Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

29.09.2020 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом від 27.05.2020 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі однієї третини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та на кожного не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.05.2020 і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] син досяг повноліття, відтак стягнення аліментів на його утримання на підставі судового наказу припинено. Син [PERSON] продовжує навчання в державному навчальному закладі "Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області" на 4 курсі. Термін навчання до 21.02.2021. Відповідач на утримання сина у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги не надає. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 15.10.2020 провадження по справі відкрито. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] у поданій заяві просила проводити судовий розгляд за її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , яки належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Згідно довідки Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 13.10.2020 за № 02-19/687, адреса зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] (а. с. 19). Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001, який зареєстровано Соколівською сільською радою Зміївського району Харківської області (свідоцтво про одруження [NUMBER] ). /а. с. 8/ Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] від 07.10.2002, серії [NUMBER] від 08.09.2008 /а. с. 9, 10/. Згідно копії довідки (ф-17) [PERSON] 2002 р.н. є студентом 4 курсу державного навчального закладу "Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області". Форма навчання денна. Вступив до навчального закладу 01.09.2017. Строк закінчення навчання 20.02.2021 / а. с. 15/. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно даних АСДС, 27.05.2020 Зміївським районним судом Харківської області видано судовий наказ 621/1283/20 згідно якого, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та на кожного не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.05.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Син [PERSON] досяг повноліття, є студентом навчального закладу, що встановлено судовим розглядом. Позивач у зв`язку з навчанням сина несе витрати на його утримання у зв`язку з навчанням, а саме, забезпечує коштами на проїзд, проживання, одяг, харчування. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, його мати, [PERSON] несе витрати на його утримання, в той час, коли батько [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи з 29.09.2020 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved