Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Санаторія-профілакторія Житомирського державного технологічного університету, Житомирського державного технологічного університету (ЖДТУ), виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заборгованість із заробітної плати в сумі 9548,75 грн. та 3000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12.05.2001р. на позивача покладено виконання обов'язків головного лікаря санаторію-профілакторію ЖДТУ. Фінансування санаторію-профілакторію ЖДТУ частково здійснюється виконавчою дирекцією Житомирського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та частково Житомирським державним технологічним університетом. Неузгоджені дії виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення фонду соціального страхування та Житомирського державного технологічного університету призвели до простою санаторію-профілакторію та не виплати позивачу заробітної плати за період з 01.01.2013р. по 30.04.2013р. Позивач стверджує, що невиплата заробітної плати завдала йому значної моральної шкоди, додаткового нервово-емоційного навантаження, він був змушений докладати зусилля для організації свого життя Житомирський державний технологічний університет в письмовому запереченні №44-45/756 від 29.05.2013р. заперечив проти доводів позовної заяви, просить в задоволенні позову до ЖДТУ відмовити та задовольнити позов за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Представник Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судовому засіданні заявила клопотання про заміну неналежного відповідача - виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка не є юридичною особою, на належного - Житомирське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Позивач заперечив щодо заміни відповідача. За вказаних обставин, суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача Житомирське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представники ЖДТУ та Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судовому засіданні заперечили проти доводів та вимоги позовної заяви. Представник санаторію-профілакторію ЖДТУ в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки від 07.08.1968р., 05.12.2001р. [PERSON] призначено виконуючим обов'язки головного лікаря санаторію-профілакторію ЖДТУ. 18.03.2002р. [PERSON] переведений на посаду головного лікаря санаторію-профілакторію, 05.05.2003р. переведений на цю ж посаду (а.с.4-6). Згідно наказу Житомирського державного технологічного університету №132 від 22.04.2013р. припинено діяльність санаторію-профілакторію з 01.07.2013р. (а.с.9). Наказом Житомирського державного технологічного університету №136 від 25.04.2013р. з 01.07.2013р. скорочено посаду головного лікаря санаторію-профілакторію ЖДТУ (а.с.10). Крім того, наказами Санаторію-профілакторію ЖДТУ №№21, 22 від 22.04.2013р. з 01.07.2013р. скорочено штат працівників та попереджено їх про скорочення з подальшим звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.11, 12). Відповідно до довідки санаторію-профілакторію Житомирського державного технологічного університету №22 від 24.04.2013р. за період з 01.01.2013 року по 30.04.2013 року позивачу нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 9548,75 грн., у зв"язку з відсутністю фінансування на 2013 рік (а.с.24). Відповідно до пункту 3.4 Порядку часткового фінансування санаторіїв-профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №16 від 25.02.2009р., кошти Фонду згідно із затвердженим кошторисом перераховуються на рахунок санаторію-профілакторію виконавчою дирекцією відділення фонду відповідно до договору, укладеного із власником санаторію-профілакторію. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що між Житомирським державним технологічним університетом та Житомирським обласним відділенням фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності був укладений договір про надання послуг з санаторно-курортного лікування на 2013 рік. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відмову в позові до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки в останнього відсутній обов'язок по частковому фінансуванню (оплаті праці) санаторію-профілакторію. Крім того, не підлягає задоволенню позов до виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки згідно довідки АА №706558 з ЄДРПОУ дирекція не є юридичною особою, а являється філією Житомирського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Щодо позовних вимог до санаторію-профілакторію Житомирського державного технологічного університету, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 Положення про санаторій-профілакторій Житомирського державного технологічного університету, затвердженого 17.03.2010р. ректором університету, санаторій-профілакторій є структурним підрозділом ЖДТУ та підпорядковується його власнику (а.с.13-22). Згідно пунктів 3.1, 3.4 Положення санаторій-профілакторій не є юридичною особою. За матеріальні зобов'язання санаторію-профілакторію несе відповідальність ЖДТУ. З огляду на викладене, в позові до санаторію-профілакторію Житомирського державного технологічного університету слід відмовити, а заборгованість із заробітної плати слід стягувати з Житомирського державного технологічного університету як власника санаторію-профілакторію та фактичного роботодавця позивача. Відповідно до ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заборгованість по заробітній платі Житомирського державного технологічного університету перед позивачем в сумі 9548,75 грн. підтверджується наявними в справі доказами, зокрема, довідкою №22 від 24.04.2013р., а тому підлягає стягненню в повному обсязі. Відповідно до ст. 237-1 ЦПК України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки факт порушення законних прав позивача на своєчасну та регулярну оплату праці у встановлені ст. 115 КЗпП України строки доведений, це призвело до моральних страждань позивача, тому є підстави для відшкодування моральної шкоди. Однак, суд вважає розмір моральної шкоди значно завищеним та з урахуванням всіх зазначених позивачем обставин визначає його у розмірі 200 грн.

Outcome: partial