Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що 5 серпня 2013 року, у віці 67 років, помер її батько [PERSON], про що 7 серпня 2013 було складено відповідний актовий запис про смерть за №46, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане 9 серпня 2013 року, виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області. До дня смерті він постійно проживав в будинку за номером 54 по вулиці М.Вітязу в с. Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок за номером 54, що розташований по вулиці М.Вітязу в селі середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Спадкоємцями на спадкове майно після смерті батька є вона, та її мати [PERSON] і [PERSON] син спадкодавця, котрі відмовилися від прийняття спадщини в її користь. Підтвердженням чого є подані їх заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини на спадкове майно. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. Спадщину вона прийняла, у відповідності до ст.ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України, подавши заяву про прийняття спадщини, до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу [PERSON], в установлений законом строк. На підставі якої приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON]С, було заведено спадкову справу, підтвердженням чого є Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26 лютого 2014 р. за №36738139. У відповідності до ст. 1298 Цивільного кодексу України, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, вона як спадкоємець першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу [PERSON],щодо видачі їй Свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове нерухоме майно житловий будинок, за номером 54, що знаходиться по вулиці М.Вітязу, в селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, що належав її померлому батьку, [PERSON]. Проте їй було відмовлено у видачі такого Свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Як наслідок, 18 січня 2016 року, приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності за померлим батьком, [PERSON], на житловий будинок за номером 54, що розташований по вулиці М.Вітязу, в селі Середнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області та було розяснено порядок оскарження даної постанови. На підставі наведеного, просила визнати за нею [PERSON] право власності на житловий будинок, загальна площа якого становить 250,5 кв.м., житлова площа 85,5 кв.м. з літньою кухнею «Б» загальною площею 33,84кв.м., житловою площею 14,13 кв.м.,що розташований за адресою: с.Середнє Водяне, вул. М.Вітязу, буд.54,Рахівського району, Закарпатської області, в порядку спадкування за законом, після смерті її [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Надала заяву, якою позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Середньоводянської сільської ради Рахівського району в судове засідання не з»явився. Сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без представника ради та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. \~ Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON] являється дочкою спадкодавця [PERSON], а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. 5 серпня 2013 року [PERSON] помер, про що виконкомом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в книзі реєстраці актів про смерть зроблено запис за №46 та видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №156680 від 9 серпня 2013 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок №54, що розташований по вул. М.Вітязу в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). \~ Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. \~ Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. \~ Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №54 по вул. М.Вітязу в с. Середнє Водяне Рахівського району, виданої ПП [PERSON], техніком з інвентаризації нерухомого майна спадковий будинок побудований у 1990 році. \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. \~ Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №60 від 29 січня 2016 року, житловий будинок №54 по вул. М.Вітязу в с. Середнє Водяне згідно запису в погосподарській книзі, належав [PERSON], а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. \~ \~ При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких \~ юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. \~ \~ Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, про що свідчить відмітка в паспорті громадянина України про зареєстроване місце проживання у будинку, в якому і за життя проживав спадкодавець [PERSON], як до і після відкриття спадщини. Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено, підтвердженням чого є нтаріально посвідчені заяви про відмову від прийняття спадщини двох інших спадкоємів першої черги спадкування за законом, це [PERSON], дружини спадкодавця та [PERSON] сина. Також згідно Інформаійної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №36736054 від 26 лютого 2014 року відсутні заповіти з приводу спадкового майна. \~ Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Outcome: approved