Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що у шлюбі з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO] Рішенням Рахівського районного суду від 13.11.2014 р. шлюб між ними було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 25.11.2014 р. Цим же судом, 16.12.2015 р., з відповідача було стягнуто аліменти у розмірі 1200 грв. на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Однак [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, і станом на сьогоднішній день за ним рахується заборгованість у сумі 40800 грв. З жовтня 2014 року відповідач не бачився з дитиною, не приймає участі в її вихованні, формуванні світогляду та не цікавиться умовами розвитку. Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Тячівської районної державної адміністрації позовні підтримала. Пояснила, що орган опіки і піклування в особі тячівської РДА дав висновок про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] так як він тривалий час не піклується про неї і не займається її вихованням. Представник Рахівської районної державної адміністрації позов підтримала. Пояснила, що комісія в справах дітей перевірила умови проживання малолітньої [PERSON], яка проживає з матір'ю і визнала їх задовільними. Під час бесіди із сусідами було встановлено, що [PERSON] з дитиною не спілкується. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що в шлюбі у сторін, [INFO], народилася донька [PERSON]. Рішенням Рахівського районного суду від 13.11.2014 р. шлюб між [PERSON] до [PERSON] було розірвано. 04.01.2016 р. набрало законної сили рішення Рахівського районного суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1200 грв. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Станом на 07.12.2017 р. у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 40800 грв., про що відповідача 22.08.2018 р. було повідомлено та роз'яснено, що в його діях наявні ознаки кримінального правопорушення. З акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що [PERSON] сама виховує доньку [PERSON], мати ніде не працює, сім'я малозабезпечена, вони проживають у будинку батьків позивачки, батько дитини із сім'єю не проживає. Орган опіки та піклування в особі Тячівської РДА надав згоду про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивачка належними та допустимими доказами довела, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явився і заперечень відносно позову не надіслав. Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] [INFO] позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неї. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 640 грв. За таких обставин,

Outcome: approved