Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 06.08.2020 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 12.08.2020. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.08.2017 між позивачем та відповідачем було підписано заяву №340340/150817 про приєднання, за якою відповідачу було відкрито кредитну лінію в сумі 27500 грн. та відповідач зобов`язалась повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 30% річних. Відповідачу надано кредит з лімітом кредиту для чого відкрито поточний рахунок за № [NUMBER] . На виконання постанови правління НБУ від 11.09.2019 №89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку», Банком закінчено поетапний перехід на новий план рахунків 2625 на 2620, у зв`язку з чим, поточний рахунок відповідача було змінено з № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] , а потім - на рахунок у форматі IBAN- [NUMBER] . При цьому умови обслуговування карти та умови надання кредиту не змінено і рахунок може використовуватись до закінчення строку дії картки. Відповідно до п.3.1. заяви про приєднання, шляхом підписання заяви відповідач беззастережно приєдналася до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджених постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 №694 в редакції, чинній на день підписання цієї заяви та розміщений на інтернет-сторінці на офіційному сайті Банку http://www.oschadnybank.ua та уклала з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Згідно до розділу ХХІІ договору клієнт засвідчує, що ознайомилась з інформацією, необхідною для отримання кредиту, яка містить відомості про наявні та можливі схеми кредитування, та є достатньою для прийняття усвідомленого та виваженого рішення клієнтом, зокрема, умовами користування кредитною лінією, які розміщенні на сайті банку, з можливістю друку, в якості загальних умов користування кредитною лінією та у відділеннях та філіях банку, в якості спеціальних умов користування кредитною лінією. Перед встановленням кредиту банк інформував позивача про умови кредитування та загальну вартість кредиту. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердила, що до підписання даної заяви банк надав їй як споживачу, а вона ознайомилась з загальною вартістю кредиту, реальною річною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до цієї заяви. Відповідач зобов`язалась використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані процеси та інші платежі. Відповідно до п. 6.3 договору дія кредитної лінії встановлюється строком на 36 місяців. Кредитний договір діє до повного виконання відповідачем всіх грошових зобов`язань за договором, перебіг строку кредитування починається з дати надання банком кредиту/встановлення ліміту. Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач з 09.10.2017 розпочала користуватися кредитними коштами позивача, використовуючи їх на власний розсуд. При цьому, відповідач не в повному обсязі здійснювала часткове повернення кредиту, оскільки не здійснювала необхідного мінімального платежу, а тому станом на 05.04.2019 виникла прострочена заборгованість по сплаті чергових платежів, яку остання станом на сьогоднішній день не погасила та платежів не здійснювала. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 28.07.2020 виникла заборгованість в сумі 28057 грн. 81 коп., яка складається з 26999 грн. 02 грн. заборгованості за основним боргом по кредиту, 827 грн. 68 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 14 грн. комісії РКО та 79 грн. 49 коп. пені. Крім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе обов`язків позивачем нараховано 91 грн. 97 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 18 грн. 37 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 23 грн. 96 коп. інфляційних витрат за несвоєчасне погашення основного боргу та 3 грн. 32 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 509, 526, 530, 536, 610, 1046-1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 28057 грн. 81 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн. Ухвалою суду від 17.08.2020 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача Тимошенко Ю.А. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 52). Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову (а.с. 53). Згідно частин 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2017 року між сторонами було укладено заяву про приєднання №340340/150817, заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та повідомлення про умови кредитування, згідно яких відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] з коштами в сумі 27500 грн. на платіжній картці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Відповідач зобов`язалась повертати кредит щомісячно до 25-ого числа місяця, слідуючого за звітним (а.с. 12-18). Відповідно до п. 1.29 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно законодавства, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань, щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати клієнтом (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких, передбачений заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати клієнтом більше однієї виплати за кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми кредиту; 4) інше істотне невиконання зобов`язань, внаслідок якого банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати інших платежів. Згідно п.п. 6.5.1.-6.5.3. заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, процентна ставка за кредит є фіксованою і складає 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, протячгом якого процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 0,001% річних за користування кредитними коштами у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги, плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку становить 36% на рік. Відповідно до п. 6.11-6.12 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідач ознайомилась з детальним розписом сукупної вартості кредиту, погодилась із правилами користування карткою, тарифами, які діють на дату підписання заяви про приєднання. На підтвердження факту отримання кредиту відповідачем, позивачем надано виписки по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 15.08.2017 до 28.07.2020 (а.с. 24-32). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28.07.2020 становить 28057 грн. 81 коп., яка складається з 26999 грн. 02 коп. заборгованості за основним боргом по кредиту, 827 грн. 68 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 14 грн. комісії РКО, 79 грн. 49 коп. пені, 91 грн. 97 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 18 грн. 37 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 23 грн. 96 коп. інфляційних витрат за несвоєчасне погашення основного боргу та 3 грн. 32 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів (а.с. 19- 23). В поданій до суду заяві, відповідач визнала факт отримання кредиту на тих умовах, які зазначені в позовній заяві та наявність заборгованості у зв`язку з неповерненням кредиту із нарахованими відсотками за користування кредитом, пенею, 3% річних та інфляційних втрат в сумі 28057 грн. 81 коп., що у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про доведення факту надання позивачем відповідачу кредиту на підставі підписаних сторонами заяви на встановлення відновлювальної лінії та повідомлення про умови кредитування за умов, зазначених в цих заяві і повідомленні та з урахуванням договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом відкриття рахунку відповідачу та надання їй картки з коштами, які вона використала, однак кошти в повному обсязі не повернула. Таким чином, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в сумі 28057 грн. 81 коп., яка складається з 26999 грн. 02 коп. заборгованості за основним боргом по кредиту, 827 грн. 68 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 14 грн. комісії РКО, 79 грн. 49 коп. пені, 91 грн. 97 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 18 грн. 37 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 23 грн. 96 коп. інфляційних витрат за несвоєчасне погашення основного боргу та 3 грн. 32 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 1051 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" згідно меморіального ордеру АТ "ОЩАДБАНК" №2487061412 від 04.08.2020 (а.с. 5), а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку з задоволенням позову, покладається на відповідача. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 28057 грн. 81 коп. заборгованості за кредитним договором. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved