Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

26 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом про визнання відповідачки [PERSON] такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачка по справі [PERSON] є його колишньою дружиною. Квартирі [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві власності, на підставі договору дарування квартири від 16 липня 2004 року. Відповідачка [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі з 18 листопада 2004 року, однак після розірвання шлюбу з позивачем, а саме з серпня 2008 року в квартирі [ADDRESS] не проживає. З вказаного часу відповідачка ніколи квартири не навідувала, її особистих речей в квартирі немає, крім того вона не приймає участі в витратах на утримання житла та сплату комунальних послуг, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Факт не проживання відповідачки у даній квартирі з серпня 2008 року, підтверджується актом, складеним працівниками ПП „Жилфонд - 279" від 13 червня 2014 року. Зазначені обставини ускладнюють життя позивача, проте добровільно знятись з реєстрації за адресою спірної квартири, відповідачка не бажає, у зв'язку з чим позивач вимушений звертатися до суду. Просив суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився надавши до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності за участі його представника - [PERSON] На задоволені позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] (яка діє на підставі довіреності) в судове засідання не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені позовних вимог позивача - [PERSON] наполягала в повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Представник третьої особи ПП «Жилфонд-279» до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування квартири від 16 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] Зареєстровано в реєстрі за № 1-2635. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.08.2004 року № 4523326, [PERSON] належить на праві власності 1/1 частина квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування від 16.07.2004 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 29 серпня 2008 року, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб - 29 серпня 2008 року. Актовий запис № 338. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач у позовній заяві вказав на те, що відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не проживає без поважних на те причин, будучи там зареєстрованою. Факт не проживання відповідачки [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з серпня 2008 року, підтверджується актом, складеним 13 червня 2014 року працівниками ПП „Жилфонд - 279" з підписами сусідів. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні" однієї з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] будучи зареєстрованою у житловому приміщенні, не мешкає в ньому без поважних причин понад одного року, таким чином втратила право користування даним жилим приміщенням. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом із тим з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме по оплаті судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved