Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27.08.2005 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції за актовим записом № 884; стягнути з відповідача на її користь судові витрати з оплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з листопада 2014 року, з підстав нехтування відповідачем сімейними цінностями, різних поглядів на життя, виховання дитини, втрати почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Відповідач проживає з іншою сім'єю, виховує іншу дитину, збереження сім'ї неможливе. Ухвалою суду від 02.10.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.10.2018 року. Ухвалою від 30.10.2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 27.08.2005 року у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції (актовий запис №884), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] (а.с.7). Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства, фактичне припинення шлюбних стосунків, у зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, передбаченого ст. 111 СК України. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). З огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач не просила про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", з урахуванням того, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50% - стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved