Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

25.04.2019 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, яким просять визнати: за кожним з позивачів як за членами колгоспного двору право власності по 1 / 7 частині житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права - з-за відсутності правовстановлюючого документу. Позивач [PERSON] також просить визнати за ним право власності на ще 3 / 7 частини цього будинку як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , мотивує вимогу тим, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно - вищевказане домоволодіння. У судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в особі голови Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , що помер [INFO] та позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 7 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 21.11.2018р. за №4085 (а.с.22); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане повторно 10.11.2018 року ВК Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №4 (а.с.19); - згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 21.11.2018р. за №4085, спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; з ним на день його смерті проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , та онуки: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с.22); - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане повторно 11.11.2018 року ВК Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №14 (а.с.20); - згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 21.11.2018р. за №4085, спадкодавець [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; з нею на день її смерті проживали: син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки : [PERSON] , невістка [PERSON] , праонуки : [PERSON] , [PERSON] (а.с.22); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане 23.09.2011 року ВК Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №66 (а.с.17); - згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 21.11.2018р. за №4085, спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; з ним на день його смерті проживали: позивачі - дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] та невістка [PERSON] , онуки: [PERSON] і [PERSON] (а.с.22); - згідно заповіту від 22.06.2011 року, що був посвідчений секретарем Червоноарміської (тепер Кубейської) сільської ради Болградського району Одеської області, та зареєстрований в реєстрі за №148, спадкодавець [PERSON] заповідав земельну ділянку площею 1,81га, яка належала йому згідно державного акта серії [NUMBER] від 19.09.2005 року, - своєму синові [PERSON] , [INFO] (а.с.27); - згідно заповіту від 10.08.2011 року, що був посвідчений секретарем Червоноарміської (тепер Кубейської) сільської ради Болградського району Одеської області, та зареєстрований в реєстрі за №166, спадкодавець [PERSON] заповідав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та грошові вклади, що належали йому, - своєму синові [PERSON] , [INFO] (а.с.54); - згідно свідоцтва про одруження, спадкодавці [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (серії [NUMBER] від 24.06.1954 року, а/з35, а.с.21); - згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.08.1976р. Червоноармійською сільською радою, а/з168, спадкодавця [PERSON] , його батьками є спадкодавці [PERSON] та [PERSON] (а.с.18); - згідно свідоцтва про одруження (серії [NUMBER] від 08.05.1971 року, а/з34,а.с.9), спадкодавець [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON] , яка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " при реєстрації шлюбу; - з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.25-29); - згідно звіту, оціночна вартість вищевказаного житлового будинку станом на 01.01.2019р., з урахуванням ПДВ, складає 62120 грн. (а.с.30-43); - рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №44567423, 44568270, та 44566720 від 12.12.2018 року, позивачам було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на їх частину вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.44-46); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 15.02.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , - у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.47); - згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву на ухвалу суду від 16.05.2019р. за №172501-20: - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , - не заводилася; - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , заводилася, спадкоємцями її майна за законом є її син [PERSON] , який на частину спадщини отримав свідоцтво про право законом (зареєстрована в реєстрі за №2998 від.24.05.2004 року); - спадкова справа щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , - заводилася, спадкоємцями його майна за заповітом є його сини [PERSON] та [PERSON] , які на частину спадщини отримали свідоцтва про право за заповітом (зареєстровані в реєстрі: за №1973 від 10.07.2012 року та за № 571 від 16.06.2015 року (спадк.справа №81/2012, а.с.44,56), інший спадкоємець - його дружина [PERSON] - відмовилась від одержання обов`язкоовї частки у спадщині (спадк.справа а.с.8); - відповідно до заяви представника Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України у редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703. За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи як члени колгоспного двору власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресом: [ADDRESS] , та не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їх права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що були досліджені судом та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Outcome: approved