Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], треті особи, що не заявляють позовних вимог: орган опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та орган опіки та піклування Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування, призначення піклувальника та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивували тим, що відповідачі являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. З 2005 року по даний час дитина [PERSON] проживає в матері відповідачки [PERSON] - [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. За даний період батьки дитини [PERSON] та [PERSON] не належним чином виконують свої батьківські обов'язки, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не займаються її належним вихованням, матеріально не забезпечують. Відповідачка [PERSON] 06 лютого 2010 року зареєструвала шлюб із [PERSON], який на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року розірвано. Крім того, згідно судового наказу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року із [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] В зв'язку з тим, що мати дитини [PERSON] не проживає разом із донькою, матеріально не забезпечує, не піклується про неї, відповідно до висновку Ічнянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 14 вересня 2018 року № 01-46/2372 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] Щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] орган опіки та піклування Ічнянської РДА відмовили в наданні висновку, належно не обґрунтувавши дану відмову, не вказавши на будь-які докази, не врахувавши думку самої дитини [PERSON] На підставі чого вони вимушені звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно доньки [PERSON], а також встановлення піклування, призначення піклувальника та стягнення аліментів на утримання дитини. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, так як відповідачі не виконують належним чином свої батьківські обов'язки, не піклуються про неповнолітню доньку, матеріально не забезпечують, не проживають разом із нею, мають свої нові сім'ї, а тому позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини [PERSON] Вимоги позивачів в частині встановлення піклування, призначення піклувальника та стягнення аліментів на утримання дитини просила залишити без розгляду. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Також в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Представник органу опіки та піклування Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області Чигрин Л.М. в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримавши позовні вимоги. Представник Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Судом встановлено, що відповідачі по справі являються батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.12). З 2005 року по даний час дитина [PERSON] проживає в матері відповідачки [PERSON] - [PERSON] (а.с.10) та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 15 серпня 2018 року № 5-269 (а.с.16) та актом від 15 серпня 2018 року (а.с.19). За даний період батьки дитини [PERSON] та [PERSON] не належним чином виконують свої батьківські обов'язки, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не займаються її належним вихованням, матеріально не забезпечують, не проживають разом із нею, мають свої нові сім'ї. Відповідачка [PERSON] 06 лютого 2010 року зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с.11), який на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року розірвано (а.с.14). Крім того, згідно судового наказу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2018 року із [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] (а.с.93). Відповідно до довідки, виданої Ічнянською міською радою Чернігівської області 17 серпня 2018 року № 7083, [PERSON] зареєстрована разом із матір'ю [PERSON] та братом [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.15). Як вбачається із довідки про склад сім'ї, виданої Парафіївською селищною радою Ічнянського району Чернігівської області 15 серпня 2018 року № 5-269, [PERSON] фактично проживає без реєстрації разом із бабою [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.16). Згідно акту від 15 серпня 2018 року [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом із [PERSON], знаходиться на повному утриманню останньої. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] не відвідують та не піклуються про доньку (а.с.19). Згідно характеристики, виданої Южненською ЗОШ І-ІІІ ст. Парафіївської селищної ради 27 вересня 2018 року № 94, [PERSON] навчається в школі з шостого класу. Вихованням дитини займається бабуся та дідусь, які відповідально до цього відносяться, матеріально забезпечують. Батьки дитини не виконують свої обов'язки по вихованню, піклуванню та забезпеченню [PERSON] (а.с.20). Відповідно до висновку Ічнянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 14 вересня 2018 року № 01-46/2372 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.23). Щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] орган опіки та піклування Ічнянської РДА відмовили в наданні висновку, належно не обґрунтувавши дану відмову, не вказавши на будь-які докази, не врахувавши думку самої дитини [PERSON] (а.с.22). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від [PERSON], участі у її вихованні та утриманні не приймає, має іншу сім'ю та неповнолітню дитину. Між батьком та донькою існують неприязні відносини, які мають триваючий характер та жодним чином не свідчать про можливість їх покращення. По даному факту відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили та доводили протилежне. Також не надав доказів чинення йому перешкод у належному виконанні своїх батьківських обов'язків.Хоча на підставі судового наказу із [PERSON] стягнено на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], але відповідач їх не сплачує. Крім того, в судовому засіданні вищевказане знайшло своє підтвердження також показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт ухилення відповідачами від виконання своїх обов'язків відносно [PERSON] Норми ст. 150 СК України вказують на те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" вказують, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 4 ст. 155 СК України вказує, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 за № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Положенням пункту 18 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення осіб батьківських прав або відібрання дітей від батьків, судам необхідно з'ясовувати конкретні обставини ухилення батьків від виконання своїх обов'язків та якими доказами вони підтверджуються. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечують продуктами харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на розвиток дитини. До того ж [PERSON] та [PERSON] не проживають разом з донькою, не займаються належним вихованням дитини, не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляють жодного інтересу до її внутрішнього світу. Крім того, судом встановлено триваючий характер неприязних відносин між батьком і дитиною, що стало підставою для звернення дитини до суду із захистом її порушених прав, та враховуючи відсутність будь-якої можливості покращення їх відносин, що не спростовано відповідачем. Наведене підтверджує факт ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої [PERSON] Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини [PERSON], суд вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. Щодо інших заявлених вимог з приводу встановлення піклування, призначення піклувальника та стягнення аліментів на дитину, то суд прийшов до висновку про відмову в їх задоволенні, так як позивачі звернулися із заявою про відмову в їх задоволенні. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 гривні 80 копійок солідарно.

Outcome: partial