Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

09.02.2018 позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] та Явірської сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом, в якій просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом свого діда [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті його діда входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] у відповідності до технічного паспорту. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушений звернутись до суду. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 12.08.2020 справу прийнято до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.09.2020 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання у справі. 15.03.2021 представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно і належним чином, відзивів не подали. Представник відповідача Явірської сільської ради Турківського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час і місе розгляду справи повідомлені відповідно до закону, відзиву не подали. 08.09.2020 року через канцелярію суду подав заяву, в якій розгляд справи просить проводити без їх участі, позовні вимоги покладають на розгляд суду. Представник третьої особи Департаменту ДАБІ у Львівській області в судове засідання не з`явився, про час і місе розгляду справи повідомлений відповідно до закону, відзиву не подав. Водночас у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Родинні відносини між [PERSON] та його дідом [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12.07.1994 (а.с. 71), свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01.10.1971 (а.с.73), свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.10.1991 (а.с. 72). [PERSON] помер [INFO] , про що 01.08.2017 Виконавчим комітетом Явірської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14).. За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 18.07.2014 секретарем Явірської сільської ради Турківського району Львівської області, яким на випадок своєї смерті розпорядився всім майном, де б воно не було і з чого б не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповів своєму онукові [PERSON] , 1994 р.н. (а.с. 68). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлого на житловий будинок та господарські споруди за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Явірської сільської ради Турківського району Львівської області від 06.02.2018 №241, за [PERSON] 1935 р.н., який помер [INFO] , згідно погосподарської книги №1, стр.26 була закріплена земельна ділянка площею 0,73 га в тому числі: під будівлями і дворами - 0,14 га для ведення особистого селянського господарства - 0,59 га. (а.с. 17). Згідно з довідкою по формі спадкування виконавчого комітету Явірської сільської ради Турківського району Львівської області від 06.02.2018 №240, [PERSON] ,1935 р.н., який помер [INFO] до дня своєї смерті проживав за адресою [ADDRESS] разом із сином [PERSON] - 1962 р.н. (а.с. 18). Згідно з довідкою виконавчого комітету Явірської сільської ради Турківського району Львівської області від 04.06.2017 №1792, житловий будинок і господарські будівлі за адресою [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №1 ст.40 за 2011-2015 р. збудовані у 1963 році і їх власником був [PERSON] , 1935 р.н., який помер [INFO] (а.с. 19). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті діда позивач [PERSON] звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 01.02.2018 нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надав нотаріусу документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній. (а.с. 24). Згідно заяви [PERSON] від 06.02.2018, такий відмовився від належної йому за законом частки у спадщині (а.с. 15). Згідно заяви [PERSON] від 06.02.2018, така відмовилася від належної їй за законом частки у спадщині (а.с. 16). Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1965 році, що доводиться технічним паспортом та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійному діду позивача [PERSON] - доводиться довідкою виконавчого комітету сільської ради. Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного підставно просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved