Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 27.01.2014 року звернулась до представника ТОВ «Гранфінресурс» для отримання позики в розмірі 80000 грн. для купівлі житла та підписала договір №226160 від 27.01.2014 року. На виконання умов договору в день його підписання позивачем було перераховано на рахунок відповідача одноразовий комісійний внесок в розмірі 3200 грн. Зазначала, що відповідач ввів її в оману, не роз'яснивши перед підписанням договору, що йдеться не про отримання коштів в кредит, а про участь у програмі, за якою можливо отримання позику, яка по суті є пірамідальною схемою. Просила визнати укладений договір №226160 недійсним та стягнути з відповідача на її користь 3200 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, її представник подав до суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити та винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки до суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.(а.с.24,25,44). Представник відповідача подав до суду заперечення проти позову, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки ТОВ «Гранфінресурс» при укладенні договору з позивачкою не вводило її в оману та не приховувало умов договору. Вона особисто підписала договір разом з додатками до нього та сплатила одноразовий комісійний внесок. В зв'язку з неявкою відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.01.2014 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Гранфінресурс» укладено договір №226160 з додатком №1 та №2 до нього, предметом якого є надання особі, що уклала Договір, послуги по адмініструванню системи придбання товарів у групах на умовах діяльності програми Альянс Україна, яка базується на створенні груп учасників, метою яких є придбання бажаних товарів з розстроченням платежу. (а.с.5-10). Крім цього, судом встановлено, що на виконання умов договору №226160 позивачем на рахунок відповідача 27.01.2014 року сплачено одноразовий комісійний внесок в розмірі 3200 грн., про що свідчить квитанція №1405.1114.1 від 27.01.2014 року. (а.с.14). З укладеного сторонами договору вбачається наступне: Згідно ст.1 додатку №2 договору, послуги які є предметом договору, надаються шляхом формування реєстрів учасників програми «Альянс Україна», метою яких є отримання відповідної грошової суми зазначеної у додатку №1 до Договору. Як вбачається з ст.4 додатку №2, після вчасної сплати чергового загального платежу учасник набуває право брати участь у найближчому заході, коли фонд реєстру є достатнім. Захід по розподілу грошового фонду проводиться комітетом по розподілу грошового фонду, який утворюється наказом Адміністратора. З аналізу умов укладеного сторонами договору вбачається, що діяльність відповідача вводить споживача в оману, оскільки програма "Альянс Україна" формується виключно на кошти учасників програми без залучення коштів ТОВ "Гранфінресурс". Оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками програми і в подальшому учасник, який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам програми, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. Конкретні умови отримання учасником заявленої суми визначені у ст.5 цього додатку. Адміністратор гарантує учаснику надати обумовлену грошову суму за умови виконання останнім усіх умов договору і додатків до нього. Вбачається, що названий договір не містить строків та термінів отримання учасником позики, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ «Гранфінресурс» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання позики. За положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 23 травня 2012 року по справі N 6-35цс12, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. При вчиненні правочину під впливом обману формування волі потерпілого відбувається не вільно, а вимушено, під впливом недобросовісних дій інших осіб, які полягають у навмисному створенні у потерпілого помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення: природи правочину, прав та обов'язків сторін та ін. Внутрішня воля потерпілого на вчинення правочину відповідає його зовнішньому волевиявленню, однак її формування відбувається не вільно, а під впливом обману з боку інших осіб. Обман може відбуватися як у вигляді активної поведінки сторони, повідомлення нею про будь-які обставини, яких насправді немає, так і у вигляді замовчування обставин, що можуть перешкодити вчиненню правочину . З наведеного випливає, що рішення про передачу товару залежить лише від волі відповідача, який на власний розсуд приймає таке рішення і позивач позбавлений можливості вплинути на це рішення, оскільки немає можливості отримати інформацію про фінансовий стан інших учасників групи. Умовами оспорюваного договору на позивача покладено обов'язок суворо дотримуватися умов договору, в той час як у договорі відсутні умови, які б передбачали настання негативних наслідків для відповідача за невиконання умов Договору, що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та є порушення прав позивача. У спірному договорі умова про надання грошей у позику залежить від певних обставин, яка може взагалі не настати, а тому така умова є несправедливою відносно позивача та вказує, що правочин не направлений на реальне настання правових наслідків. Крім того, оспорюваний договір та Додатки до нього укладені в рамках створеної відповідачем системи, яка полягає у створені груп учасників, які бажають придбати товар з розстроченням платежу на досить тривалий час в порядку та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього. Така система вводить в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, що в свою чергу здійснюється за кошти, внесені учасниками програми і відповідач без інвестування коштів оплачує товар іншому Учаснику Програми; також є несправедливою умова про надання грошей у позику за умови сплати позивачем найбільшої суми, що значно перевищує суми інших учасників, проте позивач не володіє інформацією щодо необхідності сплати конкретної суми, яка повинна перевищувати суму інших учасників для отримання бажаної позики. Вбачається, що за умовами договору позивач мав сплачувати кошти не за позику, а за можливість одержання права на отримання позики. ТОВ «Гранфінресурс» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на отримання позики одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «Альянс Україна». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що досягнута між сторонами угода порушує права позивача, а діяльність відповідача з реалізації послуг з адміністрування системи є такою, що вводить споживача в оману. Оспорюваний договір позивач уклала під впливом недобросовісних дій відповідача, які полягали у навмисному створенні у неї помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення: природи правочину, умов, за яких вона могла отримати позику, інших прав та обов'язків сторін у правочині та ін. Відповідно до ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Правочини, вчинені під впливом помилки, належать до категорії правочинів, в яких внутрішня воля співпадає з волевиявленням та дійсно спрямована на досягнення мети правочину, але формування такої волі відбулося під впливом обставин, які спотворили справжню волю особи. Помилка - це неправильне сприйняття особою фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна було б вважати, що правочин не був би вчинений. Оскільки [PERSON] сплачувала кошти за можливість одержання права на отримання послуги, а ТОВ «Гранфінресурс», без залучення власних коштів, формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на отримання послуги одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «Альянс Україна», суд приходить до висновку, що діяльність відповідача є такою, що вводить споживача в оману, а укладений між сторонами договір порушує права позивача. Зі змісту ч.1 ст. 216 ЦК вбачається, за недійсним правочином кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Застосування зазначених правових наслідків засвідчує факт повернення сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину (двостороння реституція). У випадку виконання недійсного правочину лише однією із сторін, - друга сторона має повернути все одержане стороні, що виконала правочин (одностороння реституція). Дослідивши в судовому засіданні надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір № 226160 від 27.01.2014 року з додатками №1 та №2 укладений між [PERSON] та ТОВ «Гранфінресурс» слід визнати недійсним та на підставі ст.216 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків в розмірі 3200 грн. В зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України на користь держави. На підставі ст.ст. 22, 23, 227, 229, 230, 386,1046, 1054, 1167 ЦК України, ст.19 Закону України Про захист прав споживачів,

Outcome: approved