Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

23 травня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 10 грудня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 6 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувався в порядку та на умовах визначених договором погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення умов Договору, Відповідач, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.03.2016 року має заборгованість у сумі 12 202,64 грн. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12 202,64 грн. та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. В судове засідання представник ПАТ «ПриватБанк» не зявився, установа належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 10 грудня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до якого [PERSON]. отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. За розрахунками ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість 12 202,64 грн., яка складається з наступного: 4 830.81 грн. - заборгованість за кредитом; 5\~578.25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 974.41 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина). 569.17 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до письмової заяви відповідача, він прохав застосувати позовну давність до вимог про стягнення процентів, пені та комісії за договором. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2ст.258 ЦК України). Частиною п'ятою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.12.2008 року сума боргу станом на 31.03.2016 року становить у розмірі 12\~202 гривень 64 копійки. Відповідач частково сплачував кредитні кошти, а саме останній платіж було здійснено 31.07.2016 року (а.с.6), а позивач звернувся з позовом до суду 23.05.2016 року, що свідчить про те, що строк позовної давності не сплив. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. При таких обставинах, ПАТ КБ «ПриватБанк» строк позовної давності не пропущений, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved