Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Снятинської об`єданої територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно, позовні вимоги мотивувала тим, що вона є родичкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно житловий будинок, що в [ADDRESS] . Господаарство відносилось до сусупільної групи «колгоспний двір». За життя [PERSON] посвідчила заповіт на користь позивачки, яка звернулася до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено в оформленні спадщини, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а тому позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом. Представник позивачки подала до суду заяву, якої позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій зазначив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду, справу просив розглядати за відсутності їхнього представника. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що остання померла [INFO] . Згідно заповіту, посвідченого секретарем Княженської сільської ради 15.11.2019р., [PERSON] заповіла все своє майно на корить [PERSON] . Із довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 02.07.2021р. вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] і проживала в с. Княже, Снятинського району Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №226/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №319 від 29.05.2021 р. [PERSON] , [INFO] , жит. [ADDRESS] . Заяв від інших спадкоємців не надходило. Постановою державного нотаріуса першої Снятинської державної нотаріальної контори відмовлено відмовлено [PERSON] , [INFO] жительці [ADDRESS] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] , у звязку із тим, що спадкоємець не надала правовстановлюючий документ на вищезгаданий будинок, який би підтверджував право власності спадкодавця. З довідки від 13.11.2021 р. № 1001/01-25, виданої Княженською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві по [ADDRESS] (колгоспний двір) проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова двору. Згідно виписки з погосподарської книги від 13.11.2019 р. №1002/02-25, виданої Княженською сільською радою, вбачається, що згідно запису №01-0375-01 у погосподарській книзі №4 Княженської сіьської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] володіє нерухомим майном. Нерухоме майно знаходиться за адресою [ADDRESS] . За даною адресою обєктом нерухомого майна є житловий будинок з господарськими будівлями та спрудами, які перебувають у приватній власності [PERSON] , 1940 р.н. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки [PERSON] належав житловий будинок, спадкоємцем якого, згідно заповіту, є [PERSON] , яка після смерті спадкодавця вступила в управління спадковим майном, інших спадкоємців немає, і отже є такою, що прийняла спадщину. Відсутність правовстановлюючого документу не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому є підстави для визнання за нею права власності на житловий будинок, що по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. На підставі наведеного та ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved