Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] 02.09.2019 звернулася до суду з позовом до Комунальної організації «Бурштинська центральна міська лікарня» і просить ухвалити рішення, яким: визнати незаконним та скасувати наказ № 79 від 22.07.2019 р. «Про звільнення працівників у зв`язку із змінами в штатному розписі» в частині «перевести [PERSON] лікаря невропатолога на 0.5 ставки лікаря лікаря невропатолога стаціонару» та поновити її на посаді лікаря невропатолога поліклініки; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення (01.08.2019 р.) по час ухвалення судового рішення; стягнути моральну шкоду в розмірі 30\~000, 00 грн.; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3\~000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що наказом № 79 від 22.07.2019 року її переведено з 01.08.2019 року з посади лікаря невропатолога на 0,5 ставки на лікаря невропатолога стаціонару. Вважає дії адміністрації КО «Бурштинська центральна міська лікарня» незаконними, оскільки відповідно до наказу № 15 від 01.02.2010 року її прийнято на посаду лікаря невропатолога поліклініки на 0,75 ставки. Наказом № 78 від 04.08.2014 року переведено на посаду лікаря невропатолога стаціонару на 0,5 ставки та 0,5 ставки лікаря невропатолога поліклініки. Наказом № 1 від 02.01.2019 року переведено на 0,25 ставки лікаря невропатолога поліклініки, 0,5 ставки лікаря невропатолога стаціонару. Наказом № 79 її фактично залишено на 0,5 ставки лікаря невропатолога стаціонару. Головним лікарем КО «Бурштинська центральна міська лікарня» 31.05.2019 року видано наказ «Про скорочення штату працівників КО «Бурштинська центральна міська лікарня», в якому зазначено прізвища працівників, які попереджалися про скорочення. Напроти прізвища [PERSON] у вищевказаному наказі в графі «ознайомлені» рукописним текстом зазначено, що від підпису відмовилася, старшим інспектором складено відповідний акт, при цьому проставлено дату 28.05.2019 року. З цього виходить, що підписи проставлялися перед видаванням наказу. Це в свою чергу дає підстави сумніватися у законності такого наказу та і про законність факту самого попередження. У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути відновлений на колишній роботі органом, що розглядає трудовий спір. Одночасно з рішенням про відновлення на роботі приймається рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше ніж за один рік. У цьому випадку, відповідач допустив порушення при її звільненні , тому вона підлягає відновленню на роботі. В наказі №79 від 22.07.2019 року у резолютивній частині зазначено, що [PERSON] переведено на 0,5 ставки лікаря невропатолога стаціонару. Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу в інше підприємство, установу, організацію або іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника. Вид переведення в такому разі не відіграє ролі. Вважає, що для переведення необхідним було отримати її згоду, оскільки має місце зміна істотних умов праці. Діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, зумовлених втратою можливості реалізації своїх звичок і бажань, погіршенню стосунків з близькими, підриву авторитету серед колег, приниженні ділової репутації, дискомфорті в родинних відносинах, самопочуття, депресії. Це стало причиною погіршення її стану здоров`я, втрати спокою , головних болях, до цього часу не може повернутися до звичного способу життя, порушення нормальних життєвих зв`язків. Моральну шкоду оцінює в розмірі 30 000 грн. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що працює в КО«Бурштинська центральна міська лікарня» на посаді лікаря невропатолога з 2010 року. Перебувала у декретній відпустці, коли дітям було по 3 місяці, вона вийшла на роботу. Тоді почалося скорочення. Переведено її на 0,5 ставки лікаря невропатолога. Рішенням Бурштинської міської ради від 25.04.2019 року вирішено скоротити її посаду на 0,5 ставки. Однак вона звернулася до міського голови м. Бурштина з метою проінформувати про те, що 0,5 ставки лікаря невролога не є вакантною посадою, та те, що з лютого 2010 року вона займає дану посаду. Розглянувши звернення, Бурштинська міська рада внесла зміни до вищезназначеного рішення, яким виключили скорочення посади лікаря невролога 0,5 ставки. Однак головний лікар не привів у відповідність штатний розпис, згідно змін до рішення Бурштинської міської ради від 25.04.2019 року. Лікар невролог у поліклініці є основним місцем її роботи. Окрім неї працюють ще двоє лікарів неврологів, однак їх не попереджали про скорочення. Також працює лікарем-неврологом на 0,5 ставки стаціонару. Вийшла з профспілкової організації КО «Бурштинська центральна міська лікарня», коли не оплатили їй 0,5 ставки. Просить позовні вимоги задовольнити. Окрім того просить стягнути моральну шкоду мотивуючи тим, що вона досі переживає, постійно перебуває у стресовому стані. Представник позивача, [PERSON] позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання представника не скерував, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. 29.01.2020 року т.о.в директора КНП «Бурштинська ЦМЛ» С. Сопільняком надіслано письмове пояснення, відповідно до якого зазначає, що відбулося скорочення посад у відповідності до «Заходів по економії бюджетних коштів розроблених та направлених до виконання Бурштинської міською радою». Пропозиції щодо скорочення ліжкомість та оптимізації штатного розпису КО «Бурштинська центральна міська лікарня» неодноразово розглядалося на постійних депутатських комісіях, були з ними погоджені та затверджені сесією Бурштинської міської ради , згідно рішення №03/71-19 від 25.04.2019 року. Попередженням про скорочення посад та звільнення було проведено в порядку, визначеному КЗпП України. Зокрема, щодо скорочення посади, а не звільнення лікаря невропатолога [PERSON] було скорочено 0,5 ставки посади лікаря невропатолога та поліклініки (зайнятих нею 0,25 ставки за власним бажанням, оскільки робота в Бурштинському Центрі Первинно-медико санітарної допомоги по сумісництву не давала їй можливості виконувати цю роботу на 0,5 посади). Враховуючи те, що [PERSON] за власним бажанням вийшла з членів профспілкової організації КО «Бурштинська центральна міська лікарня» і лікар невропатолог, яка залишилася на 1,0 ставки невропатолога [PERSON] має одинакову з позивачем категорію, прийшла на цю посаду раніше за неї, має двох неповнолітніх дітей та на той час вагітна третьою дитиною, зауважень щодо скорочення, зайнятих [PERSON] 0,25 посади лікаря невропатолога поліклініки від профспілкової організації не було. На даний час [PERSON] працює на 0,5 ставки посади лікаря невропатолога стаціонару та обслуговує 1800 пацієнтів як сімейний лікар по сумісництву, за що отримує належну заробітну плату. Суд, заслухав доводи позивача, її представника, вивчив матеріали справи, встановлює наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. [PERSON] з 01.02.2010 року зарахована на посаду лікаря невропатолога на 0,75 ставки, що стверджується копією трудової книжки, запис № 5 (а.с. 66). Наказом № 78 по Бурштинській міській раді від 04.08.2014 року [PERSON] , лікаря невропатолога з 11.08.2014 року переведено на посаду лікаря невропатолога стаціонару на 0,5 ставки та 0,5 ставки лікаря невропатолога поліклініки, що стверджується копією трудової книжки, запис № 6 (а.с. 8, 66 ). Наказом №1 від 02.01.2019 року [PERSON] , лікаря невропатолога, з 02.01.2019 року переведено на 0,25 ставки лікаря невропатолога поліклініки 0,5 ставки лікаря невропатолога стаціонару, що стверджується копією наказу (а.с.9), копією трудової книжки - запис № 7 (а.с. 66 ). Відповідно до штатного розпису медичного персоналу КО «Бурштинська центральна міська лікарня» станом на 01.01.2019 рік загальна кількість штатних посад дорівнювала 305,2; кількість штатних посад лікаря невропатолога 1 (а.с. 50-59). Рішенням Бурштинської міської ради Івано-Франківської області сьомого скликання від 25.04.2019 року № 03/71-19 «Про скорочення ліжкомісць та оптимізацію штатного розпису КО «Бурштинська центральна міська лікарня» вирішено: скоротити 5 хірургічних ліжок в КО «Бурштинська центральна міська лікарня». Головному лікарю Сопільняку С. М.: скоротити штатні посади окремих відділень і служб лікарні згідно додатку 1 до данного рішення. Звільнення працівників провести в порядку визначеному КЗпП України (а.с 82, 83) Як вбачається із наказу Комунальної організації «Бурштинська центральна міська лікарня» від 31.05.2019 року № 58 «Про скорочення штату працівників КО «Бурштинська центральна міська лікарня», на підставі рішення сесії Бурштинської міської ради №03/71-19 від 25.04.2019 року із змінами в штатному розписі КО «Бурштинської міської лікарні на 2019 рік та відповідним скороченням штатних посад» попереджено працівників КО «Бурштинська центральна міська лікарня» під підпис про скорочення (а.с.10). Зокрема, попереджено лікаря-невропатолога поліклініки 0,5 ставки [PERSON] . Позивач від підпису відмовилася, старшим інспектором складено відповідний акт. Однак ознайомлювалися працівники 28.05.2019 року, тобто перед видаванням самого наказу (а.с.10) Так, Наказом Комунальної організації «Бурштинська центральна міська лікарня» від 22.07.2019 року № 79 переведено працювати з 01.08.2019 року працівників КО «Бурштинська цетральна міська лікарня» в зв`язку із змінами в штатному розписі, зокрема, [PERSON] лікаря невропатолога на 0,5 ставки лікаря лікаря невропатолога стаціонару (а.с.14), що підтверджується копією трудової книжки запис 8 (а.с. 67 ) Тобто, відбулася зміна істотних умов праці позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника. Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Постановою Верховного суду України від 23.03.2016 року у справі №6-2748цс15 надано роз`яснення щодо нюансів звільнення працівника. «Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом із підприємтсвом, установою, організацією, а також відмова від продавження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці. Зміна істотних умов праці передбачає продовження роботи за тією самою спеціальністю, кваліфікацією чи осадою, але за новими умовами праці. При зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору розмір оплати праці, тривалість робочого часу, режим роботи, тощо. Згідно п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників. При цьому важливою та визначальною обставиною, попередня наявність якої обов`язкова для зміни істотних умов праці, є зміни в організації виробництва праці на підприємтсві. Враховуючи те, що відповідачем не доведено та судом не здобуто доказів наявності зміни в організації виробництва і праці, внаслідок чого допускається зміна істотних умов праці, не доведено факту повідомлення [PERSON] не пізніше ніж за два місяці про зміну істотних умов праці, [PERSON] незаконно переведена на іншу роботу. Відповідно, позивач повинна бути поновлена на попередній роботі лікаря-невропатолога поліклініки. Як вбачається з копії рішення Бурштинської міської ради Івано-Франківської області сьомого скликання від 25.09.2019 року № 06/79-19 про внесення змін до рішення Бурштинської міської ради від 25.04.2019 № 03/71-19 «Про скорочення ліжкомісць та оптимізацію штатного розпису КО «Бурштинська центральна міська лікарня» - розглянувши звернення лікаря-невролога КО «Бурштинська центральна міська лікарня» Сачинської Н. І., вирішено внести зміни в додаток 1 вищезазначеного рішення Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, яким виключено з п.1 Поліклінічне пп.3 лікар-невролог 0,5. Зобов`язано головного лікаря КО «Бурштинська центральна міська лікарня» Сопільняка С. М. привести штатний розпис у відповідність до данного рішення та подати на затвердження виконкому міської ради (а.с. 40). Однак, як встановлено судом, головний лікар С [PERSON] . Сопільняк не привів штатний розпис у відповідність до змін у рішенні Бурштинської міської ради від 25.04.2019 № 03/71-19 «Про скорочення ліжкомісць та оптимізацію штатного розпису КО «Бурштинська центральна міська лікарня». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При визначенні розміру середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу суд виходить з положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100. Так, вказаними положеннями визначено, що в період тимчасової непрацездатності середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 6 календарних місяців роботи, що передують події, а у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Переведення мало місце 01 серпня 2019 року. Середній заробіток за період з 01 серпня 2019 року (по 02.06.2020 рік) попередній робочий день 01 червня 2020 року включно (209 робочих днів) слід виплатити виходячи з різниці середньомісячної заробітної плати обчисленої з виплат за останні 2 календарних місяців роботи, що передують переведенню на нижче оплачувану роботу та нарахованої заробітної плати при виконанні нижче оплачуваної роботи. За період червень- 2019 року липень 2019 року нарахована заробітна плата позивача, склала 10 268 грн. 04 коп. Цей період містив 41 робочих днів, відтак середньоденна заробітна плата складає 250 грн. 44 коп. За 209 робочих днів, середня заробітна плата складає 52 341 грн. 96 коп. Фактично нарахована заробітна плата при виконанні нижче оплачуваної роботи становить 26\~528 грн. 04 коп. Стягненню підлягає різниця між середньомісячною заробітною платою за час виконання нижче оплачуваної роботи 52\~341 грн. 96 коп. та нарахованою заробітною платою при виконанні нижче оплачуваної роботи 26\~528 грн. 04 коп., що становить 25\~813 грн. 92 коп. за мінусом загальобов`язкових податків та зборів, що стягуються з нарахованої заробітної плати. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам надано роз`яснення, що відповідно до статті 237 1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Незаконними діями відповідача, а саме: незаконним переведенням - позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, втраті сну, втраті зв`язків, порушення звичайного життєвого розкладу із-за судових спорів, вимагання додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи тяжкість моральних страждань, моральну шкоду суд оцінює в розмірі 2000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно положень ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми за один місяць за мінусом загальнообов`язкових податків та зборів, що стягуються з нарахованої заробітної плати, підлягає негайному виконанню. Суд вважає, що позовна вимога, щодо стягнення коштів, затрачених позивачем на правову допомогу не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України,\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки [PERSON] та її представником, адвокатом Клюбою П. Р. не подано суду детального опису наданих послуг, виконаних адвокатом, та квитанцію про сплату наданих послуг, відтак, в цій частині позовної вимоги слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial