Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Семеренківської сільської ради, треті особи: Відділ Держемагенства у Тростянецькому районі, Реєстраційна служба Тростянецького РУЮ, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в якій зазначає, що [INFO] в с.Поляне померла його тітка по лінії батька [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина: земельна ділянка сільськогосподарського призначення розміром 3,34 га, яка розташована на землях Семереньківської сільської ради. Право на спадкове майно за законом мав би батько позивача - [PERSON], але він помер [INFO]. Про наявність спадкового майна померлої позивачу стало відомо в кінці грудня 2014 року, так як до цього часу жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку не було. З місцевих ЗМІ він дізнався, що мається не витребуваний земельний пай померлої тітки. З метою отримати правовстановлюючі документи звернувся до Держземагенства, але там роз'яснили, що у даному випадку необхідно звернутися до суду, так як видати копію сертифікату не має можливості. Також у правовстановлюючих документах маються помилки у написанні імені і прізвища померлої. Так у свідоцтві про смерть вказано "[PERSON]", хоча в метричній книзі Георгіївської церкви с.Дернове Охтирського району, зазначено народження дитини «[PERSON], [INFO]», що відповідає вірному правопису у написанні прізвища та імені померлої. Можливо були допущені помилки при видачі свідоцтва про смерть [PERSON], яке видавалося на українській мові, але друкувалось на друкарській машинці з російськими літерами. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить встановити факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], також визнати за позивачем право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 3,34 га, яка розташована на землях Семеренківської сільської ради Тростянецького району в порядку спадкування після [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача Семереньківської сільської ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомний належним чином, надав до суду письмову заяву, де просить справу слухати у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Відділу Держземагенства у Тростянецькому районі Монастирьова Д.С. у судове засідання на з'явився, клопотань про відкладення судового розгляду не надав. Представник третьої особи реєстраційної служби Тростянецького РУЮ у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не з'явились. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. На підставі ч.1 ст.256 ЦПК України розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних стосунків коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Дослідженими доказами у справі встановлено, що «[PERSON]» (російської мовою) помер [INFO] в с.Поляне Тростянецького району Сумської області та [PERSON] померла [INFO] в с.Поляне Тростянецького району Сумської області (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження позивача його батьком є «[PERSON]» (російською мовою) та матір'ю «[PERSON]» (російською мовою) (а.с.8). Як встановлено свідоцтвом про народження «[PERSON]», який народився [INFO] у с.Поляне Тростянецького району - батьками якого зазначені «[PERSON]» та «[PERSON]» (російською мовою) (а.с.8). З архівної довідки Державного архіву Сумської області вбачається, що в метричній книзі Георгіївської церкви села дернове Охтирського повіту Харківської губернії за 1914 рік під №61 є запис про народження [PERSON], дата народження та дата хрещення [INFO], батьком якої є [PERSON] та матір'ю [PERSON] (а.с.9). Державний нотаріус відмовив позивачу у оформленні його спадкових прав після смерті [PERSON] за відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), та роз'яснив його право вирішити дане питання у судовому порядку (а.с.10). Згідно довідки виконкому Семереньківської сільської ради після смерті [PERSON], [INFO], спадкоємцем є її племінник [PERSON]. За померлою числився сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Заповіт від її імені не посвідчувався (а.с.39). Позивач звертався з оголошенням через місцеву пресу з приводу втрати та визнання недійсним сертифікату на право власності на земельний пай САПТ ЗАТ «Дружба» на [PERSON] (а.с.14). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відсутні спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.48,49). Згідно уточненого витягу з технічної документації про вартість земельної частки (паю) посвідченої сертифікатом встановлено, що на [PERSON] на підстав розпорядження голови Тростянецької районного державної адміністрації Сумської області №94 від 21 лютого 1997 року «Про затвердження земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах» виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] по КСП «Дружба», місце розташування паю - Семереньківська сільська рада, розмір земельної частки (паю) 3,04 умовних кадастрових гектарів без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її вартість складає 38169,19 грн. (а.с.50). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, норми якої діяли на час відкриття спадщини [PERSON], часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР). Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Як зазначено у ч.2 ст.553 ЦК УРСР - вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Цивільним Кодексом УРСР, а саме розділом сьомим, не було визначено право на спадкування інших родичів спадкодавця, крім першої та другої черги. Оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] не було в живих нікого зі спадкоємців першої та другої черги, а позивач, як племінник, не входив до кола осіб спадкоємців, хоча розпорядився спадковим майном тітки - у нього не виникло право на отримання вказаного майна. Разом із тим, відповідно до частини 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004 р. - правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим законом. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як ст.530 ЦК УРСР, так і ст..1262 ЦК України до другої черги спадкоємців відносить, зокрема, рідних братів та сестер спадкодавця. Таким чином, у судовому засіданні доведений факт родинних відносин між рідним братом [PERSON] та рідною сестрою [PERSON]. Встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення спадкових прав після смерті рідної тітки. Суд частково задовольняє позовні вимоги щодо спадкового майна, оскільки судом встановлено, що розмір земельної частки (паю) складає не 3,34 умовних кадастрових гектарів, як зазначив позивач, а саме 3,04 умовних кадастрових гектарів, як зазначено у витязі від 31.03.2015 р., оскільки були внесені зміни у розмір та вартість земельної частки (паю) розпорядженням голови Тростянецької РДА Сумської області №449 від 18.09.2000 р. (вказана інформація викладена у витязі Відділу Держземагенства у Тростянецькому районі). Крім того, суд не може визнати право власності на земельну ділянку, оскільки, як встановлено доказами, спадкодавець не набула такого права на земельну ділянку, оскільки не був виготовлений за її життя державний акт про право власності за вказану земельну ділянку, та не були визначені її межі на місцевості. Так, у [PERSON] виникло право на земельну частку (пай), як члена колективного сільськогосподарського підприємства, якому виданий державний акт на право колективної власності на землю. Отже належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріусом видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Судові витрати необхідно залишити за позивачем, за його бажанням, та достягнути суму судового збору у розмірі 138,09 грн., виходячи із суми позову (38169,19 грн. х 1% - 243,60 грн.).

Outcome: dismissed