Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Львівської міської ради та Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON], якому належала квартира [ADDRESS]. Зазначив, що оформити право власності на вказану квартиру він не зміг, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, оскільки батько за життя хоча й отримав свідоцтво про право власності на квартиру, однак належним чином не зареєстрував його. За наведених обставин державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Павлишин О.П. постановою від 22.07.2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, чому він змушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, який просять задовольнити. Представник відповідача Львівської міської ради - Феник Л.М. проти задоволення позову не заперечила, у вирішення позову покладається на розсуд суду. Відповідач - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не направила в суд свого представника, заяви про розгляд справи за відсутності такого не подала, про причини неявки не повідомила. Третя особа - Сьома Львівська державна нотаріальна контора, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, не направила в судове засідання свого представника, при цьому, в.о. завідувача нотаріальної контори подав заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності їх представника, що суд вважає за можливе. Треті особи - [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справу за їхньої відсутності не подали, про причини неявки не повідомили, натомість [PERSON] подала суду заяву, в якій зазначила, що відмовляється від частки спадкового майна, яке залишилось після смерті її чоловіка - на користь сина [PERSON] (а.с.10). Заслухавши пояснення позивача і його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу №97/2014 від 04.06.2014 року, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності № 24102-3, виданого 02.02.2009 року управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради згідно з наказом № 243-Ж-З, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON]. є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Встановлено, що іншими спадкоємцями є - треті особи [PERSON] та [PERSON], відповідно дружина позивача, з якою шлюб зареєстровано 05.09.1986 року та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7), та його матір [PERSON] Із матеріалів справи, а саме заяви [PERSON] від 11.06.2014 року вбачається, що вона відмовляється від частки спадкового майна, яке залишилося після смерті її чоловіка - [PERSON] на користь свого сина - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як встановлено, позивач звернувся в строк та у встановленому законом порядку до державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Павлишин О.П. про прийняття спадщини після смерті батька, однак, постановою від 22.07.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на спірну квартиру, оскільки відсутній правовстановлюючий документа на спадкове майно (а.с.14). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно матеріалів спадкової справи №97/2014 від 04.06.2014 року ніхто, окрім позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Згідно з абзацом 3 ч.2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухомпе майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS]. Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивач [PERSON]. як син померлого - [PERSON], та як спадкоємець першої черги за законом після його смерті, має право на спадкове майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS], беручи до уваги, що відповідач - Львівська міська рада проти задоволення позову не заперечує, третя особа - [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь сина, а мати померлого - [PERSON] теж на спадкове майно не претендує, не звернулась в нотконтору про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, а тому суд приходить до переконання, що за [PERSON]. слід визнати право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved