Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 12.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося і подальше проживання неможливе. Відповідач постійно провокував та влаштовував сварки, покидав сім`ю і довгий час не з`являвся. Будучи раніше судимим знову скоїв злочин і знаходиться під вартою, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов визнав та проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку задоволення позову повністю по слідуючим підставам. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 12 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб по актовому запису № 9, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 12.10.2017 року виконавчим комітетом Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Як вбачається з ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище в зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, а також визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, позивачкою згідно квитанції квитанції № 3 виданої 27.01.2020 року АТ "Ощадбанк"сплачено судовий збір при поданні позову в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок. Оскільки позов відповідечем визнано, тому позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 420 (чотириста двадцять) гривень 40копійок, а з відповідача стягнути 420 (чотириста двадцять) гривень 40копійок на користь позивачки на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved