Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася\~\~до\~ Ужгородського\~міськрайонного суду\~\~\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням\~та зняття\~з реєстрації\~місця проживання. Мотивуючи\~свої\~позовні\~вимоги тим,\~що\~ вона\~,\~ [PERSON] \~є\~власником нерухомого\~майна -\~житлового\~будинку розташованого\~за адресою\~ [ADDRESS] \~на \~ підставі\~договору купівлі\~продажу Ѕ\~ частини\~житлового будинку\~ від\~21.12.2016\~року посвідченого\~приватним нотаріусом\~Ужгородського районного\~нотаріального округу\~Луцович В.П.\~та на\~підставі договору\~дарування Ѕ\~частини житлового\~будинку від\~23.04.2019\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Ужгородського\~районного нотаріального\~округу Луцович\~В.П.\~Даний будинок\~розташований на\~належній їй\~на праві\~власності земельній\~ділянці,\~що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 161701800 від 01.04.2019. Відповідно до довідки від 28.03.2019 року № 144, виданої виконавчим комітетом Баранинської сільської ради в належному їй житловому будинку ( [ADDRESS] ) зареєстровані, але не проживають понад 10 років [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідачі в добровільному порядку не бажають знятись з реєстраційного обліку, позивач змушена звернутись до суду з метою захисту порушених прав. З посиланням на викладене, а також на те, що відповідачі [PERSON] та\~ [PERSON] за зареєстрованим місцем реєстрації фактично не проживають вже більше десяти років, але залишається зареєстрованим за вказаною адресою, що перешкоджає позивачу в реалізації прав як власника користуватися та розпоряджатися своєю власністю, просить суд ухвалити рішення яким визнати [PERSON] та\~ [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку з даного житлового будинку. Позивач в\~судове засідання\~не зявилася,\~надала суду\~заяву,\~відповідно\~до\~якої позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розгляду позовну заяву у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надіслала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується\~ зворотніми\~\~ повідомленнями які повернулися на адресу суду\~ з відміткою Укрпошти\~ \~«за закінченням терміну зберігання»\~ за\~№ 8800025579432, № 8800025336670, № 8800024486449. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надіслала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується\~ зворотніми\~\~ повідомленнями які повернулися на адресу суду\~ з відміткою Укрпошти\~ \~«за закінченням терміну зберігання»\~ за\~№ 8800025336688, № 8800024486414, № 8800025579440. Відповідно до ч.4\~\~ст.12\~\~ЦПК\~\~України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~\~ст.223\~\~ЦПК\~\~України у\~разі\~повторної\~неявки\~в\~судове\~засідання\~ відповідача,\~\~повідомленого\~належним\~чином,\~суд\~вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Приймаючи\~до\~уваги,\~що \~відповідач,\~який\~вважається\~належним\~ чином\~повідомленим\~про\~ наявність\~у\~провадженні\~суду\~справи\~з\~позовними\~вимогами\~до\~нього,\~у\~строк, \~встановлений\~ЦПК України ,\~не\~подав\~до\~суду\~\~відзив\~на\~позов,\~ а\~відтак\~не\~скористався\~наданими\~ йому\~ процесуальними \~ правами,\~ повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України 19.10.2020 року позивачем подано клопотання про проведення підготовчого засідання, та розгляду позовної заяви у її відсутності. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 06.12.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 19.10.2020 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81\~ЦПК\~України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~житлового будинку розташованого за адресою\~ [ADDRESS] ,\~що стверджується\~договором купівлі продажу Ѕ частини житлового будинку від 21.12.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., та договором дарування Ѕ частини житлового будинку від 23.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. Даний будинок розташований на належній [PERSON] \~на праві\~власності земельній\~ділянці,\~що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 161701800 від 01.04.2019. Факт непроживання відповідачів [PERSON] та\~ [PERSON] у вищевказаному будинку підтверджується даними довідки від 28.03.2019 року за № 144 Баранинськї сільської ради, згідно якої [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають в будинку за адресою\~ [ADDRESS] понад 10 років. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо права користування жилим приміщенням,яке на праві власності належить позивачеві. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Згідно вимог ст.41\~Конституції\~України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. \~\~ Відповідно до вимог ч.3 ст.\~41\~Конституції\~України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В чинному законодавстві закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб(ст.ст.316,317,319,321ЦКУкраїни). Відповідно до вимог ч.1 ст.317\~ЦК\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ч.1 ст.319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391\~ЦК\~України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника,у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом,який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтею 150\~ЖК\~України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Аналогічне положення закону передбачено і ст. 383 ЦК України. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.4 ст. 156, ч.2 ст. 64\~ЖК\~України до членів сім"ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім"ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із власником і ведуть з ним спільне господарство. Судом\~встановлено,\~що\~відповідачі\~були\~зареєстровані\~в\~будинку не \~як\~члени\~ сім`ї\~ власника\~будинку,\~проте\~в\~даному \~житловому\~приміщенні\~не\~проживають понад 10 років,\~їх\~ особистих\~речей\~у\~будинку немає,\~житлом\~не\~цікавляться,\~ комунальні\~послуги\~ не\~сплачують,\~ домовленості\~між\~ними\~та\~власником\~житла\~щодо\~ права\~користування\~житлом\~відсутні,\~що\~ підтверджено\~матеріалами\~справи. Суд приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідачі не проживать за місцем реєстрації тривалий час. Відповідачами не спростовано вказані доводи позивача, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України. Суду не представлено доказів, що підтверджують право власності відповідачів на частку в домоволодінні, чи право відповідачів на збереження права на житло при їх відсутності за місцем проживання. За змістом ч.1 ст.16\~ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відтак\~за\~порівняльним \~аналізом\~статей\~383,\~391,\~405\~ЦК\~України\~та\~статей\~150,\~156\~ у\~ поєднанні\~ зі\~статтею\~64\~ЖК\~України\~слід\~дійти\~до\~висновку,\~що\~ положення\~ статей 383,\~391\~ЦК\~ України\~ передбачають\~право\~вимоги\~ власника\~ про\~захист\~ порушеного\~ права\~ власності\~на\~жиле\~ приміщення,\~ будинку,\~ квартиру\~тощо,\~від\~будь\~ яких\~ осіб,\~у\~тому\~числі\~ осіб,\~які\~не\~є\~і\~не\~були\~ членами його\~сім`ї, \~а\~положення\~статей\~405 ЦК\~України,\~ статей 150,\~156\~ЖК\~України\~ регулюють\~ взаємовідносини\~ власника\~жилого\~ приміщення\~ та\~членів\~ його\~сім`ї,\~у\~тому\~ числі\~у\~випадку\~ втрати\~ права\~власності власником,\~припинення\~ з\~ним\~ сімейних\~ відносин\~або\~відсутності\~ члена\~ сім`ї\~ власника\~ без\~ поважних\~ причин\~понад\~ один\~рік. Приймаючи до\~уваги,\~що в\~судовому засіданні\~знайшов підтвердження\~факт відсутності\~відповідачів \~ [PERSON] та [PERSON] в будинку\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~понад\~ \~десять\~років\~без \~поважних\~причин, участі\~в\~\~оплаті\~\~за\~комунальні\~ послуги\~\~не\~приймають,\~\~майно\~не\~\~утримують,\~належних\~та\~безспірних\~доказів\~того,\~що\~їм\~\~чинилися\~\~перешкоди\~у\~ \~користуванні\~\~житловим\~\~приміщенням\~не\~надано,\~ суд приходить до переконливого висновку, що вимога позовної заяви в частині позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням ,підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, суд вважає що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, тощо. Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти відповідача з реєстрації місця проживання можна лише за умови втрати ним права користування цим житлом чи у зв`язку з його виселенням (добровільно чи у примусовому порядку). Таким чином, рішення суду по справам даної категорії є окремою безпосередньою підставою зняття з реєстрації місця проживання особи, яка за рішенням суду позбавлена права користування житловим приміщенням . Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування. Згідно зіст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Орган реєстрації,

Outcome: partial