Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

10 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до [PERSON], в якій просила змінити розмір аліментів, які стягуються щомісячно з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1200 грн. щомісячно на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача з моменту звернення з даним позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.05.2015 року по цивільній справі № 753/7711/15 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 29.07.2007 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.04.2015 р. і до повноліття дитини. На сьогоднішній день обставини зі сплати аліментів змінилися, відповідач влаштувався на роботу, його доходи змінилися, а тому необхідно і змінити розмір аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частку від доходу відповідача. Крім того, позивач зазначила про те, що сума в 1 200 грн. є недостатньою для забезпечення повного та необхідного розвитку дитини, з 2015 року підвищені ціни на всі основні продукти харчування, а тому і розмір аліментів підлягає зміні. 26.09.2018 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва дана позовна заява залишена без руху, як така що не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та позивачу надано строк для їх усунення. 02.11.2018 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з 1 200 грн. на 1/4 частину доходу (заробітку) відповідача. Відповідач в судовому засіданні щодо зміни розміру аліментів не заперечував, однак просив врахувати його стан здоров"я, а також те, що він має батьків пенсійного віку, брата інваліда, у матері цукровий діабет, що також вимагає значних матеріальних затрат. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Розмір аліментів, відповідно до частини 1 статті 192 СК України, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.05.2015 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1 200 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2015 року, й до досягненням дитиною повноліття. Як зазначила позивач, на час прийняття вищевказаного рішення суд виходив з того, що відповідач не працював, мав мінливий та нерегулярний дохід, а тому аліменти визначив у твердій грошовій сумі. Наразі змінився матеріальний стан відповідача як платника аліментів, що ним визнається, а саме: він працевлаштований, обіймає посаду начальника відділу продовольчих товарів на підприємстві з 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА-Україна", отримує заробітну плату, що вказує на те, що його фінансове становище значно покращилося у порівнянні з періодом, коли він був безробітним та отримував доходи нерегулярно. Вказані обставини підтверджуються довідкою № 295 від 27.11.2018 року виданою [PERSON] Надані відповідачем документи щодо пенсійного віку його батьків та інвалідності брата не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів, оскільки відповідачем не надано доказів того, що вони перебувають на його утримання, натомість його батьки являються пенсіонерами та отримують пенсію. Судом дана оцінка обставин, які враховуються судом при зміні розміру аліментів, та вважає їх такими, що заслуговують на увагу й можуть бути покладені в основу рішення для задоволення позовних вимог. Суд вважає, що визначена частка аліментів є прийнятною як для стягувача, так й платника аліментів, з урахуванням прав малолітньої дитини, його віку й потреб. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких підстав суд вважає, що згідно частини 1 статті 192 СК України, є підстави для зміни розміру аліментів на утримання дитини, які стягуються за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.05.2015 року, з 1 200 грн. на 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з набранням чинності цього рішення суду, й до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку з тим що сума 1 200 грн. не може на даний час забезпечити достатній рівень життя дитини (їжа, одяг, комфорт, користування житлово-комунальними та медичними послугами, потреба в реалізації соціального та духового розвитку), у той час як визначена частка - 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача забезпечить більш достатній рівень життя сина відповідача. За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню; підстав, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., а у відповідності до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позовних вимог, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % сплаченого при подані позову судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved