Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

19 жовтня 2017 року до суду звернувся заявник з заявою про встановлення факту народження дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16 вересня 2017 року вона народила дитину. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження, видане державною установою республіканського центру матері та дитини м. Тирасполь № 1238 від 18.09.2017 року, в якому вказано, що 16.09.2017 року о 13 год. 35 хв. вона народила дитину чоловічої статі, копія медичного свідоцтва надається. Вона звернулася до Фрунзівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для проведення державної реєстрації народження її дитини, але отримати свідоцтво про народження у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт народження відбувся на території самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки, а будь-який акт (рішення документ), виданий органами, або особами на території створенної чи призначеній незаконим шляхом, є недійсним і не створює правових наслідків. Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області її надано роз*яснення щодо неможливості зареєструвати народження її сина та рекомендовано звернутись до суду. Тому, заявник на підставі вище викладеного просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статті [PERSON] , [INFO], дані про його батьків: мати [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO] Заявник в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Фрунзівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заперечень та додаткових пояснень не надано. Враховуючи, що заявник та представник заінтересованої особи належним чином повідомлялись про дату розгляду справи, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю учасників. Суд, дослідивши надані заявником докази, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 рок,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом, що відповідає положенням ст. 14 ЦПК України. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Із доданих до заяви документів вбачається, що заявниця [PERSON] є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [INFO]. Заявниця з 03.06.2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб зареєстровано ВГС Варниця, актовий запис №65. [PERSON] є громадянином [PERSON]. Згідно медичного свідоцтва про народження №1238 від 18.09.2017 року, виданого державною установою республіканського центру матері та дитини м.Тирасполь Республіки Молдова, [PERSON], 16.09.2017 року народила дитину чоловічої статі. Вимогами ч. 1ст. 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В заяві зазначено, що встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для проведення державної реєстрації народження дитини. Відповідно до п.7 ч1ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження розглядаються судом. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження їх сина, виданого державним органом України.

Outcome: approved