Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

29.07.2020р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), зареєстрованого 12.11.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 66. Позов обґрунтований тим, що подальше збереження шлюбу неможливе через різні характери, взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності. Шлюбні відносини перестали існувати та сторони не підтримують будь-яких стосунків з липня 2020 року. Від даного шлюбу є спільний малолітній син - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак 09.09.2020р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності, строку для примирення не надавати. Судові витрати просить залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 09.09.2020р. звернувся до суду із заявою, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності, строку для примирення не надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2011р. сторони уклали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 66 та 12.11.2011р. видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного " [PERSON] " було змінено на " [PERSON] ". Від шлюбу є спільний малолітній син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження: серії [NUMBER] , видане 12.02.2014р.), який проживає біля матері. Фактично сторони з липня 2020 року припинили шлюбні відносини, не підтримують один одного до теперішнього часу, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту та проживають окремо за різними адресами. Згідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини, передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи думку позивачки, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. покладаються на позивачку.

Outcome: approved