overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

26.11.2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , померлим [INFO] , посилаючись на те, що він і покійний громадянин [PERSON] є родичами, тобто він є рідним сином останнього. Встановлення даного факту заявнику потрібно для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті батька, оскільки прізвище заявника " [PERSON] ", а прізвище батька згідно документів - " [PERSON] ". Заявник в судовове засіданя не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Ширяївської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8) після смерті якого відкрилася спадщина. У зв`язку з розбіжністю написання прізвищ син померлого, [PERSON] , не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується інформаційним листом Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с. 9). Факт родинних відносин підтверджується: копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 10.04.1984 року (а.с. 10), копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (а.с. 11-12), копією довідки Ширяївської селищної ради Одеської області № 306 від 30.08.2019 року (а.с. 11). Судом досліджено копію спадкової справи № 279/2019 року, заведеної після смерті [PERSON] . Судом встановлено відсутність інших спадкоємців померлої, що свідчило б про наявність спору про право та унеможливило б розгляд справи у порядку окремого провадження. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суді з заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Враховуючи наявність беззаперечних доказів наявності родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] , суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

26.11.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 21 листопада 2015 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №309. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON] 2016 року народження. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них з відповідачкою різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачкою спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу, суперечить інтересам позивача. Наполягає на розірванні шлюбу. У підготовчому судовому засіданні 04.01.2021 року позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на пимирення був не згоден. У підготовчому судовому засіданні 04.01.2021 року відповідачка позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, на пимирення була не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] про укладення шлюбу виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області. (а.с. 8). Від спільного життя сторони мають сина [PERSON] 2016 року народження, що підтверджується ксерокопією свідоцтв про народження (а.с. 9). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу відповідачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

26.12.2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 18 жовтня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем в Ольгопольській сільській раді Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 03. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили по тій причині, що з відповідачем склалися неприязні відносини. Поновлювати шлюбні відносини не бажає, тому просила суд шлюб розірвати, сина залишити на її вихованні, прізвище залишити "[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 18 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в Ольгопольській сільській раді Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 03. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, сина залишити на вихованні позивачки. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позивачці слід залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації "[PERSON]". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

26.12.2014 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Вказує, що з відповідачем з 19 серпня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від яких мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає, отримує достатню заробітну плату, тому може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні 17.02.2015 року позивач [PERSON] позов підтримує, вказує, що відповідач не надає допомоги в добровільному порядку, тому вона вимушена звертатися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 17.02.2015 року проти задоволення позову заперечує, вказує що він надає добровільно гроші на утримання дитини в розмірі 700 грн. на місяць, купує продукти харчування. Крім того, його батько також надає позивачу гроші на утримання доньки. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено поясненнями сторін відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України, що не потребує доказуванню, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.08. 2005 року, від яких мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], а.с.4,5. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов'язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Таком чином, суд враховує дохід відповідача, який згідно довідки ТОВ "Кривбасремонт" складає в середньому на місяць 4300 грн. /25795 : 6 міс./, відсутність інших утриманців. При вказаному доході відповідача, відсутності утриманців, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісяця, задовольнивши позов в повному обсязі. Вказаний розмір аліментів буде складати близько 1074 грн., що при наявності допомоги з боку матері, буде перевищувати мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб, в розмірі 1218-1378 грн., встановлений ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та буде достатнім, для утримання малолітньої дитини. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, позов задоволено, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України. На підставі ст.180,181-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

26.12.2014 р. Чорнобаївським районним судом винесено рішення по справі за позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. При винесенні судом даного рішення не було вирішено одну з позовних вимог, а саме не стягнуто штраф за порушення умов договору іпотеки в сумі 3175,00 грн. В судовому засіданні представник позивача - Новікова Ю.В. підтримала ініціативу суду про ухвалення у даній справі додаткового рішення з приводу стягнення штрафу, пояснила, що земельна ділянка не була застрахована в період з 10.04.2014 р. по 16.04.2014 р. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти винесення додаткового рішення, просив відмовити у задоволенні даної вимоги оскільки змінився власник земельної ділянки переданої в іпотеку, договір укладався з іншою особою, а також просив застосувати позовну давність до даної вимоги. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши рішення суду від 26.12.2014 р. та матеріали справи, суд дійшов до висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, з наступних підстав. Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, що беруть участь в розгляді справи, чи з власної ініціативи, ухвалює додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до п.3.3.4. договору іпотеки №ДІ-00-38/08 від 03.03.2008 р., іпотекодавець зобов'язаний на період дії договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість. Відповідно до п.4.2. договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 5% від вартості нерухомості, за невиконання п.3.3.4. договору іпотеки. Згідно державного акта серії ЯЗ №043045 від 24.02.2010 р. [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 0,2077 га., що розташована по [ADDRESS] (а.с.68), яка є предметом іпотеки за договором іпотеки №ДІ-00-38/08. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] штрафу за порушення умов договору іпотеки в сумі 3175,00 грн. підлягає до задоволення, оскільки встановлено порушення умов п.3.3.4. даного договору, за що передбачена відповідальність згідно п.4.2 договору іпотеки, стосовно даної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а тому у даній справі необхідно винести додаткове рішення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

26.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.11.2011 року у Андріївській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №22. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку Богдану, [INFO]. Обгрунтовує свої вимоги тим, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Подружні відносини припинені, однією сім"єю не мешкають з 2012 року. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Братко". Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.11.2011 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Богдана, [INFO]. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено гарної родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Подружні відносини припинені, однією сім"єю не мешкають з 2012 року. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

26 березня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 08 жовтня 1988 року у Коломийському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 470. Від шлюбу з відповідачем діти повнолітні. З самого початку спільного проживання у них складалися хороші відносини, вони любили та поважали один одного, однак з часом сімейні відносини погіршились з вини відповідача. Між ними почали виникали сварки, образи, непорозуміння. Вони не можуть прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Відповідач зраджує в подружній вірності, дома не ночує, вживає спиртні напої, в нетверезому стані ображає її нецензурними словами. Така його поведінка негативно впливає на стан її здоров'я та призвела до того, що вони втратили почуття поваги та любові одне до одного. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 08 жовтня 1988 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Коломийському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 470 /а.с.4/. Діти від шлюбу з відповідачем повнолітні. З самого початку спільного проживання у них складалися хороші відносини, однак з часом вони погіршились з вини відповідача. Між ними почали виникали сварки, образи, непорозуміння. Вони не можуть прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Відповідач зраджує в подружній вірності позивачці, дома не ночує, вживає спиртні напої, в нетверезому стані ображає її нецензурними словами. Така його поведінка негативно впливає на стан її здоров'я та призвела до того, що вони втратили почуття поваги та любові одне до одного. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

26 березня 2020 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 27 листопада 2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 21 600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.рrivatbank.ua; або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розмішені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

26 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , [INFO] . Для оформлення спадкових прав заявник не може звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення нотаріальної дії, оскільки в свідоцтві про народження заявника в графі «мати» зазначена [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заявник надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Богданівської сільської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявник є [PERSON] , [INFO] . [PERSON] ( [PERSON] російською) народився [INFO] , в графі мати зазначено " [PERSON] " - російською, в графі батько " [PERSON] " - російською, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 12) Відповідно до дублікату свідоцтва про народження від 08.10.2020 серії [NUMBER] (українською мовою), [PERSON] народився [INFO] , в графі мати зазначена [PERSON] . (а.с. 13) [PERSON] , [INFO] , уроджена с. Дмитрівка Оржицького району Полтавської області, померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.07.2020 [NUMBER] . (а.с. 10) [PERSON] мешкала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , по 1/2 частині кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2011 р.№508, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори Шкицькою Ю.А.(а.с. 14.) Зібраними у\~справі доказами\~підтверджується,\~що [PERSON] \~та « [PERSON] »\~ одна\~людина,\~а зазначення\~українською мовою\~в повторному\~свідоцтві пронародження заявника в графі мати прізвище « [PERSON] » є помилкою у зв`язку з перекладом з російської мови на українську мову. Перелік фактів, які можуть бути встановлені судом зазначені у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Встановлення вищевказаного факту необхідно заявнику для належного оформлення спадкових прав.

Outcome: approved