-34- копія висновку). В зв'язку з проведенням вказаного експертного дослідження позивачем [PERSON] понесено витрати на його проведення в сумі 850 гривень (а.с. 35 - копія квитанції). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на викладені обставини, та той факт, що відповідач своїх заперечень проти позовних вимог не надав, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача на його користь спричиненої йому шкоди пошкодженням належного йому автомобіля та витрат пов'язаних зі сплатою експертного дослідження, в той же час, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат по відправленню телеграми відповідачу, оскільки як вбачається з наданих документів, телеграма була відправлена не позивачем, а [PERSON] ( а.с. 35). Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач [PERSON] просив суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди 50000,00 гривень, однак враховуючи глибину та тривалість моральних страждань, наслідки дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що вказана сума є явно завищеною і виходячи з обставин справи, вимог розумності та справедливості визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, виходячи з задоволених позовних вимог, які складаються із суми судового збору - 289,30грн.

Outcome: partial