Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

13 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником 21/37 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Дзержинського, 150. За зазначеною на належну йому частку нерухомого майна 10 серпня 2007 року зареєстрована також [PERSON], [INFO], що є відповідачем у справі. Відповідач не проживає у будинку понад сім років, власних речей не має, не несе витрат з його утримання та сплаті комунальних послуг. У звязку з чим, позивач просив суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №\~150 на вул.\~Дзержинського в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 16). Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 546, є власником 21/37 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних побудов, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Дзержинського, 150 (а.с.\~5, 6). У вищезазначеному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що вбачається з копії домової книги зазначеного домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Дзержинського, 150 (а.с. 9-11). Згідно із розпорядженням в.о. міського голови, секретаря Новомосковської міської ради [PERSON] №61-р від 19 лютого 2016 року "Про здійснення заходів з декомунізації у м. Новомосковську", на виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" вулицю Дзержинського в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області перейменовано на вул. Кущівська. Відповідач в зазначеному будинку № 150 на вул.\~Кущівська в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області з серпня 2007 року не проживає, що підтверджується актом від 24 березня 2017 року, складеним Головою квартального комітету № 4 м. Новомосковськ Дніпропетровської області [PERSON] в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року, в будинку № 150 на вул.\~Кущівська в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де право власності на 21/37 частин належить позивачу, але з реєстрації не знялась, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника 21/37 частин будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належною йому частиною нерухомого майна, і може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved