Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Теребовлянська міська рада Тернопільської області, [PERSON] з вимогами про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування площею 0,0039 га шляхом знесення самовільно побудованого фундаменту із загороджувальною сіткою та брамою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку по [ADDRESS]., його сусідами є відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] Відповідач встановила фундамент для огорожі вздовж межі, потім встановила сітку, таким чином самовільно перекрила проїжджу частину дороги загального користування, яку використовував позивач для під'їзду до свого господарства. Позивач просив задовільнити його позовні вимоги повністю, посилаючись на норми ст.ст. 103, 104 Земельного Кодексу, якими передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням; власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] просили позов задоволити повністю з мотивів викладених в позовній заяві, додатково вказали, що за рішенням Теребовлянської міської ради позивачу було надано під'їзд до його господарства, яким він постійно користувався. Проте, в подальшому після приватизації відповідачем її земельної ділянки, вона почала користуватися фактично більшою площею земельної ділянки ніж це передбачено правовстановлюючими документами. Відповідач встановила фундамент, влаштувала огорожу та перекрила проїзд, таким чином вчинила перешкоди в доступі позивача до його земельної ділянки. Крім того, представники вказали, що біля господарства позивача проходить дорога загального користування з іншого боку вулиці, однак позивач не може влаштувати заїзд до свого господарства через великий перепад грунту, що було встановлено і висновком судової експертизи від 2011 року, яка проводилась при вирішенні спору в інший справі. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнали, пояснили, що під'їзд до господарства позивача був встановлений через земельну ділянку відповідача тимчасово для завозу вуликів відповідно до рішення Теребовлянської міської ради, яке в подальшому було скасовано рішенням суду. Відповідач правомірно користується земельною ділянкою, яку приватизувала у встановленому законом порядку, жодних перешкод позивачу у доступі до його земельної ділянки не чинить. Крім того, представник відповідача вказав, що земельна ділянка відповідача межує з земельними ділянками позивача та третьої особи [PERSON], між їхніми господарствами не має дороги загального користування, яка належить Теребовлянській міській раді. Також відповідач та її представники додатково відмітили, що всі сусіди, які межують з позивачем влаштували під'їзд до своїх домогосподарств з боку вулиці Бічної, при цьому перепад грунту не став цьому перешкодою. Представник третьої особи Теребовлянської міської ради не заперечив з приводу задоволення позовних вимог позивача, просив справу слухати без його участі про що надав письмову заяву. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, будь - яких клопотань чи заперечень не надав. Судом встановлено наступні обставини. Згідно рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 26 липня 1992 року № 192 «Про встановлення заїзду до житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON].», встановлено заїзд до житлового будинку [PERSON] шириною 3,5 м і довжиною 9 м. із вулиці Грушевського через частину території (3,0х3,5) м. [PERSON]. і території, яка примикає до господарського будинку [PERSON] Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 листопада 2010 року рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради № 192 від 26 липня 1992 року - скасовано. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] площею 0.10 га, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 06 грудня 2013 року, виданого реєстраційною службою Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з витягу № НВ - 6102441282016 від 01 червня 2016 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки та опису меж від точки А до Б межує земельна ділянка [PERSON], від Б до В землі Теребовлянської міської ради, від В до Г [PERSON], від Г до Д - Теребовлянська міська рада, від Д до Е - [PERSON], від Е до А - [PERSON] Також позивач є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] площею 0.301 га. Відповідач [PERSON] є власником таких земельних ділянок: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 01 квітня 2010 року); для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] площею 0.1175 га (державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 01 квітня 2010 року);для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] площею 0.0903 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 01 квітня 2010 року). Згідно з описом меж, які відображені в державному акті № 888810 від точки А до Б межує земельна ділянка [PERSON], від Б до В - землі [PERSON], від В до Г - землі Теребовлянської міської ради, від Г до А - землі [PERSON] Державні акти на земельні ділянки, які належать на праві власності [PERSON] не скасовані та не визнані недійсними, таким чином відповідач правомірно користується належними їй земельними ділянками. Посилання сторони позивача на покази свідка [PERSON], про те, що при здійсненні приватизації земельної ділянки [PERSON] була допущена технічна помилка, внаслідок якої відповідачем приватизовано на 13 кв.м. більше ніж їй належить, суд сприймає критично, оскільки відповідно до обставин, які встановлені рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про скасування державних актів [PERSON], зі сторони відповідача [PERSON] відсутнє будь - яке зміщення меж в сторону земельної ділянки [PERSON]. [PERSON] , який є третьою стороною без самостійних вимог на предмет спору належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0032 га кадастровий номер [NUMBER] (державний акт [NUMBER] від 06 лютого 2009 року) та земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер [NUMBER] (державний акт [NUMBER] від 06 лютого 2009 року). Відповідно до опису меж вказаної земельної ділянки, які відображені в державному акті [NUMBER] від точки А до Б межує земельна ділянка [PERSON], від Б до В - землі Теребовлянської міської ради (вул. Бічна), від В до Г землі [PERSON], від Г до А землі Теребовлянської міської ради (вул. Бічна). При дослідженні державних актів та відображених в них описів меж суміжних землекористувачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судовому засідання не знайшли свого підтвердження посилання позивача, що між його господарством та господарством [PERSON] проходить дорога загального користування площею 0,0039 га, яка належить Теребовлянській міській раді. Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що їхні домогосподарства розташовані вздовж вулиці Бічна в м. Теребовля по сусідству з господарством [PERSON] При аналогічному перепаді рельєфу грунту всі сусіди облаштували собі заїзд з вулиці Бічної. Для вирішення земельного спору між [PERSON] та [PERSON] щодо влаштування заїзду до будинку позивача останній звертався до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, спеціалісти якої 14 березня 2014 року, 12 вересня 2014 року провели обстеження земельної ділянки по [ADDRESS], власником якої є [PERSON] Згідно із вказаними актами під"їзди до присадибних земельних ділянок вулиці Бічної в місті Теребовлі відповідно до топографічної зйомки (опорного плану) м.Теребовлі, виконаної інститутом "УКРГИИГИС" 1986 року, та генерального плану населеного пункту м.Теребовля передбачені з проїжджої частини (дороги) вулиці по обидві її сторони. Власниками (користувачами) присадибних земельних ділянок, розташованих в місті Теребовлі по вул.Бічній із аналогічним перепадом рельєфу грунту влаштовано заїзди до кожної присадибної ділянки вздовж вулиці Бічної, оскільки це передбачено генеральним планом міста Теребовлі. [PERSON] заїзд до належного йому будинковолодіння по [ADDRESS] не встановлений, проте влаштовано доступ до житлового будинку, господарських будівель та споруд у вигляді проходу. Враховуючи наведене, позивачем на доведено, ту обставину, що через рельєфний перепад грунту влаштування заїзду до його господарства з боку вулиці Бічної є неможливим. Також судом не береться до уваги твердження позивача про те, що у випадку непередбачуваних обставин до його житлового будинку та господарських будівель не матимуть доступу швидка медична допомога чи пожежна допомога, оскільки як вказано у актах обстеження від 14 березня 2014 року, 12 вересня 2014 року , до житлового будинку позивача влаштовано доступ у вигляді проходу, дана обставина визнана та не оспорювалась сторонами по справі. Відповідно до статей 103, 104 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, які перевірені доказами, суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено що відповідач [PERSON] використовує свою земельну ділянку в спосіб, який не дозволяє позивачу використовувати його земельну ділянку за цільовим призначенням, також позивачем не доведено, а в судовому засіданні не встановлено, що відповідач на своїй земельній ділянці здійснює діяльність, яка може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей чи інші земельні ділянки, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed