Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Зміївської міської ради Харківської області з вимогою встановити факт своєчасного прийняття ним спадщини після померлої 21.03.2001 року баби [PERSON] як онуком за правом представлення, оскільки його мати, а дочка померлої, [PERSON] померла 27.04.1996 року. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначив, що 21 березня 2001 року померла його баба [PERSON], яка народилась 25 вересня 1939 року. Місце відкриття спадщини м. Зміїв, сел. Вирішальний, вул. Центральна, буд. 26. Його баба на день смерті була зареєстрована в гуртожитку за вищевказаною адресою. Кімната в гуртожитку не була приватизована, не перебувала у власності баби і після її смерті, коли він забрав з кімнати всі ї речі, цю кімнату надали іншій особі для проживання. На випадок своєї смерті його баба заповіту не залишила. Має місце спадкування за законом. Після смерті баби залишилась спадщина, в складі якої є: грошові заощадження в банківській установі; право на земельну частку (пай); право на майновий пай. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), що прийняв спадщину є він, онук померлої за правом представлення, оскільки його мати, а донька померлої, [PERSON] померла 27.04.1996 року. Інших спадкоємців, що прийняли спадщину, немає. Він фактично прийняв спадщину, але з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, що відповідає вимогам законодавства, яке регулювало спадкові відносини на час смерті спадкодавця, відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року). Його баба [PERSON] фактично виховувала його та замінила йому рано померлу матір. Фактично вони проживали разом, однією сім'єю. Після її смерті він організував та здійснив її поховання, отримав свідоцтво про її смерть. Після поховання він забрав собі її особисті речі, належні їй меблі, предмети домашнього вжитку, документи, що належали померлій. З часу смерті баби і на сьогоднішній день у нього наявні: ощадна книжка на її ім'я, сертифікат на право на земельну частку (пай), страхове свідоцтво, свідоцтво про добровільне страхування. Оскільки обмежуючого строку для оформлення спадщини не встановлено, з метою оформлення своїх спадкових прав він 13 липня 2016 року звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори. Листом від 20.07.2016 року №1254/02-14 державний нотаріус Зміївської ДНК [PERSON] повідомив його про необхідність надання, крім іншого, рішення суду про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини. Встановлення такого факту можливе лише в судовому порядку, тому він звернувся до суду з цим позовом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - територіальної громади в особі Зміївської міської ради Харківської області [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, при ухваленні рішення у даній справі покладається на думку суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права\~ щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Спірним є факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої 21.03.2001 року його баби [PERSON] як онуком за правом представлення, оскільки його мати, а дочка померлої, [PERSON] померла 27.04.1996 року. Як вбачається із копій свідоцтва про смерть, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, та [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя, [PERSON], [INFO], померла 21.03.2001 року в м. Зміїв Харківської області. (а. с. 18-20). Згідно копій свідоцтв про народження, про укладення шлюбу та про смерть [PERSON], [INFO], яка була дочкою [PERSON], померла 27.04.1996 року в м. Зміїв Харківської області (а. с. 23-25). Відомостями акту депутата Зміївської міської ради [PERSON], складеного в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], від 15.06.2016 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], дійсно проживала за адресою: [INFO]. (а. с. 21). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а. с. 22). До складу спадщини після померлої [PERSON] входить наступне майно: 1) земельна частка (пай) площею 6,46 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності ТОВ "АПК Україна"; 2) грошовий вклад з усіма відсотками та компенсаціями на рахунку №48420 у ВАТ "Державний ощадний банк України" на ім'я [PERSON] (а. с. 12, 15). З листа державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 20.07.2016 року вбачається, що 20.07.2016 року до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області надійшла заява [PERSON] щодо оформлення спадщини після померлої 21.03.2001 року [PERSON] [PERSON] необхідно надати: документи, що підтверджують місце відкриття спадщини та факт прийняття ним спадщини після [PERSON], документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, правовстановлюючий документ на спадкове майно. Якщо ним не будуть надані зазначені документи, видати свідоцтво про право на спадщину буде неможливо. В цьому випадку пропоновано йому звернутися до суду. (а. с. 31). Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідністю з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, [PERSON] обґрунтовано звернувся з заявою у порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року, передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Позивачем доведено, що він є спадкоємцем за правом представлення після померлої 21 березня 2001 року баби [PERSON], прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, інші спадкоємці за законом відсутні. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про встановлення факту прийняття ним спадщини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved