Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

20.03.2019 [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12.09.2016 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти у розмірі 614 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23.10.2018 року змінено розмір аліментів встановлених рішенням суду від 12.09.2018 року та стягуються аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що під час судового засідання позивач дізналася про те, що відповідач уклав контракт з Міністерством Оборони України від 30.10.2018 року строком на три роки, тобто відповідач почав офіційно отримувати дохід. У зв`язку з тим, що позивач самостійно забезпечити належний рівень життя та гармонійний розвиток дитині не взмозі, вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити спосіб стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 29.03.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.26). Відповідач 19.04.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що розмір аліментів, які він сплачує відповідно до рішення суду від 23.10.2018 року є достатнім для забезпечення потреб дитини. Крім того, на його утриманні перебувають ще троє малолітніх дітей та його дружина, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.32-33). 02.09.2019 представником відповідача [PERSON] - [PERSON] до канцелярії суду подано клопотання про зупинення провадження у справі на строк перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворень, відповідно до закону військових формувань, що передані на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] відповідно до контракту від 30.10.2018 року, укладеного відповідачем з Міністерством Оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, перебуває на строковій військовій службі, тому брати участь у судових засіданнях можливості немає. Представник позивача до суду подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглядати у його відсутність, відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки відповідач [PERSON] працює за контрактом, а не проходить строкову військову службу (а.с.54). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.09.2019 року відмовлено відповідачу [PERSON] у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.09.2016 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 614 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2016р. і до його повноліття. Стягнуто з [PERSON] в дохід Державного бюджету України 551,20 грн. судового збору. В задоволенні решти первісного позову відмовити. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14.09.2010 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції , актовий запис №1498. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] 551,20 грн. витрат зі сплати судового збору та 2480 грн. витрат на правову допомогу (а.с.5-6). Рішенням Корольовського районного суду від 23.10.2018 року змінено розмір аліментів, що встановлений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2016 у цивільній справі № 296/5121/16-ц 2/296/1976/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Стягнуто з [PERSON] в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с.7-8). За змістом ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказаними судовими рішеннями було встановлено обов`язок батька, відповідача по справі, утримувати свою малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, за рішенням Чуднівського районного суду м.Житомира від 26.10.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). 30.10.2019 року [PERSON] уклав з Міністерством оборони України контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки, за умовами якого позивач добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку контракту, а в разі настання особливого періоду - понад установлений строк Контракту ( а.с.52-53). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 року №2629-VIII встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач з 30.10.2018 року почав отримувати офіційний дохід і сплачувати аліменти у частці від доходу. Враховуючи зібрані по справі докази, вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 23.10.2018 року з 1000,00 грн. на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача, розміри прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 років, зобов`язання батьків нести витрати по утриманню та вихованню дитини у рівних частинах. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 13.03.2019 (а.с.55-56), додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 13.03.2019 року (а.с.15), рахунок-фактуру №2 від 14.03.2019 року (а.с.16), меморіальний ордер від 19.03.2019 року на оплату рахунку-фактури №2 від 14.03.2019 у сумі 2500,00 грн. (а.с.22), детальний опис наданих адвокатом послуг (а.с.19) акт №ОУ-0000002 здачі-приймання виконаних робіт від 14.03.2019 року (а.с.17). Враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500, 00 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved