Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

30 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Курашовецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року в с. Посухів померла мати її чоловіка [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) площею 2,27 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був син останньої (її чоловік) - [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак не оформив належним чином свої спадкові права. [INFO] року [PERSON] помер в смт. Муровані Курилівці Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається у тому числі із земельної частки (паю) успадкованого після смерті [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, після смерті чоловіка. Спадщину прийняла як така, що проживала з ним на час його смерті за однією адресою в [ADDRESS]. Оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі і тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, просила справу розглянути у її відсутності, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 3). Представник відповідача Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає в повному обсязі (а.с.33). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с.10). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), що перебувала у користуванні КСП "Урожай" на території Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 2,27 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії [NUMBER]). Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 54514,16 грн. Межі земельної ділянки в натурі не визначалися (а.с. 11-12). Згідно ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був її син - [PERSON] (а.с. 9), який прийняв спадщину шляхом шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (а.с. 6). Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 46027192 та 46027197 від 05.12.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 24-28). Таким чином [PERSON] прийняв спадщину однак не оформляв у встановленому законом порядку успадковане після смерті [PERSON] спадкове майно. [INFO] року в смт. Муровані Курилівці Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7), свідоцтва про смерть (а.с. 8) позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, як така, що постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою у [ADDRESS] (а.с. 6). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 210/2015 на ім'я померлого [INFO] року [PERSON] слідує, що [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини про що подали нотаріусу відповідну заяви. Нотаріусом позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 1,9147 гектарів. Разом з тим щодо спадкування належної спадкодавцеві земельної частки (паю), нотаріусом роз'яснено [PERSON], що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), що належала спадкодавцю неможливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї (а.с. 13). З оголошення в газеті "Наше Придністров'я" від 11 листопада 2016 року слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 14). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved