Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що 13.03.2017 в смт.Кириківка В.Писарівського району Сумської області померла її рідна мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями № 52 по вул.Привокзальній (попередня адреса вул.Привокзальна,34е) в смт.Кириківка В.Писарівського району Сумської області, розташований на земельній ділянці площею 0,064 га, фактично успадкований [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 20.04.2015. Позивач є спадкоємцем за законом вказаного спадкового майна, однак оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку можливості не має з причини відсутності оригіналу Договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.04.1966, зареєстрованого в Охтирській держнотконторі за № 1275 від 20.04.1966. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. Позивач у підготовчому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити, оскільки в іншому порядку оформити право власності на нерухоме майно неможливо. Представник відповідача у підготовче засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта житлового будинку індивідуального житлового фонду, виготовленого 07.11.2017 КП ОМР «БТІ та АПР» в смт.Кириківка В.Писарівського району Сумської області по вул.Привокзальній під номером 52 розташований житловий будинок з надвірними господарськими спорудами (а.с.11-15). З довідки-характеристики КП ОМР «Бюро технічних експертиз та архітектурно-планувальних робіт» від 07.11.2017 вбачається, що право власності на житловий будинок №52 по вул. Привокзальній в смт.Кириківка В.Писарівського району Сумської області зареєстровано за [PERSON] (а.с.14). Даний житловий будинок належав [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.04.1966, зареєстрованого в Охтирській держнотконторі за № 1275 від 20.04.1966, що є в матеріалах інвентарної справи, оглянутої у судовому засіданні (а.с.21-22 інв.спр.). 20.04.2015 в смт.Кириківка В.Писарівського району Сумської області помер [PERSON] (а.с.21), після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказаний житловий будинок. З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) №№ 51064128, 51064134 від 20.02.2018 вбачається, що після смерті [PERSON] заповіт не посвідчувався; спадкова справа не заведена (а.с.49,50). Відповідно до довідки виконкому Кириківської селищної ради від 20.11.2017 [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав [INFO] разом з дружиною [PERSON]; їх родинні стосунки підтверджуються відповідними матеріалами справи (а.с.22). Отже, спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, однак юридично свої права не оформила та померла 13.03.2017 в смт.Кириківка В.Писарівського району Сумської області (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить, в тому числі, згаданий вище житловий будинок №52 по вул. Привокзальній в смт.Кириківка В.Писарівського району Сумської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,064 га відповідно до Державного акту на землю серії СМ № 146837 від 04.02.2004, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за № 185, з цільовим призначенням для індивідуального житлового будвництва, кадастровий номер [NUMBER]: 04:044:0005. З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) №№ 51064082, 51064075 від 20.02.2018 слідує, що після смерті [PERSON] заповіт не посвідчувався; за заявою спадкоємця за законом доньки [PERSON] відкрита спадкова справа № 38 від 16.03.2017, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.46,47,48). Родинні стосунки між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджуються відповідними матеріалами справи (а.с.23,24). Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З повідомлення завідувача [PERSON] РДНК [PERSON] вбачається, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлювальний документ на спадковий житловий будинок (а.с.17). Втрата оригінала Договору купівлі-продажу від 20.04.1966 підтверджується оголошенням в газеті «Ворскла» від 25.11.2017 за № 99 (а.с.25-26). Згідно\~ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав, нотаріусу як спеціальному субєкту, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно; рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити свої права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на вищезгадане нерухоме майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved