Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

23.01.2017 року до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою звернувся представник ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ІКСАSTG.215969.001 від 14.01.2014 року, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 38433,25 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказував, що відповідно до укладеного кредитного договору №ІКСАSTG.215969.001 від 14.01.2014 року відповідач отримав від банку кошти в сумі 25750,00 грн., з яких 25000,00 грн. надано на споживчі потреби, а 750,00 грн. на оплату винагороди банку за надання фінансового інструменту з терміном користування до 13.01.2017 року та зобов'язанням сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору. У порушення зазначених норм закону та умов Договору зобов'язання належним чином не виконані, в результаті чого станом на 16.01.2017 року виникла заборгованість в сумі 38433,25 грн., яку і прохає стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд даної справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 224-233 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядує цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~ Статтею 214 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~ Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. 14 січня 2014 року між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено кредитний договір №IKCASHSTG.215969.001. Відповідно до п.п. 1.1-1.10 Кредитного договору, банк надав відповідачу у тимчасове користування на мовах повернення, строковості, платності грошові кошти, надалі за текстом - Кредит, на умовах, зазначених договором: кредит надається в сумі 25750,00 грн. на наступні цілі: - в розмірі 25000,00 грн. на споживчі потреби; в розмірі 750,00 грн. на оплату винагороди банку за надання фінансового інструменту. Термін користування Кредитом до 13 січня 2017 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% процентів річних. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % процентів від суми кредиту по договору щомісяця у період сплати. Сплата комісії здійснюється у гривні. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів Кредитного договору №IKCASHSTG.215969.001 від 14.01.2014 року у повному обсязі, про що свідчить виписка по особовому рахунку за 14.01.2014 року на [PERSON], що підтверджує видачу кредиту. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає негайному виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у відповідності до договору, який є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимог законодавства. Однак, відповідач свої зобовязання, передбачені Кредитним договором, не виконує, а саме: відповідно до п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобовязаний сплачувати проценти щомісяця з 1-го по 10-те число кожного поточного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно з п. 6.1. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі 36% річних за кожний день прострочення. Відповідач припинив сплату процентів. Відповідач свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує. З урахуванням того, що відповідач систематично не виконує свої зобов'язання по поверненню отриманої суми кредиту, у визначені Кредитним договором терміни і сумах. Позивач відповідно до ч.2. ст.1050 ЦК України , п.п.3.1.9, 3.1.11 Кредитного договору вимагає повернення кредиту. Відповідно до п. 3.1.9, 3.1.10, 3.1.11 Кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови договору зажадати від позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст. 212,611,651 Цивільного кодексу України зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається що строк настав у зазначену в повідомленні і на цю дату Позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. Відповідно до 4.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1052 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору, за порушення строків сплати процесів за користування кредитом Банк має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. По причині наявності простроченої заборгованості, Банк направив на адресу відповідача вимогу (вих. №10464 від 12.05.2016 року), однак станом на дату звернення до суду борг відповідачем на погашена. Відповідно до вимог\~статті 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він і приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлені договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України). Частиною 1\~статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, її прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з частиною 1\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Стаття 625 ЦК України\~передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями\~610\~та\~623 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Відповідно до розрахунку станом на 16.01.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 38433,25 грн., а саме: 9695,91 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2309,46 грн. прострочена заборгованість за процентами; 11587,50 грн. прострочена заборгованість по комісії; 14840,38 грн. заборгованість за штрафами та/або пенею. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. З урахуванням ст.551 ЦК України, та правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-100 цс 14, розмір пені, слід зменшити до розміру збитків, а саме 9695,91 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача складає 33288,78 грн. (9695,91+9695,91+2309,46+11587,50). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог, згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial