Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Ободівської сільської ради Тростянецького району про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] року помер батько позивачів [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з 1/4 частини житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого [ADDRESS]. Спадкоємцем щодо його частки являється дружина [PERSON], яка проживала та була зареєстрована разом з померлим за однією адресою. [INFO] року померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS], та спадкова маса, яка належала покійному чоловікові [PERSON], так як вона фактично вступила в управління спадковим майном, але належним чином не оформила свої права. Житловий будинок, частина якого являється спадковим майном після смерті [PERSON] станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок позивачі отримали відмову нотаріуса в оформленні спадщини. Тому вони змушені звернутись до суду з вимогою про визнання за ними права власності по 1/4 частині житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] кожній. Позивачі в судове засідання не з'явились, представник позивачів адвокат Конякін М.С. що діє на підставі договору, надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його та позивачів відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Ободівської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, та просить справу розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 17.08.2010 року та зареєстрованого виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] помер [INFO] року(а.с.4). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2016 року, виданим виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району(а.с.7). За життя [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який зареєстрували 19.10.1980 року актовий запис 32, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.10.1980 року(а.с.8). Відповідно до довідки №113 від 20.01.2017 року виданої виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району за життя та до дня смерті [PERSON], та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS](а.с.9). Спадкоємцем до майна [PERSON] являється його дружина [PERSON], яка фактично вступила в управління спадковим майном, однак за життя не встигла оформити свої права. З відповіді завідуючої Тростянецької ДНК Середи Н.М. випливає, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась(а.с. 38). Родинний зв'язок позивача [PERSON] з померлим підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19.08.1981 року на ім'я [PERSON], де в графі батьки зазначені [PERSON] та [PERSON].(а.с.11). В подальшому позивачка змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з одруженням(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2007 року(а.с.12). Родинний зв'язок позивача [PERSON] з померлими підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05.12.2001 року на ім'я [PERSON], [INFO], де в графі батьки зазначені [PERSON] та [PERSON].(а.с.11). В подальшому позивачка змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з одруженням(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.05.2015 року(а.с.12). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №360/2016 від [INFO] року до майна померлої [PERSON] встановлено, що позивачі вчасно прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, частину спадкового майна(земельну ділянку) оформили на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді - відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. №174/02-17 та 165/02-17 від 10.03.2017 року випливає, що позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на визнання за ними права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не мають змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.22,23). Довідкою №280 від 15.02.2017 року, виданою виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відноситься до групи колгоспних дворів, головою двору була [PERSON], членами [PERSON].(чоловік), [PERSON](дочка), [PERSON].(дочка.). Розпорядженням №7 від 18.02.2017 року назва [ADDRESS] (а.с.26). Відношення даного житлового будинку до групи колгоспних дворів також підтверджено випискою з погосподарської книги особовий рахунок №988, відповідно до якої станом на 15.04.1991 року в домогосподарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали голова [PERSON], члени [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.27). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 20.01.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], частина якого являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 69,2кв.м., житловою площею 42,8кв.м., допоміжною площею 26,4кв.м.(а.с.19-21). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/4 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Право власності позивача [PERSON] на 1/4 частину даного житлового будинку підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно(а.с.24). Померла мати [PERSON] також являється власником 1/4 частини як голови колгоспного двору та набула право на 1/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами після смерті свого чоловіка, тобто на день своєї смерті була власником 1/2 частини житлового будинку господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved