Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

26.09.2018 року [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Безводненської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON] Родинні відносини з померлою підтверджуються рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 27.11.2017 року. Після смерті бабусі залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою: вул..Шкільна,18 с.Шурине Миколаївського району Миколаївської області. Крім цього позивач зазначив,що його бабуся [PERSON], за життя починаючи з 1971 року по день смерті проживала у вищезазначеному будинку. Однак за час свого життя намагаючись узаконити своє право на нерухомість отримала рішення виконавчого комітету №5 від 26.08.2003року про оформлення права власності на житловий будинок в [ADDRESS], але не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок та отримати на власне ім'я свідоцтво на право власності у зв'язку зі смертю. Про неможливість оформити спадщину у вигляді житлового будинку в нотаріальному порядку, державним нотаріусом була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухомість. Отже враховуючи вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав ,оскільки у нього відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку,таким чином прость суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS], після смерті[PERSON] . У судове засідання позивач не з'явився, при цьому подав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив розглядати справу за його відсутності.Раніше у судовому засіданні позивач також підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі його представника. Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого. [INFO]року [PERSON] померла у віці 97років. (а. с.8). За життя [PERSON] проживала та була зареєстрована в будинку [ADDRESS] (а. с.57). Як слідує з виписки з погосподарського обліку виданого виконавчим комітетом Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області ,номер об'єкта ПГО 05-02-70-1 в по господарській книзі № 06-05.04.,за адресою [ADDRESS],відкритий на гр.[PERSON],яка також зазначена власником домогосподарства.(а.с.71) Відповідно до копії виписки з рішення №5 від 26.08.2003 року Виконавчого комітету Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області "Про оформлення права власності на житловий будинок в с.Шурине Миколаївського району Миколаївської області",Виконавчим комітетом Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області вирішено оформити за [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.11.2017 року встановлено факт родинних відносин, а саме,що [PERSON] є рідним онуком [PERSON],яка померла [INFO] року.(а.с.7) Державний нотаріус Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області - [PERSON] відмовила позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]року, у зв'язку з тим, що не подано до нотаріального органу правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця [PERSON] (а. с.12). Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначений житловий будинок, яке фактично було набуто спадкодавцем [PERSON] на законних підставах та у незаборонений спосіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З матеріалів справи слідує, що підтвердженням належності будинку [ADDRESS] спадкодавцю [PERSON] є лише записи в погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону україни "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952 IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права. З наведеного слідує, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності [PERSON] на вказаний будинок за її життя. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім цього, суд бере до уваги, що визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved