Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю- 1/6 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Пчани по вул. Шашкевича, 39 Жидачівського району, передачі ключів від нього та залишенні допоміжних приміщень в спільному користуванні з відповідачем. У підтвердження заявлених вимог посилається на те, що відповідач її рідна сестра. Будинок, господарські будівлі та споруди належать сторонам на праві спільної часткової власності, відповідно: 1/6 частка позивачу за законом та 5/6 часток відповідачу за заповітом, як спадщина після смерті матері [PERSON] Сторони постійно не проживають в спірному будинку. На протязі останніх двох років позивач неодноразово намагалася здійснити своє право користування житловим приміщенням шляхом проживання в ньому, однак відповідач безпідставно та незаконно перешкоджала в цьому, влаштовувала конфлікти щодо відвідування будинку, під час яких ображала, принижувала людську гідність, які сприймає як погрози фізичною розправою. Фактично цим самим відповідач позбавляє позивача права як на тимчасове житло так і права на користування її власністю, не пускає до будинку. Такі дії [PERSON] різної інтенсивності тривають протягом 2014-2015 p.p. Коли 12.12.2015 року в приватних справах приїхала знову до будинку в с. Пчани Жидачівського району, то не змогла навіть потрапити до нього, так як відповідачкою було зачинено доступ на подвір'я, також не змогла відчинити вхідні двері будинку, з чого вбачається заміна замка дверей. На сьогоднішній день позивач, через неприязні відносини, що склались у позивача з відповідачем через спадкове майно, позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю часткою спільного нерухомого майна- житловим приміщенням і господарськими будівлями та спорудами в с. Пчани, вул. Шашкевича, 39 Жидачівського району Львівської області. Відповідач- позивач [PERSON]Р звернулася в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про припинення права власності на 1/6 частку у спільному майні та визнання права власності на вказану частку в будинковолодінні по вул. Шашкевича, 39 в с. Пчани Жидачівського району. У підтвердження заявлених вимог посилається на те, що спірне житло належить їм на праві спільної часткової власності, як спадщина після смерті матері [PERSON]. Вказаний будинок мати заповіла відповідачу- позивачу, оскільки постійно її доглядала, в тому числі і протягом останніх років життя, допомагала матеріально, на відміну від сестри, проте в силу норми ч. 1 ст. 1241 ЦК України остання успадкувала, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), і таким чином стала співвласником. Після смерті матері, підтримувала будинок, господарські будівлі та споруди в належному стані, частково провела ремонт у кімнатах, також для забезпечення від потрапляння тварин та сторонніх осіб огородила подвір'я. Натомість позивач- відповідач жодного разу не приходила, щоб допомагати із ремонтом та не навідувалась до будинку, при цьому посилалась на вартість проїзду та зайнятість по господарству за місцем проживання у [INFO]. Житловий будинок складається із двох житлових кімнат та кухні, коридору, загальною площею 101,7 м.кв., житлова площа -45,9 м.кв. Відповідач- позивач, посилаючись на те, що спірне житлове приміщення є неподільним, частка позивача -відповідача у спірному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, тому просить припинити право власності [PERSON] на 1/6 частку будинковолодіння за адресою: с. Пчани Жидачівського району по вул. Шашкевича,39 і визнати за нею право власності на 1/6 частки у вказаному будинку, стягнувши з відповідача -позивача на користь позивача -відповідача грошову компенсацію в розмірі 22 510 грнн., яку внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА у Львівській області. У судовому засіданні позивач- відповідач та її представник [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, позов підтримали. Зустрічний позов не визнають. [PERSON] не вважає свою частку незначною, вважає, що спірний будинок є подільним, так як є великим, складається з двох житлових кімнат, кухні, кладовки, коридору. Заперечила проти припинення її права власності на 1/6 частку спірного будинковолодіння та сплати компенсації її вартості. Також заперечує проти розміру вартості її частки, визначеної в позові, вважає, що вона не відповідає дійсній вартості. Спірне житло необхідне для того, щоб можна було деколи зайти посидіти чи переночувати, коли відвідує могилу батьків. Відповідач- позивач та її представник [PERSON] заявлений зустрічний позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Первісний позов не визнали, заявлені вимоги вважають безпідставними. [PERSON] пояснила, що жодних принижень чи образ в сторону сестри ніколи не висловлювала, дану обставину в судовому засіданні підтвердила [PERSON], однак у зв'язку із ставленням останньої до неї та її сім'ї, вони перебувають у неприязних стосунках, через що в подальшому можуть виникнути конфлікти. Спірний будинок закривають для збереження від проникнення сторонніх осіб. Разом з тим позивач нікого не повідомляє про свій приїзд. Замок і надалі залишався той самий, що і був при житті матері. Очевидно, що свій ключ сестра загубила, та таким чином вказує, що їй чинять перешкоди. В будинку провели опалення, воду, та з метою утеплення і забезпечення збереження майна, в кінці грудня 2015 р. замінили вхідні двері. Позивачу- відповідачу на праві приватної власності належить інше житло - трьохкімнатна квартира в м. Н.Розділ пр. Шевченка, 19/33. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. За змістом ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ ст. 61 цього кодексу. Судом встановлено, що на підставі: - Свідоцтва про право на спадщину за законом, бланк ВТО № 834762, виданим 11.12.2013р. державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1263, [PERSON] успадкувала після матері 1/6 частку будинку, господарських будівель та споруд в с. Пчани по вул. Шашкевича, 39. Та відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.12.2013р., індексний номер 14443689, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 214355646215 є власником 1/6 частки спірного майна - Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, бланк ВТМ № 894158, виданого 16.11.2013р. державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1159, [PERSON] успадкувала після матері 5/6 часток будинку, господарських будівель та споруд в с. Пчани по вул. Шашкевича, 39. Та відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.11.2013р., індексний номер 12929697, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 214355646215 є власником 5/6 часток спірного майна. Як вбачається із зустрічної позовної заяви, предметом судового розгляду є припинення права власності відповідача у справі на частку у спільному майні на вимогу іншого співвласника на підставі\~статті 365 ЦК України. Згідно з положеннями статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із зазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до частин першої, другої\~статті 364 ЦК України\~кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК України. Відповідно\~ст. 365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15 травня 2013 року при розгляді справи №6-37цс13, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Невиконання позивачем цієї умови є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді справи № 6-68цс14, відповідно до норми\~статті 365 ЦК України, зокрема пункту 4 частини першої\~статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. При неможливості виділу частки із спільного майна в натурі або встановлення порядку користування нею, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Згідно висновку незалежного експерта ПП "Оціночна компанія "Лемберг" від 10.12.2015 р., вбачається, що ринкова вартість 1/6 частки житлового приміщення, будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Пчани, вул. Шашкевича, 39 Жидачівського району Львівської області становить 22 510.00 грн. Позичач- відповідач та її представник словесно заперечували проти вказаної оцінки майна, однак при цьому не надали суду будь-якого іншого акту оцінки майна чи висновку експертизи, які б спростували вказаний звіт про оцінку майна від 10.12.2015 року Відповідач- позивач наполягає на припиненні права власності позивача-відповідача на частку у спільному майна та просить визнати права власності на цю частку за нею. Згідно з квитанцією № 46 від 26.02.2016 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області 22 510 грн., що дорівнює ринковій вартості 1/6 частки будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Пчани, вул. Шашкевича, 39 Жидачівського району Львівської області. У судовому засіданні позивач- відповідач [PERSON] та її представник заперечували проти сплати будь-якої компенсації вартості за належну частку з підстав, що є власником нерухомого майна, а згідно діючого законодавства України право власності є непорушним і ніхто не може бути позбавлений цього права. Таким чином, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються саме\~ст. 365 ЦК України\~та відповідно до якої право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, за наявності підстав, передбачених пунктами 1-4 частини першої вказаної статті. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Водночас у п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~зазначено, що в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і за відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок (квартиру) є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку (квартирі) не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Судом встановлено, і сторони не заперечували цього факту, що саме через користування спірним будинковолодінням, яке є спадщиною після смерті матері, між сторонами виник спір щодо користування цим майном та склались неприязні стосунки, які унеможливлюють спільне користування власністю. Суд вважає встановленим, що частка позивача-відповідача [PERSON] є незначною, спільне володіння і користування сторонами спірним будинковолодінням є неможливим в зв"язку з неприязними відносинами між ними, припинення права власності з відповідною виплатою компенсації не завдасть істотної шкоди інтересам позивачу-відповідачу. [PERSON] не проживає в спірному будинку, на праві власності має інше житло- квартиру в м. Н. Розділ пр. Шевченка, 19/33, де і зареєстрована. Відповідач- позивач [PERSON] на депозитний рахунок ТУ ДСА в Львівській області внесла суму, еквівалентну вартості 1/6 частки відповідача, у розмірі 22510.00 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та про відмову в задоволенні позову [PERSON] Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] підлягають судовий збір в розмірі 551,20 грн та 2000 грн за надання правової допомоги.

Outcome: approved