Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що відповідач [PERSON] є його рідним батьком, який до 2004 року проживав з ним та його матір'ю. Коли йому виповнилося чотири роки відповідач покинув їх та більше не приймав ніякої участі в утриманні сім'ї. 25.08.2008 р. Тячівським районним судом було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на його утримання у розмірі 180 грв., але відповідач жодного разу не приносив та не пересилав їм грошові кошти. За тринадцять років [PERSON] ніколи до нього не приходив, не цікавився його фізичним і духовним розвитком, та матеріально не забезпечував. На сьогоднішній день вони також не підтримують ніяких відносин. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позов визнав. Пояснив, що після розірвання шлюбу він приходив кілька разів до [PERSON], але той категорично не хотів із ним спілкуватися. Врешті він припинив приходити до них та спілкуватися з сином. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, [PERSON] проживає у будинку матері, знаходиться на її утриманні, власного будинку не має. Батько [PERSON] участі у вихованні сина не приймав та матеріально сім'ї не допомагав. Довідкою виданою сільським старостою с. Руське Поле №3008/02-34.1 від 22.09.2017 р. стверджено, що [PERSON] проживає у с. Руське Поле, до складу його сім'ї входять мати - [PERSON] та баба - [PERSON] Згідно довідки № 465 від 26.09.2017 р. [PERSON] навчається в Тячівському професійному ліцеї на ІІІ курсі. Зі слів класного керівника [PERSON] та майстра виробничого навчання [PERSON], батько учня, [PERSON], не приймає участі в його вихованні та не цікавиться його успішністю, не відвідує батьківські збори. Сусіди позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові пояснення, в яких зазначили, що батько [PERSON] ніколи до нього не приходив, не навідувався, допомогу не надавав та участі у вихованні не приймав. Довідкою Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби № 2915 від 22.09.2017 р. стверджено, що мати [PERSON] - [PERSON] дійсно не отримує аліменти з [PERSON] за період з 01.03. по 31.08.2017 р. Відповідно до характеристики, виданої Ганичівською сільською радою [PERSON] має сина [PERSON], 2000 р.н., та зі слів колишньої дружини [PERSON] участь у вихованні сина не приймає та має заборгованість по сплаті аліментів. Орган опіки та піклування надав висновок про те, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо сина [PERSON] [INFO] Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: approved