Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

13.09.2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 0616/2959/12 від 09.08.2012 року, в частині розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення сином повноліття. Виконавчий лист № 0616/2959/12р. від 09.08.2012р., який перебуває на виконанні Новгород-Сіверського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області після сплати відповідачем заборгованості по аліментах на утримання неповнолітніх дітей відкликати. А також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього непрацездатного сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня звернення до суду і довічно, допустивши стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. В обґрунтування позову зазначила, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхніх спільних дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідач вказані кошти не сплачує та має заборгованість в розмірі 67 305 грн. 68 коп. Позивач працює, отримує заробітну плату в розмірі 3900 грн., однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для утримання дитини. Позивач не взмозі забезпечити дітям належне харчування, навчання, оздоровлення. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача, занадто низький. Також на утриманні позивача перебуває син [PERSON], який досяг повноліття, однак є інвалідом групи «А»-безтерміново і потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на повнолітного непрацездатного сина. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, у ньому зазначених. Відповідач в судове засідання також не зявився. Надіслав до суду відзив, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму. В решті вимог просив відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], та повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та повністю перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою №765 від 05.07.2018р., виданою ОСББ «Звягель» (а.с. 6). Згідно виконавчого листа №0616/2959/12 від 09.08.2012р. з відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.3). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року 1559, з 01.12.2018 року 1626 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2018 року 1860 грн., з 01.07.2018 року 1944 грн., з 01.12.2018 року 2027 грн. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання неповнолітнього сина у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, комунальні послуги, канцелярські витрати, ліки. Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, враховує визнання відповідачем позовних вимог про сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина, приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог у вказаній частині і визначає розмір аліментів ј частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно. Збільшений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Виконавчий лист №0616/2959/12р. від 09.08.2012р. який перебуває на виконанні Новгород-Сіверського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області після сплати відповідачем заборгованості по аліментах на утримання неповнолітніх дітей відкликати. Крім того, згідно ст.198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу допомогу надавати. Відповідно до довідки акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №118909, [PERSON], [INFO], має першу групу інвалідності групи «А» (інвалід з дитинства), посвідчення діє безтерміново. Потребує постійного стороннього нагляду та догляду (а.с. 8). Відповідач стверджує, що не може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина, оскільки він має іншу сімю, і також на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, дружина і похилого віку бабуся і він також несе витрати на їх утримання (про що надав довідку про його заробітну плату, копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження сина [PERSON]). При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина суд враховує, що утримувати повнолітнього сина є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Встановлено, що основні витрати по утриманню повнолітнього сина на даний час несе позивач, з якою проживає повнолітній син, який з народження має 1-у групу інвалідності, яка призначена безтерміново, являється матеріально малозабезпеченим, потребує стороннього догляду і самостійно не може себе матеріально забезпечити, а відповідач навіть не сплачував вчасно аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. Враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання, що відповідач має можливість надавати допомогу своєму повнолітньому сину, оскільки за станом здоров'я не позбавлений можливості працювати та утримувати своїх дітей. Таким чином, враховуючи положення діючого законодавства, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, суд визначає, що поданий позов в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно підлягає задоволенню повністю. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина в межах стягнення суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак встановлені підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved