Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем по справі [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Пояснює, що донька проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, відповідач грошей на утримання дитини не надає, ніякої допомоги та участі у вихованні дитини не здійснює, майже чотири роки не спілкується із дитиною та жодного разу за чотири роки її не бачила. Зазначає, що не в змозі самостійно утримувати дитину та забезпечувати матеріально, так як офіційно працевлаштуватися не може. Працює тимчасово за трудовими договорами та отримує мізерну заробітну плату. Відповідач є здоровою, спроможною працювати та приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини. На утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів родини не має. Крім того, відповідач постійно змінює місце роботи, а частіше зовсім не працює, тому він не має можливості надати довідку про її доходи та місце роботи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що дитина повинна бути забезпечена належним чином необхідним для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку, просить задовольнити заявлені позовні вимоги повністю. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Крім того, відповідачу було направлено за місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, яка була отримана 15 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак відповідач станом на 30 серпня 2021 року відзив на позов до суду не подала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , та її батьками є, батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 12.04.2021 року за №300 вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] з батьком [PERSON] (а.с.4). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов`язків щодо утримання дитини є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Приймаючи до уваги, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний і мінливий дохід, а тому відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів на утримання дитини має бути стягнутий в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти у відповідному розмірі, зокрема через стан здоров`я чи матеріальне становище, або наявність інших дітей, непрацездатних родичів чи близьких осіб, що знаходяться на його утриманні, відзив на позов про стягнення аліментів в сумі 3000 грн. відповідачем не надано. Враховуючи вищевикладене, та те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, виходить з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісяця. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 16 квітня 2021 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved