Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.03.1995 року. У даній квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] (відповідачка), яка хоч і зареєстрована у квартирі, проте уже тривалий період часу не з`являється та не проживає по місцю реєстрації. Фактичне місце проживання відповідачки їй невідоме. Відповідачка не бере жодної участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг. Факт непроживання відповідачки у належній їй квартирі підтверджується: довідкою, виданою виконкомом Кобаківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 14.10.2009 року № 1249, довідкою Рожнівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області від 29.11.2018 року № 2306, заявою [PERSON] , [INFO] (соціальний працівник) від 09.02.2021 року, заявою [PERSON] . Згідно змісту цих довідок і заяв підтверджується факт того, що відповідачка фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який повідомив про відомі йому обставини щодо даного спору. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як слідує з матеріалів справи, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.03.1995 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З копії будинкової книги вбачається, що разом з позивачкою у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] . У довідці, виданої виконкомом Кобаківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 14.10.2009 року № 1249 зазначається, що [PERSON] , 1964 року народження, дійсно проживає в с. Кобаки, але не зареєстрована. У довідці Рожнівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області від 29.11.2018 року № 2306 зазначено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована у [ADDRESS] , але фактично проживає по [ADDRESS] . Заявою [PERSON] , [INFO] (соціальний працівник, яка надає допомогу [PERSON] ) від 09.02.2021 року та заявою [PERSON] зазначається про не проживання [PERSON] у квартирі позивачки. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положеннями статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Статтею 7 3акону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що йому достовірно відомо, що відповідачка [PERSON] у належній позивачці квартирі не проживає тривалий період часу. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що відсутність відповідачки має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідачки поважними відсутні, тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved