Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

19.02.2016 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до Великомитницької сільської ради, третя особа на стороні позивача, без самостійних вимог: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що 20.08.2005 року помер батько позивача [PERSON], який у відповідності до заповіту від 09.02.1999 року заповів все належне йому майно позивачу [PERSON] Після відкриття спадщини, позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Разом з тим, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по 2-му провулку Коцюбинського, 2 в с. Великий Митник, Хмільницького району, Вінницької області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. За таких підстав позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на спадкове майно що залишилося після смерті [PERSON], а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по 2-му провулку Коцюбинського, 2 в с. Великий Митник, Хмільницького району, Вінницької області. У судове засідання позивач та її представник не зявились, представник позивача надав заяву в якій просив розглянути справу за їх відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, заперечень не має. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №035421 (а.с.5) підтверджено, що [PERSON] помер 20.08.2005 року в с.Великий Митник Хмільницького району Вінницької області. Відповідно до заповіту від 09 лютого 1999 року посвідченого секретарем Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] заповів все належне йому майно - [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №17. Заповіт не змінено і не відмінено (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по 2-му провулку Коцюбинського, 2 в с. Великий Митник, Хмільницького району, Вінницької області. Вказане підтверджується довідкою Великомитницької сільської ради 02-24 №2301 від 14.12.2015 року (а.с.8), витягом з погосподарської книги №4 Великомитницької сільської ради (а.с.41-43), а також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий АПНВП "ВІЗИТ" від 14.12.2015 року (а.с.15-17). При цьому суд враховує, що у технічному паспорті відсутні відмітки про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний запис про відсутність правовстановлюючих документів. Як видно з технічного паспорта житловий будинок був збудований 1959 року, а господарські споруди в 1959, 1968, 1970 роках. Довідками Великомитницької сільської ради 02-24 №2300, 02-24 №2303 від 14.12.2015 року (а.с.7, 9) підтверджено, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON] та до дня його смерті проживала разом з ним, доглядала його, провела поховання, а також доглядала за будинком після його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Отже, судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] Здобуті докази свідчать про те, що за життя він володів, користувався та розпоряджався вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у його власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Листом в.о. державного нотаріуса Хмільницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] №107/01-16 від 26.02.2016 року повідомлено, що після смерті [PERSON], який помер 20.08.2005 року, у Хмільницькій районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу. Заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] Листом в.о. державного нотаріуса Хмільницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] №78/02-16 від 18.02.2016 року [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво на право на спадщину на нерухоме майно, за відсутності правовстановлюючих документів, неможливо. Рекомендовано звернутися за вирішенням даного питання до суду. За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи, дослідженими судом, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та у строк, визначений статтею 1270 ЦК України, подала заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме на грошові вклади та земельні ділянки площею 2,8367 га., 0,2642 га., та 0,2500 га. Відповідач визнав позов в повному обсязі, третя особа [PERSON] відмовилась від спадщини та від частки у спільному майні подружжя. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved