Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON]\~ \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~ \~ \~ про\~стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітньої \~дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з листопада 2016 року з відповідачем проживали у незареєстрованому шлюбі, та від спільного проживання мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. З листопада 2017 року відносини з відповідачем були припинені, відповідач матеріальної допомоги не надає. На даний час вона не працює та знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги відповідача, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє\~утримання до\~досягнення дитиною\~трьох роківу твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., щомісячно. Враховуючи, що відповідач має дохід , тому має сплачувати аліменти на утримання доньки та на її утримання у твердій грошовій сумі. В подальшому позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги в частині зазначення щодо проведення індексації розміру аліментів відповідно до закону, у звязку із чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону з часу подання позову і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє\~утриманняу\~ твердій\~ грошовій\~ \~сумі \~у розмірі\~3000,00\~ грн.,\~щомісячно \~з \~ \~ \~подальшою \~ \~ \~ індексацією\~ \~ \~відповідно \~до закону,\~ з\~ \~ часу\~ \~ \~ \~подання \~ \~позову \~ \~ і\~ до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідач подав до суду відзив на позов, яким вважав, що позовні вимоги [PERSON] є завищеними, базуються на не вірних розрахунках, а тому не можуть бути задоволені у такому розмірі. Але не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1 \\ 4 частки від всіх видів свого доходу, щомісячно до досягнення донькою повноліття, та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1 / 4 частки від всіх видів свого доходу, щомісячно до досягнення донькою трьох років. З 02.01.2018 року він працює у ТОВ «Рудомайн» механіком з ремонту устаткування дільниці відкритих гірничих робіт. Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, якою вважала доводи відповідача викладені у відзиві на позов, необґрунтованими. Відповідачем визнано, що він має високий дохід на рівні 18650,00 грн., з цих підстав розмір аліментів на утримання дитини в сумі 5000 грн., та на її утримання в сумі 3000 грн., разом буде складати менше половини доходу відповідача, що не порушить прав останнього, оскільки значно не погіршить його матеріальне становище, та при цьому вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та утримання її , у звязку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною. Визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі є важливим для неї, оскільки відповідач більше трьох років часто змінював місце роботи. До серпня 2015 року відповідач працював на шахті, звільнився та потім деякий час працював неофіційно. Влітку 2017 року відповідач влаштувався на роботу у ВАТ «КЦРЗ», звідки звільнився навесні 2018 року та після цього теж працював неофіційно. Тепер лише у січні цього року відповідач влаштувався на роботу у ТОВ «Рудомайн» зі строком випробування - 2 місяці, тож з урахуванням частої зміни місця роботи відповідача за останні три роки, гадає, що стягнення аліментів у частці доходу (заробітку) відповідача не зможе забезпечити дитині та їй достатнього рівня матеріального забезпечення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з урахуванням їх уточнення підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача. Просила позов задовольнити. Також пояснила, що на утримання дочки в місяць витрачає приблизно 5000 грв. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з підстав викладених у відзиві. Також додали, що на даний час відповідач прийнятий на роботу в ТОВ " СТРОНГ-Л" . В ТОВ «Рудомайн» він вже не працює, оскільки приймався з випробувальним терміном. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що від спільного сумісного проживання сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с.12 копія свідоцтва про народження). Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Як вбачається з позовної заяви дитина проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Проте, батько дитини\~ [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачці не надає, не приймає участі у її вихованні. Між тим, [PERSON] зазначає матеріальних труднощів, на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку із чим не має можливості забезпечити нормальний життєвий рівень дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~\~ Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою\~\~(ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до довідки № 1/01.03.19 від 01.03.2019 року та копії трудової книжки відповідач [PERSON] на момент винесення рішення , а саме з 01.03.2019 року працює на ТОВ «СТРОНГ-Л» слюсарем з ремонту автомобілів. Як вбачається з трудової книжки відповідача, він раніше працював на ТОВ «Рудомайн» механіком з ремонту устаткування дільниці відкритих гірничих робіт підприємства. Звільнений 12.02.2019 року за власним бажанням. Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт проживання доньки разом з матір`ю. При цьому, з ч.1\~ст.184 СК України, вбачається можливість призначення аліментів у твердій грошовій сумі саме,\~\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. \~Отже в нормі права мова чітко йде саме про дохід платника аліментів, тобто фізичної особи - у даному випадку батька дитини. З вищевказаної довідки № 1/01.03.19 від 01.03.2019 року вбачається, що заробітна плата відповідача в місяць (без урахування надбавок та премій) складає 4300,00 грн. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вказано, а саме що наявні у справі докази які свідчать про наявність у відповідача - платника аліментів постійного місця роботи та регулярного доходу, що дає підстави для присудження з нього аліментів саме у частці від такого доходу, а не у твердій грошовій сумі. Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі як просить позивач та приходить висновку про визначення частки доходів, що підлягає стягненню. Статтею 48\~Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України. Тож \~виходячи з\~наведеного,\~ те\~що згідно із ч.1,2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене,суд приходить до висновку про можливість визначення аліментів\~на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача , \~щомісячно, але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.\~Суд вважає, що саме цей розмір аліментів на дитину\~відповідає вимогам виваженості та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.80\~СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ ч. 2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років Відповідно до ч.4 ст.84\~СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір\~аліментів на\~утримання дружини,\~суд виходить\~з того,\~що відповідач\~є молодою працездатною особою, не надав доказів того, що його стан здоров'я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини остання не має самостійного доходу, можливостей відповідача, який має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. З урахуванням викладеного, суд вважає , що з вказаних підстав дану вимогу також слід задовольнити частково. Суд вважає за можливе стягувати аліменти з відповідача на утримання дружини в розмірі 1 / 4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача , \~щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно\~статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 13.08.2018 року. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial