Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

11 березня 2019 року позивачі звернулись до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»; третя особа: [PERSON] про визнання поруки припиненою. Позивачі зазначають, що підписали договори поруки, якими забезпечили виконання [PERSON] зобов`язань, взятих ним за кредитним договором, однак банк вчасно не скористався своїм правом пред`явлення вимоги до поручителя, що призвело до припинення поруки. Оскільки банком ці обставини не визнаються, позивачі змушені звернутись до суду. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали письмові пояснення та заяви про слухання справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, з підстав, зазначених у ньому, просять задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, проти позову заперечує, просить слухати справу у його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує. 17.04.2019 року до суду надійшли письмові пояснення позивача [PERSON] , які долучені до матеріалів справи. 17.04.2019 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи [PERSON] 03.05.2019 року від позивача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, яке судом задоволено. 03.05.2019 від позивача [PERSON] надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи. 03.05.2019 від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення по справі. 06.06.2019 року позивачі надіслали до суду заяву про зміну та уточнення до позовної заяви, яка долучена до матеріалів справи. 24.07.2019 року представником відповідача надано відзив на заяву про уточнення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний", правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 03-2/7182-К за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у тимчасове платне користування у розмірі 40 000,00 доларів США у готівковій або безготівковій формі на строк з дня списання коштів з позичкового рахунку по 05 серпня 2037 року, зі сплатою за користування кредитом 11,95 % річних. Періодом сплати вважається період - не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Щомісячно в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 111,11 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначеним договором визначено наступні умови: зокрема п. 1.1 кредитного договору, передбачено, що за даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: Сума кредиту - 40 000,00 (сорок тисяч); Валюта кредиту - долар США;Термін кредиту - 360 місяців; Дата погашення кредиту - до 05 серпня 2037 року; Процентна ставка - 11,95 річних Пунктом 4.4 Кредитного договору передбачено, що сплата процентів здійснюється позичальником не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Проценти нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачується одночасно з поверненням останньої суми кредиту. Пунктом 10.1 кредитного договору, визначено про те, що даний договір діє з дня його підписання і до повного виконання сторонами зобов 'язань по даному договору. Пунктом 10.4 кредитного договору, визначено, що шляхом підписання даного договору сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та/або по сплаті процентів за користування ним чи інших платежів строком не більше 10-ти календарних днів, банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочки та термін сплати. У випадку невиконання позичальником вимоги банку, в термін встановлений у повідомлені, дата погашення кредиту, вказана в п.1.1. договору, вважається такою, що застала на наступний день після зазначеної в повідомлені. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань, взятих за кредитним договором № 03-2/7182-К від 06 серпня 2007 року ВАТ "Банк Універсальний" того самого дня уклав Договір поруки № 03-2/7182-П від 06 серпня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» та Договір поруки № 03-2/7182-П-1 від 06 серпня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний». Пунктом 5 договору поруки, передбачено, що поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів, за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Пунктом 6 договору поруки, передбачено, що у випадку не виконання боржником зобов`язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків на які поручитель зобов`язаний перерахувати вказані кошти. Пунктом 7 договору поруки, передбачено, що поручитель зобов`язаний сплатити кредитору суму боргу не пізніше 10 діб після отримання повідомлення кредитора. Пунктом 10 договору поруки, передбачено, що кредитор зобов`язаний передати поручителю документи що підтверджують вимогу до боржника і передати право, що забезпечує право вимоги, протягом 5 днів з моменту виконання поручителем зобов`язань передбачених п.5 та п.7 даного договору. Пунктом 12 договору поруки, передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору боржником чи поручителем. Пунктом 15 договору поруки, визначено, що у випадку подання кредитором позову до поручителя про виконання останнім зобов`язань за кредитним договором кредитор не зобов`язаний дотримуватись вимог п.6 даного договору щодо повідомлення поручителя про невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. Таким повідомленням вважатиметься надіслання поручителю копії позовної заяви. Дані обставини підтверджуються копіями договорів, які долучені до матеріалів справи. Останній платіж по кредитному договору зроблений [PERSON] 29.10.2014 року, що підтверджується відповідною квитанцією. Пунктом 4.4 кредитного договору визначений період погашення кредиту - не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Пунктом 12 договору поруки, визначено, що цей договір діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору боржником та поручителем. Боржник, а відтак і поручителі, взяли на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 05 серпня 2032 року. Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов`язань, що входять до змісту зобов`язаиня, яке виникло на основі договору. Після останнього платежу, який відбувся 29.10.2014 року, [PERSON] , припинив внесення щомісячних платежів щодо повернення суми кредиту та процентів. За таких обставин у банку виникло право (п.б договору поруки) пред`явити тасьмову вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов`язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з дня виконання основного зобов`язання - 10.11.2014 року щютягом наступних 6 (шести) місяців (ч.4 ст.559 ЦК України в редакції від 06.11.2014 року). Таку вимогу до боржника та поручителів кредитор пред`явив тільки 14.05.2015 року шляхом подання до суду позовної заяви про солідарне стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором, тобто з пропущенням встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку. Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК України в редакції від 14.05.2015 року, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Таким чином, станом на 14.05.2015 року порука за договорами № 03-2/7182-П від 06 серпня 2007 року укладеним між [PERSON] та № 03-2/7182-П-1 від 06 серпня 2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» вже припинилась і поновленню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України). Разом з тим, з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251 та ч.2 ст.252 ЦК України). Порука - це строкове зобов 'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-53цс14 від 17.09.2014 року, Велика Палата Верховного Суду у справі №14-145цс18 від 13.06.2018 року, справі №14-644цс18 від 10.04.2019 року, справі №14-594цс18 від 20.03.2019 року. Отже, зобов`язання поручителів виконати договір поруки має строковий характер. Поручителів слід вважати зобов`язаними виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у ч.4 ст.559 ЦК України в редакції від 14.05.2015 року. Строк, передбачений нормою ч.4 ст.559 ЦК України в редакції від 14.05.2015 року є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя, цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, оскільки пунктом 12 договору поруки встановлено про його дію до повного виконання усіх зобов`язань, що не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України в редакції від 14.05.2015 року про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Також, договір поруки міститиь п.15, який надає кредитору право не дотримуватись вимог п.б договору поруки, якщо останній подав позов до суду. При цьому, повідомленням про невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором вважатиметься надіслання поручителю копії позовної заяви Отже, унаслідок невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, банк починаючи з 10.11.2014 року не направляв поручителям письмову вимогу про погашення простроченої заборгованості, що передбачено п.б договору поруки. Також, унаслідок невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, банк починаючи з 10.11.2014 року по даний час не направив поручителям копії позовної заяви про погашення простроченої заборгованості, що передбачено п.15 договору поруки. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача, щодо того, що строк виконання зобов`язання встановлено в договорі, оскільки позичальник припинив виконання умов договору та вважає, що строк пред`явлення вимоги банку до поручителів сплив через 6 місяців після припинення виконання основного зобов`язання. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що порука за договором № 03-2/7182-П від 06 серпня 2007 року, укладеним між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» і за договором № 03-2/7182-П-1 від 06 серпня 2007 року укладеним між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» припинена, оскільки боржник здійснив останній платіж 29.10.2014 року, строк пред`явления вимоги банком сплив 11.05.2015 року, тобто через 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, при цьому банк звернувся до суду з позовом поза межами цього строку, зокрема 14.05.2015 року, та не направив поручителям копії позовної заяви про погашення простроченої заборгованості, що передбачено умовами договору поруки, чим пропустив строк позовної давності, що послідовно та об`єктивно підтверджується доказами, а тому вимога про визнання поруки припиненою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При розподілі судових витрат суд застосовує положення ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved