Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, зазначивши, що є власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], при цьому зазначає, що відповідач, [PERSON], будучи дружиною її сина, 15.08.2009 року зареєструвалась в належному позивачу будинку, однак 03.03.2011 року шлюб між сином позивачки та відповідачем було розірвано, з того часу [PERSON] не проживає в будинку позивачки, добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється, в силу чого позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням [ADDRESS], визнавши відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в зв'язку з його відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просила позов задовольнити повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача та його представника, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.08.2010 року, посвідчене приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 2529, вказує, що спадкоємицею майна [PERSON] є її донька [PERSON], спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з житлового будинку під номером [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.08.2010 року, посвідчене приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 2531, вказує, що спадкоємицею майна [PERSON] є її донька [PERSON], спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки під номером [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до Акту № 1605 від 20.11.2013 року та Акту № 423 від 31.03.2014 року, посвідчених Квартальним комітетом "Лівобережний", вбачається, що згідно свідчень сусідів: [PERSON], [PERSON] - [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з січня 2011 року і по даний час, місце її проживання не відоме (а.с. 6,7). Зміст квитанцій про сплату комунальних послуг, зазначає, що в період з 03.2011 по 02.2014 року за комунальні послуги, що нараховуються на мешканців [ADDRESS] сплачувала [PERSON] (а.с. 9-17). Згідно відтиску штампу ВГІРФО Староміського відділу внутрішніх справ, який міститься у домовій книзі будинку [ADDRESS], [PERSON] зареєстрована у вище зазначеному будинку з 15.08.2009 року (а.с. 8). Відповідь адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Вінницькій області на запит суду щодо місця проживання відповідача вказує, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована до 12.08.2009 року [ADDRESS]. (а.с. 20). Відповідно до відповідей Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області № 13725 від 12.06.2014 року та № 7444 від 26.06.2014 року, наданих на відповідні запити суду, вбачається, що згідно картотеки ВАДР УДМС України у Вінницькій області, станом на 11.06.2014 року [PERSON], [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS], але 12.08.2009 року вибула до м. Вінниці і до цього часу не зареєструвалась. Підтвердити або спростувати на сьогоднішній день достовірність інформації щодо реєстрації [PERSON] не є можливим, оскільки термін зберігання документів становить 3 роки. Враховуючи вказану у запиті дату ймовірної реєстрації (15.08.2009 року) заява особи та інші документи, що додаються до неї, знищені по акту. Відтиски та печатки, якими користувалися підрозділи ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області, здані для знищення до УМВС. (а.с. 44,48). Таким чином, судом встановлено, що у позивача, у зв'язку з прийняттям відповідної спадщини, виникло право власності на будинок, що розташований в [ADDRESS], при цьому [PERSON] зареєстрована в даному будинку на правах члена сім'ї, починаючи з 15.08.2009 року, що підтверджується наявністю в відповідній домовій книзі відтисків штампів ВГІРФО Староміського відділу внутрішніх справ м. Вінниці і не спростовано іншими наданими суду доказами, однак з березня 2011 року по місцю реєстрації не проживає. Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 3 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції чинній на 15.08.2009 рік - дату реєстрації відповідача згідно відомостей домової книги) визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно норми ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За даних обставин, враховуючи, що відповідач набув права користування відповідним житлом як член сім'ї позивача, при цьому, розірвавши шлюб з сином позивача - відповідач перестав перебувати із позивачем в родинних стосунках, а відтак перестав бути членом відповідної сім'ї, взявши до уваги неспростовні докази наявності відомостей у відповідній домовій книзі щодо реєстрації відповідача в житлі, що належить позивачу, а саме: наявність відтисків штампів ВГІРФО Староміського відділу внутрішніх справ м. Вінниці з реєстрацією від 15.08.2009 року, що не суперечить та узгоджується з датами зняття з реєстрації відповідача від 12.08.2009 року з попереднього місця проживання з направленням у м. Вінницю, з огляду на беззаперечні докази відсутності відповідача по місцю своєї реєстрації, яка в даному випадку носить формальний характер, понад один рік, що об'єктивно вказує на наявність ознак порушеного права власності позивача на відповідне майно та є правовою підставою, в розумінні норми ст. 405 ЦК України, для втрати відповідачем права користування відповідним жилим приміщенням, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved