Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вищевказаним позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 12883 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 3000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди та на користь [PERSON] 3000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди. Свої вимоги мотивують тим, що 11 серпня 2014 року, о 18.00 годині, на автомобільній дорозі Новомиколаївка - Берестове Новомиколаївського району Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ-21070, реєстраційний номер [NUMBER], належного [PERSON], під керуванням [PERSON], та автомобіля ВАЗ-21033, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], під час якої автомобілю ВАЗ-21070, реєстраційний номер [NUMBER], були завдані механічні пошкодження. Відповідач [PERSON] зобов'язався в строк до 01 грудня 2014 року сплатити [PERSON] витрати на ремонт, про що 01 вересня 2014 року власноручно, у присутності приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], написав заяву. Постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У жовтні 2014 року [PERSON] провів відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. Вартість відновлювального ремонту склала 12883 грн. До цього часу [PERSON] завдані ним збитки не відшкодував. Крім того позивачам в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано також моральну шкоду, яка полягає в тому, що вони зазнали душевних страждань у зв'язку із стресом від дорожньо-транспортної пригоди, в порушенні нормальних життєвих зв'язків через відсутність автомобіля, а також виділенням із сімейного бюджету значної суми на ремонт автомобіля. Розмір компенсації моральної шкоди позивачі оцінюють в 3000 грн. кожному. Позивачі в судове засідання не з'явилися, в адресованій суду заяві позивачі просять справу розглянути у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність заочно, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року, о 18.00 годині, на автомобільній дорозі Новомиколаївка - Берестове Новомиколаївського району Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ-21070, реєстраційний номер [NUMBER], належним [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля ВАЗ-21033, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], під час якої автомобілю ВАЗ-21070, реєстраційний номер [NUMBER], були завдані механічні пошкодження. Відповідач [PERSON] зобов'язався в строк до 01 грудня 2014 року сплатити [PERSON] витрати на ремонт, про що 01 вересня 2014 року власноручно, у присутності приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], написав заяву. Постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 08 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У жовтні 2014 року [PERSON] провів відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. Вартість відновлювального ремонту склала 12883 грн., що підтверджується рахунком від 25 жовтня 2014 року № 35, а також актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), виданими фізичною особою-підприємцем [PERSON] Верховним Судом України при розгляді справи № 6-183цс14 у постанові від 03 грудня 2014 року було висловлено правову позицію, згідно якої відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Таким чином позивач [PERSON] являється належним позивачем у справі про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, який був у його користуванні, і його вимоги в цій частині є обґрунтованими. При вирішенні питання про компенсацію позивачам завданої їм моральної шкоди суд виходить із наступного. Визначення моральної шкоди міститься у ст. 23 ЦК України та в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Так під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд враховує, що позивачі перенесли великі страждання, пов'язані із стресом від дорожньо-транспортної пригоди, в порушенні нормальних життєвих зв'язків через відсутність автомобіля, а також виділенням із сімейного бюджету значної суми на ремонт автомобіля. Виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає достатніми розмірами компенсації завданої позивачам моральної шкоди в сумі по 1000 грн. кожному. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд приймає до уваги, що судовий збір за вимогу про відшкодування матеріальних збитків оплатила [PERSON] Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial