Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

21.12.2020 [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , який помер [INFO] , є його дядьком (рідним братом його мами), якому на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 11 березня 1996 року, виданого Яворівським молокозаводом, належить квартира [ADDRESS] , де помилково записано [PERSON] , замість правильного [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер його дядько, рідний брат його матері - [PERSON] , про що 30.04.2020 Яворівським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів), складено відповідний актовий запис №42. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законом строк, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] йому було відмовлено та роз`яснено про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та [PERSON] та встановлення приналежності спадкодавцю свідоцтва про право власності на квартиру від 11 березня 1996 року, виданого Яворівським молокозаводом [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Просить заяву задовольнити. Ухвалою судді від 12.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Додатково повідомив, що дядькові належала квартира [ADDRESS] на праві особистої приватної власності. Представник заявника [PERSON] - адвокат Адамчук І.О. заяву [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. Також додала, що ще за життя [PERSON] користувався одним ім`ям « [PERSON] », в родині його знали як « [PERSON] ». При видачі свідоцтва 11.03.1996 про право власності на квартиру, йому помилково було видано свідоцтво про право власності на одне ім`я « [PERSON] », хоча в документах він був « [PERSON] ». Також додала, що [PERSON] був одинокою людиною, дітей не мав, а тому 22 березня 2018 року склав заповіт, яким все своє майно заповів заявнику - [PERSON] . Заінтересована особа приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Кенцало Л.В. в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву від 20.01.2021 про розгляд справи у її відсутності. Просила винести рішення у відповідності до закону. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] та в його інтересах представника Адамчук І.О. , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст.294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Виходячи з вимог Цивільного кодексу України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , в м.Городок Львівської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09 жовтня 1963 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 74 років. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 вересня 1956 року встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 21 липня 1968 року [PERSON] , 1936 року народження та [PERSON] , 1943 року народження, одружились. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 листопада 1979 року встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в частині встановленн факту родинних відносин є підставною, а тому таку слід задовольнити та встановити факт родинних відносин між заявником та його рідним дядьком [PERSON] , який помер [INFO] . Окрім цього, судом встановлено, що 22.03.2018 [PERSON] , реєстраційний номер обліку картки платника податків [NUMBER] , що народився [INFO] в м.Городок Львівської області, який постійно проживав в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, і взагалі все те, на що він матиме право за законом і що буде йому належати, заповів заявнику [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Кенцало Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №99. З свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] вбачається, що таке видано [PERSON] . Дане свідоцтво видане на підставі розпорядження Яворівського молочного заводу від 11 березня 1996 року №1. З довідки №1318 від 23.09.2020, виданої КП Яворівської міської ради «Житлокомунсервіс» Тишику Ю.В. вбачається, що [PERSON] до дня смерті - [INFO] , проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки №1098 від 22.10.2020, виданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вбачається, що станом на 31.12.2012 згідно архівних даних ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», квартира [ADDRESS] , загальною площею 70.9 кв.м., житловою площею 47.5 кв.м., зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Яворівським молокозаводом 11 березня 1996 року на підставі розпорядження №1 від 11.03.1996 року та зареєстрованого Львівським бюро технічної інвентаризації 11.03.1996 року в реєстрову книгу №4 за реєстровим номером 621. Згідно будинкової книги проживаючих в будинку [ADDRESS] , оригінал якої судом оглянуто в судовому засіданні, за вказаною адресою з 22.01.1981 були прописані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , 1945 року народження. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю заявника [PERSON] , в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] , [INFO] , є її рідним братом, а заявник [PERSON] є її сином. Крім цього зазначила, що її рідному брату - [PERSON] , [INFO] , належала квартира на праві приватної власності в [ADDRESS] . Дану квартиру її брат отримав у зв`язку з тим, що їхній батько, [PERSON] , працював довгий час головним бухгалтером Яворівського молокозаводу. Батько розпочав процес приватизації цієї квартири, однак не встиг завершити, бо в січні 1996 року помер. В подальшому керівництво заводу не заперечувало щодо надання цієї кватири у власність сину їхнього працівника - [PERSON] (її брату), який там проживав ще з 1958 року, у зв`язку з чим 11.03.1996 року йому було видано свідоцтво про право власності на квартиру. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в частині встановлення приналежності документа є підставною, а тому таку слід задовольнити та встановити факт належності [PERSON] на праві особистої приватної власності квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 11 березня 1996 року, виданого Яворівським молокозаводом. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються, відтак судові витрати необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved