Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON], звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що 19 липня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу у сторін народилось троє спільних дітей, а саме, [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 19 липня 2016 року у справі № 561/339/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 100,00 гривень щомісячно на кожну дитину та до досягнення ними повноліття. Позивачка зазначає, що її матеріальний стан погіршився, оскільки вона на даний час не працює а діти перебувають на її утриманні, у зв'язку з чим не може забезпечити їх усім необхідним та відповідно просить змінити розмір аліментів, який визначений попереднім рішенням суду у справі № 561/339/16-ц та стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На момент розгляду справи в суді, [PERSON] та [PERSON] які є дітьми сторін, досягли повноліття, через що припинено стягнення аліментів на їх утримання. У судове засідання позивачка з'явилась, позовні вимоги підтримала. У вступному слові пояснила, що розмір стягуваних аліментів 100,00 гривень на даний час недостатній, оскільки її неповнолітня донька [PERSON], 04 березня 2008 року знаходиться на її повному утриманні, а також вона самостійно витрачає кошти на утримання інших дітей, які хоч і досягнули повноліття, але навчаються у ДПТНЗ "Рівненський центр професійно-технічної освіти сервісу та дизайну" з денною формою навчання. Окрім сплати 100,00 гривень аліментів відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підставі відсутності у нього роботи та неможливості сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 19 липня 2016 року вирішено стягувати щомісячно, починаючи з 08 червня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] в розмірі 100 (сто) гривень 00 коп. щомісячно на утримання дітей. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 11 березня 2008 року Серницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області, підтверджено народження [PERSON], батьками якої є сторони у справі. Як встановлено у судовому засіданні, згідно довідки № 1757 від 02 квітня 2018 року виданої Серницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області, діти проживають разом з позивачкою, та перебувають на її утриманні. Судом також встановлено, що дочка [PERSON] є інвалідом дитинства, що підтверджується корінцем медичного висновку № 99 від 03 листопада 2016 року, та потребує постійного медичного обстеження та лікування на, що необхідні додаткові матеріальні витрати. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 19 липня 2016 року у справі 561/339/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей. Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно позовної заяви вбачається, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дітей матеріально, а тому позивачка просить збільшити його розмір у твердій грошовій сумі до 1 500,00 гривень на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто при вирішенні справи повинно враховуватись зазначені критерії. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивачка вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини. Надаючи оцінку вказаним обставинам, на думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина об'єктивно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. За змістом ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи вище наведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а сума стягуваних з відповідача аліментів повинна становити по 1 500,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір.

Outcome: approved