Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

26.03.2019 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2011, який розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.10.2017. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 25.03.2019. Відповідач в добровільному порядку не надає кошти для утримання неповнолітнього сина. У зв"язку з викладеним, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2011, який розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.10.2017. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 25.03.2019. \~ \~ \~ \~Між сторонами виник спір щодо утримання неповнолітнього сина, угоди про його утримання між сторонами не досягнуто. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов`язків по утриманню дітей не досягнуто. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши\~зібрані у\~справі докази\~в їх\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~до повного\~задоволення,\~до стягнення\~з відповідача\~підлягають аліменти\~на користь\~позивачки на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, кожен з яких перебуває у працездатному віці, відповідач є інвалідом ІІІ групи, отже не позбавлений працездатності, а тому має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітнього сина. Крім того, оскільки при подачі позову про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України в розмірі 768,40 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі, що передбачено ст.280 ЦПК України, На підставі викладеного,

Outcome: approved