Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог: ГУ ДМС України Закарпатської області в особі Рахівського РВ ДМС України в Закарпатській області, Орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про виготовлення проїзного документа дитини, надання дозволу не виїзд дитини за кордон Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2013 року між ними розірвано. Від шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. На сьогоднішній день, в неї, як у матері на вихованні та утриманні перебуває неповнолітня дитина, є практична та фінансова можливість відвести сина на відпочинок за кордон. Враховуючи те, що для виїзду за кордон необхідно виготовити проїзні документи дитини, вона запропонувала відповідачу надати їй нотаріально посвідчену згоду, як батька дитини, на виготовлення таких проїзних документів та надати дозвіл на вивезення дитини за кордон, однак отримала неаргументовану та безпідставну відмову. На підставі наведеного просила суд, надати дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини (закордонного паспорту для дитини), виїзду за кордон - [PERSON], [INFO], до досягнення ним 16-річного віку без згоди та супроводу батька [PERSON], до Угорщини, Словацької Республіки, Чеської Республіки, Республіки Польщі, Румунії, Республіки Болгарії, Чорногорії, Республіки Хорватії, Турецької Республіки, Арабської Республіки Єгипет, Республіки Білорусь, Російської Федерації, ФР Німеччини, в супроводі матері [PERSON], [INFO], а також у супроводі інших осіб, уповноважених нею, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну дитини, з метою лікування, відпочинку, оздоровлення. В судовому засіданні позивачка - [PERSON], позовні вимоги підтримала в частині дозволу на виїзд дитини за кордон лише в Чеську Республіку, та показала суду, що вона має намір на період тільки шкільних канікул, вивезти неповнолітнього сина [PERSON] за кордон, а саме до Чеської Республіки. В Чехії працюють та проживають її батьки, та вона сама періодично виїзджає туди на сезонні роботи, тому в даній республіці, дитина буде забезпечена житлом та всім необхідним для її нормального проживання та відпочинку. Під час навчального процесу, син буде перебувати на території України. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з`явився, надав суду письмове пояснення, в якому зазначив, що позов не визнає, так як вважає, що позивачка бажає вивесзти сина за кордон на тривалий час, щоб перешкодити їхньому спілкуванню, просить у задоволенні даних позовних вимог відмовити а дану справу розглянути у його відсутності. Представник третьої особи, Рахівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області, в судове засідання не з`явився, начальник Рахівського РВ ГУДМС Андрусяк Ф.Ф. надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує, проти задоволення позову не заперечує. Представник органу опіки та піклування Рахівської РДА Чубатько Н.М., в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заявлених вимог, згідно висновку служби у справах дітей Рахівської РДА про доцільність надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON] [INFO], за кордон. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рахівського районного суду від 25 червня 2013 року розірвано. Від шлбу у них народився син [PERSON] - [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON], і перебуває на її утриманні та вихованні, що стверджено довідкою виконавчого комітету Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області №3245 від 16 листопада 2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов від 16.11.2015 року. З пояснень позивачки встановлено, що в Чеській Республіці проживають її батьки та вона сама періодично виїзджає туди на сезонні роботи, тому має можливість вивезти сина [PERSON] на лікування й оздоровлення за кордон, зокрема до Чеської Республіки. Такому рішенню також передує ознайомлення його з культурою, звичаями та традиціями цієї Держави з метою всебічного розвитку та виховання. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Зі змісту позову та письмових пояснень відповідача, вбачається, що батько неповнолітнього [PERSON], [PERSON] категорично відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд сина за кордон для оздоровлення і відпочинку, при цьому жодних вагомих та обґрунтованих причин не наводить. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення . Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Також необхідно зазначити, що згідно із Конвенцією про права дитини ( ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, змінені позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме в частині надання дозволу на виїзд дитини за кордон в одноосбовому супровіді матері лише до Чеської Республіки, так як в судовому засіданні чітко встановлено, що саме в цій країні дитина буде забезпечена житлом та всім необхідним для її повноцінного відпочинку. Питання про повернення судових витрат, понесених позивачем, при зверненні до суду з даним позовом, не ставилося.

Outcome: approved