Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач -1), [PERSON] (надалі - відповідач -2) про визнання квартири за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, при чому просила визнати квартиру майном, набутим за час шлюбу і таким, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також виділити їй 1/2 частку квартири. В обґрунтування пред'явлених вимог позивачка зазначила, що 27 травня 1972 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис за № 131. В липні 2010 року шлюбні відносини були припинені. Під час шлюбу [PERSON] став членом ЖБК "№ 31" та вони отримали квартиру за адресою [ADDRESS]. Пайовий внесок за квартиру було сплачено в повному обсязі під час шлюбу за спільні кошти. Після розлучення [PERSON] виїхав з квартири і придбав собі інше житло. Вона весь час проживає в зазначеній квартирі, утримує її, сплачує за комунальні послуги, інше житло у неї відсутнє. У зв'язку зі смертю [PERSON] вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивачка заявлену позовну підтримала повністю, просила її задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти заявлених позовних вимог, підтвердивши викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомила. У звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Представник третьої особи житлово-будівельного кооперативу "№ 31" в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, а саме, що спірна квартира була придбана подружжям [PERSON] під час шлюбу за спільні кошти. Пайовий внесок сплачений в повному обсязі. [PERSON] весь час проживає в зазначеній квартирі, сплачує комунальні платежі, утримує нерухоме майно в належному стані. Суд, вислухавши позивача, відповідача-1, представника третьої особи, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 1972 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 10). 02.07.2010 р. шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 11). Від шлюбу є дочка [PERSON] [INFO]. В 1982 р. [PERSON] став членом ЖБК № 31; за рішенням Баглійського райвиконкому № 319 від 20.08.1982 р. подружжя [PERSON] отримало квартиру за адресою [ADDRESS]. Пайовий внесок за квартиру було сплачено в повному обсязі в січні 1996 р. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт того, що квартира була придбана подружжям під час шлюбу за спільні кошти. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а. с. 12). [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким, належне йому майно - квартиру за адресою: [ADDRESS], заповів [PERSON] ; автомобіль марки NISSAN NOTE заповів [PERSON]; інше майно, яке на час смерті належало спадкодавцеві, в заповіті не зазначено. [PERSON] подала заяву до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом. [PERSON] згідно спадкової справи, копія якої долучена до матеріалів судової справи, заяву про прийняття спадщини не подавала. Згідно ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями 1-ї черги за законом після померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] - матір спадкодавця. Відповідно ст. 1245 Цивільного кодексу України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Відповідно до ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню у справі. Згідно ч. 2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 63, ч.1 ст. 64 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ст.ст. 68, ч.1 69, ч.1, 2, 3 ст.70 Сімейного кодексу України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умов, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. З наданих суду сторонами доказів не вбачається істотних підстав для відступлення суду від засад рівності часток у спільному майні, придбаному за час перебування у шлюбі. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя. Визнати квартиру за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину зазначеної квартири.

Outcome: approved