Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

12 грудня 2016 року позивач звернулася до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] "про позбавлення батьківських прав", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради. Свій позов обґрунтувала тим, що з 29.04.2007 року вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано. За час шлюбу у них народився син -[PERSON], [INFO]. Після розлучення дитина залишилась проживати разом із нею, окремо від відповідача. Вказує, що 19 грудня 2008 року рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.10.2008 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з 2013 року вона жодного разу не отримала аліменти на утримання сина з боку відповідача. Вся відповідальність за духовний і фізичний розвиток сина весь час лежала на неї.. Питання щодо виховання завжди вирішувалися нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, який самоусунувся від виконання батьківського обов'язку по вихованню сина. Син був і залишається на повному її утриманні. З 2008 року відповідач повністю втратив інтерес не тільки до сімейного життя загалом, а й до свого сина зокрема: не займався його вихованням, не надавав матеріальної допомоги і жодного разу не зустрічався з ним. І до сьогодні відповідач у жодній можливій формі взагалі не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його станом здоров'я, розвитком та навчанням. Відповідач взагалі не контактує з сином, не підтримує жодних стосунків з ним: ні шляхом особистого спілкування, ні листуванням, ні телефонними розмовами. Вихованням дитини займається лише позивач. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], щодо сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з*явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте попередньо через канцелярію суду подав заяву , я якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. також надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила проти задоволення позову та надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) з 29.04.2007 року перебували у шлюбі. Від шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниця від 19.12.2008 року призначено стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини даної віку. З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.09.2013 року по 21.11.2016 року, наданого Вінницьким РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області вбачається, що за відповідачем [PERSON], перед позивачем [PERSON] рахується заборгованість в сумі 41 268,21 грн. (а.с.10-11). Відповідно до характеристики з закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №12 Вінницької міської ради» на [PERSON], успіхами і досягненнями сина цікавиться лише мати, яка приділяє належну увагу вихованню дитини. Регулярно відвідує батьківські збори. Постійно цікавиться досягненнями сина. Слідкує за зовнішнім виглядом, фізичним та психічним здоров'ям дитини. За весь навчальний рік батько жодного разу не з'являвся у школі, не цікавився життям та досягненнями власного сина (а.с.12). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради №01-00-011-6715 від 02.2017 року, Орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], оскільки батько дитини не виконує своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 180 СК України. Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Статтею 150 СК України закріплюється обов'язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, що містяться пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Оцінивши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його утримання, тому з огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом встановлено, що згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 19.12.2008 року з відповідача на утримання сина аліменти уже стягуються, тому ч. 3 ст. 166 СК України не може бути застосована судом в даних правовідносинах.

Outcome: approved