Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

24.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Пролетарського районного суду м. Донецька позовом "про стягнення боргу" до відповідача [PERSON], в обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 24.07.2012 року вона позичила відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн. строком на 3 місяця, тобто до 24.10.2012 року. Крім того відповідач повинен був кожного місяця виплачувати позивачу по 50 доларів США, що еквівалентно 400,00 грн. - відсотки за користування сумою позики. Однак у вказаний строк відповідач не повернув зазначені кошти та відсотки. 26.06.2013 року сторони досягли домовленості про те, що позичену суму у розмірі 10 000,00грн. відповідач поверне не пізніше 26.12.2013 року, а також заплатить відсотки за користування сумою позики у розмірі 2000,00 грн.. а всього відповідач зобов'язався повернути 12 000,00 грн., що підтверджується розпискою. Відповідач по теперішній час не виконав свої зобов'язання та не повернув зазначену вище суму, свою відмову він мотивував відсутністю у нього коштів. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 10 000,00 грн., 2000,00 грн. - відсотки за користування сумою боргу та 3% річних за період з 25.10.2012 року по 25.06.2013 року у розмірі 275 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, що підтверджується заявою. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 24.07.2012 року взяв у борг у позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., які зобов'язався повернути їх протягом 3х місяців, тобто не пізніше 24.10.2012 року, крім того зобов'язався виплачувати позивачу по 50 доларів США "24" числа кожного місяця, що підтверджується копією розписки від 24.07.2012 року(а.с.5). Однак у зазначений строк кошти повернуті не були. У судовому засіданні сторони підтвердили, що 26.06.2013 року вони дійшли згоди про повернення грошових коштів в інший строк. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути позивачу [PERSON] суму боргу у розмірі 10 000,00 грн. не пізніше 26.12.2013 року. Крім того відповідач зобов'язався повернути відсотки у розмірі 1 800,00 грн. позивачу та 200, 00 грн., а всього 12 000,00 грн., що також підтверджується копією розписки, що є у матеріалах справи (а.с.3) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначеного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У частині 2 зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд не погоджується з розрахунком 3% річних, який було надано позивачем виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони 26.06.2013 року домовились про зміну строку повернення позики до 26.12.2013 року, що зафіксували у розписці (а.с.3). Ці обставини підтвердили сторони у судовому засіданні. Відповідно період прострочення з 27.12.2013 року по 27.03.2014 року дорівнює 91 днів, таким чином сума 3% річних складає 74,79 грн. Отже, сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 12074 грн. 79 коп. (10000 грн. - сума позики + 2000 грн. - проценти від суми позики + 74,79 грн. - 3% річних). Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути у відповідності зі ст. 88 ЦПК України понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору у доход держави у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 539, 625, 1046, 1048, 1050 ЦК України,

Outcome: partial