Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

15 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] «СУХА БАЛКА» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків в розмірі 148 920 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на ш. Фрунзе, ш. Ювілейна з 06.09.1994 року по вересень 2017 року на підземних робітничих професіях, правонаступником якого є відповідач. 17 березня 2017 року на підприємстві з ним стався нещасний випадок, де він отримав травму: закритий злам лапірального та заднього краю лівої таранної кістки. Висновком МСЕК від 16.08.2010 року йому первинно встановлено 5 % втрати професійної працездатності по трудовому каліцтву. При наступному переогляді висновком МСЕК від 28.11.2017 року йому була встановлена втрата професійної працездатності 55 % , третя група інвалідності, з наступним переоглядом у 2018 році. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він відчуває біль та оніміння рук, головний біль, запаморочення, кашель, біль в суглобах, в хребті, погіршення стану здоров`я, у звязку з чим у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму. Ухвалою від 16 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 01.03.2018 року. 06 лютого 2018 року судом отримано відзив відповідача на позовну заяву. Заперечуючи проти позовних вимог, представник вказала, що вина відповідача у настанні нещасного випадку, який стався з позивачем та наявність моральної шкоди, не доведені. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював на ш. «Фрунзе», ш. « Ювілейна» з 06.09.2014 року по 01.12.2017 року підземним прохідником, правонаступником якого є відповідач [PERSON] «СУХА БАЛКА», відповідно записів в трудовій книжці. 17.03.2017 року з позивачем стався нещасний випадок на підприємстві , де він отримав травму закритий злам лапірального та заднього краю лівої таранної кістки, було складено Акт № 11 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом форми Н-1, який стався з [PERSON] під час виконання робіт ВАТ « СУХА БАЛКА», правонаступником якого є [PERSON] « СУХА БАЛКА» дільниця № 77 господарський поняттєвий 98 вісі з гор. 1110 м на гор 1100 м блоку 92-98 покладу « Гніздо» гор. 1180 м. Пунктом 7 цього Акту визначено, що основною причиною настання нещасного випадку є невиконання вимог інструкцій з охорони праці. Згідно копії Довідки огляду МСЕК [PERSON] 10 ААА № 003838 від 16.08.2010 року, [PERSON] встановлено 5 % стійкої втрати професійної працездатності , при наступному переогляді згідно висноку МСЕК [PERSON] 12 ААА № 046336 [PERSON] встановлено 55 % втрати працездатності: 30 % вібр.хвороба, 20% сидероз., 5 % - тр.каліцтво, третя група інвалідності наступний переогляд 01.11.2018 року. Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ЗУ "Про охорону праці» ; нормативно-правовий акт № 2694-XII від 14.10.1992" статті 4 Закону України "Про охорону праці"\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.\~23\~ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Суд відхиляє заперечення відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, не довів протиправності дій відповідача , оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду. Доводи представника відповідача щодо відсутності факту встановлення наявності доказу вини відповідача суд не приймає до уваги, оскільки у судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. З урахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у зв'язку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності - 55% , встановлення третьої групи інвалідності, у судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 25 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial