Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні майном та зняття з реєстрації. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 9 по вул. Костичева в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житло, технічним паспортом на будинок. Відповідно до відмітки у паспорті, виданого його колишній невістці [PERSON], вона зареєстрована в належному йому житловому будинку за адресою: с. Могилів, вул. Костичева, 9 Царичанського району Дніпропетровської області. Між нею та [PERSON]М.(відповідачем) не укладались жодні цивільно-правові угоди про користування житловим приміщення, витрати на утримання домоволодіння останній не несе, не є членом його сімї. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладане та посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", прохає суд усунути перешкоди у користуванні належним йому майном, а саме житловим будинком № 9 по вул. Костичева в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області шляхом зняття [PERSON] з реєстрації. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була сповіщена про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Оскільки відповідач була належним чином сповіщена про день, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення (позивач проти цього не заперечує). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу без його участі і винести рішення згідно вимог чинного законодавства. Заслухавши позивача, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: с. Могилів, вул. Костичева, 9 Царичанського району Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 01.08.1988 року(а.с.4), технічного паспорта на житловий будинок станом на 04.05.1987 року (а.с.5) За вищевказаною адресою, крім позивача, зареєстрована відповідач в даній справі [PERSON] (а.с.28). Добровільно знятись з реєстрації з належного [PERSON] будинку відповідач відмовляється. Відповідач не є членом сім'ї позивача, цивільно-правові угоди про користування житловим приміщенням між ними не укладалися, витрати на утримання домоволодіння відповідач не ніс. Згідно ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб ... . Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно зареєстрована у житловому будинку № 9 по вул. Костичева в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, тоді як фактично не проживає за вказаною адресою і власником будинку (позивачем) обґрунтовано заявлена вимога про зняття її з реєстрації, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved