Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON], через свого представника, звернувся до суду з вищевказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що в 1978 році він був прийнятий у члени колгоспу ім.. Калініна, який знаходився на території Нововолодимирівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. 12.03.1990 року з ним стався нещасний випадок на виробництві в результаті якого заявник втратив фаланги середнього та вказівного пальців правої руки. За даним фактом було складено Акт форми Н-1. 06 червня 1990 року його було оглянуто та встановлено 20 % ступеню втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. В зв'язку з цим, рішенням правління колгоспу було вирішено здійснювати заявнику щомісячну оплату згідно ступеня втрати працездатності. У грудні [PERSON] звернувся до Олешківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Херсонській області для отримання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з нещасним випадком на виробництві. Однак, ознайомившись з наданими ним документами, представник заінтересованої особи, листом від 20.12.2017р. повідомив, що наданий Акт форми Н-1 був складений із численними недоліками, що унеможливлює призначення допомоги та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, оскільки на теперішній час виправлення виявлених в документі недоліків є неможливим через ліквідацію колгоспу ім. Калініна та його правонаступника ПОК ім.. Калініна, [PERSON] просить суд встановити факт нещасного випадку, що стався з ним на виробництві, визнати його страховим, а також визнати дійсним Акт №1 форми Н-1 від 13.03.1990р. складений за фактом травмування заявника. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав та пояснив, що в березні 1990 року разом з іншими робітниками знімали старий шифер з будинку механізаторів на території тракторної бригади №1 колгоспу ім. Калініна. В ході виконання робіт шиферний лист посунувся та зрізав фаланги двох пальців на правій руці заявника, що призвело до часткової втрати ним працездатності. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні також підтримала вимоги посилаючись на відсутність можливості в позасудовому порядку усунути недоліки документу, який підтверджує подію нещасного випадку на виробництві. Також зазначила, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дасть змогу оформити та отримувати допомогу. Представник заінтересованої особи - [PERSON] в судовому засіданні з заявленими вимогами погодилася та не заперечувала проти їхнього задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог виходячи з наступного. Так, згідно трудової книжки [NUMBER], судом встановлено, що 03.10.1978 року [PERSON] був прийнятий в члени колгоспу ім. Калініна Нововолодимирівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Згідно записів в трудовій книжці колгоспника, заявник з 1978 року працював на посаді теслі та був звільнений 01 квітня 2004 року із членів кооператива ім. Калініна на підставі п. 1 ст.. 36 КЗпП. Відповідно до відомостей зазначених в Акті №1 про нещасний випадок на виробництві від 13 березня 1990 року, вбачається, що [PERSON], працюючи на будівельному майданчику колгоспу ім. Калініна, а саме на території тракторної бригади №1, під час виконання робіт по ремонту даху, 12.03.1990 року о 16:12 год. стоячи на драбині та знімаючи листи шиферу, в зв'язку з тим, що драбина під ним посунулася, ухватився за щабель правою рукою, і в цей час лист шиферу вдарив його по пальцям. 06.06.1990р. було проведено освідування заявника та Скадовською міжрайонною ЛТЕК видано довідку згідно якої визначено, що ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] в відсотках складає 20%. В подальшому той же відсоток внаслідок трудового каліцтва в заявника було підтверджено в 1991 та в 1992 роках, що підтверджується виписками із актів освідування у ВТЕК. Згідно архівного витягу з протоколу засідання правління колгоспу ім.. Калініна від 05.11.1990 року, вбачається, що внаслідок вивчення виписки із протоколу засідання профспілкового комітету колгоспу ім. Калініна від 11.04.1990 року стосовно нещасного випадку на будівельному майданчику з [PERSON] було вирішено щомісячно з 06.06.1990р. здійснювати оплату ушкодження заявника відповідно до ступеню втрати працездатності в розмірі 20%. Окрім вищевикладених письмових доказів, факт нещасного випадку на виробництві, який стався з [PERSON] також підтверджуються показами свідків, які були допитані в судовому засіданні. Так, свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що працювали разом з заявником в колгоспі ім. Калініна та пам'ятають, як в 1990 році [PERSON] отримав ушкодження правої руки, що призвело до втрати ним фаланг на двох пальцях. Встановлення факту каліцтва на виробництві необхідно заявнику для одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Матеріалами справи підтверджено, що з метою отримання вказаної допомоги, [PERSON] звернувся до Олешківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Херсонській області. Листом від 20.12.2017р. заявнику повідомили, що наданий ним Акт №1 форми Н-1 складений з численними недоліками та не відповідає вимогам Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою Президії ВЦСПС 17.08.1989р., яка була чинна на момент події. Таким чином, наданий документ не був прийнятий заінтересованою особою за дійсний і як наслідок заявнику відмовлено у здійсненні страхових виплат. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.04.2012р. юридичну особу - приватно-орендний кооператив ім. Каліліна було ліквідовано. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 18.04.2012 року було проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ПОК ім. Каліліна, який був правонаступником колгоспу ім.. Калініна, у зв'язку з визнанням її банкрутом. Дані обставини підтверджують відсутність можливості усунення недоліків в Акті №1 про нещасний випадок на виробництві, що стався з заявником тим підприємством, яким він був складений. Відтак, права та інтереси [PERSON] підлягають судовому захисту в обраний ним спосіб. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 3 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що при застосуванні п. 3 ст. 273 ЦПК (п. 3 ст. 256 та п.3 ст.315 ЦПК), яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві або у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України "Про охорону праці" (з 24 листопада 1992 року) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов'язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів. Зважаючи на те, що отримане заявником ушкодження під час виконання трудових обов'язків мало місце в 1990 році та з даного питання не вбачається спору, суд вважає за необхідне заявлені вимоги в частині встановлення факту каліцтва [PERSON] на виробництві задовольнити. Меж тим, встановлення факту нещасного випадку та визнання його страховим не відноситься до повноважень суду та не відповідає встановленим законодавством способам захисту цивільних прав, а тому не підлягають задоволенню. Також суд відмовляє в задоволенні вимог про визнання дійсним Акту №1 про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 12.03.1990 року, оскільки її розгляд повинен здійснюватися згідно правил позовного провадження в загальному порядку з відповідним наданням оригіналу вищезазначеного документу. На підставі зазначеного та

Outcome: partial