Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON]. Згідно заповіту, складеного 17.07.2007 року [PERSON] належне їй майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], грошові вклади заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а земельну ділянку та право на майновий пай заповіла [PERSON] Даний заповіт на день смерті не змінений та не скасований. [PERSON] подала до Тростянецької державної нотаріальної кантори заяву про відмову від спадщини. Позивачка вчасно прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Частину спадкового майна оформила на себе. Станом на 15.04.1991 року домогосподарство відносилась до суспільної групи колгоспний двір, головою був [PERSON], членами дружина [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцем до його майна, тобто 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS], являється дружина [PERSON], яка фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки була зареєстрована та проживала з чоловіком в одному будинку, вели спільне господарство. Тобто на день своєї смерті [PERSON] була власником всього будинку. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [PERSON] отримала відмову, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач представник Верхівської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] за [PERSON] та просить справу розглянути в його відсутності. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 05.05.2014 року Верхівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла [INFO](а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, котрим усе належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS], та грошові вклади на рахунках в Ощадбанку заповіта [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а земельну ділянку, розташовану на території Верхівської сільської ради та право на пайовий фонд майна КСП «Іскра» заповіла [PERSON](а.с.8). Заповіт посвідчений 17.07.2007 року секретарем Верхівської сільської ради Тростянецького району [PERSON] Заповіт не змінений та не скасований. Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №257/2014р. до майна померлої [PERSON] встановлено, що спадкоємцями за заповітом [PERSON] та [PERSON] вчасно подано заяви про прийняття спадщини. Однак [PERSON] в подальшому відповідно до вимог ст.1273 ЦК України відмовилась від своєї частки спадщини по заповіту та відповідно до ст.1241 ЦК України від обов'язкової частки спадщини. [PERSON] в свою чергу, вчасно прийнявши спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.9.), частину спадкового майна оформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом(а.с.10,11). Довідкою №530 від 27.10.2017 року, виданою виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] Вінницької області(а.с.12). Довідкою №634 від 27.11.2017 року виданою виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON](а.с.13). Випискою з погосподарської книги за 1991-1995 роки №84 від 23.01.2018 року, виданою виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що згідно погосподарської книги, особовий рахунок господарства [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою був [PERSON], членами дружина [PERSON](а.с.) Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Довідкою №101 від 31.01.2018 року, виданою виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка, вступивши в управління спадковим майном, що відповідно до вимог ст..549 ЦК УРСР(в ред.1963 року) являється фактом прийняття спадщини. Отже до складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] входить також цілий житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] Вінницької області. Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 10.11.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 98,7кв.м., житловою площею 62,3кв.м., допоміжною площею 36,4кв.м.(а.с.15-20). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді-відмови від 21.11.2017 року за №799/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори Середою Н.М. випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.14). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved