Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Дельта банк» про захист прав споживачів, повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 27 серпня 2014 року між сторонами був укладений Договір №20000008467445 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США у сумі 5 126,68 доларів США, строком дії Вкладу один місяць, тобто до 26 вересня 2014 року. Однак, на неодноразові звернення позивача про повернення внесеного нею вкладу, банк повернути їй всю суму коштів відмовляється, чим порушує взяті на себе зобов»язання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд стягнути з відповідача строковий банківський вклад в сумі 5 126,68 доларів США, згідно договору №20000008467445 строкового банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» від 27 серпня 2014 року та завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування стягнення моральної шкоди вказала, що внаслідок неправомірних дій банку їй було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає в безперервному моральному стражданні, пов»язаному із неповерненням її коштів, різкому погіршенні стосунків в сім»ї, погіршенні стану здоров»я, втраті життєвих зв»язків. Представник ПАТ «Дельта банк» в судовому засіданні позовних вимог не визнала, проти їх задоволення заперечила та суду пояснила, АТ «Дельта Банк», в повному обсязі виконав свої зобов'язання по договору № 20000008467445 строкового банківського вкладу, а саме: прийняв грошові кошти від [PERSON] в сумі 5 126, 68 дол.США, розмістив їх на депозитному рахунку та протягом терміну дії вкладу нараховував відсотки, які потім в сумі 32,89 дол. США, разом з сумою вкладу повернув [PERSON], шляхом перерахування на її власний поточний рахунок, вказаний нею в договорі. Тобто, з моменту перерахування банком коштів з депозитного рахунку та зарахування цих коштів на власний поточний рахунок [PERSON], набувачем та власником даних коштів є саме [PERSON], а не АТ «Дельта Банк». Після перерахування банком коштів на поточний рахунок вкладника, який вказується самим вкладником в договорі строкового банківського вкладу, зобов'язання банку по поверненню вкладу та відсотків вважаються виконаними в повному обсязі. Після повернення АТ «Дельта Банк» [PERSON] суми вкладу та нарахованих відсотків за вкладом на її поточний рахунок, між банком та позивачем виникли правовідносини банківського рахунку, які регулюються укладеним між сторонами договором банківського рахунку фізичної особи № 003-19525-191112 від 19 листопада 2012 року, відповідно до норм глави 72 ЦК України "Банківський рахунок", Законів України «Про банки і банківську діяльність», та нормативно-правових актів Національного банку України. Однак, на момент звернення 03 жовтня 2014 року [PERSON] до банку про видачу коштів, які вже перебували в її розпорядженні та у її власності, з її поточного рахунку діяла Постанова Правління Національного Банку України від 29 серпня 2014 року №540 "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», до якої Постановою Правління НБУ № 591 від 22 вересня 2014 року було внесено зміни. Відповідно до п. 9 вказаної Постанови, всі банки України зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Крім того, АТ «Дельта Банк» листом від 04.10.2014 року було роз'яснено позивачу, що видача Банком грошових коштів з поточного рахунку в іноземній валюті, що перевищує зазначений еквівалент, здійснюється у національній валюті після виконання банком заяви на продаж іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта.Проте, позивачка [PERSON] не звернулася до банку з відповідною заявою щодо продажу валюти, яка знаходиться на її поточному рахунку. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив 27 серпня 2014 року [PERSON] та Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», уклали Договір №20000008467445 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США, відповідно до якого позивач передала на депозитний рахунок [NUMBER], а Банк прийняв грошові кошти у сумі 5 126,68 доларів США, строком дії вкладу один місяць, тобто до 26 вересня 2014 року. Пунктом 1.4 Договору передбачено, що процентна ставка на суму вкладу становить 9,5 процентів річних. Згідно п. 1.9 Договору, нараховані проценти за вкладом виплачуються Вкладнику одночасно з повернення суми вкладу по закінченню строку залучення вкладу, зазначеного в п.1.3 цього Договору та з врахуванням п.1.11 цього Договору, або в день продовження дії цього Договору, а також в інший термін дострокового припинення дії цього Договору у випадках, передбачених цим Договором та Правами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватись з використання електронних платіжних засобів [NUMBER], відкритий на ім»я Вкладника в установі Банку. Нараховані проценти суму вкладу не збільшують. Пунктом 1.10 Договору передбачено, що вклад виплачується вкладнику по закінченню строку залучення вкладу за цим Договором, зазначеного в п.1.3 цього Договору та з врахуванням п.1.11 цього Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів [NUMBER], відкритий на ім»я вкладника в установі Банку. Відповідно до п.1.13 Договору, у випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього Договору або про бажання зняти частину вкладу до закінчення строку, зазначеного в п.1.3 цього Договору або продовженого відповідно до умов, викладених в п.1.11 цього Договору, дія цього договору вважається припиненою достроково, а Банк виплачує Вкладнику весь вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на рахунку, за ставкою: 0,01 процентів річних. При цьому, Вкладник зобов»язаний письмово повідомити Банк про вимогу повернення Вкладу або його частини не менш ніж за три банківські дні до очікуваної дати повернення. Як встановлено в судовому засіданні, 03 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до Тернопільського відділення Банку письмову вимогу про розірвання Договору та повернення їй грошових коштів на загальну суму 5 126,68 доларів США. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 Цивільного Кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу, відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 Кодексу). Як встановлено в судовому засіданні із, наявної при матеріалах справи, виписки по поточному рахунку [PERSON] [NUMBER] сума неповернутого банківського вкладу відповідачем [PERSON] за укладеним договором банківського вкладу, складає 4 682 (чотири тисячі шістсот вісімдесят два) долари США 63 центи, що еквівалентно (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 05.01.2015 року 100 доларів США:1576,8556 гривень) 73 838 (сімдесят три тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 31 коп. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості по договору банківського вкладу (депозиту) є підставними, а тому слід стягнути кошти у користь [PERSON] в розмірі 4 682 долари США 63 центи, що еквівалентно 73 838 грн. 31 коп., які обліковуються на рахунку [NUMBER] в ПАТ «Дельта банк», на підставі укладеного між сторонами Договору №20000008467445 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США від 27 серпня 2014 року. Також, в своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь 10 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що за час безрезультатних звернень до Тернопільського відділення ПАТ «Дельта банк» щодо повернення банківського вкладу, внаслідок неправомірних дій Банку [PERSON] було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у безперервному моральному стражданні, пов»язаному із неповерненням вкладу, через що суттєво погіршились її сімейні стосунки та відносини, часто виникають конфліктні ситуації. Через постійну нервозність та психологічну напруженість порушились звичні умови та ритм життя. Відповідно до роз»яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині відшкодування їй моральної шкоди до задоволення не підлягають, оскільки позивачем не представлено доказів про заподіяння їй діями відповідача моральних страждань внаслідок неповернутої суми банківського вкладу. Таким чином, суд вважає, що в цій частині позову, слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: partial