Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на його користь грошову суму за шкоду пов'язану з пошкодженням транспортного засобу в сумі 54700,00 грн., 665,00 грн. за відшкодування збитків за евакуацію автомобіля, 10000,00 грн. завданої моральної шкоди, 10000,00 грн. витрати на правову допомогу, а всього загальною сумою 75365,00 грн. та 753,36 грн. судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.09.2013 року на автодорозі Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Geely Maple», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2014 року, яку залишено без змін Апеляційним судом м. Києва, [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдано матеріальну шкоду, яка відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу експертного автотоварознавчого дослідження складає 116438,94 грн., вартість відновлювальних робіт складеного ТОВ «Арма Моторс» складає 104200,00 грн., оскільки страховою компанією в якій [PERSON] застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами було частково відшкодовано позивачу збитки завдані при ДТП, різниця невідшкодованої шкоди становить 54700,00 грн., крім того позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди, оскільки протягом тривалого часу він не може користуватись автомобілем, що порушило його звичайний спосіб життя, життєві зв'язки, подія є певним ударом його престижу, у зв'язку з чим позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним збитки за евакуацію автомобіля та за юридичні послуги. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де позов підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.09.2013 року о 17 год. 00 хв. на автодорозі Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Geely Maple», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2014 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 21.01.2015 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП, за порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України. (а.с. 5,6-8) Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Згідно з висновком звіту № 8392 від 21.07.2014 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП складає 116438,94 грн. (а.с. 10-14) Згідно акту виконаних робіт відновлювальної роботи № АМН 0047613 відкритий 22.01.2015 року ТОВ «Арма Моторс» по автомобілю «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлювальних робіт становив 104200,00 грн. (а.с. 15-18) За нормою ст. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Позивач зазначив, що страховою компанією в якій відповідач [PERSON] застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, було частково відшкодовано позивачу збитки завдані при ДТП, різниця невідшкодованої шкоди склала 54700,00 грн., яку він сплатив ТОВ «Арма Моторс» за виконанння робіт відновлювальної роботи його автомобіля - «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER], про що свідчить рахунок № АМСНС04635. (а.с. 19) Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 54700,00 грн., оскільки відповідач у встановленому порядку визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, ці обставини підтверджуються постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.06.2014 року, що не потребує доказуванню відповідно до положень ч. 3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, при визначені розміру матеріального збитку суд бере за основу звіт з оцінки транспортного засобу № № 8392 від 21.07.2014 року, яким визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER], акт виконаних робіт відновлювальної роботи № АМН 0047613 відкритий 22.01.2015 року ТОВ «Арма Моторс» та суми сплати різниці невідшкодованої шкоди страховою компанією в розмірі 54700,00 грн., при цьому суд враховує, що відповідач під час розгляду судової справи заперечень з приводу визначеного розміру матеріальної шкоди не подавав, як і відсутні інші докази, які мали спростувати надані позивачем обставини по справі та висновок про визначення матеріального збитку власнику транспортного засобу. Як передбачено у ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Враховуючи, що позивачем [PERSON] у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу «Renault Sandero», державний реєстраційний номер [NUMBER], проведені додаткові витрати в розмірі 665,00 грн. пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця здійснення ремонту, суд вбачає всі підстави для відшкодування відповідачем [PERSON] на користь позивача понесені ним витрати, що підтверджується актом виконаних робіт ПП [PERSON]. (а.с. 20) Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зав'язку між порушенням та моральною шкодою. З урахуванням характеру правопорушення, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди та вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та пов'язана з розладом нормального життя позивача, нервової напруги та переживань щодо пошкодження автомобіля, в порушенні його права нормально користуватись автомобілем, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в розмірі 1000,00 грн., яка має бути відшкодовано відповідачем на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи також належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків. Звертаючись з позовними вимогами про стягнення з відповідача витрат понесених на правову допомогу, позивачем не було надано доказів щодо правового статус представника як адвоката, також в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі виконаних юридичних послуг в тій частині, яка стосується його виконання, пов'язаного з розглядом в суді даного спору, також не надано розрахунок про кількість годин затраченого часу на правову допомогу та сплати коштів за правову допомогу, а тому враховуючи викладене суд вважає, що ці вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, враховуючи сплачену ним частину суму за моральну шкоду, що в загальному розмірі становить 753,65 грн. Разом з тим, враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду за вимогу про стягнення моральної шкоди був сплачений судовий збір не в повному обсязі, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 43,60 грн. (797,25 -753,65). З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди підлягає частковому задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial