Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

31 травня 2019 року, згідно поштового конверта, [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому йдеться про те, що 09 квітня 2012 року між сторонами було укладено угоду № SAMDN50000061161585, відповідно до якої позивачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (Карта «Універсальна») та картковий рахунок № [NUMBER] (Карта для виплат). По картковому рахунку № [NUMBER] (Карта «Універсальна») був встановлений кредитний ліміт в розмірі 2 000 грн. 25 жовтня 2018 року близько «22» год «30» хв. на мобільний телефон позивача номер [NUMBER] було надіслано смс-повідомлення з одноразовим паролем для входу до аккаунту сервісу «Приват24». Позивач одразу звернувся на цілодобовий телефон підтримки клієнтів відповідача за номером та повідомив про вказаний факт, а через декілька хвилин без його відома SIM-картку з номером [NUMBER] було заблоковано. Також 25 жовтня 2018 року без відома позивача по картковому рахунку № [NUMBER] Універсальна ) був збільшений кредитний ліміт до 9 000 грн та до 10 000 грн. 26 жовтня 2018 року позивач звернувся до відділення AT КБ «ПРИВАТБАНК», де йому повідомили, що в період з 25.10.2018 - 25.10.2018 з карткових рахунків, які перебувають у його користуванні [NUMBER] (Карта для виплат) та № [NUMBER] (Карта «Універсальна»), без його відома відбулось незаконне списання грошових коштів на загальну суму 11683,08 грн. Позивач вважає, що вищезазначене незаконне списання коштів з його карткових рахунків відбулось з вини відповідача, а тому останній зобов`язаний в дновити його порушені права шляхом відновлення залишку коштів на карткових рахунках. Крім того, починаючи з 01 листопада 2018 року, відповідач почав щомісячно списувати з карткового рахунку № [NUMBER] відсотки за використання кредитного ліміту за ставкою 3,6%, страховий платіж за договором страхування кредитного ліміту, пеню за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн, які нараховуються на незаконно утворену заборгованість. Поряд з незаконним списанням коштів 25 жовтня 2018 року без відома позивача було оформлено послугу «Миттєва розстрочка» у кількості трьох договорів, а саме: договір №18102517203626 на суму 2 500 грн, договір №18102517203627 на суму 2 683,75 грн, договір №18102517203629 на суму 3 300 грн. (10 платежів). У позивача було відсутнє волевиявлення на укладення цих договорів та вони не були спрямовані на реальне настання правових наслідків для сторін, тому ці договори необхідно визнати недійсними з моменту їх укладання. Про зазначені вище факти (незаконне списання коштів) відповідно до п.п. 1.1.2.1.6., 1.1.2.1.13., 1.1.2.1.13.1. умов та правил надання банківських послуг позивач повідомив відповідача та звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої 31 жовтня 2018 року Чернігівською місцевою прокуратурою Чернігівської області розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України. Позивач вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача, з останнього необхідно додатково сягнути на його користь пеню відповідно до п.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Також, внаслідок протиправної поведінки та неправомірних дій відповідача відносно позивача, останньому було завдано душевних страждань, а тому на його користь підлягає стягненню моральна шкода. Позивач просив: 1. зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відновити [PERSON] залишок коштів на його картковому рахунку № [NUMBER] (Карта «Універсальна») до того стану, в якому він перебував перед виконанням фінансових операцій у період з 00.00 год. 25.10.2018 року по 23.59 год. 25.10.2018 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 24.10.2018 року; 2. зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відновити [PERSON] залишок коштів на його картковому рахунку № [NUMBER] (Карта для виплат) до того стану, в якому він перебував перед виконанням фінансових операцій у період з 00.00 год. 25.10.2018 року по 23.59 год. 25.10.2018 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 24.10.2018 року; 3. зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» припинити нарахування [PERSON] по його картковому рахунку № [NUMBER] (Карта для виплат) процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення фінансових операцій (транзакцій) у період з 00.00 год. 25.10.2018 року по 23.59 год. 25.10.2018 року включно; 4. зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» скасувати нараховані після 25.10.2018 року [PERSON] по його картковому рахунку № [NUMBER] (Карта для виплат) проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 00.00 год. 25.10.2018 року по 23.59 год. 25.10.2018 року включно; 5. визнати кредитний договір №18102517203626 від 25.10.2018 року, кредитний договір №18102517203627 від 25.10.2018 року, кредитний договір №18102517203629 від 25.10.2018 року укладений в електронному вигляді між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] недійсними; 6. застосувати наслідки недійсності правочинів у вигляді зобов`язання повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання вказаних правочинів; 7. стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] пеню за несанкціоноване списання коштів з карткових рахунків в розмірі 2357,37 грн; 8. стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2000 грн; 9. стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] судові витрати, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Ухвалою судді від 19 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 08 липня 2019 року від відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. У відзиві зазначено про про відсутність підстав для висновку про те, що відповідачем були допущені дії чи бездіяльність у порушення обов`язків, встановлених зазначеним законодавством та договором, які призвели до порушення прав позивача щодо заволодіння грошовими коштами, а відтак захист його права способом визначеним позивачем не може бути здійснений, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню. В обгрунтування відзиву зазначено, що всі операції по карткових рахунках позивача за 25 жовтня 2018 року були проведені через систему дистанційного обслуговування Internet Banking Приват24 (п. 2.3.2 Умов та Правил) з відповідною ідентифікацією клієнта через проведення аутентифікації та верифікації. Всі перекази коштів з одного карткового рахунку на інші та укладення дистанційних угод по сервісу «Миттєва розстрочка» позивачем були проведені з правильним введенням Логіну і Паролю користувача, а також динамічного паролю, який надходив на номер вільного телефону - [NUMBER] , який вказаний ним особисто в Анкеті-заяві від 9 квітня 2012 року. Позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа. Відповідно до 2.7.6.1.2.3. Умов та Правил надання банківських правил, дії клієнта описані в п. 2.7.6.1.2.2. даних Умов, вчинені Клієнтом, прирівнюються Сторонами до заяви на відкриття карткового рахунку для отримання кредиту по сервісу «Миттєва розстрочка». Авторизація операцій по вказаному сервісу відбувалася шляхом надсилання банком на мобільний телефон клієнта динамічного ОТП-паролю з послідуючим його підтвердженням клієнтом в порядку передбаченому п. 1.1.3.2.10 Умов та Правил надання банківських послуг. Зокрема, згідно вказаної вище умови договору механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та OTP-пароля такий: Банк генерує OTP-пароль і надсилає його клієнтові в тілі СМС -повідомлення/повідомлення мобільного додатка "Viber" із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди клієнт передає у відповіді отриманий OTP-пароль або вводить цей цароль у відповідному рядку використовуваного сервісу. У разі збігу пароля з відправленим клієнту Банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 і/або Mobile Banking. Якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв умови публічного договору, розміщеного у відповідному розділі Умов та правил, згідно з яким клієнту надаватимуться затребувані ним послуги. Сторони визнають OTP- пароль , що збігся, електронним підписом клієнта. Грошові кошти по сервісу «Миттєва розстрочка» були надані банком позивачу шляхом їх зарахування на картку, що підтверджується відповідною випискою про рух коштів по картковому рахунку. Отже, як при укладенні Договору про надання банківських послуг від 09.04.2012 року, так і при підключенні кредитної картки «Універсальна» до сервісу «Миттєва розстрочка» 25.10.2018 року, сторонами була дотримана письмова форма договору у відповідності до ч.1 ст. 207 ЦК України, а отже відсутні підстави вважати такі правочини нікчемними. Що стосується нарахування відсотків за користування кредитними коштами, зазначено що питання про припинення нарахування плати за користування кредитними коштами позичальник може ставити лише за умови повного погашення заборгованості за договором. Щодо вимоги про стягнння моральної шкоди зазначено, що оскільки між сторонами склалися договірні правовідносини, які регулюються зобов`язальним правом, вони не передбачають стягнення моральної шкоди. Від позивача 22 липня 2019 року надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що заперечення відповідача викладені у його відзиві є необ`єктивними та необґрунтованими, а тому позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 27 вересня 2019 року від позивача надійшла заява про уточнення та збільшення позовних вимог, в якій він просить: 1. Зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відновити [PERSON] залишок коштів на його рахунку № [NUMBER] до того стану, в якому він перебував перед виконанням фінансових операцій у період з 00.00 год 25.10.2018 року по 23.59 год 25.10.2018 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 24.10.2018 року; 2. Зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відновити [PERSON] залишок коштів на його рахунку № [NUMBER] до того стану, в якому він перебував перед виконанням фінансових операцій у період з 00.00 год 25.10.2018 року по 23.59 год 25.10.2018 року включно, тобто станом на 23 год. 59 хв. 24.10.2018 року; 3. Зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» припинити нарахування [PERSON] по його рахунку № [NUMBER] процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що почали нараховуватись після проведення фінансових операцій (транзакцій) у період з 00.00 год 25.10.2018 року по 23.59 год 25.10.2018 року включно; 4. Зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» скасувати нараховані після 25.10.2018 року [PERSON] по його рахунку № [NUMBER] проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування кредитним лімітом, що утворилися після проведення фінансових операцій (транзакцій) у період з 00.00 год 25.10.2018 року по 23.59 год 25.10.2018 року включно; 5. Визнати кредитний договір №18102517203626 від 25.10.2018 року, кредитний договір №18102517203627 від 25.10.2018 року, кредитний договір №18102517203629 від 25.10.2018 року, укладений в електронному вигляді між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] недійсними з моменту їх укладення; 6. Застосувати наслідки недійсності правочинів у вигляді зобов`язання повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання вказаних правочинів; 7. Стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] пеню за несанкціоноване списання коштів з рахунків позивача в розмірі 9613,93 грн; 8. Стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2000 грн; 9. Стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь [PERSON] судові витрати, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсягу, посилаючись на доводи відзиву. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 09 квітня 2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (в подальшому назву змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») в письмовій формі укладено Договір про надання банківських послуг, шляхом підписання позивачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил про надання банківських послуг в ПриватБанку, які були затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256. Позивач в заяві підтвердив, що: «Я згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною і банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.uа. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.uа.» У відповідності до умов укладеного з банком Договору про надання банківських послуг позивач отримав дві картки: - картку «Для виплат» № [NUMBER] , яка була перевипущена (замінена) 24.10.2018 року на картку № [NUMBER] , 25.10.2018 року на картку № [NUMBER] , 10.12.2018 року на картку № [NUMBER] ; - картку «Універсальна» № [NUMBER] була перевипущена (замінена) 24.10.2018 року на картку № [NUMBER] ; 25.10.2018 року на картку № [NUMBER] . Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами. Відповідно до пункту 1.1.1.129 Умов та правил надання банківських послуг сервіс «Миттєва розстрочка» - це послуга банку, яка надається держателям платіжних карток «Універсальна» та «Універсальна GOLD» на умовах терміновості, платності та зворотності. Терміновість кредиту визначається кількістю платежів, яку вибрав клієнт, але не більше 24 платежів. Платність визначається комісією за користування кредитом, яка сплачується одночасно з погашенням кредиту рівними частинами з кожним платежем. Повернення визначається вимогою погасити кредит не більше ніж за вибрану клієнтом кількість платежів. Кредит з використанням сервісу «Миттєва розстрочка», повертається шляхом встановлення клієнтом регулярного платежу з картки клієнта в розмірі щомісячного платежу за кредитом і проводиться банком на підставі договірного списання. Відповідно до пунктів 2.7.6.1.2.1 та 2.7.6.1.2.2 Умов та правил надання банківських послуг утримувач кредитної картки має право користуватися сервісом «Миттєва розстрочка» для отримання споживчого кредиту, якщо утримувач погодився з умовами даного пункту та отримав кредитні кошти. Рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є картка [NUMBER] , відкривається індивідуально для кожного клієнта в момент авторизації операції по сервісу «Миттєва розстрочка» шляхом: а. введення і відправки ОТП-паролю; б. натискання клавіші, що озвучена як згода з умовами кредитного договору; в. введення логіна і пароля при авторизації в Приват24; г. натисканням клавіші «згоден» або «підтверджую» в ТСО, банкоматах Приватбанку, при показі умов кредитного договору та після введення пін. коду кредитної картки; д. відправка SMS-команди chast2 на номер 10060; е. натискання кнопки «згоден» або «підтверджую» в системі електронних платежів Liqpay, мобільному додатку Sender або Приват24 Sender веб-версії «Приват24»; є. натискання клавіші «Згоден» при IVR обдзвоні. Відповідно до 2.7.6.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг дії клієнта, описані в пункті 2.7.6.1.2.2 цих Умов, вчинені клієнтом, прирівнюються сторонами до заяви на відкриття карткового рахунка для отримання кредиту за сервісом «Миттєва розстрочка». Відповідно до 2.7.6.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, дії клієнта описані в п. 2.7.6.1.2.2. даних Умов, вчинені Клієнтом, прирівнюються Сторонами до заяви на відкриття карткового рахунку для отримання кредиту по сервісу «Миттєва розстрочка». Як вбачається з матеріалів справи 25 жовтня 2018 року по картці № [NUMBER] через Internet Banking Приват24 згідно п. 2.3.2 Умов та Правил з відповідною ідентифікацією клієнта через проведення аутентифікації та верифікації позивач двічі збільшив кредитний ліміт з 2 000 грн до 9 000 грн, до 10 000 грн та тричі скористався сервісом «Миттєва розстрочка», згідно з яким отримав кредит в розмірі 2 500 грн, 2 683,75 грн та 3 300 грн. За період 25 та 26 жовтня 2018 року позивач перераховував кошти між своїми рахунками та сплачував послуги через систему «PORTMONE». Всі перекази коштів з одного карткового рахунку на інші та укладення користування сервісом «Миттєва розстрочка» позивачем були проведені з правильним веденням Логіну і Паролю користувача, а також динамічного паролю, який надходив на номер телефону - [NUMBER] , який вказаний ним особисто в Анкеті-заяві від 9 квітня 2012 року. Якщо припустити, що невідома особа шахрайським шляхом скористалася номером мобільного телефону позивача для отримання коштів через сервіс "Миттєва розстрочка", що позивачем не доведено, то ця особа повинна була знати логін і пароль при авторизації в Приват24, які відомі виключно позивачу. Згідно п. 1.1.2.1.12 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов`язується вживати заходів щодо запобігання втраті викраденню) карток, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню. Пунктом 1.1.5.14. Умов передбачено, що клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему МоbileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. П. 1.1.5.13. Умов встановлено, що клієнт несе відповідальність у повному обсязі за операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки /рахунку/ на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Згідно п. 1.1.2.1.14 Умов у випадку, якщо держателю картки відомі факти про незаконне використання картки, держатель картки зобов`язаний у триденний термін після усної заяви про втрату картки, стікера PayPass, ПІНа надати в Банк докладний виклад обставин втрати картки, стікера PayPass і або ПІНа і відомі факти про їх незаконне використання. Як вбачається з матеріалів справи, позивач тільки у листопаді 2018 року звернувся до відповідача про виявлені факти втручання після низки переказів коштів та купівлі товарів та послуг. Разом з тим, позивач, як було зазначено його представником у судовому засіданні, дізнався про порушені його права 26 жовтня 2018 року. Про те, що позивач звертався до відповідача з цього приводу у жовтні 2018 року суду не надано. Хоча, як вбачається з матеріалів справи, позивач змінював свої картки 24 жовтня 2018 року (за день до подій, про які йдеться у позові) та 25 жовтня 2018 року він знову звернувся до банку та отримав нові (перевипущені) картки. І 25 жовтня, і 26 жовтня 2018 року, отримавши перевипущені картки позивач здійснював переказ коштів та купівлю товарів та послуг, про що свідчать виписки по рахунку клієнта. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суду не надано беззаперечних доказів на підтвердження недійсності спірних правочинів, тому суд не знаходить підстав вважати кредитні договори від 25.10.2018 року №18102517203626, №18102517203627 та №18102517203629 недійсними та застосування наслідків такої недійсності. Також, відсутні і підстави для відновлення залишків коштів на рахунках позивача до того стану, в якому вони перебували перед виконанням фінансових операцій у період 25.10.2018 року. Щодо вимог про зобов`язання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» припинити нарахування [PERSON] процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що почали нараховуватись після проведення фінансових операцій (транзакцій) та зобов`язання скасувати нараховані після 25.10.2018 року проценти, пеню та інші штрафні санкції за користування кредитним лімітом, то ці вимоги також не підлягають задоволенню, виходячи з наведеного вище. Не підлягає задоволенню і вимога про стягнення з відповідача на користь [PERSON] пені за несанкціоноване списання коштів з рахунків позивача, оскільки судом не встановлено факту несанкціонованого списання. Вимога про стягнення моральної шкоди також не підлягає задоволенню. Позивач безпідставно просить суд застосувати положення ст. 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні відносини. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання відповідачем споживчого кредиту.

Outcome: dismissed