Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 15.10.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому змушена звернутися до суду для стягнення аліментів. Просить стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, однак проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона працює медичною сестрою, отримує заробітну плату 3500 грн. в місяць. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він працює на будівництві неофіційно, в середньому в місяць отримує 5000 грн., інших утриманців немає, позов визнав. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішенням посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком (а.с.5). Як встановлено судом, донька проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7 і 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі «Олсон проти Швеції (N2) від 27.11.1992) зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» станом на 01 травня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище сторін, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач офіційно не працює має мінливий дохід, інших утриманців не має, позов визнав. З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно по 1000 грн. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], які сплачувати матері до повноліття дитини. У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved