Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить заборонити [PERSON] строком на шість місцяців: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 100 м до місця проживання (перебування) [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обгрунтування заяви зазначила, що є власником будинку [ADDRESS] . Після смерті батьків, хвилюючись за долю свого брата [PERSON] , вона надала йому можливість проживати за вищезазначеною адресою разом з нею та її сином. [PERSON] протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, ніде не працює, у зв`язку з чим між ними виникають постійні конфлікти. Вона була змушена звільнитися з роботи та здійснювати догляд за своїм хворим сином. З чоловіком вона розлучена з 2014 року, тому фізично та морально ні її, ні її сина нікому захистити від [PERSON] . На фоні зловживання алкогольними напоями [PERSON] став агресивним, ображає її словами нецензурної лайки, почав погрожувати їй та її сину фізичною розправою, при цьому розмахуючи в її бік сокирою або ножем. Вона постійно зазнає психологічного тиску з боку [PERSON] , оскільки хвилюється за своє життя та здоров`я та свого неповнолітнього сина. З приводу такої поведінки [PERSON] , [PERSON] змушена неодноразово викликати працівників поліції, які приїжджаючи, складають протоколи про адміністративне правопорушення та направляють їх до суду. Черняхівським районним судом Житомирської області [PERSON] визнавався винним та до нього застосовувалися заходи адміністративного стягнення ( справи № 293/70/18, № 293/221/19, № 293/1538/19), проте він ніяким чином не реагував на дані судові рішення і не збирається виправлятися та вести нормальний спосіб життя. З огляду на дані обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить [PERSON] відносно її - [PERSON] , а також його наміри, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Учасники справи в судове засідання не з`явились, що не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Так, з копії паспорта заявника слідує, що зареєстрованим місцем її проживання є: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 5) [PERSON] є рідним братом [PERSON] , який з дозволу останньої проживає в належному їй будинку. Під час спільного проживання [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно сестри [PERSON] , яке виражається в агресивній поведінці на її адресу, образами нецензурної лайки, погрозами фізичною розправою їй та сину. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, однак позитивних наслідків у його поведінці не настало. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім"ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім"єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved