Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду через представника [PERSON] із позовом до Золотниківської сільської ради Тернопільської області, у якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що [INFO] [PERSON] помер, за життя заповіту не складав. Після його смерті відкрилась спадщина. Як причини поважності пропуску строку визначеного для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначає, що після смерті рідного брата [PERSON] до органів нотаріату, із заявою про прийняття спадщини не звернувся вчасно, оскільки постійно проживає закордоном, у Російській Федерації, яка є територіально значно віддаленою від місця знаходження спадкового майна. У зв`язку з чим, у позивача не було можливості приїхати в Україну для оформлення спадщини у встановлений законодавством строк. Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за рішенням суду. Ухвалою суду від 09 липня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 04 серпня 2021 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак 04 серпня 2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Золотниківської сільської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 лютого 1952 року, виданого Золотниківським Райбюро ЗАГС, [PERSON] народився [INFO] в с.Золотники, Золотниківського району, Тернопільської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 липня 1965 року, [PERSON] народився [INFO] в с.Золотники, Теребовлянського району, Тернопільської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно копії Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ТР № 022551 від 25 червня 1996 року, [PERSON] , який проживає у с.Золотники, Теребовлянського району, Тернопільської області, на підставі рішення Теребовлянської районної державної адміністрації від 22 березня 1996 року за № 115, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/с "Дніпро" розміром 3, 86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.6). Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 березня 1998 року, виданого Золотниківською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, свідчить про те, що [PERSON] помер [INFO] в селі Золотники Теребовлянського району Тернопільської області (а.с.3). Відповідно до довідки №344 від 29 червня 2021 року, виданої виконкомом Золотниківської сільської ради [PERSON] (який помер [INFO] ) на день смерті проживав один за адресою [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно відповіді Теребовлянської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 17 липня 2021 року № 836/01-16 після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Позивач обґрунтовує не подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата [PERSON] своєчасно тим, що проживає віддалено від місця знаходження спадкового майна, у Російській Федерації. На підтвердження вказаного, у матеріалах справи міститься копія паспорта громадянина Російської Федерації на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого 10 січня 2002 року код підрозділу 602-007 Дновським РВВС Псковської області (а.с. 10-11). Правовідносини за цим позовом виникли 16 березня 1998 року, коли відкрилася спадщина у зв`язку зі смертю спадкодавця, брата позивача - [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась у період чинності ЦК Української РСР, тобто до 1 січня 2004 року, а саме 16 березня 1998 року, то застосуванню підлягають норми цього Кодексу 1963 року, у тому числі щодо підстав спадкоємства, усунення від спадщини та прийняття спадщини. Відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 530 ЦК УРСР встановлено, що у другу чергу спадкоємців за законом входять рідні брати та сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. Згідно із статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У статті 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями статей 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Відповідно до п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений статтею 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини. Із досліджених письмових доказів встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті його рідного брата [PERSON] та має право на спадкування, однак із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не звертався та пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з посійним проживанням на території Російської Федерації. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причини пропуску даного строку слід визнати поважними, а позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved