Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Баранівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Баранівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Посилається на те, що вона являється спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , прийняла спадщину, проте через відсутність правовстановлюючого документу - сертифіката на право на земельну частку (пай), вона не може реалізувати свої спадкові права щодо земельної частки (паю). Представник позивача та позивач в судовому засіданні 08.04.2020 р. позов підтримали та просили його задовольнити. Згодом подали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник Баранівської сільської ради в судовому засіданні 08.04.2020 р. позов визнав. Згодом подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Представник Ярмолинецької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій на вирішення спору покладається на розсуд суду та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] у віці 64 роки у с. Баранівка Ярмолинецького району Хмельницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04.01.1996 р.. [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] і її спадкоємцем за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 19.08.1961 р.; свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 04.11.1979 р.; довідкою виконкому Баранівської сільської ради №427/02-16 від 05.12.2019 р.. Позивач прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Баранівської сільської ради №28 від 31.01.2020 р.. Однак, оформити свої спадкові права на спірне майно позивач не змогла. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав на земельну частку (пай), позивач отримала відмову нотаріуса щодо оформлення спадкових прав від 29.02.2020 р. за №69/02-31 у зв`язку із відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відділу в Ярмолинецькому районі від 25.02.2020 р., [PERSON] на території Баранівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався. Однак, не зважаючи на це, належність земельної частки (паю) до складу спадкового майна після смерті [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Згідно із ст. 23 ЗК України від 1990 р. в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Указом Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п. п. 4, 5 Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно із п. 10 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №11 від 20.02.1996 р., право на земельну частку (пай) громадянина посвідчується сертифікатом за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 р. №801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)". Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Таким чином, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долученого до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту. На час паювання земель КСП «Вперед» с. Баранівка Ярмолинецького району Хмельницької області [PERSON] належала до членів цього сільськогосподарського підприємства, що підтверджується архівною довідкою Ярмолинецького районного трудового архіву, №10. Колгосп «Вперед» 28.11.1995 р. отримав державний акт на право колективної власності Ярмолинецького району Хмельницької області, що підтверджується випискою дат реєстрації державних актів на право колективної власності на землю. [PERSON] була включена до списку громадян - членів КСП (додатку №1 до державного акта №1) під №70, що підтверджується відповідним списком. Таким чином, вона набула право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що член КСП, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі, й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі можуть бути предметом розгляду судів. Той факт, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території Баранівської сільської ради і той факт, що це право було успадковане позивачем, визнано відповідачем заявою від 18.03.2020 р. та у судовому засіданні. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За змістом п.3 Указу Президента України від 10.11.1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай), суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 р.; Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняттям спадщини визнається, зокрема, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт прийнятя позивачем спадщини визнаний відповідачем у довідці №28/02-16 від 31.01.2020 р.. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved