Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11.10.2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Разом як сім'я з лютого 2017 року не проживають, спільного господарства не ведуть, оскільки [PERSON] завдавав їй фізичного болю. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги. В позасудовому порядку відповідач відмовляється розірвати шлюб, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить шлюб між ними розірвати, змінити їй прізвище на "Леськова". \~ \~ \~ \~В судове засідані позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Просила строк на примирення не надавати, оскільки більше року разом не проживають. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзиву не подав. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.07.2018 року у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено справу розглянути без участі позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із ухваленням заочного рішення по справі, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 11 жовтня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис за №355. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 128210, виданим 11 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сімя з лютого 2017 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу\~України у\~разі розірвання\~шлюбу судом\~шлюб припиняється\~у день\~набрання чинності\~рішенням суду\~про розірвання\~шлюбу. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту на протязі тривалого часу, завдання позивачу фізичного болю, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними, а тому не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Отже, питання прізвища під час державної реєстрації розірвання шлюбу вирішується за заявою подружжя в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про зміну прізвища на дошлюбне "Леськова" позивачці слід відмовити. Відповідно ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial