Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

12.05.2015 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач прохав стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 458165,56 грн, 6000 доларів СШЕ та неотриману вигоду в сумі 280500, 00 грн., мотивуючи наступним. В 2006 році [PERSON] був отриманий кредит № 1508-КЛ у ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» в сумі 30500 доларів США, який був погашений. Відповідно до довідки наданої з банку від 25 жовтня 2011р.( вих.. за № 10.02.02-05за [PERSON] відсутня заборгованість за кредитом, однак існує пеня в сумі 546882,19 грн. Відповідно до експертиз, які проводилися під час розгляду справи за позовом ПАТ «Банк «[PERSON] та кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості по пені та судового рішення по даній справі [PERSON] зроблена переплата на користь банку в сумі 458165,56 грн та 6000 грн доларів США, а також неотримана користь від цих коштів складає 280500,00 грн. У судовому засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, направив до суду заяву, в якій просив у позові відмовити на підставі п. 1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв»язку з неплатоспроможністю банку. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Постановою Правління Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "[PERSON] та Кредит" до категорії неплатоспроможних» АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015р. №171 «Про запровадження тимчасовоїадміністрації в АТ «Банк «[PERSON] та. Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію. Пунктами 1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема: 1)задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, 2)примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Поняття кредитор банку визначено у ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якими є юридична або фізична особа, яка має підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань. Відтак, враховуючи, що позивач просить стягнути кошти з банку, то ці відносини мають майново-грошовий характерна, отже позивач вважає себе кредитором за майновою вимогою, а відповідача боржником у спірних правовідносинах, і вказані вимоги підпадають під обмеження, встановлені положеннями п.1,2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, діючим законодавством заборонено задоволення вимог кредитору банку у зазначений позивачем у позовній заяві спосіб. Натомість, положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до банку, в який було введено тимчасову адміністрацію. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у позові [PERSON].

Outcome: dismissed