overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона працювала в МКП Цюрупинськ - Комунгосп на посаді головного економіста. Власником підприємства була Цюрупинська міськрада. На підставі наказу від 18.04.2011 року її посаду було скорочено, але після оскарження даного звільнення рішенням Цюрупиньского районного суду від 21.02.2012 року її поновлено на посаді та стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу. Загальна сума стягнень невиплаченої заробітної плати становить 98879,83 гривень. У грудні 2012 року розпочато процедуру ліквідації МКП Комунгосп і ліквідатор донарахував невиплачену заробітну плату з іншими сумами, загалом на 64799,33 гривень. Після підрахунків невиплачені кошти становлять суму у 76617,41, яку і просить стягнути. Окрім того, пояснила, що майно ліквідаованої юридичної особи було передано іншій юридічній особі, у зв'язку з цим було неможливо провести виплати за рахунок цього майна. Представник позивача позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнала та посянила, що Цюрупинська міська рада не є належною стороною у справі. МКП Комунгосп ліквідовано, всі можливі виплати були здійснені. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія ухвали Господарського суду Херсонської області від 18.12.2013 року про ліквідацію юридичної особи банкрута МКП «Цюрупинськ комунгосп» з виключенням її з ЄДРПО України. Таким чином, оскільки юридичну особу МКП « Цюрупинськ комунгосп» ліквідовано, що підтверджено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 18.12.2013 року і це потягло за собою припинення повноважень Ліквідатора, то правонаступництво є недопустимим. Окрім того, судом враховано, що відповідно до п.6 ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги не задоволені за відсутністю майна, вважаються погашеними. Таким чином, суд вважає, що підстав задовольняти даний позов немає, оскільки правонаступництво після завершення ліквідаційної процедури не передбачене і на даний час жодна юридична особа не несе зобов'язань по виплаті невиплаченої заробітної плати [PERSON] Відповідно до ст.ст. 10, 60, 169, 212-215, ч.3 ст. 209, 367 ЦПК України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із даною заявою. В заяві вказала, що вона народилась [INFO] року, батько [PERSON], матір [PERSON]. У свідоцтві про народження помилково зазначено ім'я матері як "[PERSON]". [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний запис. У неї виникли труднощі з прийняттям спадщини у зв'язку із вказаними неточностями. Просить встановити факт родинних відносин, що вона є дочкою [PERSON], померлої [INFO] року. Заявник подала заяву про підтримання заяви та розгляд справи за її відсутності. Від Олешківського відділу РАЦС надано заяву про розгляд спарви за відсутсності представника. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, батьком є [PERSON], матір - [PERSON]. У свідоцтві про народження помилково зазначено ім'я матері як "[PERSON]". [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис №71. Надано свідоцтво про смерть [NUMBER] У заявника наявні труднощі з прийняттям спадщини у зв'язку із вказаними неточностями. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між померлим та заявником, як дочкою та матір'ю. Зазначені вище та встановлені судом фактичні обставини вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги доволі давнім розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, фактичним припиненням шлюбних відносин вже тривалий час. Згоди відповідача на розірвання шлюбу через органи РАЦС наразі немає. Судовий збір просить покласти на відповідача. Судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач позов визнав. Суд встановив, що 24.05.1980 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". Сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, фактичним припиненням шлюбних відносин з 1993 році. Судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд встановив, що 01.03.1992 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, не спілкуються з 1993 року. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, фактичним припиненням шлюбних відносин у травні 2021 року. Вказує на покладення судових витрат на відповідача і залишення набутого у шлюбі прізвища. Судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач 08.07.2021 подав до суду заяву в якій повідомив, що позовних вимог не визнає, просив надати строк на примирення тривалістю 6 місяців. Позивач телефонограмою від 08.07.2021 заперечила проти надання строку для примирення. Суд приймає таку позицію позивача як визначальну у питанні неможливості збереження шлюбу сторін. Суд встановив, що 20.02.2014 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". Сторони є батьками доньки [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дочки, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, фактичним припиненням шлюбних відносин у травні 2021 року. Вказує на покладення судових витрат на відповідача і залишення набутого у шлюбі прізвища. Судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач заявою від 18.06.2021 визнав позов. Суд встановив, що 04.03.2015 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". Сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дітей, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 908,00 грн судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, фактичним припиненням шлюбних відносин. Шлюбні відносини фактично припинено 5 років тому. Вказала на залишення після розірвання шлюбу набутого у шлюбі прізвища « [PERSON] ». Судові витрати покласти на відповідача. Судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач позов визнав. Суд встановив, що 05.05.1990 між сторонами зареєстровано шлюб, позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". Діти сторін повнолітні, проживають окремо. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 908,00\~грн судового збору, сплаченого позивам під час звернення з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею і [PERSON], який діяв від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , 29.06.2000 року було укладено договір № 244 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Зазначений договір вони зареєстрували та посвідчили в Первомайській філії Універсальної Біржі "Південь", не знаючи про те, що згідно законодавства такий договір потребує обов'язкового нотаріального посвідчення. Всі умови договору і позивач, і відповідачі виконали. Однак на сьогоднішній день [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не бажають посвідчити договір купівлі-продажу у нотаріуса. У зв'язку із зазначеним позивач просить визнати угоду дійсною та визнати за нею право власності на зазначену квартиру. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила постановити рішення яким визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, тому наявні підстави вважати, що вони не з'явились в судове засідання без поважної причини. Заява про розгляд справи у їх відсутність не надходила. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленій належним чином, причини не явки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 29.06.2000 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ,[PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 244, який посвідчений Первомайською філією Універсальної біржі "Південь". Згідно зазначеного договору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали позивачу квартиру [ADDRESS]. Всі умови зазначеного договору позивачем та відповідачами виконані. Зазначені обставини відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України є підставою для визнання договору дійсним, а також на підставі ст.ст.316,328 ЦК України визнати за позивачем право власності на дану квартиру. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі в силу ст.ст. 220, 328 ЦК України. Слід визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачів, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, позивач проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.20) просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання спільної неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча спроможний це робити. У судове засідання сторони по справі не з'явились, але до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнав і не заперечував щодо його задоволення, однак просив не стягувати з нього судові витрати за розгляд справи оскільки являється учасником бойових дій та має відповідні пільги. За таких обставин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін, адже матеріали справи містять достатньо доказів про правовідносини, що склались між ними. Водночас, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до переконання про його задоволення без з'ясування і дослідження інших обставин справи, а з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Крім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 640,00 гривень. Твердження останнього про наявність пільг щодо понесення вказаних судових витрат судом до уваги не беруться, адже згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, лише у справах, повязаних з порушенням їхніх прав, тобто прав, як учасника бойових дій. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказала, що 04 червня 2009року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,67 га. Заявник є єдиним спадкоємцем після її смерті. Однак оформити право власності на спадкове майно вона не має можливості, оскільки існують розбіжності в прізвищах власника земельної ділянки, а саме: в актовому записі про смерть спадковдавиці вказано прізвище "Хращевська", а її свідоцтві про шлюб "Гінда" і вона не може документально підтвердити родинні відносини із бабою. За вказаної обставини, заявник позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно. В звязку з цим, просила встановити факт, що [PERSON] є її рідною бабою, яка померла 04 червня 2009року в с.Вишпіль, Черняхівського району, Житомирської області. Даний факт слід встановити для оформлення спадщини. В судове засідання представник заявниці не зявилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа Зороківська сільська рада Черняхівського району в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про слухання справи у відсутності її представника. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне для оформлення спадщини. Без встановлення факту родинних відносин таке оформлення неможливе тому, що в заявника відсутні документи, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем. Дослідивши подані до суду письмові докази: актовий запис про смерть №12 від 05 червня 2009року [PERSON] (а.с. 6), копію свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] (а.с.8), довідку Зороківської сільської ради Черняхівського району від 23 жовтня 2013 року (а.с.9), свідоцтво про народження батька заявниці (а.с.26), а також враховуючи те, що даний факт ніким не оспоряться, суд відповідно до ст.61 ЦПК України, задовольняє заяву та встановлює факт родинних відносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказала, що [INFO] року в смт.Головине, Черняхівського району, Житомирської області помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку пай. Як дружина спадкодавця вона являється спадкоємцем першої черги права спадкування за законом. Однак оформити право власності на спадкове майно заявниця не має можливості, оскільки виявилось, що в свідоцтві про шлюб її прізвище записане як "[PERSON]", а у паспорті та інших документах "[PERSON]", що не дає можливості встановити її родинні відносини із спадкодавцем та прийняти спадщину після смерті чоловіка. В зв'язку з викладеним, просила встановити факт, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року в смт.Головине Черняхівського району. В судове засідання представник заявниці [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити. Предстаник заінтересованої особи - територіальної громади в особі Головинської селищної ради Черняхівського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення такого факту в даному випадку необхідне для оформлення спадщини. Без встановлення факту родинних відносин таке оформлення неможливе тому, що в документі, що підтверджує родинні стосунки заявниці із спадкодавцем, а саме: в свідоцтві про шлюб прізвище заявниці «[PERSON]» (а.с.5), а в її паспорті та інших документах - «[PERSON]» (а.с.12). Дослідивши подані до суду письмові докази: свідоцтво про шлюб заявниці, Державний акт про право вланості на земельну ділянку виданий [PERSON], свідоцтво про смерть [PERSON], паспорт заявниці (а.с.5,6,7,9), суд знаходить підстави для встановлення факту родинних відносин заявниці із спадкодавцем. На підставі викладеного,

Outcome: approved