Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

19 вересня 2013 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Родовід Банк" до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначено, що відповідно до договору № Д583/АА-001.08.2 від 16 квітня 2008 року відповідач [PERSON] отримав від ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач по справі, кредит у розмірі 55800грн 00коп зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 16 квітня 2013 року. В забезпечення виконання [PERSON] зобов*язань за кредитним договором № Д583/АА-001.08.2, 16 квітня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов*язалась солідарно відповідати перед банком за своєчасно і повне виконання [PERSON] умов кредитного договору. 08 серпня 2008 року сторонами, в том у числі і поручителем [PERSON] було укладено додаткові угоди до кредитного договору та договору поруки, згідно яких збільшено розмір відсоткової ставки за користування кредитом до 19%. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов*язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, станом на 04 вересня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі: сума боргу за кредитом - 50862 грн 52коп, заборгованість по відсотках за користуванням кредитом - 26595 грн 67коп, пеня за прострочку виконання грошових зобов*язань у розмірі 1056349грн 58коп, 3% згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 5421грн 36коп та інфляційні витрати від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 4141грн 13коп, а всього 1143370грн 26 коп, які ПАТ «Родовід Банк» просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] разом із судовими витратами. В судовому засіданні представник позивача Болхова А.В. підтримала позов, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач [PERSON] не визнав позов у зв*язку з завеликою, на його думку, сумою заборгованості, не спростувавши при цьому розрахунку, наданого представником позивача. Не оспорював отримання грошових коштів за кредитним договором № Д583/АА-001.08.2 від 16 квітня 2008 року в розмірі 55800гривень та невиконання в повному обсязі зобов*язань за кредитним договором у зв*язку з матеріальними труднощами. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову у зв*язку з пропуском позивачем строку позовної давності та невідповідністю закону дій банку щодо збільшення розміру відсоткової ставки в односторонньому порядку, зазначивши,що відповідачем [PERSON] не оспорюється розмір заборгованості за тілом кредиту та розмір відсотків за користування ним. Відповідач [PERSON] не визнала позовні вимоги, посилаючись на те, що вона підписала договір поруки та додаток до нього, не читаючи його та не ознайомившись детально з його змістом. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач по справі (а.с.41-42), 16 квітня 2008 року укладено кредитний договір № Д 583/АА-001.08.2 (а.с.5-7), відповідно до п.п. 1.1 , 1.5 якого банк відкрив позичальнику [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 55800гривень по 16 квітня 2013 року включно із процентною ставкою в розмірі 17 % річних. Факт отримання грошових коштів за кредитним договором у розмірі 55800гривень визнається відповідачем та підтверджується заявою на видачу готівки № 552-19 від 16 квітня 2008 року (а.с.9). Відповідно п.п.3.1, 3.2, 3.3 кредитного договору № Д 583/АА-001.08.2 (а.с.5-7) позичальник зобов*язався щомісяця до 10-го числа включно календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 930 гривень. Повернути одержані кредити згідно з умовами договору не пізніше 16 квітня 2013 року. Сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 числа кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 16 квітня 2013 року, або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами. Пунктом 3.9 зазначеного кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов*язується сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу. Згідно п.7.2 кредитного договору у разі згоди позичальника на зміни умов договору, оформлюється додаткова угода (правочин) до цього договору, яку підписують обидві сторони. 08 серпня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору № Д 583/АА-001.08.2 (а.с.8), відповідно якої сторони досягли згоди про зміну відсоткової ставки за кредитами і узгодили її розмір - 19 % річних. 16 квітня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № Д583/АА-001/1.08.2 (а.с.34), а 08 серпня 2008 року додаткова угода № 1 (а.с.35) до зазначеного договору поруки, відповідно умов яких [PERSON] зобов*язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов*язань [PERSON] за кредитним договором № Д583/АА-001/1.08.2 від 16 квітня 2008 року. Згідно п.п. 1.2, 2.1 договору поруки та додаткової угоди до нього [PERSON] ознайомлена з умови кредитного договору, погодилась на збільшення обсягу відповідальності у зв*язку із зміною відсоткової ставки за кредитним договором до 19 % річних та зобов*язалась у разі невиконання позичальником своїх зобов*язань за платежами, що передбачені кредитним договором на підставі письмово повідомлення позичальника або банку не пізніше трьох робочих днів після одержання такого письмового повідомлення погасити за рахунок власних коштів в повному обсязі суму заборгованості за позичальника за кредитним договором. ПАТ «Родовід Банк» направляло на адресу відповідачів вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № Д583/АА-001/1.08.2 від 16 квітня 2008 року, які ними були отримані, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.30-33). Станом на 04 вересня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № Д583/АА-001/1.08.2 від 16 квітня 2008 року становила : 1143370грн 26 коп і складалась із : суми боргу за кредитом - 50862 грн 52коп, заборгованості по відсотках за користуванням кредитом - 26595 грн 67коп, пені за прострочку виконання грошових зобов*язань у розмірі 1056349грн 58коп, 3% згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 5421грн 36коп та інфляційних витрат від суми простроченої кредитної заборгованості у розмірі 4141грн 13коп (а.с.10-16). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с.60-78) та виписки з особового рахунку за кредитним договором № Д583/АА-001/1.08.2 від 16 квітня 2008 року (а.с.18-29) станом на 27 січня 2014 року заборгованість [PERSON] за зазначеним кредитним договором за період часу з 16 вересня 2010 року по 15 вересня 2013 року становить: - заборгованість за основною сумою кредиту - 50862грн 52коп, - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами - 26595грн 67коп, - 3% річних за прострочення виконання зобов*язання із своєчасного повернення кредиту - 3297грн 07коп; - 3% річних за прострочення виконання зобов*язання із своєчасного повернення відсотків 1408грн 46коп, - сума інфляційних витрат за кредитом - 1076грн 23коп, - сума інфляційних витрат за процентами - 224грн 86коп. Згідно розрахунку ПАТ «Родовід Банк» (а.с.79) загальна сума пені за кредитним договором № Д583/АА-001/1.08.2 від 16 квітня 2008 року за період часу з 16 вересня 2012 року по 15 вересня 2013 року становить 426972грн 52коп і складається з: пені за прострочення виконання зобов*язань зі своєчасного повернення кредиту в розмірі 283570грн 72коп та пені за прострочення виконання зобов*язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків у розмірі 143401грн 80коп. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] - [PERSON] стосовно того, що банком не були враховані в рахунок погашення заборгованості, здійснені відповідачем платежі по кредитному договору за платіжними дорученнями: № 552/10 від 07 травня 2008 року, від 16 квітня 2008 року, № 553/17 від 10 червня 2008 року, № 553/1 від 11 червня 2008 року, № 552/6 від 08 серпня 2008 року, № 661/22 від 10 жовтня 2008 року, № 553/21 від 10 липня 2008 року, № 553/1 від 25 червня 2008 року, № 662/4 від 16 березня 2009 року, № 662/1 від 13 квітня 2009 року, № 662/108 від 12 серпня 2008 року, № 665/1 від 15 червня 2009 року, № 2940/5 від 12 листопада 2009 року, № 662/4 від 13 липня 2009 року, від 23 лютого 2010 року, № НФ 2878/3 від 21 січня 2011 року, від 13 травня 2010 року, № 2940/191 від 14 квітня 2010 року, № 2863/3 від 22 вересня 2010 року, № 2878/14 від 10 листопада 2010 року, № 2865/1 від 23 грудня 2010 року, № 2940/2 від 23 жовтня 2009 року, № 2865/4 від 13 серпня 2010 року, № 2878/3 від 13 липня 2010 року (а.с.108-119), оскільки ці доводи спростовуються наданим позивачем розрахунком (а.с.60-78), з якого вбачається, що всі суми, які були сплачені [PERSON] за вищезазначеними платіжними дорученнями, враховані банком при визначенні суми заборгованості. Крім того, платіжним дорученням від 16 квітня 2008 року (а.с.108) [PERSON] сплатив комісію за кредитне обслуговування кредитного договору, а не погашення заборгованості за кредитом. Доводи представника відповідача [PERSON] - [PERSON] щодо неправомірної зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитними коштами є неспроможними, оскільки, як було встановлено судом, між сторонами по справі були укладені додаткові угоди до кредитного договору та до договору поруки, відповідно до змісту яких сторони дійшли згоди про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами з 17 % до 19%. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед редитором за завдані простроченням збитки. Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи вищевикладене, а також те, що п. 3.2 кредитного договору від 16 квітня 2008 року передбачено строк повернення отриманих за договором коштів не пізніше 16 квітня 2013 року, тобто, сторонами визначений кінцевий строк виконання зобов*язання з повернення кредиту, крім того, з наданого позивачем розрахунку, заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування ним визначена в межах трирічного строку - за період часу з 16 вересня 2010 року по 15 вересня 2013 року, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів представника відповідача [PERSON] про пропуск позивачем строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. В той же час 3% річних та інфляційні витрати підлягають стягненню в межах строку позовної давності за період часу з 16 вересня 2010 року по 15 вересня 2013 року в наступних розмірах: 3% річних за прострочення виконання зобов*язання із своєчасного повернення кредиту - 3297грн 07коп; 3% річних за прострочення виконання зобов*язання із своєчасного повернення відсотків 1408грн 46коп, сума інфляційних витрат за кредитом - 1076грн 23коп, сума інфляційних витрат за процентами - 224грн 86коп, що узгоджується з розрахунком, наданим позивачем (а.с.60-78). В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником. У разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що від представника відповідача [PERSON] та відповідачки [PERSON] надійшли клопотання про зменшення розміру нарахованої пені (а.с.42,106) у зв*язку із скрутним матеріальним становищем та наявність у них на утриманні неповнолітніх дітей (а.с.52,93), суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем пені до розміру суми основного боргу - 50862грн 52коп. Приймаючи до уваги викладене, та враховуючи, що [PERSON] не виконав зобов'язань, передбачених кредитним договором № Д583/АА-001/1.08.2 від 16 квітня 2008 року, суд вважає за необхідне позов ПАТ "Родовід Банк" задовольнити частково та стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь позивача заборгованість за зазначеним кредитним договором станом на 27 січня 2014 року за період часу з 16 вересня 2010 року по 15 вересня 2013 року, що підтверджується наданим розрахунком, який не спростований відповідачами: суму боргу за кредитом - 50862грн 52коп, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами - 26595грн 67коп, 3% річних за прострочення виконання зобов*язання із своєчасного повернення кредиту - 3297грн 07коп; 3% річних за прострочення виконання зобов*язання із своєчасного повернення відсотків 1408грн 46коп, суму інфляційних витрат за кредитом - 1076грн 23коп, сума інфляційних витрат за процентами - 224грн 86коп та пеню у розмірі 50862грн 52коп всього 134327грн 33коп. В силу ст. 88 ЦПК України із [PERSON] та [PERSON] на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути солідарно витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 404 грн 31коп.

Outcome: partial