Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

21 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй відповідно до Договору дарування від 09.02.2011 та витягу про державну реєстрацію прав від 10.02.2011 належить квартира [ADDRESS] . Крім неї в квартирі зареєстрований її син [PERSON] , але після укладення договору дарування він в квартирі не проживає. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг, особистих речей в квартирі не має, атому весь тягар утримання даної квартири лежить на ній. В зв`язку з вищевикладеним змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 05.10.2021 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Долженко О.М. подала заяву, позовні вимоги підтримала, розгляд справи проводити без її участі та участі позивача. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не подала. (а.с.38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 39,41,44,45). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що на підставі Договору дарування квартири від 09.02.2011 посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та Витягу про державну реєстрацію прав від 10.02.2011 [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с. 10,11). В зазначеній квартирі відповідно до довідки виданої відділом реєстрації місця проживання особи виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 22.09.2021 року за адресою: [ADDRESS] , крім позивача зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання особи на території міста Миргород 16.09.2021 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за даною адресою з 2011 року (а.с. 12). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] , понад один рік, з метою усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власником своїм майном, суд вважає, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Судові витрати підлягають до стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved