Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів, який в подальшому уточнив, та просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , права та обов`язки забудовника на недобудований житловий будинок «А» та веранду «а», розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказував, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 11.09.2013. На день смерті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно: недобудований житловий будинок «А», та веранду «а», розташовані за адресою: [ADDRESS] , які [PERSON] будував на підставі договору про забудову земельної ділянки від 30.07.1993, розпорядження представника президента України Куліка В.Ю., від 30.07.1993 року, № 473/13. 14.01.2021 КП «Чугуївське МДБТІ» виготовило технічний паспорт. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: дружина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 24.08.1975 року, син - [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 11.09.2013 року серія [NUMBER] , донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від серія [NUMBER] від 05.01.1984 року У встановлений законом строк, після смерті батька офіційно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся, що підтверджується копією заяви від 11.09.2013. Але через те, що батько за життя не зареєстрував право власності на вище вказане нерухоме майно, що підтверджується копією довідки КП «Чугуївське МДБТІ» № 25, від 14.01.2021, позивач вимушений звернутися до суд з позовом за захистом своїх майнових прав. 04.02.2021 позивач звернувся з письмовою заявою до Чугуївської Державної нотаріальної контори щодо видачі йому свідоцтва на право на спадщину після померлого батька, але йому було відмовлено і роз`яснення щодо необхідності звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі, ухваливши судове рішення по суті спору у підготовчому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачами його позовних вимог. Відповідачі на судове засідання не з`явились, надали суду заяви про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи без їх участі. Від третьої особи до суду також надійшла заява про розгляд справи з відсутності представника нотаріальної контори, ухвалення рішення у справі на розсуд суду. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, та згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення у підготовчому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачами позовних вимог. Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що належним чином обґрунтований та підтверджений належними та допустимими доказами. Так, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] та батьками у свідоцтві про його народження зазначено: [PERSON] батько, [PERSON] мати (а.с. 13). Родинні зв`язки відповідачів у справі та спадкодавця, [PERSON] , підтверджуються наявними в матеріалах цивільної справи копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу, на підставі яких судом встановлено, що відповідач [PERSON] є дружиною померлого, а [PERSON] , - його дочкою та, відповідно, спадкоємцями першої черги й належними відповідачами у справі. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З копії заяви від 11.09.2013 вбачається, що позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , заведено спадкову справу (а.с. 20,21). Розпорядженням представника Президента України від 30.07.1993 №473/13 (а.с. 10) [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] , а на підставі акту за підписом представника Технічного бюро від 30.07.1993 [PERSON] за вказаною адресою відведено в натурі земельну ділянку площею 1000 кв.м. для забудівлі (а.с. 9). Того ж дня [PERSON] надано Дозвіл №427 на проведення робіт з індивідуального будівництва житла (а.с. 11). Як вбачається з довідок КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване, інвентаризаційна вартість недобудованого житлового будинку станом на 14.01.2021 складає 14550,00 грн. (а.с. 16,17). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України: спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до п.п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Як вказував позивач, і таке твердження знайшло відображення у досліджених судом доказах, право власності на нерухоме майно спадкодавець за життя не оформив, житловий будинок є об`єктом незавершеного будівництва. Вказана обставина призвела до відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, викладеної в листі Чугуївської державної нотаріальної контори №386/02-17 від 05.02.2021. Відповідно до п. 4.18 глави 10 вищезазначеного Порядку «Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». Згідно ч.ч 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За пунктом 8 роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Згідно із ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ від 15 березня 2017 року по справі №909/935/15. Згідно ст.331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане домоволодіння вважається об`єктом незавершеного будівництва. Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч.1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Підставою звернення до суду з даним позовом є той факт, що Позивач не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення свого права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті батька, що зумовлено об`єктивними факторами, зазначеними в позові. Єдиною можливістю реалізації такого права є звернення до суду із позовом про визнання прав та обов`язків забудовника на житловий будинок з мансардою, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження. У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 № 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Нормами ч.1 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна. Також, статтею 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що батько позивача за час свого життя набув право на законних підставах на будівництво житлового будинку на відведеній для цього земельній ділянці, здійснив будівництво вказаного житлового будинку, проте [PERSON] не встиг у встановленому порядку зареєструвати право власності на побудований житловий будинок. Враховуючи наведене та те, що після смерті батька позивача відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, спірний незавершений житловий будинок і він має право на спадкування за законом належних спадкоємцю прав та обов`язків, в тому числі прав та обов`язків забудовника на вказаний житловий будинок з мансардою; те, що позивач по справі являється єдиним спадкоємцем за законом, яка звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому відмовлено. На підставі викладеного суд вважає за можливе визнати за позивачем права та обв`язки забудовника спірного незареєстрованого житлового будинку з мансардою, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування N24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.99 №12/5-126. 09.11.2018. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. Спадкодавець мав статус забудовника земельної ділянки, оскільки здійснював будівництво будинку, але не оформив право власності на цю нерухомість, не ввів в експлуатацію будинок, тому позивач, як спадкоємець, успадковує права та обов`язки забудовника на вказаний житловий будинок. З урахуванням наведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved