Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

22 вересня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 27 по вул. Республіканській 37 в м. Дніпродзержинську. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], особовий рахунок № [NUMBER]. Також в квартирі зареєстрований син позивачки - відповідач [PERSON], який з 1995 року не проживає в квартирі, виїхав за межі України. [PERSON] залишається зареєстрований за вказаною адресою, чим створює для позивачки перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом, оскільки позивачка одноособово несе усі витрати по сплаті комунальних платежів та всіх витрат з утримання квартири з урахуванням реєстрації у ній відповідача, тому [PERSON] вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В су3довому засіданні позивачка повністю підтримала позов, пояснила, що відповідач є її сином, тривалий час мешкає у Російській Федерації, в останнє був у місті у 2003 році і після цього не приїзджав; наміру повернутись не має, звязок підтримує телефоном і телефонує дуже рідко; за комунальні послуги вона сплачує самостійно, син жодної участі в утриманні спірної квартири не приймає, його речей у квартирі немає. Факт реєстрації сина у квартирі створює для неї перешкоди у користуванні житлом, оскільки вона не може оформити субсидію, а витрати на утримання житла постійно зростають, її пенсії на оплату не вистачає. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] просила задовольнити позов і закінчити розгляд справи без її участі. Також зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення, наслідки їй зрозумілі. Судові витрати просить не стягувати з відповідача, який є її сином. Свідки [PERSON], [PERSON] повідомили, що мешкають по сусідству з позивачкою, підтвердили обставини, наведені позивачкою, пояснили, що дійсно відповідач не проживає в [INFO] з 1995 року. Свідок [PERSON] повідомила, що тісно спілкується з позивачкою, їй відомо, що син позивачки не мешкає за вказаною адресою понад 10 років, жодних конфліктів чи спорів щодо вказаного житла між ним та позивачкою не було, син позивачки добровільно виїхав за межі країни, проживає у Росії і не відвідує матір. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, в офіційному виданні газеті «Вісті Придніпров'я» № 92 (1687) розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи. Відповідач про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивача, пояснення свідків, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно довідки ТОВ "Інфо-ком" (л.с. 9) позивачка [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], особовий рахунок № [NUMBER]. Також в квартирі зареєстрований син позивачки - відповідач [PERSON], який з 1995 року не проживає в квартирі, про що свідчить акт про непроживання від 04.09.2015 року (л.с. 8), виданий КЖЄП "Оріон", та пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], котрі у судовому засіданні повідомили, що відповідач не мешкає у спірній квартирі понад 10 років, не несе витрат на її утримання, конфліктів щодо користування квартирою між ним та позивачкою не було, відповідач виїхав за межі України на постійне проживання, однак залишається зареєстрований за вказаною адресою, чим створює для позивачки перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом, оскільки позивачка одноособово несе усі витрати по сплаті комунальних платежів та всіх витрат з утримання квартири з урахуванням реєстрації у ній відповідача, про що свідчать надані позивачкою квитанції (л.с.21). У відповідності до ст. 64 Житлового кодексу України, повнолітні члени сім'ї наймача квартири, яка перебуває у державному житловому фонді, зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартири. Згідно ст. ст. 70, 72 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а при відсутності понад вказаний строк без поважних причин вони можуть бути в судовому порядку визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Судові витрати з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним віднести на рахунок позивачки. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved