Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON], яка померла 06.07.2013р. в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, та заповіла йому все своє майно, мала у приватній власності житловий будинок та земельні ділянки, розташовані по вул. 8-го Березня, 14 в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області. На даний час позивач бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок та земельні ділянки. В суд сторони не з'явились, їхні представники подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач - визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки Білилівської сільської ради Ружинського району від 05.01.2016р. № 12, вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги по с.Білилівка Ружинського району Житомирської області за [PERSON] рахувався на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.8 Березня, 14 в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області (а.с.20). З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 13.01.2016р. , та довідки вказаного МБТІ від 08.02.2016р. № 158 , вбачається, що житловий будинок №14 по вул.8 Березня в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області побудований в 1961 році, 2 господарські споруди побудовані також в 1961р., правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано (а.с.15-18). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, отриманої Ружинським районним судом Житомирської області 28.03.2016р. , відомості про об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою:Житомирська область, Ружинський район, с.Білилівка , вул.8 Березня, 14 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., Закону УРСР Про сільську Раду депутатів трудящих від 02.07.1968р., які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що [PERSON] володіла на праві приватної власності вказаним житловим будинком та господарськими будівлями, розташованими по вул.8 Березня, 14 в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області. З архівних примірників Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ№179208 та серії ЖТ № 179209, виданих 28.12.2005р. на ім'я [PERSON], вбачається, що вона на підставі рішення 18 сесії 4 скликання Білдилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 19.04.2005р. є власником земельних ділянок , які розташовані по вул.8 Березня , 14 в с.Білилівка Ружинського району, площею, відповідно, 0.25га та 0.2456 га, які призначені для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] померла 06.07.2013 р. в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть (а.с.35). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається зі спадкової справи №322/2013р. , заведеної 09.12.2013р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлої 06.07.2013р. [PERSON] єдиним спадкоємцем , який прийняв у встановлений законом строк спадщину, є [PERSON] -позивач по справі, якому відповідно до заповіту, посвідченого 23.01.2013р. секретарем Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, [PERSON] заповіла все своє майно (а.с.32-ь59). Таким чином, судом встановлено, що до позивача перейшло право власності спадкодавця [PERSON] на все спадкове майно, зокрема, і на житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки, розташовані за вищевказаною адресою. Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 16.02.2016р. № 320/02-14, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на спадщину [PERSON], яка складається з житлового будинку та земельних ділянок по вул.8 Березня , 14 в с.Білилівка Ружинського району, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок та оригіналів Державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с.23). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини. 3 Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа на житловий будинок, а також втрата спадкоємцем оригіналів Державних актів на право власності на земельну ділянку, хоча право власності [PERSON] н а вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. А тому з вищевикладених підстав позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на зазначене майно підлягають задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу його обов'язок відповідно до вимог Податкового кодексу України провести декларування отриманої спадщини.

Outcome: approved