Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, вимоги за яким уточнила в процесі розгляду справи та просить скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки відповідно до договору оренди землі від 16 березня 2018 року, укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «АГРОНИВА-ТРЕЙДИНГ» зареєстрований в реєстраційній службі Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 10 квітня 2018 року за № 25642285. Зобов`язати приватне підприємство «АГРОНИВА-ТРЕЙДИНГ» повернути [PERSON] земельну ділянку загальною площею 3,9082 гектарів кадастровий номер 3522281500:02:002:0552, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Свої вимоги мотивувала тим, що її чоловік [PERSON] мав на праві власності земельну ділянку кадастровий номер 3522281500:02:002:0552 площею 3,91 гектарів, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 005153 виданий на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року № 154-р. Після смерті чоловіка вона є єдиним спадкоємцем всього його майна та подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, де заведена спадкова справа. На даний час свідоцтво про право на спадщину не отримувала в зв`язку з відсутністю коштів та відсутністю законодавчого обмеження щодо його отримання. Нещодавно позивач дізналася про те, що від її імені з ПП «АГРОНИВА-ТРЕДИНГ» 16 березня 2018 року укладений договір оренди вказаної вище земельної ділянки, який зареєстрований в реєстраційній службі Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 10 квітня 2018 року за № 25642285. Відповідно до вказаного договору позивач надала в оренду земельну ділянку загальною площею 3,9082 гектарів кадастровий номер 3522281500:02:002:0552 ПП «АГРНОИВА-ТРЕЙДИНГ» строком на 7 (сім) років на умовах вказаного договору. Однак, вказаного договору вона не укладала та не підписувала, в зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, просить задовольнити вимоги позову та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позовну заяву не надав. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно частини 5 статті 13 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Обов`язок доказування відповідно зі статтею 12 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер № 3522281500:02:002:0552, розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 005153 виданий на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року № 154-р. [PERSON] помер [INFO] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 жовтня 2012 року державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Георгієвою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1306, [PERSON] отримала у власність земельну ділянку № 3522281500:02:002:0552, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідно до договору оренди землі від 16 березня 2018 року, укладеного між [PERSON] та ПП «АГРОНИВА-ТРЕЙДИНГ», який зареєстрований в реєстраційній службі Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 10 квітня 2018 року за № 25642285, позивач надала в оренду земельну ділянку загальною площею 3,9082 гектарів кадастровий номер 3522281500:02:002:0552 ПП «АГРОНИВА-ТРЕЙДИНГ» строком на 7 (сім) років на умовах вказаного договору. [PERSON] заперечує, що укладала даний договір. Висновком судової почеркознавчої експертизи № 2743/2744/20-27 від 17.08.2020, встановлено, що підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі від 16 березня 2018 року, укладеного між [PERSON] та ПП «АГРОНИВА-ТРЕЙДИНГ» зареєстрований в реєстраційній службі Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 10 квітня 2018 року за № 25642285 виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Таким чином, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі договір оренди землі укладається в письмовій формі. За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини . Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). На підставі викладеного суд вважає, що уточнюючи свої позовні вимоги позивач обрала ефективний спосіб захисту свого порушеного права. Оскільки договір оренди землі від 16 березня 2018 року, укладений між [PERSON] та ПП «АГРОНИВА-ТРЕЙДИНГ», який зареєстрований в реєстраційній службі Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 10 квітня 2018 року за № 25642285, є неукладеним, тому саме з цих підстав підлягає скасуванню державна реєстрація права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 25642285 від 27 березня 2018 року). Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволено повністю, а позивач сплатив судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. вважає, що є всі підстави для стягнення цієї суми з відповідача.

Outcome: approved