Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON] 26.01.2017 р. звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO], покликаючись на те, що шлюб з відповідачем розірвано, останній добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у вихованні сина, добровільної домовленості щодо матеріального утримання дитини між ними не досягнуто. Позивачці важко самій утримувати дитину, тому просить стягувати з колишнього чоловіка аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. До початку судового засідання [PERSON] подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 27 квітня 2007 року перебували у шлюбі. За рішенням Буського районного суду Львівської області від 08.02.2013 року, яке набрало законної сили, їх шлюб розірвано. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] видане Красненською селищною радою Буського району Львівської області 07.11.2007 р., актовий запис № 74). За ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено що домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів не досягнуто. З довідки Красненської селищної ради Буського району Львівської області № 215 від 26.01.2017 р., вбачається що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], 2007 року народження, який перебуває на її утриманні. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище наведене, та відповідно до ст. 182 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, того що позивачці самій важко утримувати дитину, законодавчо закріпленим обов'язком відповідача утримувати сина, тому відповідачу слід встановити розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.01.2017 року і до досягнення ним повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved