Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

18.12.2014 року позивач звернувся з позовом до суду та просив ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачів привести домоволодіння за адресою [ADDRESS], до попереднього стану відповідно до технічного паспорту від 19.11.2007 року, шляхом знесення самочинно збудованої прибудови літ. «А2» та сараю «літ. Д», а також стягнути з відповідачів судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що Київській районній адміністрації Одеської міської ради стало відомо, що відповідачами проводиться незаконне самочинне будівництво за адресою [ADDRESS] в м. Одесі. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача КРА ОМР в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову в частині,щостосується їхніх прав, повідомили суду, що вони нічого не перебудовували, є лише співвласниками домоволодіння, натомість будівництво проводив [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Вказаний відповідач звернувся до суду з заявою про відкладення судового засідання у зв'язку з оформленням таким відповідачем правовстановлюючих документів, однак суд не вважає зазначену заяву такою що підлягає задоволенню, оскільки викладені у ній обставини не першкоджали явці [PERSON] у судове засідання. Ухвалою суду було залучено до участі у справі третю особу - [PERSON], яка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачіа [PERSON] на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідачам на праві спільної часткової власності належить домоволодіння за адресою [ADDRESS] що підтверджується долучени до матеріалів справи копіями правовстановлюючих документів та довідкою КП «ОМБТІ та РОН», наданою на вх. № 948-08/6. 16 лютого 2014 року представниками Київської районної адміністрації Одеської міської ради складено акт про те, що в ході перевірки встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] в м. Одесі виконуються роботи з самочинного будівництва прибудови літ «А2» та літньої кухні «Д»; на час проведення перевірки проектно-правова документація на проведення вказаних робіт не надана. З листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №01-11/359 від 25.02.2014 року вбачається, що Інспекцією не зареєстрована декларація про початок виконання будівельних або підготовчих робіт. В зв'язку з вказаним Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було надано розпорядження №474 від 22.08.2014 року про приведення до попереднього стану домоволодіння за адресою: [ADDRESS] проте відповідачами дане розпорядження проігноровано. Стаття 376 Цивільного кодексу України є спеціальною в регулюванні спірних правовідносин, тому як регулює відносини, які виникають у тих випадках, коли вимоги діючого законодавства були порушені при будівництві об'єктів нерухомості. Частина 1 вказаної статті встановлює три відокремлених один від одного критерії, при наявності хоча б одного з яких, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а саме: якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; якщо вони збудовані або будуються з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Крім того, відповідно до ч.2. ст. 376 Цивільного кодексу України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ст. 5 Закону України «Про основи місгобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення рівня ефективності та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини; збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій;урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; - захист прав громадян га громадських організацій згідно законодавства. Відповідно до змісту п.п. 1 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 року №280/97-ВР прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Згідно з и. 1 ст.10. п.5. ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ради представляють інтереси територіальної громади і здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування. Згідно п. 20 Постанови №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» вирішуючи справи про самочинне будівництво (нове будівництво, реконструкцію зі зміною площі та зайняттям земельної ділянки, прибудови, надбудови) об'єкта нерухомості, здійснене у разі відмови у видачі документів, які надають право виконувати будівельні роботи (повідомлення про початок будівельних робіт, реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт, видача технічних умов, видача вихідних даних тощо), але з додержанням державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів і порядку розгляду цих питань, суд має врахувати, що відмова у наданні дозвільних документів може бути оскаржена до суду заінтересованою особою у порядку адміністративного судочинства. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року про знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Згідно з п. 5 вищезазначеної Постанови розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Згідно ст. 9 Закону України «Про та архітектурну діяльність» будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм правил, місцевих правил. Відповідно до ст. 23 закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року № 169-111, будівництво об'єктів містобудування має здійснюватися відповідно до проектної документації. Відповідно до п. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 144 Конституції України акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Таким чином, в процесі здійснення будівництва нерухомого майна, забудовником були порушені вищезазначені приписи діючого законодавства України, що у свою чергу, необхідно кваліфікувати як здійснення самочинного будівництва. Відповідно до запису у плані земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, [ADDRESS], Літня кухня літ. «Д» та прибудова літ. «А2» збудовані та використовуються відповідачем [PERSON], без участі інших відповідачів. З наведеного, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] до суду не з`явився, доказів правомірності своїх дій не надав, та те, що матеріалами справи підтверджується учать у будівництві спірних споруд відповідачем [PERSON], суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову - в частині вимог до [PERSON] Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до частини задоволених вимог. Отже, з [PERSON] на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 81,20 грн.

Outcome: partial