Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 14.07.2006 року. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 23.11.2010 року шлюб розірвано. 06.08.2011 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на "Лукашук", а 10.11.2015 р. позивач змінила імя на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, щодитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та розвитку дитини, не забезпечує її матеріально. Вона сама не в змозі утримувати дочку, оскільки рівень її матеріального забезпечення постійно зростає. Як зазначила позивачка у позовній заяві, з відповідача жодних стягнень по виконавчих документах не проводиться, однак з невідомих їй причин він відмовляється в добровільному порядку допомагати утримувати дитину, хоча має таку можливість. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дитини, а тому позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 07.11.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.12.2018 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 07.12.2018 року ухвалою суду продовжено строк проведення підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено засідання на 24.01.2019 року Ухвалою суду від 24.01.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2019 року. Ухвалою суду від 21.02.2019 року судове засідання було відкладено на 20.03.19 року у зв'язку із неявкою відповідача. Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно вимог\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, за змістом\~ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Як убачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб позивач перебувала у шлюбі і з відповідачем та мала прізвище, імя, по батькові [PERSON] (дівоче прізвище Логвіщук) (а.с.5). Згідно копії виписки рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14.07.2006 року було розірвано (а.с.6). 20.04.2009 року у сторін народилась дочка\~ [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ № 096623 від 12.05.2009 року), - що підтверджує той факт, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а позивачка \~матірю. Позивач 06.11.2011 року вступила в шлюб із [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 065195 та після укладення шлюбу змінила прізвище на "Лукашук". Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-ЕГ №006025 від 10.11.2015 року позивач змінила імя з «Лукашук Ірина Володимирівна» на «Богачова Ірена Володимирівна». Відповідно до ч.1\~ст.184 СК України,\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до\~ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.01.2019 року\~2027 гривень (50% - 1013,50 грн). Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як установлено в судовому засіданні відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітьої дитини не надає, не виконує батьківських обов'язків. Доказів, які б спростовували дані обставини сторона відповідача суду не надала. Разом із тим, у поданій до суду позовній заяві позивачем не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення\~ст.180 СК України\~про те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою. Визначений розмір аліментів в сумі 1200 гривень щомісячно, на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. На підставі вимог п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial