Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

29 листопада 2016 року позивачі звернулися до суду із відповідним позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] року, в рівних частинах по 1/4 частині право власності на земельну ділянку, на яку спадкодавець мав право на підставі сертифікату серії [NUMBER] розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах, грошовою вартістю 181158,45 грн., з якої 3/4 частина складає грошову вартість в розмірі 135991,57 грн., та яка згідно вказаного сертифікату перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» та розташована на території Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) із числа земель, яка перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» площею 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату серії [NUMBER], оформленого на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації від 08.06.1998 року № 276. [INFO] року [PERSON] помер, не залишивши заповіту. Позивачі, які є відповідно його дітьми та дружиною, фактично прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/4 частині на житловий будинок [ADDRESS] Золочівського району Харківської області, який належав на праві власності [PERSON] та у якому крім позивачів проживав також і батько померлого [PERSON]., що помер [INFO] року. Про те, що [PERSON] було включено до списку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Довжанськй» і на підставі рішення Золочівської райдержадміністрації № 276 від 08 червня 1998 року на нього оформлено сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) площею 7,38 в умовних кадастрових гектарах, позивачі дізналися лише в липні 2016 року та як спадкоємці першої черги за законом звернулися до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявами про прийняття спадщини, однак отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, в зв'язку з чим позивачі змушені були звернутися до суду, сплативши судовий збір. У судове засідання позивачі та їх представник за довіреностями від 08.10.2014 року № 2808 та від 13.10.2014 року № 2856 [PERSON] не з'явилися. [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з наведених мотивів, просила здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 липня 1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що за місцем реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану - Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу того ж дня зроблено запис №12 та видано відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] року у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що в книзі записів громадянського стану про народження палацом «Жовтневий» м. Харкова 15 вересня 1989 року зроблено відповідний запис № 1178, що підтверджується наданим до суду свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [INFO] року у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], про що в книзі записів громадянського стану про народження палацом «Жовтневий» м. Харкова 06 квітня 1991 року зроблено відповідний запис № 412, що підтверджується наданим до суду свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [INFO] року у віці 28 років помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 01.06.1998 року зроблено відповідний актовий запис №31, та того ж дня Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області видане відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. На підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації від 08 червня 1998 року № 276 [PERSON] Віталію Вікторовичу, що проживав у с. Довжик Золочівського району Харківської області, було надано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 06 вересня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 433, що підтверджується копією відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 02 грудня 2002 року. Відповідно до інформації Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області від 02.11.2016 року № 29-20.21-0.8-2171/2-16 був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] серія [NUMBER] зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів за № 433. Дата реєстрації сертифікату 06 вересня 1999 року. [PERSON] включений у список, який додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Довжанський». Вартість земельної частки (паю) загальною площею 7,38 в умовних кадастрових гектарах станом на 01.01.2016 року становить 181158,45 грн. [INFO] року у віці 66 років помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 06.03.2004 року виконавчим комітетом Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис №15, та 06.08.2015 року Віддлом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області видане відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. 18 травня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що за місцем реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану - відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу того ж дня зроблено запис №415 та видано відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». 26 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що за місцем реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану - Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу того ж дня зроблено запис №627 та видано відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 жовтня 2014 року, виданого виконуючим обов'язки державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Куксіним С.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1794, вказане свідоцтво видане [PERSON] на 1/4 частку спадкового майна після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Відповідно до інформації Довжицького сільського голови Коник В.Б. від 19.07.2016 року № 02-21/391 останнє зареєстроване місце проживання померлого [INFO] року [PERSON] ([INFO] р.н.) на день його смерті - [ADDRESS]. За однією адресою з [PERSON] на день його смерті ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав. З наданої суду інформації державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. від 03.02.2017 року вих. № 264/01-16 та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.01.2017 року № 46570437 та № 46570443 згідно даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час, знайдена спадкова справа № 221/2004, що була заведена Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області після померлого [INFO] року [PERSON]. Згідно з матеріалами вказаної справи: 12.05.2004 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину при подачі всіх документів від [PERSON], яка діє за себе особисто та від імені неповнолітніх: [PERSON] та [PERSON]. Їх заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2004 рік за № 435 та заведено спадкову справу № 221/2004; 15.10.2014 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від [PERSON], яка діє за себе особисто та від імені: [PERSON] та [PERSON]. Її заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2014 рік за № 640 та долучено до спадкової справи. 15.10.2014 року Золочівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1794 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на: 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] на ім'я дружини померлого [PERSON]. 15.10.2014 року Золочівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1797 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на: 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] на ім'я сина померлого [PERSON]. 15.10.2014 року Золочівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1800 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на: 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] на ім'я дочки померлого [PERSON]. Більше свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Також згідно даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час, знайдена спадкова справа № 277/2007, що була заведена Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області після померлого [INFO] року [PERSON]. Згідно з матеріалами вказаної справи: 18.06.2007 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора Золочівського РВ «Харківенергозбут» до майна спадкоємців. Цю претензію було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2007 рік за № 559 та заведено спадкову справу № 277/2007; більше свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Згідно з інформацією Довжицького сільського голови Коник В.Б. від 02.02.2017 року № 02-21/45 на день смерті [INFO] року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований та проживав його батько - [PERSON]. Відповідно до довідки Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області від 15.05.2004 року № 1058, посвідченої Довжицьким сільським головою Світличним О.М. та секретарем виконкому Дон Л.М. на день смерті та на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] в спадковому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] були прописані громадяни: батько [PERSON] (помер [INFO] року). Спадкоємець дружина [PERSON] вступила в фактичне управління спадковим майном так як проживала на протязі шести місяців з дня його смерті в спадковому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 04 серпня 2016 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. № 1379/02-31 відмовлено [PERSON], яка діє за себе особисто та за [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на 3/4 частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» с. Довжик Золочівського району Харківської області, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по 1/4 частки кожному в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЗК України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 та ЦК УРСР (в ред. 1963 р.). Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин, що виникли необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент смерті [PERSON] Згідно із положеннями ст.ст. 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно із положеннями ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У п. 1 ч. 1 ст. 549 ч.1 ЦК УРСР закріплено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина, батько та неповнолітні діти, які фактично вступили в управління спадковим майном, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10, Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин суд доходить висновку, що після смерті [PERSON] [INFO] року відкрилася спадщина, до складу спадкового майна в тому числі входить право власності на земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 7.38 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності КСП «Довжанський», розташовану на території Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області. [PERSON], [PERSON] та [PERSON]., як спадкоємці першої черги за законом згідно положень ст.ст. 529,549 ЦК України, як такі, що фактично вступили в управління спадковим майном, прийняли спадщину та відповідно успадкували право на земельну ділянку в рівних частинах по 1/4. Інших спадкоємців немає, оскільки з заявами про прийняття спадщини до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області ніхто не звертався, а батько спадкодавця [PERSON]., який проживав разом з ним на момент смерті, помер [INFO] року. Враховуючи, що нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з мотивів ненадання оригіналу правовстановлюючого документа, суд захищає права позивачів у обраний ними спосіб, шляхом визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved