Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

20 січня 2014 року Радехівська районна державнаої адміністрація Львівської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У заяві зазначає, що на первинному обліку дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей райдержадміністрації перебуває неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідач, батько дитини [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо дитини відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 травня 2011 року. Мати дитини, [PERSON], померла в 2009 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського РУЮ 27 травня 2011 року. На сьогодні дитина виховується в прийомній сім»ї «[PERSON]» відповідно до розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 3 червня 2011 року № 577 «Про створення прийомної сім»ї і влаштування на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]». Участі в утриманні дитини відповідач не бере. Службою у справах дітей райдержадміністрації встановлено, що відповідач офіційно не працює, даних про розмір його поточних доходів в органу опіки та піклування немає. Посилаючись на вищенаведене, просила суд постановити рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення ним повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повній мірі, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, причин неявки суду не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про розгляд справи, тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила представник позивача в судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю із наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що відповідач [PERSON] відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 травня 2011 року, позбавлений батьківських прав щодо свого сина: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Мати дитини, [PERSON], померла в 2009 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського РУЮ 27 травня 2011 року (а.с.6). Як вбачається з Розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 3 червня 2011 року № 577 «Про створення прийомної сім»ї і влаштування на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]» дитина відповідача [PERSON], [INFO] виховується в прийомній сім»ї «[PERSON]» за адресою [ADDRESS] (а.с.9-10). Участі в утриманні дитини відповідач не бере, не цікавиться його здоров»ям та навчанням. На даний час відповідач офіційно не працює, розмір його поточних доходів позивачу не відомий. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітній син відповідача влаштований на виховання та спільне проживання в прийомну сім»ю «[PERSON]» та перебуває на повному їх забезпеченні, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, який на даний час складає відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень, те що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на батьків; суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягувати з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, до досягнення ним повноліття аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення ним повноліття, що буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved