Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить: 1. Встановити факт належності померлому 25.09.2016 року [PERSON] правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна, 5 а с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області від 16.12.1988 року, яке видане на підставі рішення виконкому Царичанської районної ради народних депутатів № 379/10 від 25.11.1988 року. 2. Визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна, 5 а с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області, свідоцтво про право власності на житловий будинок від 16.12.1988 року. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказала, що 25 вересня 2016 року помер [PERSON], її чоловік та батько відповідачів в даній справі, який постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO] а в с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається, серед іншого, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Центральна, 5 а в с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області. Відповідно до висновку експерта ринкова вартість вказаного житлового будинку складає 63986 грн. Спадкоємцями першої черги на теперішній час, відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України після померлого [PERSON] є вона, як дружина померлого, а також відповідачі в даній справі, як діти померлого. Після смерті чоловіка вона у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк у 6 місяців з часу відкриття спадщини, звернулася до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і нотаріусом за результатами розгляду заяви було відкрито спадкову справу. 09.06.2017 року після звернення до державного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно нотаріусом їй було відмовлено у його видачі у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна. Вказує, що дійсно в свідоцтві про право власності на житловий будинок від 16.12.1988 року є незастережні виправлення в імені та по-батькові власника будинку померлого [PERSON] Проте, згідно рішення виконкому Юр'ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області № 57 від 17.11.2004 року вбачається, що при видачі свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок було допущено технічну помилку та зазначено, що його власником є [PERSON], а згодом до вказаного свідоцтва були внесені незастережні виправлення саме в імені та по-батькові з [PERSON] на [PERSON]. Крім того, з технічного паспорта на вказаний житловий будинок від 06.05.1988 року вбачається, що власником будинку зазначений [PERSON]. Вважає, що за таких обставин є всі підстави для встановлення факту належності вказаного свідоцтва про право власності на житловий будинок саме [PERSON]. Даний факт має для позивача юридичне значення і іншим порядком підтвердити його не має можливості, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надіславши на адресу суду заяви про розгляд даної справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України). Статтею 392 ЦК України\~встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом,\~ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності з ч.1, п.5 ч.2 ст.234, ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2016 року помер чоловік позивачки в даній справі і батько відповідачів в справі - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна, 5 а с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області, свідоцтво про право власності на житловий будинок від 16.12.1988 року, в якому було допущено технічну помилку в зазначенні імені та по-батькові власника, а саме зазначено "за [PERSON]", тоді як вірно "за [PERSON]", що достовірно підтверджується рішенням виконавчого комітету Юр'ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області (а.с. 26). Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадкове майно, звернувшись до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Суд, з'ясувавши правові позиції сторін, перевіривши справу, а також відповідність визнання позову відповідачами вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті 25 вересня 2016 року чоловіка [PERSON]; інші спадкоємці першої черги, а саме відповідачі в даній справі, нотаріально відмовилися від прийняття спадщини; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України. Поскільки відповідачами в даній справі визнається і не оспорюється факт належності померлому 25.09.2016 року [PERSON] правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Центральна, 5 а с. Преображенка Царичанського району Дніпропетровської області від 16.12.1988 року, яке видане на підставі рішення виконкому Царичанської районної ради народних депутатів № 379/10 від 25.11.1988 року, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні всі законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Розподіл судових витрат необхідно здійснити на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved