Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями за набувальною давністю. В позовній заяві вказала, що в 2002 році вона придбала в [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що знаходиться в м. Бобровиця Чернігівської області по вул. 30 років Перемоги, 197. До нотаріального посвідчення цього договору вона віддала [PERSON] гроші в сумі 10000 грн. в присутності сусідки [PERSON]. На даний час позивач користується будинком, проводить обробіток присадибної ділянки, на якій він розташований. Згідно повідомлення КП « Ніжинське МБТІ » від 14. 12. 2014 року № 01/34-1061 в [PERSON] право власності на будинок відсутнє. Зі слів відповідача житло їй надав колгосп ім. 40-річчя Жовтня, а тому вона була прописана згідно будинкової книги з 12 жовтня 1983 року і значиться в ньому по даний час, але фактично більше 10 років у зазначеному будинку не проживає. Рішенням загальних зборів колгоспників ім. 40-річчя Жовтня від 12 жовтня 1985 року було вирішено продати цей будинок [PERSON] ( відповідачу ), який по даним позивача за колгоспом теж не значиться. Таким чином вона добросовісно заволоділа по суті чужим будинком і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше 10 років. Тому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в м. Бобровиця Чернігівської області по вул. 30 років Перемоги, 197. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просить визнати за нею право власності на вказаний будинок. Представник відповідача вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Заслухавши позивача , представника відповідача , дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України «Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом». Тому, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний обєкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК (особа заволоділа чужим майном). Відповідно до позовної заяви, що підтвердила і позивач в судовому засіданні вона придбала житловий будинок у [PERSON] за 10000 грн. , які сплатила їй . [PERSON] передала їй документи на будинок, ключі і сказала , щоб остання проживала і користувалася в ньому до нотаріального оформлення договору, Умовою укладення договору було також , що [PERSON] залишається прописаною в даному будинку до смерті. Представник [PERSON] в судовому засіданні повністю підтвердив дану обставину, що між його довірителькою та позивачкою відбувся договір купівлі-продажу , що його довірительці були сплачені кошти і вона претензій не має. Договір нотаріально не укладався. Позивачці було відомо , що згідно договору-купівлі продажу , який наданий був їй [PERSON] придбала цей будинок в колгоспу ім. 40 річчя Жовтня. Договір нотаріально не укладений , право власності на [PERSON] не реєструвалося , про що свідчать дані надані Ніжинським МБТІ. [PERSON] не могла не знати , що договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен оформлятися в нотаріальних органах, повинен бути зареєстрованим в реєстраційних органах. Придбаваючи будинок позивач зобов"язана була перевірити чи не зареєстрований будинок за іншими особами. Угода укладена без дотримання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення є нікчемною. Угода укладена особою , яка не мала права на її укладення є нікчемною. Якщо в силу закону такі угоди були неможливими, то набувач це повинен знати (повинен був знати) і в цьому випадку добросовісності бути не може, так як помилка в розумінні закону не веде до доброї совісті. За змістом ст. 344 ЦК володілець за давністю володіння (або незаконний володілець) не має ніякого права на майно, а лише намагається набути право власності на майно. Тому набувач повинен довести, що він не знав і не міг знати про те, що майно набуте в особи, яка не мала права на його відчуження. При цьому слід враховувати і встановлювати характер володіння (добросовісне і недобросовісне) з урахуванням обставин справи, з якими виникло володіння чужим майном. Перебіг строку набувальної давності починається з моменту володіння. Жодних достовірних даних щодо часу володіння позивачем спірним будинком не має. Акт обстеження будинку свідчить , що на момент обстеження [PERSON] не виявлена в будинку , а проживає [PERSON] та члени її сім"ї , що не є свідченням володіння цим будинком , в тому числі тривалого володіння. Відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідачем у справах про визнання права власності за набувальною давністю є власник майна або його правонаступник , а якщо вони невідомі або ніхто не прийняв спадщину, то територіальна громада. Відповідно до даних , наданих реєстраційним органом будинок зареєстровпний за [PERSON]. Отже вона або її правонаступники повинні бути відповідачами. За їх відсутності Бобровицька міська рада. Зміна відповідача , залучення як співвідповідачів можливе лише за клопотанням позивача. Клопотання не надходило. Враховуючи все вищезазначене позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed