Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

29.11.2017 позивач [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Страхова комунія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» про стягнення страхового відшкодування та пені у зв`язку з несвоєчасною його виплатою. 14 грудня 2017 року ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. було відкрите провадження у даній справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 05 листопада 2018 року Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду м. Києва № 1112 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в результаті якого справу було розподілено судді Войтенко Т.В. (а.с75). 05 листопада 2018 року від ПрАТ «Страхова комунія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі з огляду на відсутність предмету спору. Зокрема, відповідач повідомив суд, що 30.03.2018 року позивачу було виплачене страхове відшкодування у розмірі 150 000 грн. та перераховано пеню у розмірі 7473,29 грн. (а.с.76). 06 листопада 2018 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування за період з 06 липня 2017 року 30 березня 2018 року з урахуванням проведеної виплати, тобто просив стягнути 23093,84 грн. залишку по пені, а також стягнути з відповідача 6000 грн. витрат, понесених на проведення транспортно-трасологічого дослідження та 62,00 грн. витрат на сплату комісії банку (а.с.97-98). Ухвалою від 12 листопада 2018 справу було прийнято до провадження судді Войтенко Т.В. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням наявної заяви про зменшення позовних вимог. Таким чином, предметом судового розгляду була заява представника позивача про зменшення позовних вимог (а.с.97-98). Позовні вимог були обґрунтовані тим, що 17 лютого 2017 р. приблизно 21-50 год. в м. Ірпінь Київської обл. сталась дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля Мітцубісі, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля Форд, д. н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті якої автомобілі зазнали технічних пошкоджень. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20.03.2017 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні даної ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована Відповідачем - ПрАТ «СК «Брітіш авто клаб» за Договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № [NUMBER] від 10.02.2017 р. з лімітом відповідальності в розмірі 150 000 грн., франшиза не встановлена. У зв`язку з невиплатою страхового відшкодування, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення зі страхової компанії суми страхового відшкодування у розмірі 150 000 грн., а також пені, нарахованої відповідно до ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у сумі 7473,29 грн. за період з 06.07.2017 року по 27.11.2017 року у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування. За час перебування справи на стадії судового розгляду, обставини справи змінилися, зокрема, відповідач сплатив 30.03.2018 позивачу [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 150 000 грн. та пеню у розмірі 7473,29 грн. як заявлялося у первісній редакції позовної заяви. В той же час, позивач [PERSON] скористався своїм правом збільшення та зменшення позовних вимог, 06.11.2018 подав заяву про стягнення пені, розрахованої за період до дати фактичної сплати страхового відшкодування, а також 6000 грн. витрат на проведення транспортно-трасологічого дослідження та 62,00 грн. витрат на сплату комісії банку (а.с.97-98). Саме у такому вигляді, коли вже була подана заява від 06.11.2018 про уточнення позовних вимог, справа 12.11.2018 була прийнята до провадження Подільського районного суду м.Києва в складі головуючого судді Войтенко Т.В. (а.с.103-104). У заяві про уточнення позовних вимог позивач посилався на те, що сума страхового відшкодування у розмірі 150 000 грн. була виплачена йому 30.03.2018 року, тоді як кінцевий строк для сплати страхового відшкодування сплинув 5 липня 2017 року. Таким чином, за період з 06.07.2017 року по 30.03.2018 року нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму 30 567,13 грн. Зважаючи на те, що відповідач сплатив пеню у розмірі 7473,29 грн., просив стягнути з відповідача 23093,84 грн. (30 567,13 грн. - 7473,29 грн.) пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, а також стягнути 6000 грн. витрат на проведення транспортно-трасологічого дослідження та 62,00 грн. витрат на сплату комісії банку (а.с.97-98). Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 01.04.2019 до участі у справі було залучено правонаступника відповідача ПрАТ «Страхова комунія «БРІТІШ АВТО КЛАБ» - Приватне акціонерне товариство «Страхову компанію «Глобал Гарант» (а.с.117-118). У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив позов задовольнити з викладених у первісній редакції позову підстав, з урахуванням розрахунку пені згідно заяви про зменшення позовних вимог, розрахованої по дату фактичної виплати страхового відшкодування 30.03.2018. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» як правонаступника ПрАТ «Страхова компанія «Брітіш Авто Клаб» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином (а.с.121). Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 лютого 2017 року в м. Ірпінь Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Митцубісі, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Форд, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті якої автомобілі зазнали технічних пошкоджень. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20.03.2017 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні даної ДТП (а.с.9). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в СК «Талісман Страхування» за Договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № [NUMBER] від 10.02.2017 р. з лімітом відповідальності в розмірі 150 000 грн., розмір франшизи не встановлено. 05.04.2017 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК Талісман страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.10), однак листом від 06.04.2017 року у виплаті страхового відшкодування [PERSON] було відмовлено з посиланням на Висновок експертного транспортно-трасологічного дослідження №19/2017 від 27.03.2017 (а.с.11-12). Не погоджуючись з таким висновком, позивач замовив самостійне експертне транспортно-трасологічне дослідження в УНП «Декра Експерт», відповідно до Висновку №ДА/17-17 від 22.09.2017 якого експертами було встановлено технічну можливість спричинення пошкоджень автомобілю «Мітцубісі», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] з винних дій водія автомобіля «Форд», д. н.з. [NUMBER] , [PERSON] (а.с.13-29). Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, [PERSON] замовив Оцінку ТЗ та отримав Звіт №38/03/17, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мітцубісі», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням ПДВ становить 326 391,24 грн. (а.с.30). 30 березня 2018 року ПрАТ «СК «Брітіш авто клаб» повідомило позивача [PERSON] про те, що стало правонаступником ПрАТ «СК Талісман страхування», та здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 150 000 грн. та 7473,29 грн. пені (а.с.59-66). З посиланням на те, що з часу, коли позивачем було подано останній документ для виплати страхового відшкодування, а саме Заяви від 05.04.2017, у відповідача було 90 днів для здійснення виплати страхового відшкодування, однак така була здійснена лише 30.03.2018, позивач просив стягнути пеню за час прострочки виплати страхового відшкодування за період з 06.07.2017 року по 30.03.2018 з урахуванням проведеної виплати. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог зазначеної статті страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно зі ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. В порушення вимог ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК Талісман страхування», правонаступником якого стало ПрАТ «СК «Брітіш авто клаб», а згодом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Глобал Гарант», своєчасно не здійснило виплату страхування відшкодування у наданий Законом 90 денний строк з дня подачі заяви про виплату страхового відшкодування, що стало підставою для звернення з даним позовом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким, що прострочило випалу страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Брітіш авто клаб» стало з 06.07.2017 року. Страхова виплата була здійснена 30.03.2018, а тому за період з 06.07.2017 по 29.03.2018 з відповідача підлягає стягненню пеня відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У період з 6 липня 2017 року по 26 жовтня 2017 року, тобто впродовж 113 днів, діяла облікова ставка НБУ у розмірі 12,5% річних. Таким чином, пеня за період з 6 липня 2017 року по 26 жовтня 2017 року складала (150 000 грн. : 100% х 25 % : 365 днів х 113 днів) 11609,59 грн. З 27 жовтня 2017 року по 14 грудня 2017 р. діяла облікова ставка НБУ у розмірі 13,5% річних. Таким чином, пеня за період з 27 жовтня 2017 року по 14 грудня 2017 р., тобто за 49 днів складала (150 000 грн. : 100% х 27 % : 365 днів х 49 днів) 5436,99 грн. З 15 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року облікова ставка НБУ становила 14,5 % річних. Таким чином, пеня за період з 15 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року, тобто за 42 дні склала (150 000 грн. : 100% х 29 % : 365 днів х 42 дні) 5005,48 грн. З 26 січня 2018 року по 1 березня 2018 року облікова ставка НБУ становила 16 % річних. Таким чином, пеня за період з 26 січня 2018 року по 1 березня 2018 року, тобто за 35 днів склала (150 000 грн. : 100% х 32 % : 365 днів х 35 днів) 4602,74 грн. З 2 березня 2018 по 29 березня 2018 року облікова ставка НБУ становила 17 % річних. Таким чином, пеня за період з 2 березня 2018 по 29 березня 2018 року, тобто за 28 днів склала (150 000 грн. : 100% х 34 % : 365 днів х 28 днів) 3912,33 грн. Загальний розмір пені, нарахованої вище за період з 6 липня 2017 року по 29 березня 2018 року склав 30 567,13 грн. У конкретній справі відповідач вже відшкодував позивачу пеню у розмірі 7473,29 грн., а відтак стягненню на його користь підлягає пеня у розмірі 23 093,84 грн. (30 567,13 грн. - 7473,29 грн.). В той же час, з відповідача не можуть бути стягнуті витрати, понесені позивачем на проведення транспортно-трасологічого дослідження у розмірі 6000 грн. та 62,00 грн. витрат на сплату комісії банку (а.с.101-102), оскільки такі перевищують ліміт відповідальності відповідача та не входять у поняття витрат, які покриваються страховою компанією відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 640,00 грн. судового збору, які підлягали сплаті з вимоги про стягнення пені у 2017 році. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 22, 23, 979, 980, 999, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 17, 22, 34, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року,

Outcome: partial