Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 09.08.2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 953, про що видане видано свідоцтво про одруження від 09.08.2003 року. Від вказаного шлюбу народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач не здатен піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та позивачкою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Оскільки відповідач має стабільний дохід вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений у розмірі по ? частки від усіх видів доходів на кожну дитину. У зв'язку з вищевикладеним просила розірвати шлюб між сторонами, та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по ? частки від усіх видів доходів на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу з позивачкою не заперечував та пояснив, що дійсно останній час вони спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Відповідачка самостійно позбавила його як батька можливості спілкування та виховання дітей, безпідставно позбавляє його можливості проводити з ними час. Пояснив, що дуже любить дітей, як батько хоче їм допомогти та зустрічатись з ними і приймати участь у їх вихованні. Проте, надумані причини з боку дружини є цьому перешкодою і по суті стали початком втрати можливості підтримання нормальних сімейних стосунків. Також, відповідач погодився виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей, однак у розмірі що становить 717,60 грн. в місяць. Крім того, пояснив, що він працює підприємцем, проте останнім часом через погіршення стану здоров'я та виникнення економічної кризи вимушений виживати заробляючи собі на харчування та власні мінімальні потреби. Враховуючи наявність важкого захворювання, різкого погіршення стану здоров'я за останні роки, та те, що він є потерпілим від аварії на Чорнобильській АЕС, утримує двох хворих пенсійного віку батьків зі свого заробітку може виділяти на забезпечення потреб дітей не більше 717,60 грн. в місяць. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що не погоджується щодо стягнення аліментів в розмірі по ? частці від усіх видів доходу на кожну дитину щомісячно, оскільки вказане не відповідає матеріальному становищу відповідача, як платника податків. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного та психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.08.2003 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 953 (а.с. 3). Належними доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія (а.с.4) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені. З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову в цій частині. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте сторони не мають наміру зберегти шлюб. Спорів з приводу місця проживання спільних дітей та поділу майна сторони не мають.

Outcome: partial