overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.08.2011 року вона з відповідачем уклала шлюб. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] - [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, часто хворіє. Відповідач працює на сезонних роботах, отримує заробітну плату. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить винести рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про що свідчить поштова розписка. Враховуючи вищенаведене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] - [INFO]. Позивач не працює, самостійно займається вихованням дочки та намагається здійснювати її повне матеріальне забезпечення, однак її доходів на це не вистачає, у зв"язку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач працює на тимчасових заробітках, отримує доходи, однак відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він є фізично здоровою людиною, може працювати та в змозі утримувати дочку в розмірі достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, суд вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн., посилаючись на те, що [PERSON] є батьком [PERSON], який проживає окремо, матеріальної допомоги не надає. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач судове засідання не з'явився, про день та час розгляду повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Зі свідоцтва про народження [NUMBER] встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.3). Відповідно довідки з місця проживання [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Батько [PERSON] разом з дитиною не проживає. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років складає 1 286 грн. Водночас ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток При цьому в ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Таким чином, аналіз вказаних правових норм приводить до висновку, що батьки з метою належного фізичного, духовного та морального розвитку дитини зобов'язані забезпечити її потреби у розмірі не менше визначеного чинним законодавством прожиткового мінімуму, який на даний час для дітей віком від 6 до 10 років складає 1 286 грн. А принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини обумовлює необхідність забезпечення кожним із батьків половини розміру вказаного прожиткового мінімуму, що становить 643 грн. І таким чином, щомісячний розмір аліментів, які відповідач має виплачувати на дитину, має складати не менше 643 грн. Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та приписи ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Таким чином, викладені обставини дають суду підстави для задоволення позовних вимог частково у розмірі 643 грн. Судові витрати стягнути з відповідача на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно до 30 червня 2015р., мотивуючи свої вимоги тим, що їх син навчається в медичному коледжі Державної установи "Кримський державний медичний університет ім. С.І. Гергієвського" на першому курсі зуботехнічного відділення денної форми навчання, термін навчання 2 роки до 30.06.2015р., у зв'язку з чим, потребує матеріальної допомоги, відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу синові. У судове засідання позивачка не з'явилася, про слухання справи повідомлена належно, надала письмову заяву, відповідно до якої підтримала заявлені вимоги, наполягала на задоволенні позовних вимог, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належно, надав письмову заяву, відповідно до якої позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частки всіх видів його заробітку щомісячно, просив суд розглянути справу у його відсутність. Судом не встановлені обставини, які відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України, перешкоджали би прийняттю судом визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого, відповідач [PERSON] записаний його батьком (а.с.4). Згідно довідки №177 від 12.12.2013р. [PERSON] навчається на першому курсі зуботехнічного відділення денної форми навчання у медичному коледжі Державної установи "Кримський державний медичний університет ім. С.І. Гергієвського", термін навчання - до 30.06.2015р. (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, враховуючи те, що син сторін продовжує навчання, у зв'язку з чим, потребує матеріальної допомоги, відповідач може надавати таку допомогу, оскільки має постійний дохід, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина. На підставі ст.ст.191,198-201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Старобільського РВ УДМСУ в Луганській області про усунення перешкод у користуванні будинком. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 26.03.1990р. їй належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] прописаний у належному їй будинку. Ніякого договору найму житлового приміщення в її будинку відповідач не укладав і укладати не бажає, фактично в її будинку відповідач не проживає. Прописка відповідача перешкоджає їй користуватися субсидією, а відповідач добровільно не бажає виписуватися. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання надала заяву про підтримання своїх позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Старобільського РВ УДМСУ в Луганській області Зіньковський В.О. у судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачка, представника відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони або інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору купівлі-продажу будинку від 26.03.1990р. будинок [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] Відповідно до довідки Чмирівської сільради від 18.12.2014р. позивачка [PERSON] мешкає в [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: чоловік [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON], зять [PERSON] [PERSON] зареєстрований, але фактично не мешкає. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], відповідач перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй житловим будинком, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки його реєстрація (прописка) у належному позивачу будинку позбавляє позивачу права користуватися будинком, а також змушує її нести зайві затрати по сплаті комунальних платежів (газ, світло, водопостачання, теплопостачання). На підставі ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Суворовський РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області, про усунення перешкод в користуванні майном. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], в якій вона проживає. За цією ж адресою зареєстрована, але не проживає [PERSON], про що свідчить довідка ОСББ "Херсонець" від 13.1.2013 року. Сторони в родинних стосунках не перебувають, теперішнє місце проживання відповідача в Російській Федерації, майно [PERSON] за адресою [ADDRESS] - відсутнє. Оскільки, позивач не може в повному обсязі реалізувати права власника квартири щодо користування та розпоряджання майном, змушена сплачувати комунальні послуги у збільшеному розмірі з урахуванням усіх зареєстрованих, просить усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] з вказаної квартири. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, від представника надано заяву в якій він просить розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суворовського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області надіслав до суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутності їх представника. Враховуючи, що позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2013 року (Серія ВТК №778269, зареєстровано в реєстрі за №2631), [PERSON] придбала у [PERSON] чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]. В день укладення договору з відповідачем до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було внесено запис під № 2879509 про державну реєстрацію на ім'я позивача права власності на придбану у відповідача квартиру з присвоєнням їй реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна: 181358665101, згідно даних Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.10.2013 року, під індексним номером 10888283. Відповідно довідки ОСББ "Херсонець" в квартирі [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована, але не проживає. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.155 ЖК України, власник житла не може бути позбавлений права користування своєю власністю. Суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що позивач має право вимагати усунення перешкод в користуванні своєю квартирою, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, мотивуючи його тим, що в 2005 р. шлюб з відповідачем розірвано, від якого є син [PERSON], [INFO] Син є студентом Економічного університету у Вроцлаві, навчається на платній основі, строк закінчення навчання - 30.09.2016 р., вартість навчання складає 3531,56 грн. на місяць. Крім того, витрати на проживання, проїзд від гуртожитку до місця навчання, харчування, підручники складають - 3482,85 грн. Щомісячне утримання сина складає 7014,41 грн. Просить стягати з відповідача аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення сином 23 річного віку на час навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала за викладених в позовній заяві обставин, розмір вимог зменшила, просить стягати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки доходів відповідача на час навчання до досягнення 23 років. Відповідач [PERSON] позов визнав, суду поясив, що має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, 2007 р.н., стан його здоров"я добрий, власності немає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 4) Сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO] р.н.( а.с. 3) Згідно довідки Економічного університету у Вроцлаві від 25.07.2013 р. [PERSON] є студентом, навчається за спеціальністю «Управління», на контрактній основі. (а.с. 7) Син сторін [PERSON] зареєстрований з матір"ю - позивачем по [ADDRESS]. (а.с. 5) У відповідача [PERSON] є на утриманні неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 30) Довідка про заробітну плату відповідача, працюючого заступником директора ТОВ "Вінницька Аграрно-Промислова група" (м. Немирів Вінницької області, вул. Леніна, 226А), на а.с. 29. Згідно ст. 199 ч. 1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 ч. 1, 2 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище повнолітнього сина, який продовжує навчання, і платника аліментів, суд вважає можливим стягати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 13.06.2014 р. на період навчання сина до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу так, як їх сімейне життя не склалось. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони по справі не підтримують сімейних та подружніх стосунків, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. Позивач вважає, що їх шлюбні відносини існують формально, шлюбних стосунків вони не підтримують. Спору про розподіл спільно нажитого майна між ними не має.В добровільному порядку сторони вирішили, що їх спільна дитина буде проживати з позивачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач - визнає. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2010 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина-[PERSON],[INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків. Його ставлення до сім`ї привело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: шлюб розірвати; неповнолітнього сина-[PERSON], [INFO] залишити на вихованні матері; залишивши прізвище позивачки після розлучення "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу так як їх сімейне життя не склалось. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки. Сторони по справі не підтримують сімейних та подружніх стосунків, проживають окремо один від одного. Позивач вважає, що їх шлюбні відносини існують формально, шлюбних стосунків вони не підтримують. Спору про розподіл спільно нажитого майна між ними не має. Просить неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], залишити проживати разом з матір»ю [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач визнає. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 року. Одруження виявилось невдалим, подружжя втратили почуття кохання та взаємоповаги, на даний час не підтримують сімейних та подружніх стосунків. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: шлюб розірвати; неповнолітню [PERSON] [INFO] залишити проживати разом з матір'ю [PERSON]; залишивши прізвище позивачу після розірвання шлюбу "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 05.06.2006 року, зареєстрованого за №14941702 комунальним підприємством "Городоцьке бюро технічної інвентаризації" 24.01.2007 року. Після державної реєстрації права власності виявилось, що у даній квартирі зареєстровані громадяни [PERSON] та [PERSON] На протязі десяти років відповідачі не проживають в квартирі, яку залишили добровільно, а тому втратили право на користування даним житловим приміщенням. Просить суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 05.06.2006 року, зареєстрованого за №14941702 комунальним підприємством "Городоцьке бюро технічної інвентаризації" 24.01.2007 року. Після державної реєстрації права власності виявилось, що у даній квартирі зареєстровані громадяни [PERSON] та [PERSON] На протязі десяти років відповідачі не проживають в квартирі, яку залишили добровільно, а тому втратили право на користування даним житловим приміщенням. Також факт відсутності відповідача з 2006 року в зазначеній квартирі підтверджується показаннями свідків: [PERSON], [PERSON] Дані правовідносини врегульовані ст.72 ЖК України, де вказано, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку , та ст.391 ЦК України, відпровідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі з 2006 року не проживають у зазначеній квартирі, власником якої являється позивач, тому даний позов підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідачів відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved