Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.12.2002 р. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, непорозуміння в питаннях спільного проживання, відсутність почуття поваги, довіри, а також будь-яких інтересів, які б могли їх поєднувати. З вересня 2014 року сторони разом не проживають, на примирення позивач не згодна. Спору майнового характеру між ними немає, місце проживання дітей визначено, але їх утримання потребує матеріальної допомоги, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1200грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що з вересня 2014 року з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, кожен має свій окремий бюджет. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, оскільки шлюб носить формальний характер, оскільки вона офіційно ніде не працює. Діти постійно проживають з нею, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти розірвання шлюбу. Стосовно аліментів пояснив, що не має фінансової змоги платити таку суму, оскільки знаходиться на пенсії та отримує пенсію за вислугу років у сумі 2000 грн. Крім того, доглядає за хворою лежачою матір'ю, яка згідно довідки наданої КП "Голопристанська районна лікарня" знаходиться на "Д" обліку ДІ в Нововолодимирівській амбулаторії. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. на кожну дитину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 13.12.2002 року Новолодимирівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 14. Відповідно до свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER], сторони по справі є батьками малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї - це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і довіри один до одного, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити за нею прізвище «[PERSON]». Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Статтею 180 Сімейного Кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище малолітніх дітей, позивача, відсутність у відповідача постійного доходу, та інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дітей та стягнути з відповідача на користь позивача кошти (аліменти) на утримання дітей у розмірі 500 грн., на кожну дитину щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення ними повноліття. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн. та на користь позивача в сумі 243,60 грн. сплачені при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial