Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з названим позовом до [PERSON], в якому просив: - скасувати державну реєстрацію, вчинену 15 грудня 2016 року державним реєстратором КП "Чернігівське МБТІ", в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тітова, 20; - визнати недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тітова, 20, укладений 25 січня 2017 р. між [PERSON], в інтересах якої діяв [PERSON] та [PERSON] та скасувати право власності останньої на зазначене нерухоме майно; - визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тітова, 20 обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; - визнати за [PERSON] право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тітова, 20. В обґрунтування заяви зазначає, що його батьки [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у шлюбі з 4 січня 1957 р., нажили житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул.Тітова, буд 20, який в силу ст. 22 КпШС України, є обєктом їх спільної сумісної власності, що встановлено судовим рішенням. Зазначає, що [PERSON] помер 20 вересня 2016 р., він, як спадкоємець першої черги подав заяву про прийняття спадщини після його смерті приватному нотаріусу [PERSON]. Остання йому повідомила, що 15 грудня 2016 р. [PERSON] оформила права власності на будинок в цілому на себе та 25 січня 2017 р. подарувала його донці [PERSON]. Вказана державна реєстрація нерухомого майна та подальше дарування будинку відбулось, з порушенням норм сімейного законодавства, так як даний будинок є не приватною власністю [PERSON], а є обєктом права спільної сумісної власності подружжя останньої та [PERSON]. Договір про дарування житлового будинку вчинений під впливом помилки, оскільки представник дарувальника хибно стверджував, що відчужуване майно не є спільною сумісною власністю. Ухвалою судді від 2 січня 2018 р. відмовлено у відкритті провадження по справі за вимогами про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та про визнання договору дарування недійсним та відкрито провадження по іншим вимогам. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] остаточно просили скасувати державну реєстрацію, вчинену 15 грудня 2016 року державним реєстратором КП "Чернігівське МБТІ", в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тітова, 20, з підстав зазначених в позовній заяві, а від інших вимог, по яким відкрито провадження, відмовились. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечили проти позову, з тих підстав, що єдина позовна вимога про скасування державної реєстрації не аргументована, з посилання на спеціальні норми та по ній [PERSON] є не належним відповідачем. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], відповідачки [PERSON], її представника АПАНАСЕНКОВОГО І.М., дослідивши матеріали справи, справи № 743/825/17, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено та з рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 р. (справа № 743/825/17), яке має преюдиціальне значення вбачається, що: - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 4 січня 1957 р.; - [PERSON] та [PERSON] являються батьками позивача по справі [PERSON] та відповідачки АПАНАСЕНКОВОЇ (до шлюбу Маринець) [PERSON]; - [PERSON] помер 20 вересня 2016 р.; - оскільки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 4 січня 1957 р. і під час шлюбу (в 1979 р. та в 1991 р.) нажили житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тітова, 20, то він в силу ст. 22 КпШС України є їхньою спільною сумісною власністю, не дивлячись на те, що він обліковувався тільки за [PERSON]; - 21 грудня 2016 р. державним реєстратором КП «Чернігівське МБТІ» [PERSON] проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно за якою [PERSON] набула в цілому право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тітова, 20. При цьому, у відповідному Витязі вказано, що підстава виникнення права власності технічний паспорт на будинок, а підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33049203 від 21.12.2016 р., винесене державним реєстратором КП «Чернігівське МБТІ» [PERSON]; - 20 грудня 2016 р. приватним нотаріусом МОКЛИГІНОЮ О.С. заведена спадкова справа № 64/2016 після смерті [PERSON], яка сталась 20 вересня 2016 р.; - 25 січня 2017 р. [PERSON], в інтересах якої діяв [PERSON], на підставі договору дарування житлового будинку, подарувала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Тітова, 20; - [PERSON] померла 12 вересня 2017 р.. Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач це особа, яка має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації права власності на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, відповідно до п. 18 якого за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. В даному випадку не оскаржується підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33049203 від 21.12.2016 р., винесене державним реєстратором КП «Чернігівське МБТІ» [PERSON]. За вказаними актами, належним відповідачем за вимогами про скасування державної реєстрації нерухомого майна являється державний реєстратор, який проводив державну реєстрацію нерухомого майна. В даному випадку, відповідачем зазначена [PERSON], а вимоги до державного реєстратора КП «Чернігівське МБТІ» [PERSON]. з посиланням на порушення вказаних нормативно-правових актів не заявлялись, і позивач не клопотав про залучення вказаного державного реєстратора, як співвідповідача, згідно ст. 51 ЦПК України до закінчення підготовчого провадження. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про скасування державної реєстрації нерухомого майна слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed