Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про тлумачення заповіту. Свій позов позивач мотивує тим, що 01 червня 2016 року в м. Миколаїв померла [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається також із земельної ділянки площею 7,43 га, в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, що належала померлій, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 610148, виданого Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, на підставі розпорядження від 12 лютого 2007 року №43-р. За життя [PERSON] вчинила заповіт згідно якого заповіла позивачу належний їй житловий будинок та грошові кошти. Заповіт посвідчено 11.10.1991 року державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано за № 912. 09 жовтня 1998 року [PERSON] склала ще один заповіт, посвідчений [PERSON] JI.Л. державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області, та зареєстрований за №865, згідно якого остання заповідала належну їй земельну частку (пай) в розмірі 8,55 умовних кадастрових гектарів, в СПТ Урожай Братського району Миколаївської області, [PERSON]. У встановлений законодавством шестимісячний термін, позивач звернувся до приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітами. Однак, оформити спадщину на земельну ділянку я не маю можливості, оскільки заповіт було складено на земельну частку (пай) в розмірі 8,55 умовних кадастрових гектарах, а спадщина уже відкрилася у виді земельної ділянки розміром 7,43 гектарів. Це сталося через те, що після реалізації своїх прав на земельну частку (пай) та отримання земельної ділянки в натурі [PERSON] не звернула уваги на це та не склала новий заповіт зі зміненим заповідальним майном. До початку судового засідання позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01 червня 2016 року в м. Миколаїв померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка, крім іншого, складається із земельної ділянки площею 7,43 га, в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, що належала померлій, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 610148, виданого Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, на підставі розпорядження від 12 лютого 2007 року №43-р. Згідно заповіту від 09 жовтня 1998 року, посвідченого [PERSON] JI.Л. державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області, та зареєстрованого за № 865, [PERSON] заповідала належну їй земельну частку (пай) в розмірі 8,55 умовних кадастрових гектарів, що знаходяться в с. Кам'януватка Братського району Миколаївської області в СПТ "Урожай" Братського району Миколаївської області [PERSON] (а.с. 4). 25 червня 2007 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 610148, відповідно до якого остання є власником земельної ділянки площею 7,43 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області (а.с. 5, 17). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу [PERSON], в заповіті від 09 жовтня 1998 року відсутня фраза "а також земельна ділянка, яка буде виділена на підставі цього сертифікату" (а.с. 7). Судом встановлено, що [PERSON] 25.06.2007 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, реалізувавши своє право, надане їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) за № МК 0096179 від 29.12.1997 року. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ст. 317 ЦК України, право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Згідно зі ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При цьому, ч. 2 ст. 213 ЦК України, не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що спадкодавець [PERSON], відповідно до заповіту від 09 жовтня 1998 року, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області, та зареєстрований в реєстрі за №865, належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею - 7,43 га, що розташована в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №610148, виданого 25 червня 2007 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, на підставі розпорядження Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 12 лютого 2007 року №43-р, заповідала [PERSON]. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved