Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

24.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання Додаткового договору №2 до Договору поруки недійсним. В обґрунтування вимог зазначив, що з [INFO] перебуває в шлюбі з [PERSON]. 11.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ML- Р00/135/2008, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 32 800,00 дол. США. Одночасно, 11.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та дружиною позивача [PERSON] було укладено Договір поруки №SR- Р00/135/2008, відповідно до умов договору остання поручилася за виконання зобов'язань по кредитному договору, розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою становить 32 800,00 дол. США. 18.03.2011 року ПАТ «ОТП Банк», згідно умов Договору купівлі-продажу кредитного портфелю, відступило право вимоги за Кредитним договором №ML- Р00/135/2008 ТОВ "ОТП Факторинг Україна". Водночас, у вересні 2014 року позивачу стало відомо, що 15.07.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та дружиною позивача [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Договору поруки №SR- Р00/135/2008, згідно якої остання поручилася за [PERSON] по кредитному договору №ML- Р00/135/2008, сума непогашених зобов'язань за яким складає 34 187,37 дол. США. Позивач вказує, що про існування Додаткового договору №2 не був обізнаним, згоди на його укладення не надавав, водночас, такий договір виходить за межі дрібного побутового. За таких обставин, посилаючись на положення ст. 65 СК України, просив Додатковий договір №2 до Договору поруки №SR- Р00/135/2008 визнати недійсним. 28.01.2014 року представники позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, в направлених на адресу суду запереченнях вказав, що позовні вимоги не визнає, оскільки Додатковий договір було укладено у відповідності до вимог чинного цивільного законодавства. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] з 12.09.1976 року, що підтверджується Свідоцтвом по укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 12.09.1976 року. 11.09.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR- Р00/135/2008, відповідно до умов договору остання поручилася за виконання зобов'язань по кредитному договору, укладеного між Банком та громадянином [PERSON], в повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до п. 2.2. Додаткового договору зазначено, що розмір боргових зобов'язань на момент укладення договору становить 32 200,00 дол. США.. На укладення вказаного договору, у відповідності до вимог ст. 65 СК України, надавалася згода [PERSON], про що свідчить розписка останнього на примірнику договору поруки. 15.07.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Договору поруки №SR- Р00/135/2008, згідно якої остання поручилася за [PERSON] по кредитному договору №ML- Р00/135/2008. Відповідно до п. 2.2. Додаткового договору зазначено, що розмір боргових зобов'язань на момент укладення договору становить 38 316,70 дол. США.. Разом з тим, позивач зазначає, що на укладення вказаного договору ним згода не надавалася, що є підставою для визнання його недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 65 СК України, дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до ст. 31 ЦК України, правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість. Як вбачається з Додаткового договору №2, положеннями останнього збільшується відповідальність [PERSON] перед ПАТ «ОТП Банк» з 32 200,00 дол. США до 38 316,70 дол. США, з огляду на що вказаний договір не можна вважати дрібним побутовим, оскільки вказане буде суперечить положенням ст. 31 ЦК України щодо того, що договір вказаної категорії стосується предмета, який має невисоку вартість. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи все викладене, оскільки стороною позивача доведено, що договір від 15.07.2011 року було укладено без згоди [PERSON], що є підставою для визнання договору недійсним з підстав, визначених СК України, суд приходить до висновку, щопозовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved