Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] , діючий в інтересах [PERSON], звернувся в суд в червні 2017 року з позовом, який уточнив заявою від 31 жовтня 2017 року, і просить суд стягнути на користь\~ позивача 26212,68 грн. грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середній заробіток за час затримки розрахунку з 15 березня 2017 року по дату постановлення рішення, а також судові витрати з правової допомоги. Посилається на те, що [PERSON] з 10 листопада 2009 року працювала на даному підприємстві , 15 березня 2017 року була звільнена за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін з посади начальника зміни збагачувальної установки. . При звільненні відповідач не розрахувався з позивачем , не виплатив грошову компенсацію за 52 дні невикористаної відпустки , що за наведеним розрахунком , виходячи з його середньоденної заробітної плати 504,09 грн. , становить 26212,68 грн. Також згідно припису ст.117 КЗпП України просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 23 жовтня 2017 року , виходячи з середньоденної заробітної плати для розрахунку в розмірі 711,69 грн. за 223 дні суму 158706,87 грн. Позивач [PERSON] участі в розгляді справи не приймала, звернулась з клопотання про судовий розгляд зі її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 17 листопада 2017 року позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на вказані в позовній заяві підстави та проси позов задовольнити. В наступному судовому засіданні представник позивача участі не приймав, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] позов не визнали. Зазначили, що [PERSON] звільнена з роботи на підставі наказу від 15 березня 2017 року , оскільки 13 березня 2017 року підприємство було\~ незаконно захоплено\~ третіми особами і з цього часу відповідач\~ фактично втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей ,майна, що знаходиться в м. Кіровське Донецької області а також до всієї документації : до трудових книжок працівників, оригіналів наказів , особових справ працівників, комп»ютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням обліку трудових взаємовідносин з працівниками. З цього приводу було звернення до правоохоронних органів,і\~ на підставі заяви\~ позивача порушено кримінальне провадження по факту захоплення 13 березня 2017 року майнового комплексу.\~ Крім того, виконати свої обов»язки перед позивачем при звільненні працівників відповідач не має можливості, внаслідок настання обставин непереборної сили,\~ що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 24 липня 2017 року №2372/2/21-10.2. Також зазначили , що надані позивачем докази не є належними доказами, так як вказані документи могли бути видані лише відповідачем, але останній втратив контроль над підприємством , цих документів не видавав позивачу і\~ тому не може підтвердити їх дійсність і вірність . Вислухавши пояснення осіб , дослідивши матеріали справи, суд дійшов насупного висновку. Як встановлено відповідно до записів в трудовій книжці [PERSON] по 15 березня 2017 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем , звільнена на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін згідно наказу № 1211к від 15 березня 2017 року. Як передбачено ст.47 КЗпП України,власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Стаття 116 КЗпП України встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розглядаючи спір , суд виходить із приписів норм цивільного процесу. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.\~ Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.\~ Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~ При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~ Втановлено, що у зв»язку із взяттям у 2014 році під контроль м.Кіровське Донецької області незаконним збройним формуванням змінено місцезнаходження ПрАТ «ДТЕК шахта [PERSON] Донбасу»\~, яке зареєстровано за адресою:Донецька область м.Добропілля вул.Київська, 1. Витягом з кримінального провадження\~ № 12017100000000152 від 21.03.2017 року підтверджується, що за\~ вищевказаними фактами за заявою ПрАТ «ДТЕК шахта [PERSON] Донбасу»\~ (код 05508186) Головним управлінням Національної поліції у Донецькій області 18.03.2017 року дійсно розпочато досудове розслідування за ч.3 ст.206 КК України (а.с.85). Згідно ст.. 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами згідно із Законом України від 5 червня 2014 року) у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. N 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких є м. Харцизьк. Крім того, прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Так, наказом Служби безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, як Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року. ПрАТ «ДТЕК шахта [PERSON] Донбасу» звернувся із відповідним запитом до Торгово-промислової палати України для оцінки ситуації. Згідно \~ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»). Висновком Торгово-промислової палати України від 24 липня 2017 року №2372/2/21-10.2 підтверджується існування форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання обов»язків ПрАТ «ДТЕК шахта [PERSON] Донбасу», передбачених законодавством України про працю, в тому числі , \~ ст.ст.\~47, 83, 115 і 116 КЗпП України, а саме 15 березня 2017 року, 21 березня 2017 року, 24 березня 2017 року, 31 березня 2017 року, кожному працівникові видати належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок ( а.с. 86-107). Тобто цим висновком підтверджується, що такі форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є підставами для звільнення від відповідальності зобов»язальної сторони, якою за цим висновком є ПрАТ «ДТЕК шахта [PERSON] Донбасу», передбачених законодавством України про працю. Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як настання обставин непереборної сили згідно висновку торгово-промислової палати, свідчить про відсутність вини підприємства Згідно зазначеному висновку Торгово-промислової палати України\~ від 24 липня 2017 року що з 13 березня 2017 року ( з дати фактичного захоплення невстановленими особами виробничих потужностей) відповідач фактично втратив доступ до первинних документів. Звертаючись з вимогами щодо стягнення сум позивач при розрахунку виходить із даних розрахункових листів та індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб, наданих УПФУ. Відповідач вважає ці документине належними доказами, вказуючи на те, що він втратив контроль над підприємством, в тому числі і над документами. Вирішуючи питання щодо визначення належними доказами вказаних даних , суд враховує наступне. Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. У ст.30 Закону України "Про оплату праці" міститься аналогічна норма, доповнена зобов'язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Розрахункові листки, на які посилається позивач є відображенням нарахованої заробітної плати, відомостей про період оплати, загальну нараховану суму, розшифровку виплат та утримань і не є належним доказом на підтвердження спірної обставини. Крім того, розрахункові листи(а.с 132-139 ) не мають реквізитів підприємства, яке їх видало, ніяким чином не посвідчені. Неможливо прийняти в якості доказу заборгованості і інформацію Пенсійного Фонду щодо персоніфікованого обліку про застраховану особі форми ОК-5, ОК-7, яка відображає лише розмір нарахованої заробітної плати позивачу за певний період. Виходячи із зазначених вище обставин, суд не приймає в якості доказу відомості особової картки на [PERSON] , оригінал якої був наданий суду представником позивача в судовому засіданні , оскільки відповідач немає доступу до цього документу і позивачу його не видавав. Враховуючи наведене, суд не приймає до уваги вищеназвані документи, оскільки в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, не є належними та допустимими доказами. Виходячи з вищевикладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити, так як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності сум заборгованості ПрАТ «ДТЕК шахта [PERSON] Донбасу» перед позивачем внаслідок його звільнення\~ 15 березня 2017 року. Також не підлягають задоволенню позовна заява в частині вимог щодо стягнення середнього заробітку за дні затримки вплати заробітної плати. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що\~ мало місце настання обставин непереборної сили, що виключає вину відповідача та його відповідальність за нездійснення розрахунку .

Outcome: dismissed