Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини і її до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що вона з серпня по жовтень 2014 року підтримувала з відповідачем близькі стосунки. В жовтні 2014 року вона завагітніла, а [INFO] народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. В зв'язку з тим, що вони не перебували в шлюбі і під час реєстрації народження дочки не було заяви відповідача, то запис про батька дитини був проведений за її прізвищем, а по батькові за її вказівкою "[PERSON]". Відповідач заявив, що визнає своє батьківство лише після проведення експертизи, однак добровільно пройти відповідне експертне дослідження не бажає, а також відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки та її до досягнення дитиною трирічного віку. Тому просить задовольнити її позовні вимоги. В судовому засідання позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач в судовому засіданні заявив, що визнає позов за умови підтвердження його батьківства висновком судово-генетичної експертизи. Після надходження судово-генетичної експертизи відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений телефонограмами. Від отримання повісток за зареєстрованим місцем проживання ухиляється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з серпня по жовтень 2014 року підтримували близькі стосунки. В жовтні 2014 року позивачка завагітніла, а [INFO] народила дочку [PERSON], батьком якої є [PERSON] В зв'язку з тим, що сторони не перебували в шлюбі і під час реєстрації народження дочки не було заяви відповідача, то запис про батька дитини був проведений за прізвищем позивачки, а по батькові за її вказівкою. Отже, запис про батька дитини був здійснений відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Згідно з даними висновку судово-генетичної експертизи № 127 від 6 червня 2016 року відповідач є біологічним батьком дитини [PERSON], народженої позивачкою з імовірністю 99.99%, тобто батьківство практично доведене. Відповідно до ч.1-2, 4 ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Оскільки на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що біологічним батьком народженої позивачкою [INFO] дочки [PERSON] є відповідач, то позовні вимоги щодо визнання батьківства підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ч.2, 4 ст.84, 180, 182 ч.2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" убачається, що з 1 травня 2016 року встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в сумі 1228 грн. Враховуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, хоча є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання дочки, так і дружини, то позов в цій частині слід задовольнити і стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та дружини до досягнення дочкою трирічного віку у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку. На підставі ст.128, 180, 182 СК України,

Outcome: approved