Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

14 лютого 2018 року позивач, Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог, які були уточнені, позивач зазначив, що між державним вищим навчальним закладом "Криворізький національний університет", в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 2468 від 26.08.2011 року про надання освітніх послуг.\~ Відповідно до умов зазначеного договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснювати її навчання за заочною формою навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, за напрямом менеджмент - менеджмент зовнішньоекономічної діяльності, починаючи з 1 курсу 1 семестру, а відповідач згідно п. 3.1 Договору зобов'язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки встановлені Договором. Відповідно до п.4.2 Договору, загальна вартість навчання становить 22500 грн., п. 4.3 Договору встановлює, що відповідач повинна була вносити плату за кожний рік навчання в сумі 2250,00 грн., п. 4.4. Договору оплата здійснюється за 10 днів до початку звітного періоду. 31 травня 2015 року відповідно до наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 620-су від 02.06.2015, [PERSON] було відраховано зі складу студентів університету за порушення умов договору. Відповідач в період з 01.06.2015 року по 14.12.2017 рік, не оплатила за надані освітні послуги, таким чином утворилась заборгованість в розмірі 450,00 грн. Відповідачу неодноразово надсилались претензія з проханням сплатити заборгованість, однак заборгованість погашена не була. А тому, з врахуванням вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 672,40 грн., з яких 450 грн. - сума основного боргу, 130,50 грн. - інфляція; 34,29 грн. - три відсотки річних; 57,61 грн. - пеня, а також судовий збір в розмірі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась повторно і про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останньої не надходило. У зв'язку з цим, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між державним вищим навчальним закладом "Криворізький національний університет", в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 2468 про надання освітніх послуг. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснювати її навчання на заочній формі, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за напрямом менеджмент - менеджмент зовнішньоекономічної діяльності, починаючи з 1 курсу 1 семестру, а відповідач згідно п. 3.1 Договору зобов'язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки встановлені Договором. Відповідно до п.4.2 Договору, загальна вартість навчання становить 22500 грн., п. 4.3 Договору встановлює, що відповідач повинна була вносити плату за кожний рік навчання в сумі 2250,00 грн. Пунктом 4.4 Договору встановлюється, що оплата здійснюється за 10 днів до початку звітного періоду. 31 травня 2015 року відповідно до наказу ДВНЗ «Криворізький національний університет» № 620-су від 02.06.2015, [PERSON] було відраховано зі складу студентів університету за порушення умов договору. Крім того, в порушення умов договору № 2468 про надання освітніх послуг від 26.08.2011 року, в період з 01.06.2015 року по 14.12.2017 року відповідач не оплатила за надані освітні послуги, в зв'язку із чим у [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 450 гривен 00 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості по договору № 2468 (а.с. 10). Так, 27 червня 2016 року на адресу [PERSON] була направлена претензія № 43 на суму 450,00 гривень, на яку відповідачем не було відредаговано належним чином, борг не сплачено (а.с.14). 17 листопада 2016 року позивачем повторно направлено на адресу відповідача претензію № 188 на суму 450,00 гривень, яку відповідача проігнорував. Відповідно до п.5.1 укладеного договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Тому, за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги відповідачу була нарахована пеня у розмірі 57 гривень 61 копійка, сума інфляційних витрат в розмірі 130 гривень 50 копійок, а також 3% річних в розмірі 34 гривні 29 копійок (а.с. 11, 12,13). Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Виходячи з положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 615 ЦК України передбачено у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до вимог ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно кошти не сплатила. При цьому, статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором. Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ДВНЗ «Криворізький національний університет» ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved