Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

30.09.2013року ЛКП «Рясне-402» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЛКП «Рясне-403» 17361,17грн. заборгованості та судові витрати. В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЛКП «Рясне-403» 20267,91гривень заборгованості та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що на обслуговуванні ЛКП «Рясне-402» знаходиться будинок [ADDRESS]. Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Рясне-402», а тому повинні своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Однак, вони порушили дані вимоги законодавства і допустили заборгованість за період з 01.09.2013року по 28.02.2014року в розмірі 20267,91гривень, а тому вимушене звернутись до суду. 18.11.2013року [PERSON] позовні вимоги ЛКП „Рясне 402" не визнав та подав до суду зустрічний позов , в якому просить постановити рішення, яким визнати укладеним договір з надання житлово-комунальних послуг між ним та ЛКП «Рясне 402» - письмовий договір з надання послуг по обслуговуванню житла, отриманню холодного водопостачання та водовідведення, централізованого теплопостачання; визнати ЛКП «Рясне-402» винним у завданні йому моральної шкоди через ненадання та неякісне надання житлово-комунальних послуг ; визнати ЛКП «Рясне-402» винним у завданні йому моральної шкоди у розмірі 1,00грн. через не укладання договору з надання житлово-комунальних послуг; зобов'язати ЛКП «Рясне-402» виплатити йому пеню у розмірі 3-х відсотків вартості несплаченої суми за ненадані або неякісно надані послуги у розмірі 1,00грн.; зобов'язати ЛКП «Рясне-402» укласти зі ним договір з надання послуг по утриманню житла згідно Постанови КМУ №529 від 20 травня 2009р. на замовлені ним та іншими мешканцями будинку по вул. Шевченка,350А комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що ним неодноразово пропонувалось позивачу за первинним позовом - ЛКП «Рясне 402» укласти зі ним письмовий договір з надання комунальних послуг по обслуговуванню житла та з холодного водопостачання і водовідведення, а також централізованого теплопостачання, однак адміністрація останнього всіляко ухилялась від виконання його законної вимоги як мешканця-споживача. Згідно усного договору між ним та ЛКП «Рясне-402» до укладення письмового договору, у разі ненадання послуг, або неякісного надання послуг з обслуговування житла, централізованого теплопостачання та холодного водопостачання і водовідведення він не проводить за них оплату. У зв'язку з відсутністю укладеної письмово угоди згідно ст. 208 ЦК України, ст.ст. 16, 18, 19. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», акти претензій до ЛКП не подаються, а оплата за не надані чи неякісні послуги не проводиться. Доказом, у разі ненадання, або неякісного надання послуг з холодного водопостачання, водовідведення, централізованого теплопостачання та інших послуг по утриманню житла є несплата за них споживачем. ЛКП у разі несплати мешканцем за послугу з холодного водопостачання та водовідведення, централізованого теплопостачання, інших комунальних послуг зобов'язано (оскільки несплата є доказом ненадання, або неякісного надання, згідно усного договору), згідно усного договору, до часу укладення письмового договору, де можливо будуть інші умови, сплачувати споживачу-мешканцю пеню у розмірі 3 відсотків вартості неоплаченої послуги. У разі незгоди з приводу умов укладеного усного договору між ним та ЛКП, останнє подає в місячний термін позов до суду. ЛКП погодилось з фактом не надання комунальних послуг та зобов'язанням сплатити за це пеню у розмірі 3 відсотків від суми вартості ненаданих послуг, а тому і не зверталося з цього приводу до суду, однак злісно ухилялось від сплати пені за не надану (неякісно надану) послугу як по обслуговуванню житла так і з холодного водопостачання та водовідведення а також централізованого теплопостачання. В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просив позов задовольнити. Зустрічний позов не визнав та заперечив проти задоволення зустрічним позовних вимог заперечив. В судовому засіданні відповідач та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та заперечили проти задоволення позову, покликаючись на мотиви викладені в зустрічній позовній заяві та письмових пояснення, які долучені до матеріалів справи. Зустрічний позов підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду зустрічній позовній заяві. Просили зустрічний позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачами суду подано не було. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], який знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Рясне-402» та зобов'язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги. Однак, така плата ними своєчасно не вноситься та розмір боргу перед позивачем складає 20267,91гривень. Дані обставини стверджуються долученими до справи розрахунком заборгованості, довідкою з місця проживання відповідачів, іншими письмовими доказами. Згідно ст. 162 ЖК України - плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, що врегульовано п.1 ст.10 вказаного Закону. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відтак, позивач правомірно проводить нарахування за надані послуги та направляє мешканцям повідомлення про наявну заборгованість. Судом встановлено, що даного обов'язку відповідачі не виконують. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Жодних дій, що свідчили б про визнання відповідачами боргу, як це передбачено ч.1 ст.264 ЦК України, згідно представленої роздруківки заборгованості, ними не вчинялось. Поважності підстав пропуску строку позовної давності позивачем не доведено. Враховуючи наведене, суд вважає, що слід застосувати строк позовної давності щодо вимог позивача по первісному позову про стягнення заборгованості за період з 01.10.2010року по 30.09.2013року, оскільки він пропущений ним без поважних причин і відмовити у цій частині у позові про стягнення суми заборгованості у розмірі 922,27гривень, а тому решту вимог слід визнати підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення в розмірі 17524,82гривень. Що стосується зустрічного позову, такий до задоволення не підлягає з наступних мотивів. Закон України „Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками , виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов"язки. Ст..3 Закону врегульовано, що питання проведення розробки типових договорів належить до повноважень центрального органу виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства . В ст..ст. 20-22 Закону визначено, що як споживач ,так і виробник та виконавець послуг зобов"язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Ст..29 Закону обумовлені особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Так, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Процедура погодження умов договору відбувається протягом місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Оскільки сторони по справі не дійшли до згоди стосовно умов договору, які не є типовими, суд не може вважати такий договір укладеним. Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач за зустрічним позовом, висуваючи вимогу про заподіяння йому моральної шкоди та стягнення моральної шкоди та 3% річних вартості несплаченої суми за неякісно надані послуги не подав суду жодних доказів у підтвердження таких вимог. Відтак, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити за його недоведеністю.

Outcome: partial