Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

I.Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 18 серпня 2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №460; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], на її користь щомісячно на дитину не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; судові витрати по справі покласти на відповідача та стягнути з нього на її користь, сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 серпня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Подружнє життя не склалося, тому з весни 2018 року вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на життя. Відповідач працює офіційно у інспекційному органі ТОВ "ПЦТА" технічним експертом, отримує заробітну плату, зобов'язаний утримувати дитину. Аліменти нікому не платить. Вважає недоцільним зберігати шлюб. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка у підготовче засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову (а.с. 31). Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с. 32). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Виходячи з наведеного, відповідно до ч.2 ст.211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Враховуючи, що сторони у підготовче засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і ухвалює рішення про задоволення позову. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18 серпня 2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб між\~[PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис за №460, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Сторони від сумісного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, де батьком зазначений [PERSON] (а.с.8). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч.1\~ст.55 СК України\~дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до приписів ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183\~СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ч.3 ст.184\~СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У звязку з тим, що позивачка подала до суду позовну заяву з двома вимогами: щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а сплатила судовий збір лише за вимогу про розірвання шлюбу, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, таким чином на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає сума судового збору пропорційно розміру заявлених позовних вимог. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved