Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Молога, вул. Кишинівська, 200, оскільки останні не проживають за вказаною адресою з 1997 та 1999 років, особистих речей відповідачів у будинку немає. Позивач у судове засідання надала письмову заяву відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома. Третя особа надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника ДМС. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав №17993703 (а.с. 9), [PERSON], є одноособовим власником будинку №200, що розташований по вул. Кишинівська, у с. Молога, Одеської області. Позивач зазначає, що за вказаною адресою окрім неї зареєстровані відповідачі, які з 1997 та 1999 р. у вказаному будинку не проживають, особистих речей у будинку не мають. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доводи позивача про реєстрацію відповідачів у її будинку знайшли своє часткове підтвердження. Так, відповідно письмової довідки ДМС у вказаному будинку зареєстрована лише [PERSON]. Отже вимоги щодо визнання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування вказаним житловим будинком є безпідставними та не підлягають задоволенню. Факт того, що [PERSON] не проживає у будинку №200, розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Молога, з 1997 року підтверджується актом від червня 2016 року, посвідченого сільським головою та підписами сусідів. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 150 ЖК України\~ встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності\~ будинок\~ (частину будинку),\~ квартиру,\~ користуються\~ ним\~\~ (нею)\~\~ для\~\~ особистого проживання\~ і\~ проживання\~ членів\~\~ їх\~\~ сімей\~\~ і\~\~ мають\~\~ право розпоряджатися\~ цією\~ власністю\~\~ на\~\~ свій\~\~ розсуд:\~\~ продавати, дарувати, заповідати, здавати\~ в\~ оренду,\~ обмінювати,\~ закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідач [PERSON] не має підстав для збереження за нею жилого приміщення при тимчасовій її відсутності на жилій площі житлового будинку, передбачених ст. 71 ЖК України. Наявність реєстрації відповідача, в будинку, власником якого є позивач, порушує її права на вільне володіння та користування приватною власністю, є перешкодою для отримання позивачем субсидії. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону здійснення ним дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про здійснення певних дій про усунення такого порушення. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на пiдставi заяви особи, остаточного рiшення суду, свідоцтва про смерть особи. Таким чином, рішення суду про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації, а отже вимога щодо\~ зобов'язання ДМС зняти з реєстраційного обліку відповідача є передчасною та не підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Білгород - Дністровський РВ ГУДМС України в Одеській області про\~\~ визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов'язання зняття з реєстрації підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial