Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

17.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Артемсіль» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та затримку видачі трудової книжки. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він працював у ДП «Артемсіль» з 03.03.2014 року та був звільнений на підставі наказу №282к від 18.08.2014 року з посади фінансового директора з 02.06.2014 року по ст.40 п.4 КЗпП України. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15.09.2015 року було визнано незаконним його звільнення з ДП «Артемсіль» за прогул за ст.40 п.4 КЗпП України; зобовязано ДП «Артемсіль» поновити його на роботі на посаді фінансового директора ДП «Артемсіль» м.Соледар; визнано незаконними дії ДП «Артемсіль» щодо невидачі трудової книжки та зобовязано видати йому трудову книжку, а також стягнуто з ДП «Артемсіль» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року по 15 вересня 2015 року в сумі 177495,34 грн. На виконання рішення суду, наказом від 21.09.2015 року він був поновлений на посаді фінансового директора ДП «Артемсіль», а 02.11.2015 року він був звільнений з підприємства за п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін). Відповідно до додаткового рішення суду від 11.12.2015 року з ДП «Артемсіль» на його користь було стягнуто недораховану заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року по 15 вересня 2015 року в сумі 93\~738,09 грн. з відрахуванням з цієї суми всіх передбачених законодавством податків та зобовязано видати трудову книжку серії БТ-І №3391241 на імя [PERSON]. На день його звільнення існувала заборгованість по виплаті заробітної плати за період з 02.06.2014 року по 15.09.2015 року. Наявність боргу встановлена рішеннями суду по справі №234/4185/15-ц. При цьому додатковим рішенням від 11.12.2015 року встановлено факт заборгованості з виплат вже після звільнення, тобто після 01.11.2015 року. Рішення Краматорського міського суду від 15.09.2015 року по справі №234/4185/15ц виконано лише частково. Відповідачем так і не здійснено виплату заборгованості із заробітної плати у повному обсязі. Залишок невиплачених коштів складає 56751,56 грн. Всупереч вимог ст.47 КЗпП України у день звільнення йому не було видано трудову книжку, що є грубим порушенням трудового законодавства. Відповідачем до теперішнього час так і не видано йому трудової книжки. З урахуванням уточненого позову, позивач просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку заробітної плати та невидачу трудової книжки - з 03.11.2015 року по день постановленні рішення по цій справі, виходячи з його середньодобового заробітку в розмірі 841,37 грн., враховуючи обовязкові податки та збори. У судовому засіданні, на якому був присутній позивач, останній підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Посилаючись на підстави, як неповний розрахунок по заробітній платі з ним - невиплачена повністю заробітна плата по рішенню суду, та за затримку трудової книжки при звільненні. Він дійсно 3.11.2015 р. відмовився отримувати трудову книжку, у неї були відсутні записи про попередні місяця роботи. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки трудової книжки з 03.11.2015 р. по день постановлення рішення по справі , виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 841, 37 грн. Затримка трудової книжки є грубим порушенням трудового законодавства, та є підставами для стягнення середньої заробітної плати за час її затримки відповідачем. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що 15.09. 2015 року Краматорським міським судом було постановлено рішення та 11.12.2015 року додаткове рішення за позовом [PERSON] до ДП «Артемсіль», відповідно до якого [PERSON] було поновлено на роботі, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 271\~233,43 грн. та зобовязано видати трудову книжку. В частині поновлення на роботі та сплати середнього заробітку у сумі 271\~233,43 грн., ДП «Артемсіль» рішення було виконане належним чином та в повному обсязі, згідно з вимогами діючого законодавства, з утриманням з вказаної суми всіх обовязкових податків та зборів. Тому посилання позивача на той факт, що відповідач не доплатив йому суму 56751,56 грн. є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Відділом кадрів ДП «Артемсіль» 03.11.2015 року позивачу було запропоновано отримати дублікат трудової книжки, однак останній відмовився та написав заяву з проханням поновити записи трудової книжки та видати її дублікат. На виконання вказаної заяви та постанови державного виконавця, ДП «Артемсіль» були здійснені окремі заходи по відновленню записів трудової книжки, а саме скеровані відповідні листи до місць роботи [PERSON] з проханням надати довідки на підтвердження трудового стажу роботи на підприємстві (організації). Відповідні довідки на підтвердження трудового стажу були отримані підприємством від усіх, необхідних для поновлення трудової книжки, підприємств та організацій, окрім ТОВ «Вугледобувне підприємство «Донметпром шахта №4» (ЄДРПОУ 34657930), лист від якого було повернуто у звязку із закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні, що вказує на фактичну відсутність даного підприємства за його місцезнаходженням. Додатково, підприємством було надіслано відповідний лист до Державного архіву Донецької області від 14.11.2016 року №10/30-29 з проханням підтвердити трудовий стаж роботи [PERSON] на зазначеному вище підприємстві, на що було отримано відповідь, що за фондами державного архіву вказану інформацію надати неможливо. Раніше у судовому засіданні позивач давав пояснення та підтвердив, що 3.11.2015 р. він відмовився отримувати дублікат трудової книжки , яка раніше була загублена підприємством, так як у ній були відсутні записи про попередні місця його роботи, а була тільки запис про роботу у відповідача. Таким чином, вина ДП «Артемсіль» у несвоєчасній видачі трудової книжки відсутня. Вислухав пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенні з наступних підстав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у ДП «Артемсіль» м. Соледар з 03.03.2014 року на посаді фінансового директора. Наказом від 18.08.2014 року №282к позивач був звільнений з посади фінансового директора на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15.09.2015 року у справі №234/4185/15-ц за позовом [PERSON] до ДП «Артемсіль», звільнення позивача було визнано незаконним, позивач був відновлений на посаді фінансового директора ДП «Артемсіль» м.Соледар. а.с.-15-16 , стягнуто з ДП «Артемсіль» на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року по 15 вересня 2015 року у сумі 177495,34 грн. а.с.-15-16. Додатковим рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11.12.2015 року, було стягнуто з ДП «Артемсіль» недораховану заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року по 15 вересня 2015 року у сумі 93738,09 грн. з відрахуванням з цієї суми всіх передбачених законом податків та зобовязано видати трудову книжку серії БТ-І №3391241 на імя [PERSON] а.с.-18. Зазначені судові рішення набрали законної сили. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №48887563 від 01.10.2015 року державним виконавцем ДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/234/2430/15 про стягнення з ДП «Артемсіль» на користь [PERSON] заробітної плати за час вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року по 15 вересня 2015 року у сумі 177 495,34 грн. а.с.-20. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №49715985 від 23.12.2015 року державним виконавцем ДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-др/234/19/15 про стягнення з ДП «Артемсіль» на користь [PERSON] недорахованої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року по 15 вересня 2015 року у сумі 93738,09 грн. та видачі трудової книжки а.с.21. Як вбачається з довідки ДП «Артемсіль» №193 від 05.11.2015 року, на виконання рішення суду, згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №48887563 від 01.10.2015 року, підприємством була нарахована заробітна плата позивачу за час вимушеного прогулу з 02 червня 20144 року по 15 вересня 2015 року у сумі 177 495 грн. 34 коп. [PERSON] вказаної суми було утримано 34827,57 грн. податків та обовязкових платежів та платіжним дорученням №1605 від 05.11.2015 року перераховано на особовий рахунок позивача 142 631,77 грн. а.с.-49-50. Як вбачається з довідки ДП «Артемсіль» №221 від 28.12.2015 року, на виконання рішення суду, згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №49715985 від 23.12.2015 року, підприємством була нарахована заробітна плата позивачу за час вимушеного прогулу з 02 червня 20144 року по 15 вересня 2015 року у сумі 93738,09 грн. [PERSON] вказаної суми було утримано 21887,99 грн. податків та обовязкових платежів та платіжним дорученням №3560 від 28.12.2015 року перераховано на особовий рахунок позивача 71850,10 грн. а.с.-51-52. Таким чином, грошові кошти на виконання рішення суду відповідач перерахував на рахунок позивача 05.11.2015 року та 28.12.2015 року, що підтверджується копіями платіжних доручень. Постановою державного виконавця від 30.12.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/234/2430/15 від 28.09.2015 року про стягнення з ДП «Артемсіль» на користь [PERSON] заробітної плати за час вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року по 15 вересня 2015 року у сумі 177 495,35 грн. закінчено у звязку з його виконанням а.с.-59. Як вбачається з довідки заступника начальника Бахмутського міськрайонного відділу ДВС від 30.12.2016 року №31340 про виконання виконавчого листа Краматорського міського суду Донецької області №2-др/234/19/15 від 22.12.2015 року, в частині виплати недорахованої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 02 червня 2014 року по 15 вересня 2015 року у розмірі 93738,09 грн. з відрахування з цієї суми всіх передбачених законодавством податків, що склали 21887,99 грн., рішення суду виконано боржником в повному обсязі згідно з виконавчим документом а.с.-60. Відповідно до ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до абз.5 ст.6 Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до ч.8 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.09.1999 року (в редакції, яка діяла на час виконання рішення суду) у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу. Таким чином, відповідач ДП «Артемсіль», виконуючи рішення суду в частині виплати позивачу доходу у розмірі середньої заробітної плати за вимушений прогул, відповідно до вимог діючого законодавства відрахував належні до сплати податки та обовязкові платежі, тому доводи позивача щодо неналежного виконання судового рішення, є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги. Згідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Згідно з пунктами 4.1 та 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 1994 року № 131 (далі Інструкція) власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Згідно ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. У судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення суду від 15.09.2015 року, наказом №375 к від 21.09.2015 р. [PERSON] був поновлений на роботі на посаді фінансового директора а.с. 82. Наказом №413 від 02.11.2015 року [PERSON] був звільнений за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін а.с.-88. У день звільнення 02.11.2015 року позивач був відсутній на роботі, що підтверджується актом від 02.11.2015 року №1, складеним працівникам ДП «Артемсіль» а.с. 89, та не заперечується позивачем. 03.11.2015 року позивач був на роботі, але відмовився від отримання дублікату трудової книжки, що зафіксовано відповідним актом від 03.11.2015 року №2, а.с. 47, та не заперечується позивачем. У той же день, 03.11.2015 року позивач надав керівнику ДП «Артемсіль» заяву із проханням поновити записи його трудової книжки №БТ-І №3391241 та видати належним чином оформлений дублікат трудової книжки а.с.48. Як вбачається з наданих відповідачем документів, на підстави заяви позивача від 03.11.2015 року, ДП «Артемсіль» проводились заходи щодо відновлення записів у трудовій книжці, шляхом направлення відповідних запитів за попередніми місцями роботи позивача. У період з 17.11.2015 року по 08.12.2015 року відповідачем були отримані відповіді для відновлення записів у трудовій книжці а.с.-32-44. Відповідно до п. 5.1 та 5.3 Інструкції особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов'язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис. Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство. Таким чином, Інструкцією встановлено обовязок підприємства вносити до дублікату трудової книжки запис про загальний стаж роботи працівника до влаштування на підприємство, та не встановлено обовязку відновлювати кожен запис окремо. У судовому засіданні встановлено, що у день звільнення позивач був відсутній на роботи, а наступного дня, тобто 03.11.2015 року, відмовився від отримання дублікату трудової книжки, в якій відповідно до вимог Інструкції було зазначено загальний стаж його роботи до влаштування на роботу в ДП «Артемсіль». Цей факт не заперечується позивачем. Враховуючи, що оригінал трудової книжки позивача був втрачений, а від отримання дублікату позивач відмовився, суд приходить до висновку про відсутність вини ДП «Артемсіль» у затримки видачі трудової книжки при звільненні позивача. За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі ч.4 ст.235 КЗпП України.

Outcome: dismissed