Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] Однак останній своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язків виховувати та утримувати дочку до досягнення нею повноліття свідомо не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Зокрема, з дочкою не спілкується, не бере участь у її вихованні та утриманні. Зовсім не цікавиться її розвитком, станом здоров'я, не дбає про її інтереси. Дочка має вроджену ваду розвитку сечо-видільної системи, а тому потребує постійного лікування, однак це зовсім не цікавить відповідача. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, подавши відповідну заяву. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дочки [PERSON] та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання та лікування хворої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання до суду позову до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених в позові, суду пояснила, що з 2010 року проживала однією сім'єю з [PERSON] [INFO] році у них народилася дочка [PERSON]. В 2010 році відповідач поїхав на заробітки і з того часу вони разом не проживають. [PERSON] останніх півтора року самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дочкою, не цікавиться її станом здоров'я, не допомагає матеріально, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий, житлом забезпечений, періодично їздить на заробітки. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи (а.с.36,43). Позов не оспорив. Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Представник опікунської ради при виконавчому комітеті Попелюхівської сільської ради в судове засідання не з'явився, натомість подав заяву в якій просив справу розглянути у відсутності їх представника. Про позбавлення батьківських прав [PERSON] не заперечують, в зв'язку із його письмовою згодою та висновком органу опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА. (а.с.30 Представник опікунської ради при Мурованокуриловецькій РДА Василишин С.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, при цьому зазначив, що комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було здійснено перевірку умов проживання дитини. В результаті перевірки було встановлено, що [PERSON] добре піклується про свою дитину, створила належні умови для її розвитку. Батько [PERSON] не займається утриманням та вихованням дочки, не цікавиться станом її здоров'я, не створює умови для проживання, навчання, розвитку дитини, не має бажання забезпечувати її на належному рівні, самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків. Неповнолітня [PERSON] пояснила, що проживає із мамою. Батько проживає у цьому ж селі, однак, із нею не спілкується, нею не цікавиться, ніколи не телефонує. Зауважила, що відчуває образу на батька, просила позбавити його батьківських прав щодо неї. Свідок [PERSON] - класний керівник [PERSON] суду показала, що за період перебування [PERSON] у школі-інтернаті батько жодного разу не відвідував її, не цікавився її успіхами, не відвідував батьківські збори. Навчанням, забезпеченням та вихованням дитини займається лише мати [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, свідка, думку представників зацікавлених осіб, враховуючи думку малолітньої [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов'язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки Попелюхівської сільської ради № 67 від 19.02.2015 року [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.19) і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення обласної ЛКК №128 [PERSON] має вроджену ваду розвитку сечо-видільної системи. Єдина права нирка, амнезія лівої нирки, хронічний пієлонефрит єдиної правої нирки, доліхосігма, дисбактеріоз кишечника 2 стадії. Дитині призначено державну соціальну допомогу до 18 років (а.с. 16). [PERSON] навчається в 7 класі Мурованокуриловецької школі-інтернат. Вихованням дитини займається мама. Батько дитини за період перебування [PERSON] у школі-інтернаті не брав участі у вихованні доньки, не відвідував батьківські збори, не цікавився успіхами, не допомагав їй у позакласних заходах. (а.с.20). Згідно висновку органу опіки та піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 02.06.2015 року №01-27/1418, в інтересах неповнолітньої [PERSON] є доцільним позбавлення її батька [PERSON] батьківських прав. (а.с.15). Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню до своєї дитини. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від свого батьківського обов'язку по вихованню доньки, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться нею та не проявляє до неї належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на її розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Суд також вважає необхідним задоволити вимогу позивача про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 ч.2 СК України. Відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дочки, суд приходить до висновку про можливість стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнутий сплачений нею судовий збір. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з вимогами про стягнення аліментів судовий збір з відповідача має бути стягнутий також на користь держави у розмірі, передбаченому п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". У відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved