Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Іванівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що 15 січня 2017 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,36 га (з них 8, 43 га рілля, 0,46 га пасовище, 0,47 га багаторічні насадження), що розташована на території Іванівської сільської ради Братського району Миколаївської області, яка належала згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 029181 його матері [PERSON]. 30 травня 2011 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала вищевказану земельну ділянку своєму сину [PERSON]. [PERSON] померла 06 січня 2012 року. [PERSON] спадщину прийняв після смерті матері, однак не дооформив її та помер. Протягом шести місяців позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, оскільки відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, виданий на ім'я [PERSON], а батько на своє ім'я право власності на земельну ділянку не встиг оформити. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 06 січня 2012 року в с. Микільське Братського району Миколаївської області померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 9,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Іллічівської сільської ради Братського району Миколаївської області. За життя померла склала заповіт від 13.05.2011 року, який зареєстрований в реєстрі за № 34 та посвідчено секретарем Іллічівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно якого [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 9,36 га, що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 029181, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 229 заповіла у власність сина - [PERSON] (а.с. 8). Згідно повідомлення Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1024/01-16 від 25.10.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 06.01.2012 року, не заводилась, що також підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49594796 від 25.10.2017 року (а.с. 32, 35). Відповідно до довідки Іванівської сільської ради Братського району Миколаївської області № 329 від 13.11.2017 року, [PERSON], яка померла 06.01.2012 року, на момент смерті проживала разом із сином [PERSON] (а.с. 40). 15 січня 2017 року в с. Микільське Братського району Миколаївської області помер [PERSON] (а.с. 7). Згідно повідомлення Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1026/01-16 від 25.10.2017 року, після смерті [PERSON], померлого 15.01.2017 року, заведена спадкова справа № 58/2017. Спадкоємці - син [PERSON]. Обсяг прийнятого майна не встановлено. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 33). Позивач, син померлого, є спадкоємцем 1-ї черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Під час судового засідання судом було встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що належав померлій [PERSON] у позивача відсутній. Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки батько позивача, який постійно проживав разом із спадкодавцем, [PERSON], на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved