Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

12 січня 2017 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 31 жовтня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис за №1700. В шлюбі народилась донька [PERSON] [INFO]. На утриманні позивача перебуває донька від першого шлюбу [PERSON] [INFO]. З приводу виконання батьківських обовязків зазначає, що відповідач їх не виконує, оскільки не проживає із сімєю. Хоча працює в ТзОВ "Агріс Агро" смт .[PERSON], допомоги не надає. На даний час позивач не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, а крім того внаслідок шлюбних відносин з відповідачем завагітніла третьою дитиною. Дані обставини ставлять позивача у важке матеріальне становище. Враховуючи, що відповідно до частин 1, 2 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до 17 травня 2018 року в розмірі 25 % заробітної плати та аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 25% заробітної плати до досягнення нею повноліття. 23 лютого 2017 року представник відповідача подала заперечення проти позову та зазначає, що відповідач згідний сплачувати на утримання дитини 10 % від свого доходу, але категорично проти стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, відповідач підтверджує свою готовність додатково забезпечувати дитину усім необхідним для її достойного і комфортного зростання. Таку позицію відповідач обгрунтовує тим, що він не впевнений, що кошти, які він сплачуватиме на утримання дитини, будуть витрачатись саме на доньку, тому з метою захисту інтересів дитини, бажає особисто придбавати дитині все необхідне. Відповідач зазначає, що їхні шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року, і той факт що позивачка вагітна в результаті шлюбних відносин заперечує. Відповідач зазначає, що на даний час він проживає разом з матірю та двома неповнолітніми сестрами та приймає участь в утриманні своїх неповнолітніх сестер, оскільки батько помер. В судовому засіданні представник позивача та позивач даний позов підтримали, з підстав викладених у ньому та просили суд задоволити позов в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача та відповідач посилаючись на підстави викладені в запереченні, визнали позов частково. Відповідач повідомив суд, що готовий сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 5 % заробітної плати та аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 10 % заробітної плати до досягнення нею повноліття. Свідок [PERSON] - матір відповідача, в судовому засіданні пояснила, що син не відмовляється від допомоги своїй дитині, а навпаки має бажання допомагати їй. Також, повідомила суд, що син допомагає фінансово їй та її двом донькам, його рідним сестрам. Як встановлено судом, свідок працює офіційно, отримує заробітну плату, а також допомогу від держави, а саме пенсію при втраті годувальника. Суд, вислухавши позивача та представника позивача, відповідача та представника відповідача, свідка, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис за №1700. У шлюбі, 17.05.2015 року народилася донька- Іванчук М.В. Як вбачається з долученої до матеріалів справи довідки № 449 від 26.12.2016 року виданою Пологовим будинком Рівненської міської ради (Жіноча консультація №2), позивач перебуває у стані вагітності (7-8 тиждень вагітності). Суд не враховує пояснення відповідача, що він не може бути батьком дитини, з огляду на те, що з жовтня 2016 року вони з позивачем проживають окремо, оскільки окреме проживання сторін не є спростуванням батьківства, та підтвердженням відсутності подружніх стосунків сторін, та не спростовує факту шлюбу між сторонами. Також, судом встановлено, що позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Слід зазначити, що на утриманні позивача перебуває донька від першого шлюбу [PERSON] [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач декларував наміри щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини- Іванчук М.В., однак реальної матеріальної допомоги надано не було. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач має можливість матеріально допомагати позивачу та дитині, оскільки працює офіційно на посаді технолог із агрономії в ТзОВ "Акріс Агро" та має стабільний дохід, який підтверджується довідкою № АКР00000030 від 13.02.2017 року з місця праці. Згідно даної довідки нарахований дохід за період з серпня 2016 року по січень 2017 року становить 45 511 грн. 62 коп., а фактично виплачений дохід становить 34 003 грн. 57 коп. Суд не вбачає за можливе врахувати, що на утриманні відповідача перебувають його неповнолітні сестри, у звязку із смертю батька, оскільки їх матір отримує допомогу від держави, а саме пенсію при втраті годувальника, а також сама офіційно працює. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Обов'язок утримувати дитину є обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частиною 1 ст.75 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами 2, 4, 6 ст.84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує вищезазначені обставини, матеріальне становище позивача та дитини, матеріальне становище відповідача та вважає за можливе, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 20% заробітної плати до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку та аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 25% заробітної плати до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1\~ст. 79 СК України\~аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно\~ст.88 ЦПК України\~із відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до\~ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Суд, вважає за доцільне розяснити, що відповідно до вимог\~ст. 192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З огляду на викладене,

Outcome: approved