Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Адвокат Бора Юрій Володимирович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Згідно договору про сплату аліментів на дитину, який 07.12.2001 р. за реєстровим №2919 було посвідчено приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., батько дітей зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 800 гривень щомісячно на обох дітей. Діти позивача і відповідача проживають з матір`ю, відповідач ніяких додаткових витрат на утримання дітей не здійснює, допомоги у вихованні дітей, догляді за ними не надає, аліменти сплачує не системно та має з їх сплати заборгованість. Можливість подальшого збільшення розміру аліментів передбачено п. 8 укладеного між позивачем та відповідачем договору про сплату аліментів. Позивач зазначає, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має, зобов`язаний утримувати власних дітей у спосіб, що забезпечить їх повноцінне становлення. Вільному чоловіку без жодних зобов`язань легше працювати, як матері з дитиною. Адже мати обмежена розкладом роботи навчального закладу, хворобами дітей, постійними потребами дітей в розвитку, дозвіллі та відповідно не може приділяти питанню фінансово-матеріального забезпечення сім`ї повний робочий день. Витрати, необхідні для утримання та виховання дітей значно збільшилися, що обумовлено закономірним збільшенням потреб дитини та ростом рівня споживчих цін, особливо комунальних послуг. На даний час позивач не може самостійно повністю задовольнити всі складові, необхідні для повноцінного виховання дітей та забезпечення їх інтересів. Позивач в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] .В в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд розглянути позов у його та позивача відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно без поважних причин не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.\~ Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.07.2011 р. (а.с. 9). Згідно договору про сплату аліментів на дитину, який 07.12.2001 р. за реєстровим №2919 було посвідчено приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Богаш Н.Я., батько дітей зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 800 гривень щомісячно на обох дітей (а.с.10). Діти позивача і відповідача проживають з матір`ю, вказана обставина підтверджується довідкою Виноградівського ВУЖКГ від 07.09.2019 р. №769 (а.с.8). Суд констатує, що згідно п.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум для дітей віком\~ від 6 до 18 років - 2027 грн. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з твердженням позивача за позовом про недостатність коштів на утримання дітей в сумі 800 гривень з урахуванням зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки тощо, внаслідок чого витрати на утримання дітей значно збільшуються. Дані обставини є загальновизнаними. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я стягувача чи боржника та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дітей. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини. За приписами СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 ч. 3); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2); суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 184 ч.ч. 1, 2, 3). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Поряд з цим, визначаючи розмір аліментів на утримання однієї дитини в розмірі по 3500 гривень щомісячно на дитину, позивачем не підтверджено належними доказами обґрунтованість такого розміру аліментів. У той же час ці обставини не можуть слугувати для визначення розміру аліментів у мінімальному розмірі, оскільки відповідач є працездатним, у зв`язку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 2000 гривень, щомісячно. За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрат від оплати яких позивач звільнена, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 141\~ ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial