Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

11.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 643 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 06.08.2007 року він з відповідачкою уклав шлюб, який був розірваний рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30.07.2014 року. Їхня спільна дочка [PERSON], [INFO], проживає з ним і знаходиться на його утриманні. Відповідачка ще в 2010 році виїхала з с. Бірки Зміївського району і за його даними фактично проживає в м. Мерефа в цивільному шлюбі. Останій раз відповідачка провідувала їхню дитину в серпні 2014 року. Жодної матеріальної допомоги в утриманні їхньої дочки відповідачка йому не надає, а також не приймає ніякої участі у вихованні дитини. Він неодноразово просив відповідачку допомагати йому в утриманні дочки та надавати матеріальну допомогу, але вона відмовляється, що змушує його звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала, заперечень проти позову не подавала. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки, повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно копій свідоцтва про народження та рішення Зміївського районного суду Харківської області від 30.07.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, мають дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 6). З довідки, виданої завідувачем дошкільного навчального закладу Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON], вбачається, що [PERSON], [INFO], відвідувала дошкільний навчальний заклад з 2010 року по 2013 рік. (а. с. 7) З довідки директора Бірківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO], навчається у 2 класі в 2014/2015 навчальному році. (а. с. 8). У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідачка [PERSON] зобов'язана утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття, однак не виконує свій обов'язок. Будь-яких заперечень проти доводів позивача щодо можливості сплачувати аліменти у розмірі 643 грн. щомісячно відповідачкою не надано, що є підставою вважати цю обставину такою, що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. За таких обставин, позов [PERSON] про стягування на його користь коштів на утримання дитини у розмірі 643 грн., щомісячно є обґрунтованим і підлягає задоволенню. З відповідачки належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved