Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] 25.06.2019 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2005 році між сторонами розірвано шлюб, в період якого в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . 23 грудня 2017 року дочці виповнилося 18 років і виплата аліментів припинена, постанова про закінчення виконавчого провадження №3190865 була винесена 27 грудня 2017 року. Позивач зазначила, що з відповідача стягувались аліменти в розмірі ј всіх видів заробітку, однак відповідач починаючи з жовтня 2008 року до грудня 2017 року аліменти сплачував не регулярно і у нього виникла заборгованість, яка станом на 23 грудня 2017 року складала 72978 грн. 69 коп., однак відповідачем не вчинено ніяких дій по виплаті даної заборгованості. Позивач вважає, що виходячи з розрахунку за період з 01.10.2008 по 01.12.2017 враховуючи один відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, загальна сума пені, яка має бути стягнена з відповідача на її користь становить 1555933 грн. 73 коп. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст. 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1555933 грн. 73 коп. Ухвалою суду від 26.06.2019 позовна заява була залишена без руху, оскільки була подана з порушенням ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). 02 липня 2019 року позивач усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 05.07.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 05 серпня 2019 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явились, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується направленням за зареєстрованим місцем його проживання рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 60), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.02.2000 Голованівським районним відділом РАГС Кіровоградської області (а.с. 9). 21 березня 2005 року між сторонами було розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , повторно виданого 18.09.2018 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 10). Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження №3190865 від 27.12.2017, Голованівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-102, виданого 26.02.2007 Голованівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (а.с. 13-14). Згідно копій розрахунків заборгованості по аліментам, наданих Голованівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа №2-102, виданого 26.02.2007 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, розмір заборгованості складає 72978 грн. 69 коп., а саме: з жовтня по грудень 2008 року включно по 353 грн. 25 коп. щомісячно; з січня по грудень 2009 року включно - по 394 грн. 50 коп. щомісячно; з січня по грудень 2010 року включно - по 428,50 грн. щомісячно; з січня по грудень 2011 року включно - по 511,75 грн. щомісячно; з січня по грудень 2012 року включно - по 605,25 грн. щомісячно; з січня по липень 2013 року включно по 624 грн. щомісячно; з серпня по грудень 2013 року включно по 659,75 грн. щомісячно; з січня по грудень 2014 року включно по 666 грн. щомісячно; з січня 2015 року по лютий 2016 року включно - по 740 грн. щомісячно; з березня по липень 2016 року включно по 870,25 грн. щомісячно; з серпня 2016 року по листопад 2017 року включно по 1038,75 грн. щомісячно; за грудень 2017 року - 770,69 грн. (а.с. 15-21). В позовній заяві позивач здійснила щомісячний розрахунок пені у зв`язку з наявністю у відповідача заборгованості по сплаті аліментів перед позивачем, яка станом на 01.12.2017 склала 1555933,33 грн. Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами частин 1-4 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , на утримання якої з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти, однак відповідач неналежним чином сплачує аліменти, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 72978,69 грн. Відповідач являється повнолітньою особою, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин несплати аліментів, в тому числі відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, до суду не подав, як і не подав своїх заперечень на заявлені позовні вимоги, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність таких обставин. Підстав для застосування положень ч. 2 ст. 196 СК України, щодо зменшення розміру неустойки судом не встановлено, і такі підстави відповідачем не заявлялись. Суд погоджується із заявленим представником позивача розрахунком неустойки, зазначений в позові, який здійснено у відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, з урахуванням кількості днів прострочення сплати аліментів станом на 01.12.2017 за кожен місяць окремо в якому відповідачем не сплачено аліменти, при цьому суд, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц про те, що у статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Разом з тим, враховуючи норми ч. 1 ст. 196 СК України про те, що розмір пені стягується у розмірі, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 1555933,73 грн. є необґрунтованими. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню підлягає пеня в розмірі 100 відсотків заборгованості, яка становить 72978,69 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 72978,69 грн. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial