Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його матір, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало [PERSON], в тому числі, на житловий будинок з відносними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS]. Це майно належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 серпня 2005 року, а також на підставі свідоцтва про право власності від 12 серпня 2005 року. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач, як син спадкодавця, я є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. У встановленому порядку, ним було подано заяву про прийняття спадщини. Також спадкоємцем першої черги спадкування за законом є син спадкодавця, [PERSON], який оформлювати спадщину не бажає. Але, через відмову нотаріуса, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] Свою відмову нотаріус вмотивував тим, правовстановлюючі документи на ім'я [PERSON] не мають відмітки про державну реєстрацію переходу права власності на житловий будинок із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Для вирішення питання про право на спадщину, нотаріус рекомендував йому звернутися до суду. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з відносними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 березня 2014 року, [PERSON] померла [INFO]. Акт смерті зареєстровано Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 14 березня 2014 року за актовим записом № 387. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 жовтня 1961 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З цього суд дійшов висновку про те, що [PERSON] дійсно є сином, а отже і спадкоємцем першої черги спадкування за законом після спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно довідки № 2207/01-16 від 11 листопада 2014 року, виданої Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, в справах нотаріальної контори зберігається спадкова справа № 166/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої - [PERSON], 1961 р.н., вхідний № 390 від 28 березня 2014 року. Згідно постанови № 1846/02-31 від 18 вересня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], в справах Третьої маріупольської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 166/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON]. Спадкоємець за законом, син померлої [PERSON], прийняв спадщину шляхом подачі заяви. 18 вересня 2014 року за вхідним № 1296 до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] звернувся з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований у місті Маріуполі, вулиця Білоруська, 29, що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 12 серпня 2005 року за р № 1- 1769,1-1771, але вказані правовстановлюючі документи не мають відмітки про державну реєстрацію переходу права власності на житловий будинок із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 не передбачено реєстрацію правовстановлюючих документів померлої особи. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 серпня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 1-1771, спадкоємцем 1/2 частки майна [PERSON], який помер [INFO] є його дружина, [PERSON]. Спадкове майно, на яке указаній частці видане це свідоцтво, складається з права на одну другу частку жилого будинку за № 29 з житловою прибудовою з відповідними до цієї частки надвірними прибудовами, які розташовані у місті Маріуполі, вулиця Білоруська. Згідно свідоцтва про право власності від 12 серпня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 1-1769, [PERSON], яка є дружиною [PERSON], який помер [INFO], належить право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується цим свідоцтвом за [PERSON] складається з одного жилого будинку за [ADDRESS] Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В розділі 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» міститься наступна правова позиція: «… При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК)…». Згідно технічного паспорту, складеного Маріупольським бюро технічної інвентаризації, до складу домоволодіння [ADDRESS] входить: житловий будинок літ А-1, житловою площею 33,6 кв.м., житлова прибудова літ. А1-1, погріб літ. А/п, площадка, нежила прибудова літ. Б, гараж літ. В, вбиральня літ. Г, сарай літ. Д, огорожа № 1, огорожа № 2, замощення І. З викладеного, судом встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] зі смертю [PERSON] увійшло право на житловий будинок з відносними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ А-1, житловою площею 33,6 кв.м., житлова прибудова літ. А1-1, погріб літ. А/п, площадка, нежила прибудова літ. Б, гараж літ. В, вбиральня літ. Г, сарай літ. Д, огорожа № 1, огорожа № 2, замощення І. Враховуючи наведені докази, з урахуванням положень частин 3 та 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, судом встановлено, що після [PERSON], яка померла [INFO] спадщину у вигляді житлового будинку з відносними до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ А-1, житловою площею 33,6 кв.м., житлова прибудова літ. А1-1, погріб літ. А/п, площадка, нежила прибудова літ. Б, гараж літ. В, вбиральня літ. Г, сарай літ. Д, огорожа № 1, огорожа № 2, замощення І, прийняв її син - спадкоємець першої черги спадкування за законом, [PERSON]. Це майно належить [PERSON] з [INFO] - часу смерті спадкодавця [PERSON]. Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, визнавши право власності за ним, після [PERSON] в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved