Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] Після її смерті залишилась спадщина та відкрита спадкова справа першою Київською державною нотаріальною конторою. Позивач звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на 1/3 частини квартири позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що [PERSON] за час свого життя не зареєструвала в органах Державної реєстрації речових прав на право власності в установленому порядку, яке належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину. Позивач зазначає, що він є сином померлої та єдиним спадкоємцем. Відмова у видачі свідоцтва про право спадкування позбавляє позивача зареєструвати у встановленому порядку право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засіданні не з'явився, через канцелярію суду подав заперечення. Заперечення обґрунтовані тим, що позивачем не надано доказів які підтверджують родинні відносини спадкодавця зі спадкоємцем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 30.06.1993р. квартира [ADDRESS] була зареєстрована у рівних частках за [PERSON], [PERSON] (позивач) та [PERSON]. 10 жовтня 2000року Першою Київською державною нотаріальною конторою за реєстром № 22-427 після померлого сина [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину вказаної квартири на ім'я його матері [PERSON]. [INFO] померла матір позивача - [PERSON] про що видано свідоцтво про смерть та внесено актовий запис № 16856 відділом реєстрації смерті у м. Києві. 17 квітня 2014року Першою Київською державною нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири після померлої його матері [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У судовому засіданні встановлено, що у встановлений законом строк, позивач та звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] Разом з тим, листом від 17.04.2014р. № 3716/0214 Перша Київська державна нотаріальна контора повідомила, що видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом після померлої неможливо, в зв'язку з тим, що право власності на 1/3 частину на квартиру після померлого сина [PERSON] не виникло, оскільки не було зареєстроване на її ім'я. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої с нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно Відповідно до пункту 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595. при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до пункту 4.15. вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього манна. Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, нотаріус Першої Київської державної нотаріальної контори повідомив про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п.5.ч.1 ст.19 ЗУ Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України від 11.02.2010 року №1878-VI державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку; встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у ношеному провадженні. Питання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved