Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 м. Кропивницького про зняття арешту зі спадкового майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її матір [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS], на який накладено арешт та заборону відчуження, та який необхідно зняти, щоб вона могла реалізувати свої права як спадкоємиця. Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області було повідомлено, що відповідно до алфавітної книги обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна по адресах Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори з 1950-1994 р. міститься запис про накладення заборони на будинок по [ADDRESS] на підставі ухвали Кіровського райсуду від 20.04.1979 р. Проте надати копію ухвали Кіровського районного суду не можливо, оскільки відповідно до ст. 214 «Переліку документів міністерства юстиції СРСР, органів, установ юстиції і судів із зазначенням строків зберігання документів» від 31.01.1980 р. переписка по накладенню арештів та заборон на житлові будинку становить 3 роки. Позивач вказує, що накладення арешту обмежує його законні права як спадкоємця будинку щодо вільного розпорядження майном. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] після смерті [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 212542, виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей Кіровоградського міського управління юстиції від 06.08. 2015 року /а.с. 8/ відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок розташований по [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 64934442 від 03.08.2016 року, на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] накладено арешт ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда б/н від 20.04.1979 /а.с. 4/. Як вбачається з відповіді Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області № 770/02-02 від 08.08.2016 року, що відповідно до алфавітної книги обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна по адресах Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори з 1950-1994 р.р. міститься запис про накладення заборони на будинок по [ADDRESS] на підставі ухвали Кіровського райсуду від 20.04.1979 р. Проте надати копію ухвали Кіровського районного суду не можливо, оскільки відповідно до ст. 214 «Переліку документів міністерства юстиції СРСР, органів, установ юстиції і судів із зазначенням строків зберігання документів» від 31.01.1980 р. переписка по накладенню арештів та заборон на житлові будинку становить 3 роки/а.с. 5/. Відповідно до роз'яснень пункту 2 Постанови Пленуму № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року N 2677-VI). [PERSON] звернулась до суду з позовом про зняття арешту з майна до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 м. Кропивницького, яка не може бути належним відповідачем по справі, оскільки ніяким чином не порушувала права позивача. Згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Аналіз статті 33 ЦПК України вказує на те, що заміна неналежного відповідача проводиться судом лише за клопотанням позивача. При цьому, у судовому засіданні представник позивача з відповідним клопотанням до суду не зверталася, а повноважень провести заміну відповідача за власною ініціативою суд процесуальним законом не наділений. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи суд неодноразово роз'яснював стороні позивача права, зокрема щодо можливості заміни відповідача по справі, сприяв здійсненню прав позивача, однак, позивачем не було подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved