Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст вимог заявника. Стислий виклад позиції заявника та думки заінтересованих осіб. 01.11.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить: встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] в с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, стосовно його дочки [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Шполянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Черкаській області внести відомості про батька [PERSON] в актовий запис № 76, складений 29.09.1966 виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області про народження [PERSON] ; встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] в с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 024039, виданого на підставі рішення Лебединської сільської ради від 25.04.2003 № 6/5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 07.11.2003 за № 48. Свою заяву заявник мотивує тим, що його мати [PERSON] та його батько [PERSON] , починаючи з січня 1965 року проживали однією родиною, без реєстрації шлюбу, до дня смерті матері заявника, а саме до [INFO] . Під час проживання батьків однією сім`єю [INFO] народилася [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON] ). В цей же час у свідоцтві про народження заявника відсутній запис про його батька. [INFO] [PERSON] помер. Заявником була прийнята спадщина після смерті [PERSON] в порядку визначеному ч. 3 ст.1268 ЦК України. Спадщина, яка залишилася після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки площею 2,06 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області (надалі - земельна ділянка) та посвідчена державним актом серії ЧР № 024039, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Лебединської сільської ради від 25.04.2003 № 6/5. 22.10.2019 заявник звернувся в Шполянську державну нотаріальну контору із заявою на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька, однак нотаріус перевіривши подані документи встановив, що у заявника відсутні підстави для спадкування майна померлого [PERSON] в зв`язку із відсутністю запису про його батьківство у свідоцтві про народження та відповідно в актовому записі про народження заявника. Заявник стверджує, що батько [PERSON] завжди визнавав його своєю дочкою, оскільки постійно проживав зі заявником та матір`ю заявника однією сім`єю, виховував і забезпечував заявника починаючи з його народження та до досягнення ним повноліття, і лише по своїй необізнаності - за життя не подав до органів РАЦСу заяву про добровільне визнання свого батьківства. Водночас в Державному акті, яким посвідчено право власності спадкодавця на земельну ділянку, його ім`я зазначено помилково, як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », що вказане у свідоцтві про смерть, в зв`язку з чим заявник не може довести, що земельна ділянка належала померлому [PERSON] та відповідно є спадковим майном. Так, нотаріус у листі вказав на невідповідність імені власника земельної ділянки, вказаному у державному акті ім`ю спадкодавця записаному у свідоцтві про смерть, та повідомив про те, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку буде видане спадкоємцю лише у разі надання ним доказів про належність померлому [PERSON] державного акта. Від встановлення факту належності спадкодавцю державного акта в даному випадку залежить виникнення особистих майнових прав на спадкову земельну ділянку заявника, тому він і звернувся до суду. В судове засідання заявник та представник заявника з`явилися, заяву підтримали. Представник заінтересованої особи Шполянської міської ради ОТГ в судове засідання з`явився, не заперечував щодо задоволення заяви. Заінтересована особа Шполянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 06.11.2019 було відкрито провадження по справі. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вислухавши пояснення заявника, представників заінтересованих осіб, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що є всі правові підстави для задоволення заяви. Так, у суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лебединською сільською радою Шполянського району Черкаської області 29.09.1966, актовий запис № 76, [PERSON] народилася [INFO] . Матір`ю дитини є [PERSON] (а.с. 10). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № витягу 00024275882, прізвищем [PERSON] після державної реєстрації шлюбу є прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.11.1996, про що складено відповідний актовий запис №128 (а.с. 12). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 30.04.2013 зареєстрували шлюб, про що 30.04.2013 було складено відповідний актовий запис № 31 (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] помер [INFO] в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис № 112 (а.с. 14). Згідно з листом завідувача Шполянської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Курінного В.В. під час перевірки ним свідоцтва про народження [PERSON] було встановлено, що запису про батька немає. Також [PERSON] було надано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 024039, в якому записано, що він виданий [PERSON] , а згідно свідоцтва про смерть помер [PERSON] . Отже, потрібно довести належність документу який підтверджує право власності на земельну ділянку особі, яка померла. Для видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на його майно [PERSON] необхідно крім доказу, що вона прийняла спадщину, також надати документ який підтверджує, що [PERSON] є батьком [PERSON] та належність документу, що підтверджує право власності на вищевказану земельну ділянку спадкодавцю. Ненадання в нотаріальну контору таких доказів свідчить про те, що видати на свідоцтво про право на спадщину на майно [PERSON] нотаріус не має права (а.с. 15). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №024039, виданого на підставі рішення Лебединської сільської ради від 25.04.2003 № 6/5, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,06 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області (а.с. 16). Згідно з довідкою заступника директора КП «Благоустрій» Шполянської міської ради ОТГ Рудас О.П. від 19.09.2019 №3330 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1939 року народження, проживали однією родиною без реєстрації шлюбу починаючи з січня 1965 року в будинку по [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] , а саме [INFO] . [PERSON] та [PERSON] разом виховували та утримували дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). За даними довідки заступника директора КП «Благоустрій» Шполянської міської ради ОТГ Рудас О.П. від 11.09.2019 №3232 [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності. Будинок розташований на земельній ділянці, що не приватизована. На час відкриття спадщини разом з спадкодавцем постійно проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] . Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб дієздатність яких обмежена у спадкодавця немає. Заборони на нерухоме майно немає. (а.с. 17). Відповідно до повідомлення Відділу у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 31.10.2019 земельна ділянка з кадастровим номером 7125783600:04:004:0038, площею 2,06 га, що розташована на території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 024039. Відомості про дану земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру 13.03.2015. У зв`язку зі зміною нумерації кадастрових зон і кварталів, земельній ділянці площею 2,0585, що належить [PERSON] відповідно до державного акту серія ЧР № 024039, присвоєно кадастровий номер 7125783600:04:001:0299 (а.с. 22). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 58150533, від 01.11.2019, наданому Шполянською державною нотаріальною конторою, спадкова справа №64986707 заведена в Шполянській державній нотаріальній конторі 01.11.2019. Спадкодавець [PERSON] . Відповідно до листа Шполянської державної нотаріальної контори після смерті [INFO] [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв спадщину, подавши заяву у Шполянську державну нотаріальну контору. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що за життя [PERSON] вважав себе батьком [PERSON] , разом проживали з народження [PERSON] та утримував її. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимогами п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Враховуючи те, що [PERSON] народилася у 1966 році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю, а саме норми ст.53 КпШС України. Відповідно до\~ст.\~53\~КпШС УРСР\~(у\~редакції від\~20.06.1969\~ станом\~на день\~народження заявника)\~походження дитини\~від батьків,\~які не\~перебувають між\~собою в\~ шлюбі,\~ встановлюється\~ шляхом\~ подачі\~ спільної\~ заяви\~ батьком\~і \~матір`ю\~дитини \~в \~державні \~органи запису\~актів громадянського\~ стану. В\~разі народження\~дитини у\~ батьків,\~ які\~ не\~ перебувають\~ у\~ шлюбі,\~ при\~ відсутності\~ спільної\~ заяви\~батьків батьківство\~може \~бути встановлене\~в судовому\~порядку за\~заявою одного\~з батьків\~або опікуна\~ \~(піклувальника)\~ \~дитини,\~ особи,\~ на\~ утриманні\~ якої\~ знаходиться\~дитина,\~ а\~також самої\~ дитини\~ після\~ досягнення\~ нею\~ повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. \~ \~ \~ \~В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з\~ ч.ч.\~1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не\~може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.\~1-4\~ст.\~12\~ЦПК\~України\~цивільне судочинство\~здійснюється\~на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи\~мають\~рівні права\~щодо\~здійснення\~всіх процесуальних\~прав\~та\~обов`язків,\~передбачених\~законом. Кожна\~сторона\~повинна\~довести обставини,\~які\~мають\~значення для\~справи\~і\~на які\~вона\~посилається\~як на\~підставу\~своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, дослідивши надані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню, оскільки юридично значимі обставини, такі як: спільне проживання і ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] ; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини батьками та визнання батьком дитини свого батьківства підтверджені належними доказами. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Метою звернення заявника до суду, відповідно до ст. 315 ЦПК України, є встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі. Від встановлення цього факту в даному випадку залежить виникнення особистих майнових прав фізичної особи. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України за\~№ 5\~від 31.03.1995\~ "Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення" роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~256\~ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; - спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; - утриманці померлого для одержання пенсії; - прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; - інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Як роз`яснено у п. 2\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~ за\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Факт належності померлому [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №024039 підтверджується співпадіннями особистих даних, зазначених у свідоцтві про смерть та інших документах померлого, а саме: договору оренди землі від 25.10.2015, акту приймання-передачі земельної ділянки, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що додані до матеріалів справи та в яких збігається прізвище, ім`я, по батькові, дата, місяць та рік народження заявника. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). Таким чином, заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою належного оформлення своїх прав на спадщину. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні прізвища батька заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на належне розпорядження своїми правами, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №024039. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходять до висновку, що заява підлягає до задоволення, як така, що ґрунтується на вимогах закону, обставини, на які посилається заявник як на підставу своєї заяви, підтверджені доказами, які суд, оцінивши кожний окремо і в сукупності один до одного, вважає достовірними, належними та допустимими. Тому, суд задовольняє вимоги заявника щодо встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] в с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 024039, виданого на підставі рішення Лебединської сільської ради від 25.04.2003 № 6/5, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved