Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

21.02.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18.06.2018 року. За час спільного проживання у них народилась дочка - [PERSON], [INFO] року, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач покинув сімю і добровільно не дає жодних коштів на утримання дитини. Враховуючи, що [PERSON] матеріальним забезпеченням дитини не цікавиться, просить із врахуванням її матеріального стану, присудити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст. 281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, що стверджується копією рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 18.06.2018 року ( арк. справи 8,9). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] року народження що підтверджується свідоцтвом про її народження (арк.справи 2). Судом встановлено, що сторони не проживають разом, дитина-[PERSON], 06 серпня 2003 року проживає з мамою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області (арк. справи 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. Аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачем. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Разом із тим, у ч. 2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, за час спільного проживання у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO] року, яка проживає разом з мамою та перебуваює на її утриманні. Відповідач дитиною не цікавиться, коштів на її утримання не надає, хоча в силу закону зобов'язаний це робити. Суд приходить до переконання, що саме вказаний позивачем розмір аліментів зможе забезпечити належний гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток дитини, відповідачем у свою чергу не подано суду жодних доказів для спростування вимог позивача. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд приходить до висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі заявлених позовних вимог, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з індексацією відповідно до закону, що буде відповідати інтересам дитини, та не порушуватиме права кожного з сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.)1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до п.) 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. На підставі п.) 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved