Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

25 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], яка просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення\~ ним повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 28.12.2017 року шлюб між ними розірвано. Місце проживання сина судом не визначалось, однак він проживає з нею. Питання про сплату відповідачем\~ аліментів на сина в добровільному порядку вони вирішити не змогли. Відповідач надає сину матеріальну допомогу, але в незначному\~ розмірі. Також він працює в Баранівській міській раді Житомирської області та отримує пенсію, як колишній працівник міліції. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів повинен гарантувати належний та гармонійний розвиток дитини і не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. 14.02.2018 року до суду надійшло клопотання відповідача про постановлення ухвали про розгляд даної справи в загальному позовному провадженні . Згідно ухвали суду від 14 .02.2018 року у задоволенні даного клопотання відмовлено. 22.09.2018 року відповідач подав до суду заперечення щодо позовних вимог , які є по суті відзивом щодо позовних вимог , згідно яких [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог, так як він надає необхідну матеріальну допомогу своєму неповнолітньому сину , крім цього син фактично не проживає із позивачем, так як навчається в учбовому закладі у іншій місцевості, тому у [PERSON] відсутні підстави для пред"явлення такого позову в силу положень ст. 181 СК України . У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що\~\~ \~ позовні вимоги [PERSON]\~\~\~ підлягають задоволенню\~\~ . У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком останнього вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Згідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1\~ст.181 СК України). Проте положеннями ч.3\~ст.181 СК України\~встановлено, що у разі наявності спору між батьками за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 3\~ст. 181 СК України\~передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і за вибором того з батьків або інших законних представників дитини , разом з яким проживає дитина. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту\~ст.183 СК України\~випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує належним чином обовязки по утриманню свого сина, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати,\~ так\~ як\~ він\~ працює,\~\~ має офіційне місце роботи , тому\~\~ має\~ можливість\~ належно сплачувати\~ аліменти\~.\~ Враховуючи вимоги закону, обовязок відповідача утримувати неповнолітню дитину, а також матеріальний стан відповідача, оскільки як зазначено позивачем у позові відповідач працює та має певний дохід, що не спростовано останнім , суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дитину [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Суд розцінює заперечення відповідачем щодо пред"явлених вимог як намагання останнього уникнути виконання обов"язку щодо належного матеріального утримання неповнолітньої дитини згідно ст. 180 СК України і тому не враховується судом при винесенні рішення , так як вказані заперечення спростовуються вищенаведеними встановленими судом обставинами . Із заперечень та поданих до них доказів не вбачається, що неповнолітній син сторін у справі не проживає із матір"ю у вільний від навчання час . А у відповідності до приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved