Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В позові зазначила, що 24.09.2007р. була прийнята на роботу в ПАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду завідувача складом на підставі наказу про прийняття на роботу №3027-к. 11.05.2018 р. була звільнена за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38\~КзпПУкраїни відповідно\~до наказу\~№1951-к\~від від 10.05.2018. Відповідачем в день звільнення їй було надано повідомлення про нараховану суму, належну працівнику при звільненні №461 від 11.05.2018р., згідно якої до виплати [PERSON] належать заробітна плата за вересень 2017 року, а також за період з листопада 2017 року по травень 2018 року та вихідна допомога у загальному розмірі 51075,09 грн., які станом на час звернення з вказаним позовом до суду не були виплачені. Позивач заявила до стягнення заборгованість без утримання податків, обов'язкових платежів та зборів, а саме заборгованість із заробітної плати в розмірі 49569,44 грн. та вихідної допомоги в розмірі 21038,40 грн. Розрахунок здійснила відповідно табуляграм, наданих відповідачем, оскільки в довідці та повідомленні про нараховану суму, належну працівнику при звільненні зазначений розмір заборгованості із заробітної плати та вихідної допомоги з врахуванням утриманих податків, зборів та обовязкових платежів. Оскільки відповідач не сплатив заборгованість із заробітної плати та не провів остаточний розрахунок позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 7686,07 грн., а при не проведенні розрахунку до розгляду справи - по день ухвалення рішення. Відповідач надав відзив, в якому вказує, що заборгованість по заробітній платі дійсно не виплачена. У випадку задоволення позовних вимог просить у резолютивній частині рішення вказувати розмір заборгованості з заробітної плати та вихідної допомоги з урахуванням сум утриманих податків і зборів, як вказано в повідомленні про нараховану суму, належну працівнику при звільненні №461 від 11.05.2018р. та довідці про невиплачену заробітну плату. Щодо розрахунку середнього заробітку за період затримки розрахунку відповідач зазначив про необхідність врахувати, що відповідно наданої відповідачем довідки розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 350,64 грн., а не 404,53 грн., як вказує позивач. Позивач надала відповідь на відзив, в якому погодилась з розрахунком середньоденної заробітної плати відповідача та враховуючи відзив надала заяву про уточнення позовних вимог, заявивши до стягнення суму заборгованості з заробітної плати та вихідної допомоги з врахуванням сум утриманих податків, зборів та обовязкових платежів у загальному розмірі 51075,09 грн. Відповідь на відзив та заява про уточнення позовних вимог завчасно були надіслані відповідачу. Також позивач просить допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за травень 2018 року в розмірі 21\~651,36 грн. Позивач повідомила суд, що 4.09.2018 Відповідач перерахував Позивачу 3206,5 грн. заборгованість по заробітній платі за вересень 2017 року. У звязку з чим, представник Позивача надала уточнення позовної заяви, в якій просить стягнути з Відповідача заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та вихідної допомоги у загальному розмірі 47 868, 59 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 14.05.2018 року по 28.09.2018 року у розмірі 34012,08 гривень. Представник Відповідача 28.09.2018 року надіслав доповнення до заперечення на відповідь на відзив, просив вирахувати із заборгованості сплачену суму заробітної плати- 3206,50 грн, визнав заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та вихідної допомоги у загальному розмірі 47 868, 59 грн. Представник Позивача\~у судове\~засідання не\~з'явився\~та подав\~клопотання про\~розгляд справи\~без його\~участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу без фіксування судового процесу технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення уточненого позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що згідно наказу №3027-к від 24.09.2007р. [PERSON] була прийнята до ВАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду завідувача складом, що підтверджується копією трудової книжки. Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» з 01.02.2017 перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (Витяг з ЄДРПОУ за кодом 00130926). Згідно наказу № 1951-к від 10.05.2018.року [PERSON] 11.05.2018 року була звільнена з ПАТ «Запоріжжяобленерго» за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КзпП України При звільненні Позивачу не була виплачена заборгованість із заробітної плати та вихідної допомоги і не проведено повний розрахунок. Сума заборгованості ПАТ Запоріжжяобленерго» перед [PERSON] складає 51075,09 грн., що підтверджено виданою відповідачем повідомленням про нараховану суму, належну працівнику при звільненні №461 від 11.05.2018р. (а. с. 13) та довідкою про невиплачену заробітну плату. 04.09.2018 року відповідач перерахував позивачу 3206,5 грн. Станом на 28.09.2018 року заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та вихідної допомоги складає 47 868, 59 грн. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.99 р., суд на підставіст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. З огляду на те, що відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні, стягненню на користь останнього підлягає середній заробіток за кожен день затримки розрахунку до дня ухвалення рішення судом. При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п. п. 2, 3, 5, 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.95 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до долученої до матеріалів справи довідки про середній заробіток, яка також видана відповідачем, середньоденний заробіток [PERSON] складає 350,64 грн. (а. с. 32) Нарахування виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку має провадитися шляхом множення середньоденного заробітку позивача (350,64 грн.) на число робочих днів затримки розрахунку (з 11.05.2018 день, наступний рабочий день за днем звільнення 14.05.2018 року, - по 28.09.2018 року, 97 робочих днів) і становить 34012,08 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідній допомозі та середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст.141\~України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved