Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

18.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача спричинену йому в результаті настання дорожньо-транспортної події (страхового випадку) матеріальну шкоду (суму страхового відшкодування) в розмірі 17317,97 гривень та всі понесені судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.08.2014 року на 479 км. + 450 м. автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ на території Приазовського району Запорізької області сталась дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Третя особа по справі - водій [PERSON], керуючи автомобілем Ford Tranzit, реєстраційний номер [NUMBER], під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем «Шевролет Еванда», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 року (за місцем проживання [PERSON]) встановлено вину водія [PERSON] у скоєнні вказаної ДТП, та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», про що 07.06.2014 року укладено відповідний договір страхування зі строком дії до 06.06.2015 року (поліс АІ/0587380). Страховик визнав вказану подію страховим випадком, визнав свій обов'язок щодо виплати позивачу суми страхового відшкодування, проте суму страхового відшкодування, на думку позивача, сплатив не в повному обсязі, бо відповідно експертного звіту № 736 (07) 220115 від 29.01.2015 року, вартість відновлюваного ремонту належного позивачу транспортного засобу з урахуванням зносу складає 31446,03 гривень. Страхове відшкодування позивачу було сплачено у розмірі 13128,06 грн. Тому, позивач вважає, що недоплачена йому страховою компанією сума, з урахуванням франшизи в розмірі 1000 грн., складає 17317,97 грн., яку він просить стягнути з відповідача, посилаючись на вимоги ст.ст. 979, 1166, ч.2 ст.1187, ст.1188 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів". Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відповідача Борзенкова Ю.М., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Печерським районним судом м. Києва, позовні вимоги не визнала, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Вона зазначила, що дійсно 26.05.2014 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0587380. Товариством 08.09.2014 року отримано повідомлення від 01.09.2014 року про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого, що мала місце 30.08.2014 року за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Після чого, на підставі п.35.2 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомлено заявнику про перелік необхідних документів для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування. На виконання п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» товариством направлено аварійного комісара, яким 12.09.2014 року надано акт огляду транспортного засобу і фотографії з місця ДТП. Під час проведення огляду пошкодженого автомобіля [NUMBER], проведеного спеціалістом з оцінки майна [PERSON] 05.09.2014 року, було складено протокол огляду, в якому наведено опис пошкоджень. Огляд проводився в присутності власника транспортного засобу [PERSON], який ознайомлений із змістом протоколу та підписав цей документ. 23.10.2014 року товариством отримано Звіт № 8900 від 19.10.2014 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Шевролет», р.н.[NUMBER], який згідно з висновками дорівнює - 17 032,84 гривень з урахуванням ПДВ. 15.12.2014 року [PERSON] надано заяву про страхове відшкодування із зазначенням реквізитів рахунку, на які слід перерахувати страхове відшкодування, а також постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська. Після отримання всіх необхідних документів страховиком прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування (про що повідомлено [PERSON].) та 13.01.2015 року складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт №ЦВ/14/1111 та перераховано страхове відшкодування в розмірі 13 194,03 гривень на рахунок вказаний [PERSON] (17 032,84-1000,00 (франшиза) - 20 %ПДВ = 13 194,03). Представник відповідача вважає, що страховиком зобов'язання, передбачені законом, виконані в повному обсязі і належним чином, а наданий позивачем на підтвердження вимог, звіт № 736(07)220115 від 29.01.2015 року не може бути належним підтвердженням завданої шкоди позивачу бо він складений в порушення вимог п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, [PERSON] самостійно, без жодного погодження з ТДВ СК «Альфа-Гарант», через пів року після настання ДТП, замовлено проведення звіту про вартість завданих збитків. При цьому ні [PERSON], ні спеціалістом з оцінки майна, не зазначено яким чином зберігався автомобіль після ДТП, чи впливали на його стан негативні чинники, зокрема погодні умови. Автомобіль «Шевролет» р.н.[NUMBER], експлуатувався після ДТП, що підтверджується показаннями пробігу зафіксованими обома експертами, так в звіті № 8900 від 19.10.2014 р. (огляд проводився 05.09.14 р.) - 138611 км.; за даними звіту №736(07)220115 від 29.01.2015 р. (огляд проводився 22.01.2015 р.)-139457 км. На підставі викладеного відповідач просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант». Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та дату судових засідань був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову у повному обсязі виходячи із наступного. Дані правовідносини регулюються главою 67 Цивільного кодексу (ЦК) України та відповідно до ч.2ст.999 ЦК до відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» (далі Закон) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 2 Закону визначено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Статтями 6, 22 Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Судом встановлено, що 26.05.2014 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0587380 (а.с. 10). Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2014 року (яка набрала законної сили) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.9). Відповідно до зазначеної постанови, 30.08.2014 року на 479 км+450 м автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ [PERSON], керуючи автомобілем Ford Tranzit, реєстраційний номер (р.н.) [NUMBER], порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху. А саме, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу та виїхав на зустрічну смугу дороги де скоїв зіткнення з автомобілем «Шевролет», р.н. [NUMBER], який отримав механічні пошкодження(а.с. 9). Статтею 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» (далі Закон) передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Обов'язки страховика визначені статтею 36 Закону, де вказано, що страховик

Outcome: dismissed