Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

28 січня 2016 року до Ленінського районного суду м.Харкова звернулося КП «Харківводоканал» з позовом до [PERSON] Жораєвича, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 3262 грн. 24 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що КП «Харківводоканал» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] Жораєвича, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, інфляційних витрат та 3% річних. 15.11.2011 р. Ленінським районним судом м. Харкова була постановлена ухвала про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу. КП "Харківводоканал" було роз'яснено, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Позивач зазначає, що за адресою: м. Харків, вул. БЕРКОСА. [ADDRESS], мешкають [PERSON] Жорасвич, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 326, та, що за відповідачами за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року утворилася заборгованість за послуги з централізованого водовідведення у сумі 2254,33 грн. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду. 01.01.2016 року боржникам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржник не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулися до суду. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав позов КП «Харківодоканал», посилаючись на обставини, які викладені вище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що заборгованість за зазначений період вже стягнута, шляхом утримання з його пенсії та пенсії його дружини. Крім того він сплачував квитанції коли була змога і тим самим погашав заборгованість. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, повідомлені судом належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON]Ж,\~дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.11.2011 р. Ленінським районним судом м. Харкова була постановлена ухвала про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу. КП "Харківводоканал" було роз'яснено, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Згідно п.2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, у разі скасування судового наказу заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Так, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в порядку позовного провадження. В судовому засіданні було встановлено, що за адресою: м. Харків, вул. БЕРКОСА. буд. 17, кв. З, мешкають [PERSON] Жорасвич, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 326. У підсумку за боржниками утворилась заборгованість в сумі 2254 грн. 33 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 січня 2013 р. по 31 грудня 2015 р. у розмірі 0 грн. 00 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2013 р. по 31 грудня 2015 р. у розмірі 2254 грн. 33 коп. 01.01.2016 р. відповідачам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-денний термін. На момент подання заяви боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості. Як було встановлено судом, вищезазначена заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена. Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, діючим законодавством чітко передбачений обовязок власника щодо утримання майна, яке належить йому на праві власності. Частиною 2 ст.317 ЦК України передбачено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Таким чином, власник зобовязаний утримувати своє майно, що належить йому на праві власності та вносити оплату за надані послуги, не зважаючи на місце свого проживання чи перебування. Згідно вимог п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 р. споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів В судовому засіданні було достовірно встановлено, що оплата за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у встановлені Законом строки не проводилась, у звязку з чим і виникла заборгованість. Було встановлено в судовому засіданні відповідачі не відмовлялись від послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у письмовій формі. Таким чином, поведінка відповідача свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків, а саме того факту, що вищезазначені послуги відповідач отримувала. Разом з тим, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, боржнику нарахована 927 грн. 32 коп. - суми інфляційних витрат за час прострочення та 80 грн. 59 коп. - три відсотки річних від простроченої суми. Крім того, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів в рівних частках судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved