Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання незаконним рішення. В обґрунтування позову посилався на те, що він 13.07.2018р. за №114-17088-15 звернувся через Центру надання адміністративних послуг м. Херсона із заявою до Херсонської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0477 за адресою: [ADDRESS] під магазин та офісні приміщення із земель комунальної власності. Оскільки станом на 16.09.2018р. будь-якого рішення з приводу поданої заяви позивача з боку Херсонської міської ради прийнято не було, 17.09.2018р. позивачем, на підставі положень статті 123 Земельного кодексу було направлено повідомлення про початок розроблення проекту землеустрою. 12.09.2018р. між позивачем та Херсонським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру було укладено договір № 1281 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,0477 га під магазином та офісними приміщеннями із земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] . Проект землеустрою розроблений та погоджений у встановленому порядку відповідно із приписами статті 186/1. Земельній ділянці, що відводитися, площею 0, 0477 га, сформовано та присвоєно кадастровий номер 6510136900:01:001:2353-витяг НВ-6505684542019 від 19.02.2019 р. надано міжрегіональним управлінням у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Клопотанням від 19.02.2019р. № 114-6927-15 через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона надано на затвердження проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки та передачі в оренду земельної ділянки, площею 477кв.м за адресою: [ADDRESS] , строком на 10 років. Рішенням Херсонської міської ради від 28.08.2019р. № 2094 «Про затвердження документації із землеустрою, передачу в оренду земельних ділянок, припинення договорів оренди та права постійного користування земельними ділянками, внесення змін до рішення міської ради від 30.11.2018 № 1751», згідно із п. 2; 2.7; 15; 15.4 - Херсонська міська рада вирішила: «Затвердити проекти землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок та передати в оренду, строком на 5 (п`ять) років, [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) земельну ділянку, площею 0,0477 га, із земель, наданих в оренду [PERSON] (135кв.м) та земель комунальної власності (342кв.м), по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (під магазин та офісні приміщення) та встановити обмежене користування земельною ділянкою, шляхом заборони будь - якої забудови земельної ділянки, площею 144кв.м., категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Кадастровий номер 6510136900:01:001:2353. Рекомендувати: [PERSON] користування земельною ділянкою, площею 0,0037га по [ADDRESS] , здійснювати в режимі обмеженої господарської діяльності, у зв`язку з охоронною зоною навколо інженерно-технічних споруд і комунікацій (підземна каналізація)». Відповідно до розробленої документації із землеустрою вказане обмеження відсутнє. Доказом зазначеного є витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Отже обмеження користування земельною ділянкою можуть бути встановлені лише законом або прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, договором, рішенням суду щодо. Просить визнати незаконним та скасувати рішення Херсонської міської ради № 2094 від 28.08.2019року «Про затвердження документації із землеустрою, передачу в оренду земельних ділянок, припинення договорів оренди та права постійного користування земельними ділянками, внесення змін до рішення міської ради від 30.11.2018 № 1751» в частині визначення обмеження користування земельною ділянкою шляхом заборони будь-якої забудови земельної ділянки, площею 144кв.м., а саме визнати незаконними та скасувати слова зазначені у пункті 2.7 пункту 2. рішення Херсонської міської ради № 2094 від 28.08.2019 року: - «та встановити обмежене користування земельною ділянкою, шляхом заборони будь-якої забудови земельної ділянки, площею 144кв.м.». Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомили, однак надав суду відзив, відповідно до якого роз`яснив, що міські ради наділені повноваженнями приймати будь-які питання, які визначені чинним законодавством України, у тому числі і щодо надання земельних ділянок у користування. Що стосується встановлювати обмеження користування земельними ділянками, шляхом заборон будь-яких забудов жодним чинним актом України не визначений. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що відповідно клопотання від 13.07.2018р. за №114-17088-15 [PERSON] звернувся через Центру надання адміністративних послуг м. Херсона із заявою до Херсонської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0477 за адресою: [ADDRESS] під магазин та офісні приміщення із земель комунальної власності. Відповідно до заяви від 12.09.2018р. [PERSON] звернувся до Херсонського державного підприємство геодезії, картографії та кадастру щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. 12.09.2018 року між позивачем та Херсонським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру було укладено договір № 1281 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,0477 га під магазином та офісними приміщеннями із земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] . 17.09.2018 року позивач, на підставі положень статті 123 Земельного кодексу було направлено повідомлення про початок розроблення проекту землеустрою. Так відповідно до положень наведеної норми передбачено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,0477 га під магазином та офісними приміщеннями із земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] розроблений та погоджений у встановленому порядку Відповідно із приписами статті 186/1: Управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради - висновок вих. № 03-18-762 від 17.12.2018 року; - територіальним відділом ГУ Держгеокадастру у Харківській області № 518/82-19 від 11.01.2019 року. Земельній ділянці, що відводитися, площею 0,0477 га, сформовано та присвоєно кадастровий номер 6510136900:01:001:2353-витяг НВ-6505684542019 від 19.02.2019 р. надано міжрегіональним управлінням у м. Херсоні та Автономній Республіці Крим Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Клопотанням від 19.02.2019 № 114-6927-15 через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона надано на затвердження проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки та передачі в оренду земельної ділянки, площею 477кв.м за адресою: [ADDRESS] , строком на 10 років. Відповідно до витягу рішення Херсонської міської ради від 28.08.2019 року № 2094 «Про затвердження документації із землеустрою, передачу в оренду земельних ділянок, припинення договорів оренди та права постійного користування земельними ділянками, внесення змін до рішення міської ради від 30.11.2018р. № 1751», згідно із п. 2; 2.7; 15; 15.4 - Херсонська міська рада вирішила: «Затвердити проекти землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок та передати в оренду, строком на 5 (п`ять) років, [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) земельну ділянку, площею 0,0477 га, із земель, наданих в оренду [PERSON] (135кв.м) та земель комунальної власності (342кв.м), по [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (під магазин та офісні приміщення) та встановити обмежене користування земельною ділянкою, шляхом заборони будь - якої забудови земельної ділянки, площею 144кв.м., категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Кадастровий номер 6510136900:01:001:2353. Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений Херсонською міською радою та [PERSON] , зареєстрований в управлінні земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, про що в Книзі 01 вчинено запис від 17.04.2015 №01150016, у зв`язку зі зміною площі земельної ділянки. Рекомендувати: [PERSON] користування земельною ділянкою, площею 0,0037га по [ADDRESS] , здійснювати в режимі обмеженої господарської діяльності, у зв`язку з охоронною зоною навколо інженерно-технічних споруд і комунікацій (підземна каналізація)». Однак відповідно до додатку до витягу з Державного земельного кадастру НВ 6505684542019 від 19.02.2019 року - «Кадастровий план земельної ділянки» - не міститься ніякої інформації про місце визначення та дії зазначеного відповідачем обмеження. Відповідно до статті 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5). В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (частина перша статті 140). Виходячи з цих конституційних положень у системному зв`язку з положеннями статті 6 Конституції України про те, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 березня 2002 року визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов`язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України (пункти 4, 5 мотивувальної частини Рішення від 26 березня 2002 року N 6-рп/2002 у справі про охорону трудових прав депутатів місцевих рад). Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними. В Конституції України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України в рішенні від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009, справа N 1-9/2009 дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року N 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року N 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини). Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Міська рада має виключну компетенцію в сфері розпорядження землею. Частиною 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. За змістом статті 12 ЗК України до повноважень сільських селищних, міських рад у сфері земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. За нормою ч. 1 ст. 110 Земельного кодексу України, встановлено, що на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження (ч. 1 ст. 111 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 111 Земельного кодексу України, встановлено, що законом, прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, договором, рішенням суду можуть бути встановлені такі обмеження у використанні земель: а) умова розпочати і завершити забудову або освоєння земельної ділянки протягом встановлених строків; б) заборона на провадження окремих видів діяльності; в) заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки, ландшафту; г) умова здійснити будівництво, ремонт або утримання дороги, ділянки дороги; ґ) умова додержання природоохоронних вимог або виконання визначених робіт; д) умови надавати право полювання, вилову риби, збирання дикорослих рослин на своїй земельній ділянці в установлений час і в установленому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Херсонської міської ради від 28.08.2019 року № 2094 «Про затвердження документації із землеустрою, передачу в оренду земельних ділянок, припинення договорів оренди та права постійного користування земельними ділянками, внесення змін до рішення міської ради від 30.11.2018р. № 1751», окрім затвердження землевпорядної документації містить умову встановлення обмеженого використання земельної ділянки, однак відповідно до розробленої документації із землеустрою вказане обмеження відсутнє, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Окрім того, обмеження встановлене рішенням Херсонської міської ради серед зареєстрованих у державному земельному кадастрі відсутнє, не вказана і підстава його визначення. Також у додатку до витягу з Державного земельного кадастру НВ 6505684542019 від 19.02.2019 року - «Кадастровий план земельної ділянки» - не міститься ніякої інформації про місце визначення та дії зазначеного Херсонською міською радою обмеження. Також у тексті вказаного рішення не міститься жодного посилання на фактичне місце розташування вказаного відповідачем обмеження, тобто неможливо перевірити та впевнено визначити, де саме розташовані ці 144 кв.м., що не можуть бути забудовані [PERSON] під час використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Також щодо встановлення обмеження користування земельними ділянками, шляхом заборон будь-яких забудов жодним чинним актом України не визначений, що не спростовується відповідачем. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved