Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

19 січня 2015 ПАТ КБ ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], Жовтневого ВДВС ХМУЮ про звільнення майна з -під розшуку. 16 липня 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк» надало уточнену позовну заяву про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.12.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № НАН2АU12180059, згідно з яким позивач надав позичальнику кредит в розмірі 123 622,23 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач [PERSON] уклали договір застави автотранспорту № НАН2АU12180059 від 22.12.2006 року. Відповідно до умов договору застави відповідач [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий Седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР: [NUMBER]. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] виникла прострочена заборгованість. В травні 2012 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором у розмірі 123 622,23 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2012 № 2/0417\\4145\\2012 було вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАН2АU12180059 від 22.12.2006 року в розмірі 123 622,23 грн. - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий Седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 18.06.2014 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в тому числі і заставне майно банку. Арешт накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №426 51424 від 18.06.2014 року. Відповідно до ст.16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. В даному випадку право застави у позивача виникло 22.12.2006 року, а постанова Жовтневого ВДВС ХМУЮ про оголошення в розшук, була винесена 18.06.2014 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Тобто заставний автомобіль не може бути використаний для погашення заборгованості боржника перед іншими стягувачами, які не є заставодержателями, і забезпечує лише виконання зобов'язань [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач звертає увагу суду на те, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2012 № 2/0417\\4145\\2012 вже визначено порядок реалізації заставного майна і дії державної виконавчої служби суперечать цьому судовому рішенню та створюють перепони в його виконанні. Таким чином, позивач вважає свої позовні вимоги безспірними. У судове засідання представник позивача Ревва А.В., яка діє на підставі довіреності №8280-К-О від 24.10.2014 року, не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої повністю підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутністю. Також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання ". Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідач Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надійшло. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини : Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 22.12.2006 року було укладено кредитний договір № НАН2АU12180059, згідно з яким позивач надав позичальнику кредит в розмірі 123 622,23 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором позивач та відповідач [PERSON] уклали договір застави автотранспорту № НАН2АU12180059 від 22.12.2006 року. Відповідно до умов договору застави відповідач [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий Седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР: [NUMBER]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2012 № 2/0417\\4145\\2012 було вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАН2АU12180059 від 22.12.2006 року в розмірі 123 622,23 грн. - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Chevrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий Седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР: [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 18.06.2014 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в тому числі і заставне майно банку. Арешт накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №426 51424 від 18.06.2014 року. Згідно з ст. 572, 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави і може одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч.1,2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про заставу" відчуження заставленого майна допускається тільки за згодою заставодержателя. Згідно ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та за умови якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Так, у Жовтневого відділу ДВС Харківського міського управління юстиції були відсутні підстави для звернення стягнення на предмет застави та накладання на нього арешту в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду стягувачем за яким не є заставодержатель, оскільки спірний автомобіль перебував у заставі ПАТ КБ «Приватбанк» та саме позивач має право на першочергове звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved