Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

18.05.2018 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір стягуваних згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11.05.2017 року з відповідача аліментів, збільшивши їх мінімальний законодавчо встановлений розмір на одну дитину до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, вказавши, що рішенням Орджонікідзевського міського суду від 11.05.2017 року по справі №184/565/17 з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку до їх повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідач на час звернення до суду з цим позовом працевлаштований, зареєстрований приватним підприємцем, перебуває на обліку як платник податків за спрощеною системою оподаткування. За час, що минув від ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, змінився матеріальний стан позивача в бік погіршення, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказує, що ціни на продовольчі товари, продукти харчування, комунальні послуги, інші потреби дітей значно зросли. Участь відповідача в утриманні дітей обмежується сплатою встановлених рішенням суду аліментів у мінімальному розмірі 600 гривень на утримання однієї дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, надав відзив та пояснення в судовому засіданні, згідно яких вказав, що твердження позивача про те, що його участь в утриманні дітей обмежується сплатою встановлених рішенням суду аліментів у мінімальному розмірі 600 гривень на утримання однієї дитини не відповідає дійсності, оскільки з нього стягується 1/3 частина від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, яка з 1 січня 2018 р. зросла до 6401 грн., таким чином, сума, яка підлягає щомісячній сплаті з 01.01.18 р. становить 2133,67 грн., що перевищує навіть 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; заборгованість по сплаті аліментів станом 01.09.2018 у нього відсутня, що підтверджується довідкою №1360 від 06.09.2018, виданою Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби. Крім того, наголосив на тому, що матеріальний стан позивача не погіршився, а тому, враховуючи п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3, відповідно до якого зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, просив у задоволенні позову позивача відмовити. Суд, заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України), докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис за № 137. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей. 11.05.2017 року рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області у справі №184/565/17 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до їх повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 03.04.2017 року до досягнення дітьми повноліття та видано виконавчий лист, по якому проводились відповідні стягнення. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка немає достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України\~(в\~редакції чинній\~на момент\~розгляду справи)\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що обовязок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до\~ст. 192 СК України, \~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що ст. 192 СК України не містить вичерпних випадків, з настанням яких можливе проведення зміни розміру аліментів. Вказане кореспондується із ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, відповідно до якої, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII\~внесено зміни до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положення\~ст.\~7\~Закону України\~"Про\~державний бюджет\~на 2018\~рік" \~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня 2018 року встановлено на рівні 1559 грн., таким чином 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, становить 779,50 грн. Верховний Суд у своєму рішенні по справі № 581/638/17-ц від 03.05.2018 року дійшов висновку про те, що стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений\~статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Таким чином, суд дійшов переконливого висновку, що прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Крім того, суд звертає увагу, що збільшення мінімального розміру аліментів на кожну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, фактично не збільшить розміру здійснюваних із доходів відповідача стягнень, оскільки вони здійснюються, як було доведено відповідачем, у більшому, ніж 50% розмірі. Крім того, відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у зазначеному розмірі. Судом враховано, що згідно позовної заяви, відповідач є здоровою молодою працездатною людиною, яка піклується про своїх дітей, тобто є таким, що в змозі сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відомостей про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина суду не надано.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Твердження відповідача з посиланням на п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відносно того, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, судом не приймаються, оскільки суд в даному провадженні не здійснює перегляд рішення суду від 11.05.2017 року, відповідна процедура проведення якого передбачена Розділом 3 ЦПК України «Перегляд судових рішень» в порядку апеляційного, касаційного провадження або за нововиявленими або виключними обставинами. Таким чином, оскільки аліментні правовідносини це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved