Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій зазначає, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживають її онук [PERSON] та його дружина [PERSON] . Останні три роки між ними відбуваються конфлікти. Дані особи її ображають, виражаючись нецензурною лайкою, викинули на смітник її речі, не дозволяють використовувати приміщення. 12.11.2017 року у ході сварки [PERSON] , [PERSON] завдали їй тілесних ушкоджень. За даним фактом вона зверталась до органів поліції, однак відповіді на звернення не отримала. 05.02.2018 року [PERSON] спричинила їй тілесні ушкодження, завдавала ударів кулаками по голові та обличчю. За цим фактом вона теж звернулась до органів поліції, однак результату звернення не отримала. 09.01.2020 року [PERSON] , [PERSON] знов її побили. За цим фактом [PERSON] викликала патрульну поліцію та подала відповідну заяву. Справа на даний час не розглянута. Таким чином вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою. Просить заборонити [PERSON] , [PERSON] перебувати в місці свого проживання за адресою: [ADDRESS] строком на шість місяців. Заявник [PERSON] заяву підтримує та просить задовольнити, з підстав, викладених у заяві. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] просять відмовити у задоволенні заяви. Зазначають, що проживають на законних підставах за адресою: [ADDRESS] , разом з малолітньою дитиною. За вказаною адресою також проживає заявник. Повідомили, що на даний час [PERSON] звернулася з позовом до суду, у якому просить їх визнати втратившими право користування вказаним приміщенням. Однак, вони бажають залишитись проживати за вказаною адресою, і вважають, що саме це є підставою звернення заявника з вказаною заявою Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованих осіб, дослідивши долучені до заяви документи приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту 6 частини першоїстатті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Згідно з частиною другоюстатті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З вказаних норм випливає, що обмежувальний припис може бути видано щодо кривдника, тобто особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Разом з тим, у матеріалах відсутні докази, які обґрунтовно вказували на те, що [PERSON] , [PERSON] вчиняли домашнє насильство щодо заявника, зокрема, заяви та скарги [PERSON] до правоохоронних органів про кримінальне правопорушення з приводу вчинення щодо неї насильницьких дій з боку [PERSON] , [PERSON] не можуть підтверджувати або спростовувати доводи заявника, оскільки за наслідками цих заяв щодо останніх відсутні процесуальні рішення. Інших доказів притягнення [PERSON] , [PERSON] до відповідальності за вказаними заявами з зазначенням дати, конкретного суду не надано та у судовому засіданні не повідомлено. Щодо фактів, викладених у заяві з приводу події від 09.01.2020 року, суд зазначає, що заявником, яка звернулася до правоохоронних органів є інша особа. Належних та допустимих доказів, які обґрунтовано доводили б обставини викладені в заяві, заявником до заяви не надано. Крім того, суд враховує наявність між сторонами судового провадження з житлових правовідносин, щодо проживання у спірній квартирі, та фактично ставить вимогу про визнання [PERSON] , [PERSON] втратившими право користування квартирою. За таких обставин, суд, зіставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси сторін, приходить до переконання, що не є достатніми аргументи заявника для видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] , [PERSON] шляхом заборони перебувати в місці спільного проживання, а тому у задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed