Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] у січні 2020 року звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просив стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на його користь 3% річних - 20 501 грн. 07 коп., втрати від інфляції - 73 155 грн. 22 коп., а всього стягнути 93 656 грн. 29 коп. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок УМВС України в Житомирській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області для проведення виплати, а також зобов`язати УМВС України в Житомирській області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, протягом п`яти робочих днів після надходження коштів з Міністерства внутрішніх справ України, виплати йому вказану вище суму шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1994 по 2015 рік він проходив службу в органах внутрішніх справ, а наказом УМВС України в Житомирській області від 05.11.2015 №309 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ згідно п. 64 «в» (через обмежений стан здоров`я). Перед звільненням йому було проведено медичний огляд та відповідно до свідоцтва про хворобу від 05.10.2015 №495/106 військово-лікарської комісії він має захворювання, пов`язане з проходженням служби у органах внутрішніх справ. 12.07.2016 Житомирською МСЕК йому з 24.06.2016 встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. У серпні 2016 року він звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, та йому було призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 217 500,00 грн., на підставі п.п.2 п. 3 Порядку №850. Згодом, відповідач листом від 20.10.2016 №1986/29/05-2016 повідомив про те, що матеріали щодо призначення та виплати такої допомоги розглянуті Департаментом фінансово-облікової політики МВС України та повернуті без затвердження у зв`язку з невідповідністю вимогам п.7 постанови КМУ від 21.10.2015 №850 (відсутність акта розслідування нещасного випадку). Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 10.07.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017, позов [PERSON] до МВС України, треті особи: УМВС України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково, визнано протиправними відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті [PERSON] одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання про призначення виплати одноразової грошової допомоги [PERSON] відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. У подальшому, відповідно до листа відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.06.2018 №55168072/20.1/19 позивачу стало відомо, що на адресу Департаменту 13.02.2018 за №2937-26-18 надійшов лист з МВС України, згідно якого рішення суду виконано та питання про призначення виплати одноразової грошової допомоги [PERSON] розглянуто, що підтверджується висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 23.11.2017, однак, у виплаті допомоги відмовлено. Вказана відмова спонукала позивача звернутися з позовом до Житомирського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 27.05.2019 у справі №240/5812/18 у позові відмовлено. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 скасовано. Прийнято нову постанову, якою визнано протиправними відмову Міністерства внутрішніх справ України у виплаті [PERSON] одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком та Умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України виплатити [PERSON] одноразову грошову допомогу у розмірі 217 500,00 грн, яка була нарахована УМВС України в Житомирській області, передбачену Порядком та Умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 217 500 грн. МВС виконало 11.12.2019. Позивач вважає, що саме з 20.10.2016 у відповідача виникло грошове зобов`язання, що відображено також у вказаній вище постанові Корольовського районного суду м.Житомира від 10.07.2017, тому прострочення виконання зобов`язання по призначенню одноразової грошової допомоги складає 1147 доби (з 21.10.2016 по 11.12.2019). Також позивач вважає, що таким порушенням виконання грошового зобов`язання відповідачем завдано шкоду, тому у нього виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3% річних, що разом складає 93 656 грн. 29 коп. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.01.2020 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.04.2020 від представника відповідача - МВС України - до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки рішення суду виконано, на рахунок позивача платіжним дорученням №2075 від 09.12.2019 перераховано кошти в розмірі 217 500 грн. Зазначає також, що норми ст.625 ЦК України на вказані правовідносини не поширюються, оскільки судом постановлено рішення відповідно до Закону України "Про міліцію" , а вказаний закон та Порядок №850 відносяться до спеціального законодавства, тому норми ст. 625 ЦК України в даному випадку не застосовуються. Також вважає, що відповідачем не порушено терміну виплати одноразової грошової допомоги, визначеного положеннями спеціального законодавства, тому відсутній факт прострочення виконання грошового зобов`язання. 22.04.2020 від представника відповідача - ЛК УМВС України в Житомирській області - надійшов відзив на позовну заяву, в якому він також не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Вважає, що ЛК УМВС України в Житомирській області є неналежним відповідачем, оскільки між позивачем та МВС України не існувало договірних відносин, а тим більше не існувало їх з ліквідаційною комісією. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - МВС України у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Від представника співвідповідача - ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаними вище судовими рішеннями було встановлено та визнавалось сторонами, що позивач з 1994 року по 05.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а відповідно до наказу УМВС в Житомирській області від 05.11.2015 №309 о/с був звільнений з органів поліції через згідно п. 64 «в» (через обмежений стан здоров`я). 12.07.2016 Житомирською МСЕК йому з 24.06.2016 встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. У серпні 2016 року він звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, та йому було призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 217 500,00 грн., на підставі п.п.2 п. 3 Порядку №850. Згодом, відповідач листом від 20.10.2016 №1986/29/05-2016 повідомив про те, що матеріали щодо призначення та виплати такої допомоги розглянуті Департаментом фінансово-облікової політики МВС України та повернуті без затвердження у зв`язку з невідповідністю вимогам п.7 постанови КМУ від 21.10.2015 №850 (відсутність акта розслідування нещасного випадку). Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 скасовано. Прийнято нову постанову, якою визнано протиправними відмову Міністерства внутрішніх справ України у виплаті [PERSON] одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком та Умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України виплатити [PERSON] одноразову грошову допомогу у розмірі 217 500,00 грн, яка була нарахована УМВС України в Житомирській області, передбачену Порядком та Умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 217 500 грн. МВС виконало 11.12.2019, що підтверджується копією платіжного доручення №2075 від 09.12.2019 та випискою по картковому рахунку АТ «Ощадбанк». Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних правовідносин, але й з інших підстав, зокрема, з факту виплати одноразової грошової допомоги. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 р. у справі №750/5104/17. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що на спірні правовідносини поширюються вимоги ст.625 ЦК України. Крім того, оскільки саме 20.10.2016 позивачеві було відмовлено у призначенні та виплаті належної йому одноразової грошової допомоги, суд приходить до висновку, що саме з 20.10.2016 у МВС України виникло грошове зобов`язання перед позивачем. Одноразова грошова допомога була виплачена позивачу 11.12.2019, тому прострочення виконання зобов`язання по призначенню одноразової грошової допомоги складає 1147 діб (з 20.10.2016 по 11.12.2019). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума інфляційних втрат розраховувалася ним за формулою: втрати від інфляції = С х Ін : 100 - С, де: С - сума простроченого боргу - 440500 грн.; Ін. - Індекс інфляції (добуток щомісячних індексів) за період з 20.10.2016 по 11.12.2019 становить 133,634583 %. Загальна сума інфляційних втрат складає 73 155 грн. 22 коп. (217500 х 133,634583% : 100% - 217500 = 73 155, 22 грн.). Розрахунок суми трьох процентів річних розрахований за формулою: сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де: С - сума заборгованості (217500 грн.), Д - кількість днів прострочення (1147 діб). Отже, сума у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми за період з 20.10.2016 по 11.12.2019 становить 20501 грн. 07 коп. (217500 грн. х 3 х 1147 : 365 : 100 = 20501 грн.07 коп.). Загальна сума збитків складає 93 656 грн. 29 коп. (73 155,22 грн. + 20501,07 грн.). Суд погоджується з розрахунком позивача. При цьому, представником відповідача з урахуванням дати виникнення грошового зобов`язання саме з 20.10.2016 зазначений розрахунок не спростовано. Враховуючи, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у сумі 217 500 грн. 00 коп., у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України, тому вимоги позивача в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 93 656 грн. 29 коп., яка складається з суми індексу інфляції та 3% річних, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved