Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

30 січня 2014 року позивач подав до суду даний позов, мотивуючи його тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Він вступив в управління спадковим майном після смерті батька, оскільки взяв під охорону спадкове майно, обробляє земельну ділянку, сплачує податкові платежі. З метою оформлення спадщини він звернувся до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вищезазначене, нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників жилого будинку та їх частки у цьому майні. Оскільки він фактично прийняв спадкове майно, а відповідачка відмовляється від своєї частки у майні, то просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує та відмовляється від своєї частки у колгоспному дворі. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали і були зареєстровані: голова двору - [PERSON], його дружина - [PERSON] та син - [PERSON]. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживало їх троє, то кожному з них належить по 1/3 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] [INFO] року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть від 21 травня 2012 року зроблено актовий запис за № 15. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Заповіт від імені померлого [PERSON] виконкомом Угорницької сільської ради не посвідчувався, що підтверджується довідкою від 27.01.2014р. № 4/022-20/05. Спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON], однак відповідачка відмовляється від своєї частки у спадковому майні та права власності на нерухоме майно на користь позивача. Крім них, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідно до ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це, або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. [PERSON] вступив в управління спадковим майном після смерті батька, оскільки взяв під охорону спадкове майно, здійснює догляд за будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує податкові платежі. З метою оформлення спадщини він звернувся до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вищезазначене, нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників жилого будинку та їх частки у цьому майні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадкове майно, а відповідачка відмовляється від своєї частки у майні, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] Наведене стверджується: копією свідоцтва про шлюб /а.с.6/, копією свідоцтва про смерть /а.с.7/, довідками Угорницької сільської ради від 27.01.2014р. № 4/022-20/05 та № 67 /а.с.8-9/, копією свідоцтва про право власності на будинковолодіння /а.с.10/, копією технічного паспорта /а.с.11-13/, копією листа Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 21.01.2014р. № 595/02-14 /а.с.19/. На підставі ст.,ст. 16, 328, 346, 347, 392, 1220, 1223, 1268 ЦК України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та

Outcome: approved