Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

18 грудня 2013 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування своїх вимог, зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає по сусідству у квартирі [ADDRESS]. Залиття її квартири відбувалось неодноразово. Обстеженням, проведеним комісією ДП ЖЕУ встановлено, що каналізаційні труби у туалеті квартири відповідача перебувають у аварійному стані та потребують заміни. Однак відповідач відмовляється здійснювати відповідний ремонт, внаслідок чого відбувається періодичне залиття її квартири. Відповідач притягували до адмінвідповідальності, однак він будь-яких дій щодо здійснення ремонту труб не вчинив. 08 вересня 2013 року знову відбулось чергове затоплення її квартири. По вказаному факту 10 вересня 2013 року був складений акт ТОВ «Ліра ЛТД». Вона черговий раз звернулась до відповідача вирішити дану ситуацію в позасудовому порядку, однак відповідач відмовився будь-яким чином відшкодувати шкоду, заподіяну залиттям. Своєю недбалістю [PERSON] причинив їй матеріальну шкоду у розмірі 909 грн.00коп., та моральну шкоду, яка виразилась у її душевних стражданнях, оскільки вона змушена проживати у таких умовах, оскільки її кухня і ванна кімната приведені у непридатний стан, також її чоловік учасник ліквідації на ЧАЕС, побачивши стан кухні та ванної кімнати, також був рознервований настілки, що був змушений лікуватись стаціонарно, і їй доводилось за ним доглядати. Моральну шкоду позивач оцінює у 2000 грн.. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну залиттям квартири в сумі 909 грн. 00 коп., витрати на проведення ремонтно-будівельного дослідження в сумі 500 грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 2000 грн., а також судові витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подавав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом з достовірністю встановлено, у відповідності до договору дарування та витягу з реєстру прав власності [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6-8). Як достовірно встановлено у судовому засіданні у квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON](а.с.38-45,53). На підтвердження факту залиття квартири позивачки був складений акт представниками ТОВ «Ліра ЛТД» від 10 вересня 2013 року, де зазначено, що дійсно у зв'язку із недбалістю мешканця кв.[ADDRESS] [PERSON] відбулось залиття [ADDRESS]. При обстеженні квартири [ADDRESS] виявлено мокра пляма на стелі в туалетній кімнаті. Також слід відмітити, що мешканці кв.16 неодноразово заявляли о залитті квартири по халатності мешканця квартири [ADDRESS]. (а.с.11) У відповідності до актів та протоколу про адмінправопорушення, залиття квартири [ADDRESS] відбувалось неодноразово з вини відповідача [PERSON] (а.с.38-45) Відповідно до висновків № 115-6 експертного будівельно-технічного дослідження, вірогідною причиною затоплення квартири [ADDRESS], являється перелив води через зріз сантехнічних приборів в кв. [ADDRESS], і як наслідок надмірна кількість води на полу, та у випадку неякісної гідроізоляції проникнення через перекриття вологи на стелю та стіни квартири, яка розташована внизу. Вартість будівельно-відновлюваних робіт по ремонту у квартирі [ADDRESS] з врахуванням вартості необхідних матеріалів, з врахуванням діючого в даний час порядку формування договірної ціни на роботи та послуги у будівництві складає 909 грн. на час проведення експертизи(а.с.15-49). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, у правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди: не позивач доводить наявність вини відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Згідно із ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з вини відповідача було заподіяно матеріальної шкоди позивачці внаслідок залиття квартири. Наведена обставина підтверджується актом ТОВ «Ліра ЛТД» будівельно-технічним дослідженням та відповідачем не спростована. Вирішуючи питання про визначення розміру шкоди, суд виходив із висновків будівельно-технічного дослідження № 115-6. У суду немає підстав ставити під сумнів наведене дослідження, в зв'язку з тим, що його проведено фахівцем, який має відповідну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судово-будівельних експертиз. В зв'язку з викладеним, а також з врахуванням положень ст. 1192 ЦК України, суд визначає розмір заподіяної шкоди в сумі 909 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає, що підлягають стягненню також витрати на проведення будівельно-технічного дослідження у сумі 500 грн. 00 коп., оскільки позивач сплатила вказану суму коштів для надання доказів в підтвердження суми позову, тому вона є шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України, до того ж на підтвердження вказаних витрат суду надана квитанція(а.с.4). Стосовно вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації. Відповідно до п.3 Постанови ПВС від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За змістом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З'ясовуючи підстави заподіяння моральної шкоди, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, суд враховує характер правопорушення, а саме, що місцем події є оселя позивача, в якій вона мешкає, глибину її фізичних та душевних страждань, а саме знаходження позивача у несприятливих для проживання умовах, порушення її звичного способу життя, необхідністю використання додаткових зусиль для повернення квартири у первісний стан. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачеві заподіяну моральну шкоду, яку слід стягнути з відповідача. Разом з тим, на думку суду, розмір шкоди, зазначений у позові не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких позивач зазнала, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача 500 грн. моральної шкоди. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем та підтверджені документально(а.с.1), у виді судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. Щодо стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування по справі. У відповідності до ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження таких витрат, позивачем суду надана квитанція №14 від 11 грудня 2013 року, з якої вбачається, що вона сплатила 200 грн. за отримання юридичної допомоги(а.с.5). Разом з тим, з даної квитанції не вбачається, що витрати по складанню позовної заяви та підготовки матеріалів по цивільній справі були понесені по даній цивільній справі, не вбачається, який час витрачено виконавцем правової допомоги по складанню позову та підготовці матеріалів по справі. У зв'язку з цим та з врахуванням того, що безпосередньо у судовому засіданні позивачеві не надавалась правова допомога, вказана квитанція про витрати на юридичну допомогу на думку суду не може слугувати доказом надання у даній цивільній справі правової допомоги позивачці поза судовим засіданням з метою вчинення окремої процесуальної дії та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. В зв'язку з цим, у суду немає достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. На підставі викладеного й

Outcome: partial