Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] в липні 2019 року звернувся до суду з позовом до Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України про стягнення заробітної плати та визнання таким, що працював на посаді старшого наукового співробітника. Позов мотивований тим, що починаючи з 11.09.1989 року [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Інститутом кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України, котрий до 07.09.2010 року мав назву Інститут кормів Української академії аграрних наук. В теперішній час [PERSON] працює на посаді провідного наукового співробітника лабораторії технології заготівлі кормів. З 01.09.1997 року [PERSON] призначений на посаду наукового співробітника лабораторії підвищення поживності кормів. В подальшому, а саме 01.09.2004 року [PERSON] переведений виконуючим обов`язки старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів. Про переведення на вказані посади [PERSON] була надана згода. 01.11.2007 року [PERSON] переведений на посаду старшого наукового співробітника лабораторії комбікормів, преміксів і консервування кормів. [PERSON] зазначає, що в період виконання трудових обов`язків з 01.09.2004 року по 31.10.2007 року на посадах в.о. старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів й в.о. старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі і підвищення поживності кормів відповідно, [PERSON] не здійснювалось заміна тимчасово відсутнього працівника, так як жодних призначених працівників на цих посадах, крім нього не було в наявності. Наявність посад старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів у штатному розписі відповідача підтверджується копією наказу «Про переведення [PERSON] на посаду в.о. старшого наукового співробітника» від 30.08.2004 року № 70-к та копією витягу з наказу «Про зміни в штатному розписі Інституту кормів на 2006 рік» від 21.01.2006 року № 9-к. Відповідачем надбавка за стаж наукової роботи в період виконання [PERSON] посадових обов`язків з 01.09.2004 року по 20.01.2006 року старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі і підвищення поживності кормів й в період виконання ним посадових обов`язків з 21.01.2006 року по 31.10.2007 року старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі і підвищення поживності кормів не виплачується, у зв`язку з тим, що як стверджує відповідач, таких посад, котрі мають назву «виконуючий обов`язки старшого наукового співробітника» в нормативно - правових актах, робота на яких могла б бути зарахована до стажу наукової роботи, що дає право на встановлення надбавки за стаж наукової роботи на них, немає в наявності. Позивач зазначає, що при призначенні його 01.09.2004 року на посаду старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів і при призначенні його 21.01.2006 року на посаду в.о. старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі і підвищення поживності кормів відповідач помилково і незаконно допустив формулювання «виконуючим обов`язки». У зв`язку із зазначеними обставинами, позивач вважає, що він має право на зарахування періоду роботи з 01.09.2004 по 20.01.2006 року як працюючого не виконуючим обов`язки старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів й, відповідно періоду роботи з 21.01.2006 року по 31.10.2007 року як працюючого не виконуючим обов`язки старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі і підвищення поживності кормів, а як працюючого на посаді старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі і підвищення поживності кормів до стажу наукової роботи, що дає право на встановлення надбавки за стаж наукової роботи Таким чином, враховуючи те, що з 01.09.1997 року [PERSON] займався науковою роботою, будучи призначеним на посаду наукового співробітника лабораторії підвищення поживності кормів, відповідно, стаж наукової роботи понад 20 років у позивача мав настати з 01.09.2007 року, за умови зарахування відповідачем періоду його роботи з 01.09.2004 року по 31.10.2007 року до стажу наукової роботи, що дає право на встановлення надбавки за стаж наукової роботи. Тому, з 01.09.2017 року [PERSON] мала б виплачуватися відповідачем заробітна плата у вигляді щомісячної надбаки за стаж наукової роботи понад 20 років у розмірі 30 відсотків до посадового окладу, що складає 16416,13 грн. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України на свою користь суму недоплаченої з 01.09.2017 року заробітної плати у вигляді щомісячної надбавки за стаж наукової роботи понад 20 років в розмірі 30 відсотків посадового окладу, що складає 16416,13 грн. Визнати [PERSON] таким, що в період роботи з 01.09.2004 року по 20.01.2006 року працював на посаді старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів Інституту кормів Української академії аграрних наук. Визнати [PERSON] таким, що в період роботи з 21.01.2006 року по 31.10.2007 року працював на посаді старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі і підвищення поживності кормів Інституту кормів Української академії аграрних наук. Стягнути з Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. та судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України в задоволенні позову просив відмовити, надавши суду відзив на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що позивач дійсно був призначений за згодою відповідача виконуючим обов`язки старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів. 21.01.2006 року [PERSON] був переведений виконуючим обов`язки старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі і підвищення поживності кормів. Представник зазначає, що в контексті виплати надбавки за вислугу років, яке регулюється порядком виплати надбавки за стаж наукової роботи, що затверджений постановою КМУ від 14.04.2004 року № 494 виконання обов`язків наукового працівника не є підставою для нарахування періоду виконання обов`язків до наукового стажу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 11.09.1989 року [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Інститутом кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України, котрий до 07.09.2010 року мав назву Інститут кормів Української академії аграрних наук, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно запису в трудовій книжці [PERSON] з 01.09.1997 року призначений на посаду наукового співробітника лабораторії підвищення поживності кормів. В подальшому, а саме 01.09.2004 року [PERSON] переведений виконуючим обов`язки старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів. 01.11.2007 року [PERSON] переведений на посаду старшого наукового співробітника лабораторії комбікормів, преміксів і консервування кормів. Наявність посад старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів у штатному розписі відповідача підтверджується копією наказу «Про переведення [PERSON] на посаду в.о. старшого наукового співробітника» від 30.08.2004 року № 70-к та копією витягу з наказу «Про зміни в штатному розписі Інституту кормів на 2006 рік» від 21.01.2006 року № 9-к. Відповідно до Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи надбавка за стаж наукової роботи виплачується: науковим працівникам державних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, які працюють на посадах, зазначених у переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (1977-12), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. N 257 (257-2004-п). До стажу наукової роботи, що дає право на встановлення надбавки за стаж наукової роботи, зараховується: час роботи, зазначений у статті 22-3 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (1977-12). Статтею ст. 22-1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність (в редакції закону від 13.12.1991 р., який втратив чинність 26.11.2015 р.) визначався перелік посад, які віднесені до посад наукових працівників, зокрема: керівник (президент, генеральний директор, генеральний конструктор, директор, начальник); заступник керівника (віце-президент, заступники генерального директора, генерального конструктора, директора, начальника) з наукової роботи; академік-секретар (його заступники); головний учений секретар, учений секретар (їх заступники); керівник (завідувач) та заступники керівника (завідувача) наукового підрозділу (відділу, лабораторії, сектору, бюро, групи); головний конструктор, головний інженер, головний технолог з основного напряму діяльності наукової установи, організації, закладу та їх заступники; провідний конструктор, провідний інженер, провідний технолог з основного напряму діяльності наукової установи, організації, закладу; головний науковий співробітник; провідний науковий співробітник; старший науковий співробітник; науковий співробітник; науковий співробітник-консультант; молодший науковий співробітник; докторант. 15.01.2016 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»? статтею 31 якого визначений перелік посад, зайняття яких надає право на отримання надбавки за стаж наукової роботи, у т.ч. посада старшого наукового співробітника. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про наукову і наукову-технічну діяльність» від 26.11.2015 року основними посадами наукових працівників наукових установ (їхніх філій, інших відокремлених підрозділів), наукових підрозділів юридичних осіб державної та іншої форм власності, у тому числі, є: старший науковий співробітник, науковий співробітник. Відповідно до пункту 2 Порядку до стажу наукової роботи, що дає право на встановлення надбавки за стаж наукової роботи, зараховується, у тому числі: час роботи осіб за професіями, визначеними у розділі 2 (Професіонали) Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», в наукових підрозділах державних наукових установ та організацій, вищих навчальних закладів (університетів, академій, інститутів) та державних підприємств, які пройшли державну атестацію згідно із ЗУ «Про наукову і наукову-технічну діяльність», за умови, що вони займаються та/або є організаторами наукової і науково-технічної діяльності. В розділі 2 Професіонали) Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», наявності, у тому числі, такі професії як наукові співробітники. Тобто, посаду, яку обіймав позивач були віднесені до посад наукових працівників, і час роботи на яких надавав право на отримання надбавки за стаж наукової роботи. Таким чином, суд приходить до висновку, що в період з 01.09.2004 по 20.01.2006 року [PERSON] виконував обовязки та працював на посаді старшого наукового співробітника лабораторії консервування та підвищення поживності кормів й відповідно, в період з 21.01.2006 року по 31.10.2007 року на посаді старшого наукового співробітника лабораторії технології заготівлі підвищення поживності кормів. Відповідно ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч. 7 ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України. Відповідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства. Відповідно ст. 22 ЗУ «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством. Відповідно до п. 3 Порядку розмір щомісячної надбавки за стаж наукової роботи понад 10 років складає 20 відсотків до посадового окладу, а розмір щомісячної надбавки за стаж наукової роботи понад 20 років складає 30 відсотків до посадового окладу. Таким чином, враховуючи те, що з 01.09.1997 року [PERSON] займався науковою роботою, будучи призначеним на посаду наукового співробітника лабораторії підвищення поживності кормів, відповідно, стаж наукової роботи понад 20 років у нього мав настати з 01.09.2017 року, за умови зарахування відповідачем періоду роботи [PERSON] з 01.09.2004 року по 31.10.2007 року до стажу наукової роботи, що дає право на встановлення надбавки за стаж наукової роботи. Тому, з 01.09.2017 року [PERSON] мала б виплачуватися заробітна плата у вигляді щомісячної надбавки за стаж наукової роботи понад 20 років у розмірі 30 відсотків до посадового окладу, що згідно розрахунку, наданого позивачем, складає, за весь час її невиплати до моменту звернення з позовом до суду, 16416,13 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 137 ЦПК України). Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, вважає, що заявником обґрунтовано зазначений затрачений час на надання цих послуг і їх об`єм, а тому визначена представником позивача сума витрат на правову допомогу є завищеною. Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до задоволення про стягнення судових витрат з Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України на користь [PERSON] 2000,00 грн. Окрім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 грн.

Outcome: approved