Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] та стягнути із відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини, до досягнення останньою повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач являлась дружиною її сина [PERSON], який помер [INFO]. [INFO] у них народилась дитина [PERSON] і у березні син із сім'єю переїхав із Російської Федерації до України і вони стали постійно проживати за адресою [ADDRESS], разом із нею (позивачем). Після смерті [PERSON] у жовтні 2008 року відповідач стала постійно проживати із іншим чоловіком за іншою адресою, а в червні 2009 року переїхала із новою сім'єю до міста Іркутська, Російської Федерації. Таким чином із жовтня 2008 року неповнолітня [PERSON] постійно проживає разом із нею, як бабусею. Саме вона займається утриманням та вихованням дитини, опікується нею, при цьому відповідач, являючись матір'ю дитини, не проявляє турботи про доньку, не цікавиться нею, матеріально не забезпечує. Також вказує, що лише у липні 2013 року [PERSON] разом із співмешканцем , перебуваючи тимчасово у місті Жовті Води, зустрілись із неповнолітньою [PERSON], однак спілкування із дитиною не вдалось, оскільки ніякої зацікавленості щодо розвитку та життя доньки [PERSON] не проявляє, Позивач у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. При цьому вказала, що дійсно відповідач являлась її невісткою. Так, син [PERSON] у березні 2002 року приїхав із міста Іркутська разом із дружиною [PERSON] та донькою [PERSON], які стали спільно проживати із нею у належній їй квартирі за адресою [ADDRESS]. [INFO] син помер і відповідач стала проживати за іншою адресою із співмешканцем. При цьому, неповнолітню [PERSON] залишила проживати із нею, як бабусею. Із вказаного часу лише вона піклується про дитину, займається вихованням та утриманням дитини. Також зазначила, що [PERSON] зловживала алкогольними напоями і в липні 2009 року переїхала на постійне місце проживання до міста Іркутська. Із неповнолітньою донькою відповідач не спілкується, жодного разу не телефонувала і не писала дитині, не надає матеріальної допомоги на утримання останньої. Лише одного разу у 2013 році, перебуваючи у місті Жовті Води, разом із співмешканцем відвідала доньку, але навіть не поцікавилась її навчанням та життям. Повідомлення [PERSON] здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та згідно Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року в редакції від 28.03.1997 року. Представник органу опіки та піклування міськвиконкому Жовтоводської міської ради Тригук А.О. позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Вислухавши у судовому засіданні пояснення позивача, представника третьої особи, опитавши неповнолітню [PERSON], повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 19 січня 2002 року, про що складено запис акта про укладення шлюбу № 104 Палацом одружень м. Іркутська Росія (а.с. 8). [INFO] під час спільного проживання у них народилась дитина [PERSON], про що відділом по м. Іркутську (Жовтневий район) управління служби ЗАГС Іркутської області складено запис акта про народження № 627 (а.с.6). Однак, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 705 (а.с. 7). У подальшому відповідач покинувши неповнолітню дитину, стала проживати із співмешканцем за іншою адресою, а в 2009 році переїхала до міста Іркутську Росія і припинила спілкування із донькою. Так, з 2009 року [PERSON] за обліками Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області значиться як втративши зв'язок із родиною (а.с. 10). Згідно рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради № 448 від 22 вересня 2011 року [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, [PERSON] призначено опікуном онуки з правом здійснення фінансово-розпорядчих операцій від імені малолітньої. При цьому, у рішенні вказано, що матір дитини [PERSON] значиться як втративша зв'язок з родиною з 2009 року. Малолітня [PERSON] проживає разом із бабусею [PERSON], яка створила вся умови для розвитку дитини (а.с. 15). Відгук комунального закладу освіти середня загальноосвітня школа № 12 з профільними класами свідчать про те, що [PERSON] являється учнем даного навчального закладу, і вихованням останньої займається опікун - бабуся [PERSON] Саме бабуся піклується та виховує неповнолітню дитину, відвідує батьківські збори, контролює виконання домашніх завдань, забезпечує онуку всім необхідним для навчання та виховання (а.с. 13). Копії технічного паспорту, витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину за законом свідчать про те, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] ( а.с. 16,17,18,19). Неповнолітня [PERSON], що давала пояснення суду у присутності педагога, пояснила, що її батько [PERSON] помер, а мати [PERSON] мешкає у Росії тривалий час. Вона проживає із бабусею [PERSON] наскільки себе пам'ятає і саме бабуся опікуються нею, забезпечує продуктами харчування, одягом і всім необхідним. Із матір'ю вона не спілкується, остання жодного разу не телефонувала і не писала їй. Одного разу лише у 2013 році, перебуваючи у місті Жовті Води, відвідала її, при цьому будь-якої матеріальної допомоги їй не надає. Таким чином, обставини, на які посилається позивач, як на підставу свого позову, а саме фактичне самоухилення відповідача від виховання та утримання дитини, знайшли своє об'єктивне підтвердження. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи, оцінюючі всі докази у справі, те, що відповідач тривалий час належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не турбуються про неї, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляються від виконання своїх обов'язків з утримання та виховання дитини, те, що вона не спілкується із дитиною взагалі, суд вважає за необхідне позов задовольнити і позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її дитини [PERSON], що відповідає інтересам дитини. З урахуванням того, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку щодо матеріального забезпечення своїх дітей, відсутність відомостей про доходи відповідача, її стан здоров'я, наявність інших утриманців, із [PERSON] повинні також бути стягнуті аліменти . Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягувати із відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і стягувати у такому розмірі щомісячно на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ст. 88 ЦПК Українисудові витрати підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved