Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2018 року придбала у відповідачки на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №2079, житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №150233048 від 19.12.2018 року. У вказаному будинку, також зареєстрована і відповідачка, яка з часу продажу даного житлового будинку забрала усі свої речі та на території Поповогребельського старостинського округу Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області з 19.12.2018 року не проживає, також обіцяла, що подасть заяву про зняття з реєстрації, але вже на протязі трьох років цього не зробила. У зв`язку з реєстрацією [PERSON] у її будинку її право стосовно власності обмежене. Зверталася до [PERSON] з пропозицією знятися з реєстрації, однак крім обіцянок вона ніяких дій не приймає. Також, звернулася з заявою до Чечельницької селищної ради про зняття з реєстрації відповідачки, проте їй було рекомендовано звернутися до суду, так як зняття з реєстрації селищною радою можливе тільки за заявою зареєстрованої особи. Враховуючи викладене змушена звернутись до суду, просить позов задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищевказаним житловим будинком. Ухвалою суду від 27 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідачки проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2480000651850, причин неявки до суду не повідомила та відзив на позов не подала . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - голова Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Палісіка С.А. в судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав. Судом установлено, що позивачці згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №150233048 від 19.12.2018 року виданого на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2079, виданого 19.12.2018 року приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу Вінницької області Мілько А.М., на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Як вбачається із домової книги для реєстрації громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] , з 07.07.2004 року зареєстрована [PERSON] [INFO] . Згідно довідки виданої Поповогребельським старостинським округом Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області 19.07.2021 року за №331 гр. [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована в [ADDRESS] , проте з 19.12.2018 року по даний час за вказаною адресою не проживає. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь яких порушень його права. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції, висновленої Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 у справі № 6-709цс16, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст.7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Враховуючи те, що відповідачка в жилому приміщенні власника відсутня більше шести місяців, без поважних причин, тобто вона є такою, що втратила право користування ним, тому вимога про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду, позивачка сплатила судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією ПриватБанку №0.0.2201691253.1 від 19.07.2021 року, вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved