Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

30.07.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання позивача [PERSON] у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що у 2007 році між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO] та - сина [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що приблизно 8 місяців тому відповідач почав зраджувати, знущатися та бити її. Неодноразово позивач зверталася до міліції. Шлюбні відносини фактично було припинено, спільне господарство сторони не ведуть, разом з цим офіційно розірвання шлюбу не оформлено. Спільні діти проживають разом зі позивачем. Між тим, добровільно відповідач не надає жодної допомоги на утримання дітей, в зв'язку з чим аліменти позивачка просить стягнути у судовому порядку. Позивачка зазначила, що відповідач не має на утриманні інших осіб, не страждає на хронічні захворювання та не є інвалідом, тобто відповідач - здоровий, працездатний чоловік, який має змогу заробляти гроші. 27 жовтня 2015 року в судове засідання позивачка не з'явилася. Подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 27 жовтня 2015 року не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, а також те, що позивача згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому даною статтею, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у 2007 році між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO] (актовий запис № 294 від 31 січня 2008 року зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві) та - сина [PERSON], [INFO] (актовий запис № 3781 від 11 грудня 2014 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві). Позивачка зазначила, що на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, спільне господарство сторони не ведуть, між тим офіційно розірвання шлюбу не оформлено. Спільні діти проживають разом з позивачем, але відповідач не надає жодної допомоги на їх утримання. При цьому, відповідач не має на утриманні інших осіб, не страждає на хронічні захворювання та не є інвалідом, тобто відповідач - здоровий, працездатний чоловік, який має змогу заробляти гроші. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 77 СК України передбачено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Згідно ч. 2 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до ч. 3 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 974 грн. 40 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: partial