Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

27 березня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Кредитної спілки "Довіра" про стягнення з відповідача в його користь коштів в розмірі 31547,00 гривень. В обґрунтування позову наведено наступне. 27.10.2009 року сторони уклали договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок №62. Сума вкладу становила 6000,00 гривень строком до 27.10.2010 року з виплатою вкладнику 22 % річних. 27.10.2009 року позивач вніс кошти в касу банку. 27.10.2009 року сторони уклали договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок №63. Сума вкладу становила 10000,00 гривень строком до 27.10.2010 року з виплатою вкладнику 22 % річних. 27.10.2009 року позивач вніс кошти в касу банку. Після закінчення строку дії вищевказаних договорів відповідач не повернув кошти позивачу. Позивач відповідно до умов договору скеровував відповідачу повідомлення про повернення коштів, однак відповідач залишив їх без розгляду. Таким чином, станом на день звернення з даним позовом відповідач має виплатити позивачу кошти на підставі договору №62 у розмірі 11830,00 гривень, з яких: 6000,00 гривень сума вкладу та 1320,00 гривень проценти згідно договору по 27.10.2010 року; 1320,00 гривень проценти по 27.10.2011 року; 1320,00 гривень проценти по 27.10.2012 року; 1320,00 гривень проценти по 27.10.2013 року; 550,00 гривень проценти по 27.03.2014 року, а також - на підставі договору №63 виплатити кошти у розмірі 19717,00 гривень, з яких: 10000,00 гривень сума вкладу та 2200,00 гривень проценти згідно договору по 27.10.2010 року; 2200,00 гривень проценти по 27.10.2011 року; 2200,00 гривень проценти по 27.10.2012 року; 2200,00 гривень проценти по 27.10.2013 року; 917,00 гривень проценти по 27.03.2014 року. Позивач [PERSON] в судові засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в справі доказів. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа Денис В.С. в судове засідання не з'явився, про причинин неявки суд не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 27.10.2009 року сторони уклали договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок №62. Сума вкладу становила 6000,00 гривень строком до 27.10.2010 року з виплатою вкладнику 22 % річних. 27.10.2009 року позивач вніс кошти в касу банку, що стверджується квитанцією до прибуткого касового ордера. 27.10.2009 року сторони уклали договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок №63. Сума вкладу становила 10000,00 гривень строком до 27.10.2010 року з виплатою вкладнику 22 % річних. 27.10.2009 року позивач вніс кошти в касу банку, що стверджується квитанцією до прибуткого касового ордера. Після закінчення строку дії вищевказаних договорів відповідач не повернув кошти позивачу. Відповідно до ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення перша вимога до відповідача про повернення коштів була скерована позивачем 21.04.2012 року. Згідно п. 2.5. договорів від 27.10.2009 року №62 та №63 після закінчення строку дії договору нарахування процентів за договором припиняється. Відповідно до п. 6.2. договорів від 27.10.2009 року №62 та №63 строк дії договору може бути продовжено шляхом підписання додаткового договору. Однак, суду не надано документів на підтвердження укладення додаткового договору. В листі ВС України від 01.02.2014 року "Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р." зазначено, що відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. У разі ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за період після закінчення дії договору задоволенню не підлягають. Враховуючи вищенаведене, позов слід задоволити частково і присудити до стягнення з відповідача суму вкладів за договорами №62 та №63 у розмірі 6000,00 гривень та 10000,00 гривень відповідно та проценти за договорами нараховані за період дії договору у розмірі 1320,00 гривень та 2200,00 гривень відповідно. З відповідача слід стягнути судовий збір в користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved