Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] 12 лютого 2015 року пред'явив позов до [PERSON] та Самбірської міської ради Львівської області про визнання права власності, а саме на земельну ділянку площею 600 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], котрий помер [INFO], та на житловий будинок загальною площею 206,7 кв. м., житловою площею 81,8 кв. м., по [ADDRESS]. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 28.04.1994 року [PERSON] на підставі розпорядження Самбірської міської ради було виділено земельну ділянку площею 600 кв. м. під будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] та 01.10.1998 року видано Державний акт на право приватної власності на зазначену земельну ділянку. Рішенням виконавчого комітету Самбірської міської ради від 23.12.2004 року № 663 його, позивача, було включено у співзабудовники на будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS], забудовником якого був [PERSON] У 2010 році було збудовано житловий будинок за вказаною адресою, будівництво якого було здійснено ним, позивачем, самостійно, так як [PERSON], котрий був його дідом та людиною похилого віку, не мав можливостей для його будівництва і [INFO] помер. Спадкоємцем за законом є [PERSON], котра не заперечує щодо визнання за ним, позивачем, права власності на земельну ділянку та житловий будинок, однак оформити право власності не є можливим, так як дане будівництво є самочинним, тобто здійснене без належного дозволу на виконання будівельних робіт. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнала з підстав, наведених позивачем. Представник відповідача Самбірської міської ради Львівської області позов визнав з тих підстав, що самочинне будівництво проведено на земельній ділянці, наданій під забудову та з дотриманням будівельних норм. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позов визнали, з підстав наведених позивачем. Вислухавши пояснення сторін та третіх осіб, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомо, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 29). Із Державного акта на право приватної власності на землю відомо, що на підставі рішення виконавчого комітету Самбірської міської Ради народних депутатів від 20 серпня 1998 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0600 га, яка розташована на території м. Самбора [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (а.с. 6). Із будівельного паспорта земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Самборі відомо, що [PERSON] виділено земельну ділянку площею 600 кв. м. під індивідуальне житлове будівництво по [ADDRESS], затверджено план вказаної земельної ділянки на підставі розпорядження голови Самбірської міської ради від 28.04.1994 року № 109 (а.с. 7-12) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на вказану земельну ділянку та право на забудову вказаного будинку. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1265 цього Кодексу встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємці за першої черги законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, що відкрилася унаслідок смерті [PERSON], у користь [PERSON], котрий є внуком спадкодавця і тому у п'яту чергу право на спадкування за законом має позивач. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Із витягу з рішення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 23.12.2004 року № 663 "Про включення у співзабудовники" видно, що включено у співзабудовники на будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] до [PERSON] (а.с. 30). Із довідки про технічну характеристику об'єктів нерухомого майна № 58 від 9 лютого 2015 року, виданої Самбірським бюро технічної інвентаризації, та технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] відомо, що він складається з житлового будинку та криниці. Вартість майна на день смерті співзабудівника становить 202 375 грн. (а.с. 13-16, 17). Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною третьою цієї статті передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). Згідно висновку про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта одноквартирного житлового будинку на [ADDRESS] відповідає будівельним нормам, санітарно-гігієнічним, протипожежним вимогам, надійності, є капітальною спорудою, підлягає введенню в експлуатацію (а.с. 19-28). Ураховуючи наведене, є підстави визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 600 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], котрий помер [INFO], та на самочинно побудований житловий будинок загальною площею 206, 7 кв. м., житловою площею 81, 8 кв. м., по [ADDRESS].

Outcome: approved