Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на її користь з відповідача для утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 600 грн. щомісячно на 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття. . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення Костопільського районного суду від 22.06.2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 05.05.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що такий розмір аліментів є меншим за мінімальний, будь-якої додаткової матеріальної підтримки відповідач на утримання доньки не надає. З часу винесення судом рішення про стягнення аліментів значно зросли ціни на продукти харчування та збільшилися соціальні стандарти і на утримання дитини потрібно більше коштів. Вказує, що на цей момент вона є безробітною, а тому її матеріальне становище є скрутним, враховуючи викладене просить суд задоволити її позовні вимоги. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленному законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] від 15.03.2010 року (а.с.5). Згідно довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1137 від 02.08.2019 року неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.7). Встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області № 564/1092/15-ц від 22.06.2015 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 05.05.2015 року і до досягнення донькою повноліття. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2020 року становить - 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395 грн. Встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 600 грн. щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України є обґрунтованими. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просила суд, збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної доньки у розмірі 2000 грн., однак належних та допустимих доказів, того, що заробіток позивача є достатнім для стягнення аліментів у цьому розмірі позивачем суду надано не було. [PERSON] також не надала суду доказів про те, що у відповідача у власності перебувають об`єкти нерухомості та земельні ділянки, одну з яких він надає в оренду та отримує від цього прибуток. Враховуючи викладене та вимоги розумності та справедливості, та те що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, матеріальне становище позивача суд дійшов висновку про доцільність збільшення розміру аліментів, встановивши їх у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (мінімальний розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру). На підставі викладеного,

Outcome: approved