Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовом, в якому проситьвинести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем в Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінням юстиції у місті Києві 5 листопада 2017 року по актовому запису № 2859, сина - [PERSON], [INFO], залишити постійно проживати разом з нею, стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, а також стягнути з відповідача на її утримання 1/6 всіх видів заробітку. В обгрунтування позову вказує, що 5 листопада 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у них з відповідачем народився син - [PERSON]. За час їхнього шлюбу між нею та відповідачем склалися обставини, які призвели до неможливості спільного проживання, а саме: різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та зумовлені наведеними обставинами систематичні конфлікти, які спричиняли постійну нездорову атмосферу в сім'ї. У зв'язку з цим вона з сином практично від самого його народження проживаємо окремо від відповідача, спільного господарства з відповідачем не ведуть, бажання зберігати сім'ю ні я, ні відповідач не мають. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Також подала суду заяву про залишення позовної вимоги про стягнення аліментів на її утримання, яку суд розцінює як зменшення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у зв»язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні.. Відповідно до свідоцтва про шлюб , виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 05 листопада 2016 року, серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 листопада 2016 року, актовий запис № 2859. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 травня 2017 року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Вимоги позивача узгоджуються з положеннями ст. 180 СК України, згідно яких кожен з батьків зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved