Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 9 січня 2000 року помер її батько - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Спадщину [PERSON] прийняла його дружина, мати позивача [PERSON], яка постійно проживала з ним на час його смерті, і вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. 6 жовтня 2014 року [PERSON] померла. Відповідно до заповіту [PERSON] від 8 листопада 2000 року позивач є єдиним спадкоємцем. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Позивач частково оформила право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки правовстановлюючий документ на нього втрачений. У звязку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, а справу розглянути за її відсутності. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні (а.с. 34). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 29). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 9 січня 2000 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10 січня 2000 року серії І-СР № 127547 (а.с. 6). 6 жовтня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 8 жовтня 2014 року серії І-СР № 241874 (а.с. 5). Померлі [PERSON] і [PERSON] були подружжям, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 25 лютого 1978 року серії І-СР № 315728 (а.с. 11). Позивач є дитиною [PERSON] і [PERSON], що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження від 2 грудня 2014 року серії I-СР № 200391 (а.с. 9). Після укладення шлюбу з [PERSON] позивач набула прізвище свого чоловіка "Аносова", що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 9 березня 1971 року (а.с. 10). При житті [PERSON], а саме 8 листопада 2000 року склала заповіт, посвідчений Малобурімською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області 8 листопада 2000 року та зареєстрований у реєстрі за № 154, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, заповіла позивачу (а.с. 7). Згідно з довідками Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області №№ 51, 53, 54 від 27 лютого 2018 року, виданими на підставі погосподарської книги № 2 (особовий рахунок № 136 (1996-2000 р.р.), довідки № 52 від 27 лютого 2018 року, виданої на підставі погосподарської книги № 2 (особовий рахунок № 83-1 (2011-2015 р.р.), [PERSON] постійно проживав та був зареєстровний в [INFO], на день смерті мав такий склад сім'ї: дружина - [PERSON] За [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: вул. Лесі Українки, 87, с. Мала Бурімка, Чорнобаївський район, Черкаська область. [PERSON] постійно проживала та була зареєстровна в [INFO], на день смерті мала такий склад сім'ї: дочка - [PERSON] (позивач) (а.с. 13-16). Як вбачається з листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 2 квітня 2018 року (вих. № 402/01-24), спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита за № 1248 від 11 серпня 2000 року. Із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулися [PERSON], [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі доручення посвідченого Малобурімською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області від 17 березня 2004 року № 29, [PERSON] (позивач), яка діяла від імені [PERSON] на підставі доручення посвідченого Малобурімською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області від 5 листопада 2004 року № 244 (а.с. 31-34). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 31 березня 2018 року (вих. № 322/01-16) (а.с. 30), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 26), позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та їй видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, копію якого долучено до позовної заяви (а.с. 12), і на грошові вклади. Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 лютого 2018 року (вих. № 228/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 8). Разом з тим, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Лесі Українки, 87, с. Мала Бурімка, Чорнобаївський район, Черкаська область, оскільки правовстановлюючі документи втрачено. Водночас судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 18-20). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 6 жовтня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померла [PERSON] склала заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповіла позивачу. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково оформила свої спадкові права, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки правовстановлюючий документ на нього втрачено. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved