Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

20 грудня 2018 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. 11.05.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» (надалі - Позивач, Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Відповідач, Позичальник) було укладено Кредитний договір № 176740 (надалі - Кредитний договір). Згідно п. 3 кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 9000,00 грн. (девять тисяч гривень 00 копійок), а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю 218,00% річних від суми кредиту, у розрахунку з помісячною сплатою - 18,17%. Пунктом 5.1. Кредитного договору встановлено, що перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання Договору і складає 13 місяців. Пунктом 5.7. Кредитного договору передбачено, що загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 23 994,49 гривень. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором, надавши Відповідачу кредитні кошти у розмірі суму 9000,00 грн. (девять тисяч гривень 00 копійок), а Відповідач отримав зазначені кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 11.05.2017 року (копія додається). В свою чергу, Позичальник зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Відповідно до п. 12.1., п. 12.2. Кредитного договору, якщо Позичальник не сплатив щотижневий платіж в день настання дати його належної слати, визначеної Графіком платежів, то починаючи з 31-го календарного дня від дати його належної сплати він повинен додатково до простроченого платежу виплатити Кредитодавцю неустойку в розмірі 400,00 гривень за кожні 30 календарних днів прострочення. Строк нарахування неустойки не може бути більшим строку кредиту, але в будь-якому випадку розмір нарахованої неустойки не повинен перевищувати 2 000,00 гривень. Однак, в порушення умов Кредитного договору та чинного законодавства України, Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, внаслідок чого, станом на 29.11.2018 року, у Відповідача існує перед Позивачем заборгованість за Кредитним договором в розмірі 20 454,49 гривень, з яких: неоплачена основна сума кредиту (тіло кредиту) - 8 245,99 грн., неоплачена сума по відсоткам - 10 208,50 грн., неоплачена неустойка - 2 000,00 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, представником Позивача, 31 10.2018 року було направлено на адресу Відповідача досудову вимогу щодо погашення заборгованості в сумі 20 454,49 гривень на користь Позивача, проте, Відповідачем дана вимога була залишена поза увагою, не виконано зобов'язань, визначених у Кредитному договорі, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості станом на 19.11.2018 року. Просили суд стягнути з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Ізі Кредит» (Код ЄДРПОУ 36183990, п/р 265021273 в АТ "[PERSON] АВАЛЬ" у м. Києві, МФО 380805) заборгованість за кредитним договором № 176740 від 11.05.2017 року у розмірі 20 454,49 гривень, стягнути [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Ізі Кредит» (Код ЄДРПОУ 36183990, п/р 265021273 в АТ "[PERSON] АВАЛЬ" у м. Києві, МФО 380805) судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. ( а. с. 2-3 ). Ухвалою судді від 01 лютого 2019 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 17-18 ). В судове засідання представник позивача ТОВ «Ізі Кредит» [PERSON], який діє на підставі довіреності ( а. с. 13 ) не зявився, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. Проти заочного рішення не заперечує ( а. с. 3 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення, з якого убачається, що\~ судову повістку 20 лютого 2019 року отримано членом сімї. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України\~ судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Частиною 3 статті 130 ЦПК України передбачено, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа,якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Отже, у відповідності до норм діючого законодавства, відповідач [PERSON] завчасно була повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Заяв та клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача ТОВ «Ізі Кредит». Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 12.03.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Ізі Кредит» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що 11.05.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 176740 ( а. с. 5-6 ). Згідно п. 3 кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 9000,00 грн., а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю 218,00% річних від суми кредиту, у розрахунку з помісячною сплатою - 18,17%. Пунктом 5.1. Кредитного договору встановлено, що перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання Договору і складає 13 місяців. Пунктом 5.7. Кредитного договору передбачено, що загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 23 994,49 гривень. Встановлено, що позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі суму 9000,00 грн., які було отримано останнім, що підтверджується наявним в матеріалах справи видатковим касовим ордером від 11.05.2017 року ( а. с. 9 ). В свою чергу, Позичальник зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору. Відповідно до п. 12.1., п. 12.2. Кредитного договору, якщо Позичальник не сплатив щотижневий платіж в день настання дати його належної слати, визначеної Графіком платежів, то починаючи з 31-го календарного дня від дати його належної сплати він повинен додатково до простроченого платежу виплатити Кредитодавцю неустойку в розмірі 400,00 гривень за кожні 30 календарних днів прострочення. Строк нарахування неустойки не може бути більшим строку кредиту, але в будь-якому випадку розмір нарахованої неустойки не повинен перевищувати 2 000,00 гривень. Однак, в порушення умов Кредитного договору, відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, внаслідок чого, станом на 29.11.2018 року у відповідача існує перед позивачем заборгованість за Кредитним договором в розмірі 20 454,49 гривень, з яких: неоплачена основна сума кредиту (тіло кредиту) - 8 245,99 грн., неоплачена сума по відсоткам - 10 208,50 грн., неоплачена неустойка - 2 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи довідкою-розрахунком заборгованості ( а. с. 10 ). З наявної в матеріалах справи досудової вимоги від 31.10.2018 року за № 176740 убачається, що позивач з метою врегулювання спору в досудовому порядку звертався до відповідача для погашення заборгованості в розмірі 20 454,49 гривень в строк до 16 листопада 2018 року ( а. с. 12 ), проте, відповідачем дана вимога була залишена поза увагою. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). \~ Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання кредитного договору\~ № 176740 від 11.05.2017 року свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного Договору цілком зрозумілі і вона вважає їх справедливими по відношенню до неї. Вказаний\~ договір був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобовязаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Примусове виконання зобов'язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, підписання сторонами кредитного договору від 11.05.2017 року за № 176740 вважається, що зазначені умови були прочитані та погодженні сторонами. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. \~ Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ Частино 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. \~ В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за договором не виконує, у звязку з чим утворилася заборгованість. \~ Згідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~ Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. \~ Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ Отже, даючи оцінку наданим доказам, суд прийшов до висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 20 454,49 гривень, яка складається з: неоплачена основна сума кредиту (тіло кредиту) - 8 245,99 грн., неоплачена сума по відсоткам - 10 208,50 грн., неоплачена неустойка - 2 000,00 грн. \~ З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача ТОВ «Ізі Кредит», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. \~ Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. \~ Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. \~ Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762 гривень, понесення яких документально підтверджено ( а. с. 4 ). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved