Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], ВДВС Рогатинського РУЮ про визнання правочину удаваним, визнання фактичного укладеним договору купівлі-продажу автомобіля марки AUDI 100, номерний знак [NUMBER], визнання права власності на даний автомобіль та зняття його з арешту. В позовній заяві зазначено, що 27 квітня 2012 року позивач [PERSON] придбав у відповідача [PERSON] автомобіль марки AUDI 100, 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER], за 80 000 грн. Дана угода була оформлена як договір доручення на підставі якого видана довіреність з правом керування та повного розпорядження автомобілем на свій розсуд. Довіреність нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 27 квітня 2012 року. На такому виді угоди наполягав позивач, оскільки в момент фактичного купівлі автомобіля у нього були відсутні кошти на сплату платежів, пов'язаних з реєстрацією даного автомобіля. Фактично відбулася угода купівлі-продажу автомобіля, оскільки позивач сплатив відповідачу обумовлену суму грошей, які він прийняв, передавши позивачу автомобіль. Тобто, між ними були досягнуті усі істотні умови договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою складеною відповідачем. У жовтні 2013 року позивачу стало відомо, що державним виконавцем ВДВС Рогатинського РУЮ винесено постанову про накладення арешту на майно відповідача. Підставою для арешту автомобіля стало невиконання [PERSON] боргових зобов'язань перед стягувачем. Позивач вважає, що вказаний автомобіль належить йому, а не відповідачу, з тих підстав просить суд визнати за ним право власності на автомобіль, визнати правочин удаваним, визнати фактично укладення договору купівлі - продажу автомобіля та зняти з нього арешт. Позивач у судове засідання не з'явився,направив на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, що відбулось 18.12.2014 року позов визнав в повному обсязі,не заперечував щодо задоволення позовних вимог [PERSON] У судове засідання 29.12.2014 року не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача - державний виконавець ВДВС Рогатинського РУЮ Сташків О.Б. у судовому засіданні, що відбулось 18.12.2014 року позову не визнала в повному обсязі вказавши, що постанова державного виконавця про арешт майна боржника [PERSON], та оголошення заборони на відчуження такого майна винесена 19 січня 2012 року, а довіреність якою [PERSON] уповноважив [PERSON] вчиняти правочини щодо розпорядження автомобілем марки AUDI 100, номерний знак [NUMBER], нотаріально посвідчена 27 квітня 2012 року. Таким чином, на той момент коли [PERSON] довіреністю уповноважував [PERSON] на вчинення правочинів щодо розпорядження та надання в користування автомобіля марки AUDI 100, номерний знак [NUMBER],йому було відомо, що на все його майно ВДВС Рогатинського РУЮ накладено арешт. У судове засідання 29.12.2014 року представник відповідача не з'явилася, подала до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника, заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого Калуським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Івано-Франківській області 23 квітня 2005 року, транспортний засіб марки AUDI 100, 1993 року випуску,реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON]. 19 січня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області Синишиним О.В. у виконавчому провадженні №28677456 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно даної постанови накладено арешт на все майно [PERSON], оскільки він в добровільному порядку не виконав рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 27 квітня 2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчена довіреність [PERSON], якою він уповноважив [PERSON] бути представником при вчинені правочинів щодо розпорядження та надання в користування автомобіля марки AUDI 100, номерний знак [NUMBER]. Дана довіреність зареєстрована в реєстрі за №335. Згідно ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1 ст. 244 ЦК України). Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. У справах за позовом про визнання права власності на автомобіль із підстав придбання його за договором купівлі-продажу суд може задовольнити такий позов у тому разі, коли встановить, що сторонами були додержані правила ЦК України щодо укладення договору купівлі-продажу такого майна. Зокрема його змісту і наявні умови виникнення права власності за договором. Сама по собі довіреність на право користування та розпорядження майном не свідчить про укладення сторонами договору купівлі-продажу автомобіля. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON]не укладалося будь-яких письмових угод щодо купівлі-продажу спірного автомобіля, транспортний засіб зареєстрований за [PERSON] [PERSON] не скористався повноваженнями, наданими довіреністю щодо зняття з реєстрації автомобіля та реєстрації його на себе чи інших третіх осіб. А тому посилання позивача на те, що відбувся договір купівлі-продажу і відповідач [PERSON] отримав гроші за продаж автомобіля, у порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не підтверджені належними доказами. Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, що має місце у даному випадку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Законодавцем встановлено спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, що регламентується, зокрема, Законом України "Про дорожній рух" та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів". Так, відповідно до ст. 34 вказаного Закону, передбачено обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. Пункт 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, обов'язковою умовою для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Враховуючи, що інших законом передбачених доказів переходу права власності на автомобіль від [PERSON] до [PERSON] не надано, а видана довіреність не є договором купівлі-продажу, а сам позивач не вчинив всіх передбачених законодавтвом дій для отримання автомобіля у власність, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову і визнання договору доручення удаваним правочином, визнання його договором купівлі-продажу та визнання за позивачем права власності на автомобіль та зняття його з арешту. Щодо доводів позивача про те, що ними було оплаченого відповідачу [PERSON] 80 000 грн. суд вважає їх необгрунтованими, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed