Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП в сумі 65211,30 грн., витрати на оплату евакуатора в сумі 450,00 грн. розмір франшизи в сумі 500,00 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] 02 лютого 2014 року близько 18 год. 50 хв. по вул. Ватутіна в районі будинку № 63 у м. Житомирі, керуючи автомобілем [NUMBER], власником якого є [PERSON], не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] , власником якого є позивач, під керуванням водія [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а тому завдані збитки в сумі 66161,30грн. підлягають стягненню з водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], вина якого в спричиненні ДТП доведена постановою суду, а також з власника даного автомобіля [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2014 року близько 18 год. 50 хв. по вул. Ватутіна в районі будинку № 63 у м. Житомирі, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (сина позивача), що рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема, обставини завдання механічних пошкоджень автомобілю [NUMBER], який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 12.08.2013р. зареєстрований за [PERSON], підтверджується довідкою ДАІ від 02.02.2014р., схемою ДТП від 02.02.2014р., а також довідкою №9343313 від 17.12.2014 року про ДТП виданої ВДАІ м. Житомира (а.с.,4-6,10, 48). Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 17.02.2015 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (спричинення ДТП з пошкодженням майна) та притягнутий до адміністративної відповідальності з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.7). На час вчинення ДТП автомобіль [NUMBER] був застрахований, що підтверджується Полісом №АС/1498247 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «СК «Провідна» (а.с.8). З Полісу №АС/1623224 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «СК «Українська страхова група» вбачається, що автомобіль [NUMBER] також був застрахований на час вчинення ДТП (а.с.9). З протоколу про адміністративне правопорушення №9343313 від 02.02.2014р., схеми наслідків ДТП, довідки №9343313 від 17.12.2014 року про ДТП виданої ВДАІ м. Житомира вбачається, що власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON] (а.с.4-6, 42). Оскільки автомобіль [NUMBER] був пошкоджений, [PERSON] змушений був винайняти евакуатор та відвести автомобіль на станцію технічного обслуговування ТОВ "Союз Автомотів" для відновлювального ремонту (товарний чек від 02.02.2014р. - а.с. 13). Згідно наряду-замовлення СА-К-0161 від 03.02.2014р. вартість ремонту автомобіля [NUMBER] склала 114711грн. 30 коп. Необхідний обсяг ремонту відповідає завданим пошкодженням при ДТП, які вказані в довідках ДАІ. Відповідно до платіжного доручення №0016449 від 18.04.2014 року ПрАТ «Провідна» було перераховано ТОВ «Союз Автомотів» суму страхового відшкодування по договору ОСЦПВВНТЗ серія АС 1498247 в повному обсязі (в межах максимального розміру страхового відшкодування ) в розмірі 49 500, 00 грн. за мінусом франшизи в розмірі 500грн. (а.с.12). Іншу частину вартості відновлювального ремонту позивач оплатив самостійно. Листом ТОВ «Союз автоматів» від 09.07.2015 року №37 підтверджено оплату Наряд-Замовлення СА-К-0161 від 03.02.2014 року клієнтом [PERSON] в розмірі 65211,30 горн. (а.с.50). Згідно ч.1 та ч.2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеними обставини завдання позивачу збитків в результаті пошкодження належного йому автомобіля в розмірі 65211,30 грн. (сума коштів сплачених позивачем на відновлювальний ремонт), а також 450грн. витрата на послуги евакуатора та 500грн. суми франшизи, які підлягають стягненню на користь позивача. Однак, суд не вважає що в даному випадку має місце солідарна відповідальність водія та власника автомобіля [NUMBER]. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. В пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 1 березня 2013 року №4 зазначається, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (\~у редакції згідно постанови Кабінету \~Міністрів України від 26.09.2011 р. №1029) визначено, що 2.2. Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. В постанові від 03.12.2014р. у справі №6-183цс14 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України вказала, що користування майном відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, є достатньою правовою підставою для набуття речових прав на майно. Таким чином належним відповідачем у даній справі є лише [PERSON], який на відповідній правовій підставі, а саме згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ СА 07533637 та посвідчення водія АМВ019851 від 21.02.2008р., керував автомобілем [NUMBER]. За таких обставин, позов до [PERSON] заявлено необґрунтовано. За правилами ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача 65211,30грн. витрати на відновлювальний ремонт автомобіля, 450грн. витрат на послуги евакуатора та 500грн. франшизи, а всього 66161грн. 30 коп. Також, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в сумі 661грн. 61 коп. В задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial