Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

19.03.2018 позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути з відповідача матеріальний збиток у розмірі 4 986,36 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02.11.2016 між ПАТ СК «Галицька» та ТОВ АБ «Київметробуд» укладено договір АК № 909877 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «МАН 33.430» з д.н.з. [NUMBER]. 01.11.2017 о 10:00 год., [PERSON], керуючи автомобілем марки «МАН 33.430» з д.н.з. [NUMBER], по вул. Костянтинівська в м. Києві, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відкрились задні двері кузова та пошкодили автомобіль «КІА Соренто» з д.н.з. [NUMBER], що призвело до його механічних пошкоджень. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «КІА Соренто» з д.н.з. [NUMBER], що належить ПАТ «Київенерго». Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 22.12.2017, винним у скоєнні ДТП, що сталася 01.11.2017, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Розмір завданих збитків власнику автомобіля «КІА Соренто» з д.н.з. [NUMBER], згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 71/11/17 від 26.11.2017, становить 7 183,63 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність автомобіля «МАН 33.430» з д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПАТ СК «Галицька» за полісом № АК/0909877, власник пошкодженого автомобіля «КІА Соренто» з д.н.з. [NUMBER], звернувся до ПАТ СК «Галицька» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП. Позивач зазначає, що 30.01.2018 ПАТ СК «Галицька» здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 4 986,36 грн. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 19.03.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 19.03.2018 судом направлені запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. 20.04.2018 та 23.04.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 23.04.2018 в справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 20.07.2018. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної, останній просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.11.2017 о 10:00 год., відповідач, керуючи автомобілем марки «МАН 33.430» з д.н.з. [NUMBER], по вул. Костянтинівська в м. Києві, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відкрились задні двері кузова та пошкодили автомобіль «КІА Соренто» з д.н.з. [NUMBER], що призвело до його механічних пошкоджень. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «КІА Соренто» з д.н.з. [NUMBER], що належить ПАТ «Київенерго». Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 22.12.2017, винним у скоєнні ДТП, що сталася 01.11.2017, було визнано відповідача [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. (а.с.19). Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 22.12.2017, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм - [PERSON], п.2.3-а Правил дорожнього руху України, тобто водій перед виїздом зобов"язаний перевірити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МАН 33.430» з д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ СК «Галицька» за полісом № АК/0909877 строк дії якого з 02.11.2016 до 01.11.2017 включно (а.с.8) Розмір завданих збитків власнику автомобіля «КІА Соренто» з д.н.з. [NUMBER], згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 71/11/17 від 26.11.2017, становить 7 183,63 грн.. (а.с.21,22). Судом встановлено, що ПАТ «Київенерго», якому належить пошкоджений автомобіль, 21.11.2017 з метою отримання відшкодування, звернулося до ПАТ СК «Галицька» з відповідною заявою (а.с.20). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю та майну третьої особи. Відповідно до страхового акту № ГСК000006987, розрахунку та платіжного доручення №3049 від 30.01.2018 ПАТ СК «Галицька» сплатила на користь потерілого страхове відшкодування в сумі 4 986,36 грн. (а.с.26, 27,29) Згідно п. г) п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена у встановленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР та (або) не повідомив страховика про страховий випадок. Як вбачається з постанови Подільського районного суду м.Києва від 22.12.2017, 01.11.2017 о 10.00 год., [PERSON], керуючи автомобілем "МАН" д.н. [NUMBER] на вул. Костянтинівська в м.Києві , перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічний стан ТЗ, внаслдіок чого, під час руху відкрилися двері кузова та пошкодили автомобіль "КІА д.н.[NUMBER], що призвело до пошкодження ТЗ, завдавши матеріальні збитки. Таким чином, суд вважає, що вказаною вище постановою встановлено невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу, яким керував відповідач існуючим вимогам ПДР, що стало безпосередньою причиною скоєння ДТП. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 4 986,36 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1 762,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов ПАТ СК «Галицька» підлягає задоволенню.

Outcome: approved