Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

14 вересня 2016 року Новомосковська міська рада Дніпропетровської області звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила, і в обґрунтування уточненого позову посилається на те, що позивач є власником комунального майна, а саме квартири № 44 в будинку під № 41 на вул. Паланочна в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. 06 березня 2002 року [PERSON] на склад сім'ї з трьох осіб, була надана в користування вищевказана квартира, в яку він та члени його сім'ї вселились на підставі ордера № 126 серії "Б", виданого Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області 06\~березня 2002 року. З 01\~грудня 2012 року [PERSON] втратила інтерес до вказаної житлової площі, виїхала до іншого місця проживання до м.\~Москва Російської Федерації, фактично в спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, але з реєстрації не знялась. У звязку з чим позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням № 44 в будинку під № 41 на вул. Паланочна в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідач з поважних причин не проживає в спірній квартирі, оскільки виїхала до м. Москва Російської Федерації для працевлаштування, періодично повертається до спірної квартири, де і мешкає, однак з літа 2016 року треті особи стали чинити їй перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, інтерес до квартири відповідач не втратила, надсилає грошові кошти сину [PERSON] для сплати комунальних платежів. Треті особи [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник третьої особи Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явивсь, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про відкладення розгляду справи не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, третіх осіб [PERSON], [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі ордеру Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 126 серії Б від 06\~березня 2002\~року, [PERSON] з сім'єю з 3 осіб (дружина та син), передано у користування квартиру, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул.\~Паланочна (Комсомольська)[ADDRESS] (а.с. 8). 17 листопада 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.\~39). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 3494 від 03 серпня 20016 року, за вищезазначеною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно акту 3228/394 від 28 липня 2016 року, складного старшим інспектором відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради [PERSON] в присутності жителів будинку № 41 на вул. Паланочній, в квартирі № 44 будинку № 41 на вул. Паланочна в м. Новомосковськ [PERSON] не проживає з 01 грудня 2012 року по теперішній час (а.с. 7). Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не\~може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 65\~Житлового кодексу України\~визначено, що особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, Якщо наймач або члени його\~сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 2 від 12\~квітня 1985 року\~"Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Отже, з аналізу зазначених матеріально-правових норм можна дійти висновку, що під час вирішення питання про втрату членом сімї наймача права на користування жилим приміщенням, зясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно постійно не проживає в спірній квартирі з 2012 року, але з поважних причин, оскільки працює в м. Москва Російської Федерації, періодично повертається в Україну, в спірну квартиру. З літа 2016 року між відповідачем [PERSON] та третіми особами [PERSON], [PERSON] існує конфлікт з приводу користування спірним жилим приміщенням, і через чинення третіми особами перешкод відповідачеві у користуванні квартирою, вона зверталась до правоохоронних органів, що підтверджується матеріалами справи. Все зазначене свідчить про те, що відповідач не втратила інтерес до спірного жилого приміщення. Посилання представника позивача на те, що відповідач не сплачує за комунальні послуги і тягар утримання квартири покладений на третіх осіб, чим порушуються їхні права, не може бути прийнято до уваги, як обґрунтування визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, оскільки не має правого значення для вирішення даного питання, а крім того, позивач не наділений повноваженнями для захисту прав та інтересів третіх осіб у цій справі. Посилання на те, що відповідач на теперішній час не є членом сім'ї основного квартиронаймача, також не може бути прийнято до уваги, оскільки позивачем позовні вимоги заявлено посилаючись на норми ЖК України, згідно яких особу можна визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням через не проживання без поважних причин понад 6 місяців. Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. За таких обставин, з урахуванням поважності причин тимчасового залишення відповідачем спірної квартири, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed