Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади Білокуракинської селищної ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.02.2016 року помер її брат, [PERSON]. Після його смерті залишилося майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,1777 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білокуракинської селищної ради (за межами населеного пункту); земельної ділянки площею 7,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білокуракинської селищної ради; майнового паю розміром 7460,00 грн., що становить 0,20% від загальної вартості майна пайового фонду станом на 28.02.2000 року в сумі 3783680,00 грн. та нарахованими дивідендами, що перебувають в колективному сільськогосподарському підприємстві "Рассвет" смт. Білокуракине Луганської області відповідно до свідоцтва про право на спадщину; права на земельну частку (пай), площею 07,30 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до договору дарування від 25.12.1999 року. На момент смерті з [PERSON] ніхто не проживав і не був зареєстрований. Позивач на момент смерті [PERSON] не проживала з ним. Для отримання спадщини позивач не змогла вчасно звернутись з відповідною заявою до нотаріуса у зв'язку з її перебуванням за межами України, на території Російської Федерації з березня по серпень 2016 року. У зв'язку з чим вона просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її брата [PERSON], померлого 18.02.2016 року. Позивач у судове засідання не з'явилась, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області в судове засідання не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2016 року помер [PERSON] (а.с. 12). Померлий [PERSON] є братом позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія І-ЯР № 353073, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження у відношенні [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу (щодо зміни прізвища позивача) (а.с. 10, 11, 13). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,1777 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білокуракинської селищної ради (за межами населеного пункту); земельної ділянки площею 7,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білокуракинської селищної ради; майнового паю розміром 7460,00 грн., що становить 0,20% від загальної вартості майна пайового фонду станом на 28.02.2000 року в сумі 3783680,00 грн. та нарахованими дивідендами, що перебувають в колективному сільськогосподарському підприємстві "Рассвет" смт. Білокуракине Луганської області відповідно до свідоцтва про право на спадщину; права на земельну частку (пай), площею 07,30 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до договору дарування від 25.12.1999 року (а.с. 14-17). Згідно довідки Білокуракинської селищної ради від 10.10.2016 року, на момент смерті з [PERSON] ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с. 18). Для отримання спадщини позивач не змогла вчасно звернутись з відповідною заявою до нотаріуса у зв'язку з її перебуванням за межами України, на території Російської Федерації з березня по серпень 2016 року, про що свідчить довідка Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області від 03.02.2017 року № 90 (а.с. 19). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України та статті 249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки в період часу з березня по серпень 2016 року вона перебувала за межами України, на території Російської Федерації. Суд визнає зазначену обставину поважною причиною та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved