Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

11 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», в якому просив (з урахуванням уточнення позову від 09 лютого 2015 року) визнати незаконним наказ від 11 листопада 2014 року №1381-к (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), згідно якого він звільнений з посади керівника оперативно-диспетчерської групи Павлоградського району електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» по п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України, поновити його на роботі в ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на посаді керівника оперативно-диспетчерської групи Павлоградського району електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з 11 листопада 2014 року, стягнути з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 листопада 2014 року по 09 лютого 2015 року в сумі 12950,56 грн., стягнути з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позовна заява мотивована тим, що з 25 січня 1985 року позивач працював в ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», звільнений 11 листопада 2014 року за п.7 ч.1 ст.40 КЗпП України - появу на роботі у нетверезому стані. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки його було звільнено через упереджене ставлення керівництва Павлоградського РЕМ до нього після нещасного випадку, який стався на виробництві з підлеглим позивача 13.06.2013 року. 23.09.2014 року позивача було направлено роботодавцем на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, позивач погодився на проходження такого огляду, оскільки не вживав спиртних напоїв, після повернення з наркологічного диспансеру повернувся до виконання трудових обов'язків. З висновками медичного огляду та встановленням наявності алкоголю в крові позивач не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають дійсності. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити на підставі доводів позовної заяви. Представник позивача наполягав, що роботодавцем було пропущено строк накладення дисциплінарного стягнення, оскільки початок перебігу вказаного строку необхідно обчислювати з 23.09.2014 року, коли членами комісії, створеної роботодавцем, було виявлено факт перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння. Тобто звільнення позивача не можна вважати законним. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, вважав, що позивача було звільнено у зв'язку із грубим порушенням правил трудової дисципліни, знаходженням на роботі в нетверезому стані, із дотриманням вимог КЗпП України та в місячний строк з дня виявлення проступку 01.10.2014 року, оскільки саме тоді роботодавцем було отримано результати медичного огляду позивача з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, не рахуючи часу звільнення позивача від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Заслухавши сторін, покази свідків та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу №8§3 25 січня 1985 року [PERSON] було прийнято на роботу електромонтером до ВЕО «Дніпроенерго», яке в подальшому реорганізовано в Державне підприємство «Дніпрообленерго», перейменовано в Державну акціонерну енергопостачальну компанію «Дніпрообленерго», перейменовано в Відкрите акціонерне товариство «ЕК Дніпрообленерго», перейменовано в публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго», наказом від 04 лютого 2011 року №18-к (326) ВАТ «ЕК Дніпрообленерго» [PERSON] переведено керівником оперативно-диспетчерської групи Павлоградського району електричних мереж. Наказом від 11 листопада 2014 року №1381-к [PERSON] було звільнено з роботи за появу на роботі в нетверезому стані на підставі п.7 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Відповідно до п.7 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння. Згідно з ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно зі ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. 23 вересня 2014 року [PERSON] було направлено роботодавцем на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. При огляді позивача також було застосовано технічні засоби для визначення наявності та вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі - алкотестер, результат о 15-05 год. - 0,49, о 15-25год. - 0,43. Позивача було оглянуто лікарем, взято біологічне середовище, кров, для дослідження. Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №572, дата заповнення 23.09.2014 року о 15-05 год., позивач перебував у стані алкогольного сп'яніння, час проведення лабораторних тестів - 29.09.2014 року, результат лабораторних тестів -0,6%. Як вбачається з інформації, наданої комунальним закладом «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», згідно листа від 09.02.2015 року № 223, документи про результати медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння [PERSON], проведеного 23.09.2014 року були видані працівникам ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 01.10.2014 року після проведення хіміко-токсикологічного дослідження та згідно запиту №19138/1001 від 24.09.2014 року, за результатами хіміко-токсикологічного дослідження №11618 від 29.09.2014 року вміст алкоголю в крові [PERSON] складає 0,60%. Згідно показів лікаря [PERSON], допитаного в судовому засіданні, який проводив огляд позивача 23.09.2014 року, висновок про знаходження особи в стані алкогольного сп'яніння видається тільки після проведення всіх видів досліджень, а саме візуального, із використанням алкотестеру, лабораторного дослідження біологічного середовища, належним та достатнім підтвердженням знаходження особи в стані алкогольного сп'яніння, вмісту саме алкоголю в крові особи є результати хіміко-токсикологічного дослідження біологічного середовища за допомогою газового хроматографу. Тобто факт знаходження [PERSON] на роботі в нетверезому стані було виявлено за результатами проведення хіміко-токсикологічного дослідження 29.09.2014 року та саме 29.09.2014 встановлено вміст алкоголю в крові під час перебування на робочому місці. Наказ про звільнення [PERSON] було видано 11 листопада 2014 року. У період з 13 жовтня 2014 року по 27 жовтня 2014 року включно [PERSON] перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності АГЗ № 491250. Відтак, звільнення [PERSON] було здійснено в межах строку, встановленого ст. 148 КЗпП України. При визначенні часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, не можна враховувати час з 03.11.2014 року по 10.11.2014 року за листком непрацездатності №490658, оскільки вказаний листок непрацездатності не був пред'явлений роботодавцю відповідно до Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 р. N 532/274/136-ос/1406, згідно показів свідка [PERSON], провідного бухгалтера, яка здійснювала табелювання, табель обліку робочого часу щодо [PERSON] з відміткою тимчасової непрацездатності за цей період був заповнений за вказівкою начальника Павлоградського району електричних мереж, а згідно показів свідка [PERSON], керівника ОДГ, який здійснював первинне табелювання, яке потім передається бухгалтеру, табель обліку робочого часу щодо [PERSON] був заповнений з відміткою - «8», знаходження на робочому місці. Перебування [PERSON] в цей час на робочому місці також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Також в судовому засіданні було оглянуто Журнали реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці, пожежної безпеки і технічної експлуатації, які підтверджують виконання позивачем трудових обов'язків у вище вказаний період. Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40 і пунктами 2 і 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згідно листа Первинної профспілкової організації Дніпропетровських східних електричних мереж від 20.10.2014 року працівник [PERSON] не є членом первинної профспілкової організації ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго». В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт направлення 23.09.2014 року [PERSON] для медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, оскільки були ознаки вживання [PERSON] алкогольних напоїв в робочий час, зокрема, запах алкоголю від [PERSON], та підтвердили обставини проходження вказаного огляду. На медичний огляд [PERSON] поїхав добровільно, проте дорогою до наркодиспансеру комусь телефонував і запитував чи може він відмовитися від проходження такого медичного огляду. Після проходження [PERSON] медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння свідки та [PERSON] повернулись на роботу в Павлоградський РЕМ. Як роз'яснено Верховним Судом України в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" вирішуючи позови поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Таким чином, факт продовження [PERSON] виконання своїх трудових обов'язків не впливає на законність його звільнення за появу на роботі у нетверезому стані. При розгляді справи судом не встановлено будь-якого упередженого ставлення до позивача з боку керівництва роботодавця. При звільненні позивача з роботи відповідачем не були порушені вимоги ч.3 ст.40, 147-151 КЗпП України, оскільки звільнення було проведене не під час тимчасової непрацездатності, і з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку. Оцінюючи в сукупності усі зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що у відповідача були законні та обґрунтовані підстави для звільнення позивача з роботи за п.7 ч.1 ст. 40 КЗпП України, появою [PERSON] на роботі в нетверезому стані. Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення позову та визнання незаконним наказу ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" від 11 листопада 2014 року №1381-к (розпорядження) про припинення трудового договору, поновлення [PERSON] на роботі, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed