Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Позовні вимоги мотивує тим, що після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] та земельної частки (паю). В позовній заяві вказала, що ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача їй не було відомо про існування такого. Дізналась про заповіт у вересні 2017 року від секретаря Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області, при цьому секретар надала їй заповіт у нечитабельному стані, що змусило її виготовити дублікат. Вважає цю обставину поважною причиною пропуску строку, просить позов задовольнити, визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], терміном у три місяці. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник - адвокат Стабрин В.В. подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с. 54). Представник Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, секретарем сільської ради подано відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову не заперечив, просив розглядати справу без присутності представника сільської ради (а.с. 51). Представник третьої особи - завідувач Четвертої Львівської державної нотаріальної конториподав до суду лист, в якому просить розгляд справи проводити без його участі (а.с. 42). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Ознайомившись із позовною заявою, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). 21.03.2000 р. нею складено заповіт, посвідчений секретарем Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області Венгрин М.Я., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 12, яким все майно, рухоме і нерухоме, належне їй на праві особистої власності, жилий будинок, свій майновий та земельний паї і взагалі все те, що б належало їй на день смерті, заповіла [PERSON], 1965 р.н. (а.с. 7). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO], строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 16.09.2004 р. Згідно довідки Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський геріатричний пансіонат» № 780 від 16.10.2018р. [PERSON] була зареєстрована та проживала у комунальному закладі Львівської обласної ради «Львівський геріатричний пансіонат» з 29.11.2003 р. по день смерті [INFO] (а.с.12). Як вбачається із довідки виконкому Мильчицької сільської ради Городоцького району Львівської області № 389 від 02.05.2018р. майно, яке складається з земельної ділянки та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельної частки (паю), яке належало [PERSON], під арештом та забороною не перебуває (а.с.10). Позивач [PERSON] не звернулась у строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що про існування заповіту не знала. Постановою Державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Ж.С. Ярошенко від 11.10.2018 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст.1270ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст.1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено у п. 2 постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Як зазначено у п.24Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до абз. 22 п. 2 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування 16.05.2013» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Пропуск строку на звернення в нотконтору для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] позивач [PERSON] мотивує необізнаністю про наявність заповіту, посвідченого від імені спадкодавця. Між тим, належних доказів, які б свідчили, що позивачка не мала можливості у встановлений законодавством строк звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] у зв'язку із об'єктивними, непереборними чи істотними труднощами, [PERSON] не надано. Отже, оскільки позивачкою не подано доказів, які б згідно чинного законодавства свідчили про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed