Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

21 липня 2017 року [PERSON] пред'явила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 27.01.2012 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Від шлюбу [INFO] р. народився син [PERSON]. На теперішній час вона звернулась до Татарбунарського районного суду Одеської області з приводу розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відпо- відач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач не має регуляр- ного офіційного доходу на території України, але працює моряком, та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, тому просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дити- ни у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала уточнену позовну заяву, в якій просила стягу- вати з [PERSON] аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно на утримання дитини, оскільки на теперішній час їй стало відомо, що відповідач уклав контракт на суму 2000 доларів у місяць. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.28, 31). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не з'явився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішен- ня. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3) видно, що 27.01.2012 р. виконкомом Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], акто- вий запис № 3. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4), [INFO] р. у сторін у сп- раві народився син - [PERSON] Довідкою виконкому Білоліської сільської ради Татарбунарського району від 12.06.2017 р. (а. с.6) підтверджується, що [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS], разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON], [INFO]. Позивачем не надано доказів про розмір заробітної плати відповідача. Надана нею копія дого- вору № 110/16 від 05.04.2016 р. (а.с.21), укладеного між ним та ТОВ "ОСМ КРЮ Менеджмент Ук- раїна", не містить відомостей про заробіток відповідача та його розмір, а свідчить про те, що від- повідач працевлаштований за кордоном і має право отримувати від компанії весь комплекс послуг за посередництвом у працевлаштуванні за кордоном і цей договір одночасно є й актом прийому- пе- редачі наданих послуг, які надаються належним чином в разі відсутності зі сторони моряка запере- чень, які мають бути подані у письмовій формі протягом пяти днів з моменту підписання цього до- говору. Як вбачається з копії посвідчення особи моряка (а.с.23), [PERSON] є моряком. Суд вважає, що задоволення підлягають вимоги, викладені у первісній позовній заяві, про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 2500 грн. щомісячно. При цьому суд виходить з того, що відповідач, як моряк, працевлаштований за кордоном на іноземних судах, а тому він в змозі виплачувати аліменти у зазначеному розмірі, оскільки ніяких заперечень проти заз- наченого розміру ним суду не надано, хоча він отримував копію позовної заяви та знав про її вимо- ги. Що стосується уточненої позовної заяви про збільшення розміру аліментів до 5000 грн., то її вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що вони не обгрунтованими та не підтверджую- ться об'єктивними доказами про збільшення доходів відповідача. А надані позивачем документи, які викладені іноземною мовою та не містять переводу (а.с.6-7, 19-20, 21, 22), суд не може прийняти до уваги. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Але позивачем не надано належних та необхідних доказів про збільшення розміру доходів від- повідача, що дає підстави для збільшення розміру аліментів, а судом їх не добуто. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою ро- звитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчан- ня, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші осо- би, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібнос- тей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році уста- новлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня - 1777 грн. Як передбачено ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають сина [PERSON], [INFO] р. на- родження, який знаходиться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної до- помоги на його утримання. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь пози- вача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] р. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку з 21.07.2017 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved