Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

20 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та [PERSON] і в позовній заяві вказала, що їй та [PERSON] належить на праві власності житловий будинок в [ADDRESS] у рівних частинах - по 1\\2 частині. В будинку проживали позивачка, її дочка [PERSON] та відповідач [PERSON], який є батьком [PERSON] у кімнатах за усною домовленістю. Незважаючи на те, що будинок між ними не розділений в натурі, [PERSON] у червні 2013 року без згоди позивачки поселив в цьому будинку відповідачку [PERSON] та її сина [PERSON]. Позивачка з дочкою після їх вселення не могли проживати в цьому будинку, оскільки кухня, ванна, туалет були в спільному користуванні. Після користування туалетом і ванною відповідачкою [PERSON] та її сином [PERSON] позивачці було бридко користуватися цими приміщеннями. Крім того, відповідач [PERSON] умисно провокував позивачку на скандал, створюючи надто шумну атмосферу в будинку, включав котел обігріву в такий режим, що неможливо було перебувати в кімнатах. Внаслідок такої протиправної поведінки позивачка з дочкою були змушені перейти проживати до батьків позивачки. Для вселення [PERSON] та ї сина [PERSON] повинен був отримати згоду позивачки, але згоди не питав, поміняв в будинку замки в дверях і вони з дочкою не мають доступу до своїх кімнат, якими вони фактично користувались, в будинку. Просить усунути перешкоди в користуванні будинком шляхом вселення її та дочку [PERSON] в будинок, виселити [PERSON] з будинку. В суді позивачка доводи позовної заяви підтверджує, вимоги позову підтримує у повному об'ємі і пояснила, що вона і дочка проживали в двох кімнатах, припинила проживати в будинку із жовтня 2013 року. Вона не може зайти до своїх кімнат, в одній з яких [PERSON] "скрутив" замок, тому що 16 жовтня 2014 року вона зайшла із своїми знайомими в будинок, відповідачів вдома не було, прихожа, через яку необхідно пройти, щоб попасти до її кімнат, була закрита, в неї не було до замка ключа від прихожої кімнати. Вона зверталась до [PERSON], щоб виготовити дублікат ключа. Письмової згоди на вселення [PERSON] та її сина [PERSON] вона не давала. Свідок позивачки [PERSON] в суді показала, що навесні 2013 року її мати [PERSON] повідомила, що батько [PERSON] буде вселятись в будинок з новою дружиною [PERSON] Коли свідок прийшла до будинку, там вже були речі відповідачів, які поселились в будинку через декілька днів. Проживати в одному будинку було неможливо, бо батько створював шумну атмосферу. З [PERSON] вони не спілкувались. Вони з мамою були проти вселення відповідачів, писали заяви в міліцію. Свідок позивачки [PERSON] показала, що [PERSON] 16 жовтня 2014 року запросила її та [PERSON] в будинок. В будинку нікого не було, [PERSON] відкрила своїм ключем вхідні двері, але на другий поверх, де були її кімнати, не могла попасти, бо були закриті двері на замок в кімнаті, через яку потрібно проходити до кімнат [PERSON] та її дочки. Свідок позивачки [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні показання, як свідок [PERSON] Свідок відповідачів [PERSON] показав, що в травні 2013 року був присутній при вселенні відповідачів в будинок, також були його дружина, батьки відповідача [PERSON], [PERSON], позивачка. Позивачка розмовляла з [PERSON], вселились відповідачі спокійно. Свідок відповідачів [PERSON] показала в суді, що була присутня при вселенні відповідачів в будинок, при цьому [PERSON] вказала, в яких кімнатах будуть проживати вона з дочкою, а в яких відповідачі. Свідок відповідачів [PERSON] показав в суді, що був присутній під час поселення відповідачів в будинок, при цьому позивачка [PERSON] була присутня і не заперечувала проти їх вселення. Свідок відповідачів [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні показання, як свідок [PERSON] Відповідач [PERSON] проти позову заперечує і в судовому засіданні пояснив, будинок належить йому і позивачці в рівних частках, в натурі не поділений, зараз цей будинок вони з позивачкою ділять в судовому порядку. Нестерпних умов не створював, позивачка з дочкою [PERSON] самі пішли проживати до батьків позивачки, тому що настала зима і необхідно було платити за комунальні послуги. Перешкод у користуванні будинком колишній дружині та їхній спільній дочці [PERSON] ні він, ні його теперішня дружина [PERSON] не чинили, поселятися вони можуть в будь-який час, коли забажають. Позивачка загубила ключ від дверей в прихожу кімнату, через яку потрібно проходити до кімнат, якими користується позивачка та дочка [PERSON], замок в дверях в прихожу він не міняв, а пропонував позивачці за її рахунок виготовити собі дублікат ключа, але вона з якихось причин не потурбувалася виготовити собі цей дублікат. Оскільки цілий рік позивачка не жила в будинку, тому 16 жовтня 2014 року, коли він з [PERSON] і дітьми пішли з будинку, двері в прихожу закрили на ключ, не маючи на меті чинити перешкоди позивачці. [PERSON] є його дружиною, в них є спільна дитина, яка зареєстрована в будинку, він має право розпоряджатися своєю власністю і поселяти в будинку свою сім"ю. Просить в позові відмовити. Відповідачка [PERSON] позов не визнає і пояснила, що зареєстрована в м. Шепетівці, але проживає з своїм чоловіком [PERSON] в його будинку разом із своїм сином [PERSON], якому ще не виповнилось десять років, та їх спільним сином [PERSON]. Представник третьої особи Полонської міської ради Загоруйко М.В. до суду не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, покладається на думку суду. Дослідивши обставини справи, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач [PERSON] мають на праві спільної часткової власності житловий будинок. Позивачка з неповнолітньою дочкою [PERSON] з осені 2013 року в цьому будинку не проживають. Відповідачі проживають в будинку з червня 2013 року, є подружжям, мають спільного сина [PERSON], 2014 року народження. [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], який також проживає в будинку. Під час вселення в будинок відповідачів заперечень з боку позивачки не було. [PERSON] звертався в міліцію із скаргою на позивачку щодо спору з [PERSON] про користування будинком. Справа про поділ в натурі будинку між сторонами [PERSON] та [PERSON] розглядається в апеляційному суді Хмельницької області. Дані обставини встановлені з пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів - договором дарування будинку позивачці та відповідачу [PERSON], свідоцтвами на право особистої власності позивачки та відповідача [PERSON] кожного на 1\\2 частину житлового будинку, будинковою книгою про мешканців, які зареєстровані в будинку сторін, свідоцтвом про народження дочки [PERSON], свідоцтвом про шлюб відповідачів, свідоцтвами про народження сина відповідачів [PERSON] та свідоцтвом про народження сина відповідачки [PERSON] [PERSON], ухвалою апеляційного суду про призначення експертизи у справі про поділ будинку сторін, повідомленням Полонського РВ УМВСУ на звернення відповідача [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, для проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Відповідно до ст..150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право поселяти в належній йому частині свого будинку свою дружину [PERSON] без будь чиєї згоди, в тому числі співвласника будинку [PERSON], а місцем проживання сина його дружини [PERSON] неповнолітнього [PERSON], який не досяг віку десяти років, є місце проживання його матері. Позивачка не надала суду доказів, що відповідачі використовують належну їй частину будинку, тому що в натурі будинок між відповідачами ще не поділений. Тому позовні вимоги позивачки до [PERSON] про виселення її з будинку є безпідставними, тому що суперечать вказаним нормам законів і задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про усунення перешкод в користуванні будинку шляхом вселення позивачки з дочкою суд також вважає їх необґрунтованими, оскільки позивачка [PERSON] не надала суду належних та достовірних доказів про те, що відповідач [PERSON] чинить їй такі перешкоди. Суд вважає покази свідків відповідачки [PERSON] та [PERSON] про те, що позивачка не мала можливості 16 жовтня 2014 року пройти в кімнати, які за усною домовленістю з [PERSON] вона використовує для проживання разом з дочкою [PERSON] та складений ними акт як такі, що не підтверджують , що [PERSON] чинить перешкоду в користуванні будинком. Позивачка [PERSON] не надала суду доказів про те, що [PERSON] поміняв в дверях прихожої кімнати замок, сама в суді підтвердила, що в неї нема ключа до цих дверей і вона просила [PERSON] сприяти їй виготовити дублікат ключа до цього замка. В суді встановлено, що позивачка має можливість вільно пройти в будинок, що вона і здійснила 16 жовтня 2014 року, а відсутність в будинку в цей час відповідачів, які зачинили прихожу кімнату на ключ перед тим, як піти з будинку, суд не вважає чиненням перешкоди позивачці користуватись будинком. Суд приймає до уваги, що позивачка не проживає в будинку з осені 2013 року, тому закриття відповідачами дверей в прихожій кімнаті перед тим, як вони пішли з будинку, не свідчить про те, що вони ці двері зачинили умисно з метою чинити перешкоди позивачці користуватись будинком. Доказів, що свідчили би про те, що відповідачі своєю поведінкою створювали нестерпні умови для проживання позивачки та спільної дочки сторін [PERSON], позивачка не надала. Повідомлення з Полонського райвідділу міліції свідчить про те, що відповідач [PERSON] звертався до міліції із скаргою на позивачку з питання неналежного закривання нею вікон в спільному будинку в жовтні 2013 року. Твердження позивачки про те, що вона не має можливості користуватися для свого проживання належною їй частиною будинку суд оцінює як голослівні і надумані, тому що не підтверджені належними та достовірними доказами. Позов в цій частині також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed