Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

26.04.2018 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, що визвано особливими обставинами, вказуючи на те, що 29.08.2016 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Від цього шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який залишився проживати з позивачкою, підтвердженням чого є Акт про проживання в квартирі від 16.05.2017 року. 20.01.2016 року їх син захворів та знаходився на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні ПЦМБЛ, що підтверджується випискою з історії хвороби (епікризами) № 751/466, № 1147/636/ 209/139. На лікування сина було витрачено 7500 грн., що підтверджується випискою з історії хвороби та фіскальними чеками. Відповідно до положень ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязаний приймати участь у додаткових витратах на дитину, що визвано особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). В даному випадку особливою обставиною є хвороба дитини. Відповідач ухиляється від покладеного на нього вищевказаного обовязку. Таким чином, [PERSON] вважає, що відповідач зобов'язаний прийняти участь у витратах, повязаних з лікуванням сина у розмірі половини від понесених нею витрат, тобто у розмірі 3250 грн. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у її письмовій заяві, відсутність подання до суду відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких інших з його боку клопотань, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Інформація про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина відсутня. Ст. 51 Конституції України, якій кореспондує ч. 1 ст.180 СК України, встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а «розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини». У відповідності з п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, його хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. На лікування дитини позивачем було витрачено 7500 грн., що підтверджується виписками з історії хвороби та фіскальними чеками. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину витрачених коштів на лікування дитини в сумі 3250 грн. В зв'язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судових витрат при поданні позову до суду, то суд стягує з відповідача по справі на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved