Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

14.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитом в сумі 27691 грн. 20 коп. Ухвалою від 15.05.2015 року відкрито провадження по справі. Ухвалою від 06.10.2015 року провадження зупинено на час хвороби відповідача. Ухвалою від 16.02.2016 року поновлено судовий розгляд справи. На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, відповідно до укладеного договору №б/н від 29.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредит. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконала, тобто не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 27691 грн. 20 коп. Заборгованість складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 15969.75 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 9226,63 грн.; заборгованість за пенею та комісією 700.00 грн., штрафні санкції в розмірі 500.00 грн.(фіксована частина) та 1294.82 грн. (процентна складова). Також позивач просить стягнути з відповідача сплачені ним при поданні заяви до суду судові витрати в розмірі 276 грн. 91 коп. В судовому засіданні 12.04.2016 року представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні 12.04.2016 року заперечувала проти задоволення позову, оскільки хворіла та не мала змоги сплатити заборгованність за кредитним договором. Під час судового засідання надала заяву про часткове визнання позовних вимог на суму 7\~769 грн. 75 коп. Також, у звязку з тяжкою та тривалою хворобою, вона є інвалідом 3 групи, не працює на даний час та отримує лише пенсію по інвалідності та з вказаної суми стягується 20% заборгованості за рішенням суду, просить зменшити розмір неустойки. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.11.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір був укладений шляхом підписання позичальником заяви (а.с.7), який разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.10-33) складає кредитний договір, датою укладання якого є дата підписання позичальником заяви позичальника. Сторони проти вказаного не заперечували. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що також підтвердила відповідач у судовому засіданні. Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов'язань належним чином не виконувала. У відповідності до статті 526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу». Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: «Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів…». Станом на 31.03.2015 року виникла прострочена заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» по поверненню кредиту у загальному розмірі 27691 грн. 20 коп.: - заборгованість за кредитом 15969 грн. 75 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 9226 грн.63 коп.; - заборгованість за пенею та комісією 700 грн. 00 коп.; - штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) 1294 грн. 82 коп. Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором та розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.5-6). Суд вважає помилковим розрахунок відповідача, оскільки квитанції про сплату боргу, які надані відповідачем, зараховувались ПАТ КБ «Приватбанк» на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Тобто, після сплати заборгованості за процентами, проводиться погашення основного боргу. Разом з цим, відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України «Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання» Згідно з частиною третьої статті 551 ЦК України «Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин,які мають істотне значення». \~ В той же час суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»\~в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, оскільки частина 3\~статті 551 ЦК України\~надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом п.6 ч.1\~ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має грунтуватися зобовязання між сторонами, є добросовістність, розумність і справедливість. \~ Положеннями ст.ст.6,\~627\~ч.1\~ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності, як і принципу справедливості, є прямою вимогою закону до договору. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.01.2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено застосування положення ч.1\~ст.551 ЦК України\~про зменшення розміру неустойки. \~\~ Істотними обставинами в розумінні ч.3\~ст.551 ЦК України, на думку Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, можна вважати, зокрема: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад. відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Судом встановлено, що невиконання [PERSON] зобовязань у строк, встановлений договором, сталося в результаті хвороби. \~ При оцінці наслідків порушення зобов'язань відповідача за кредитним договором, застосовуючи принципи добросовістності, розумності і справедливості, враховуючи відсутність чіткого нормативно закріпленого механізму зменшення розміру неустойки та те, що [PERSON] є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності з відрахуванням з вказаної суми 20% за іншим рішенням суду, суд вважає можливим і необхідним зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки на суму 1000 грн. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити частково та стягнути з останньої на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 26691 грн. 20 коп. Крім того, з відповідача відповідно до статті 88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 266 грн. 91 коп., сплачений ПАТ КБ «Приватбанк» при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial