Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

18 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 22.01.2016 померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Кіпті, вул. Коцюбинського, 9 Козелецького району Чернігівської області; земельна ділянка загальною площею 2,9243 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та земельна ділянка загальною площею 1,4374 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв, але не може оформити її в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені, зареєструвати право власності на частину житлового будинку неможливо, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням розглядати справу без представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно довідки виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, житловий будинок № 9 по вул. Коцюбинського с. Кіпті станом на 15.04.1991 відноситься до категорії колгоспних дворів. До складу даного колгоспного двору входили [PERSON], [PERSON]М та [PERSON] /а.с. 12/. 22 січня 2016 року померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 272510, видане 22.01.2016 виконавчим комітетом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Кіпті, вул. Коцюбинського, 9 Козелецького району Чернігівської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син позивач у справі [PERSON], родинні відносини підтверджуються записом про матір у свідоцтві про народження /а.с. 10/. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 203/2016 /а.с. 34/. Згідно довідки № 133 від 11.07.2016, виданої комунальним підприємством «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради право власності на 1/3 частину житлового будинку № 9 по вул. Коцюбинського в с. Кіпті станом на 31.12.2012 не зареєстровано /а.с. 13/. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у п. 6 дано роз'яснення, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Кіпті, вул. Коцюбинського, 9 Козелецького району Чернігівської області підлягають задоволенню і за позивачем суд вважає можливим визнати право власності на частину зазначеного будинку. Щодо визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 15 лютого 2006 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 26.05.2005 № 150 було виготовлено та видано державний акт серії ЯА № 518266 на право власності на земельну ділянку площею 2,93 га, розташованої на території Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 18/. 15 лютого 2006 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 26.05.2005 № 150 було виготовлено та видано державний акт серії ЯА № 518265 на право власності на земельну ділянку площею 1,44 га, розташованої на території Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 22/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 27/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України\~ -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належної [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА № 518266 від 15.02.2006, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,9243 га, з яких: рілля 2,1870 га, кадастровий номер 7422083300:03:000:0301, сіножать 0,7373 га, кадастровий номер 7422083300:04:000:2264; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА № 518265 від 15.02.2006, становить 1,4374 га, з яких: рілля 1,0688 га, кадастровий номер 7422083300:03:000:0302, сіножать 0,3686 га, кадастровий номер 7422083300:04:000:2265 /а.с. 19, 20, 23, 24/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved