Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: змінити спосіб виконання [PERSON] обов'язку утримання дитини - сина [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування\~позову зазначила,\~що з 11 червня 2005 року по 22 квітня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі [PERSON] На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22.04.2013 по справі №621/730/13-ц шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 27 листопада [INFO]. Як вбачається з рішення Зміївського районного суду Харківської області про розірвання шлюбу від 22.04.2013 року по справі №621/730/13 за взаємною згодою батьків, син залишається проживати разом з матір'ю [PERSON] Неповнолітній [PERSON] проживає разом з нею. Оскільки, відповідач не брав участі в утриманні дитини, вона була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 05.06.2014 по справі №621/1260/14-ц стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 27.1 1.2005 року народження, у твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 06.05.2014 і до досягнення ним повноліття. Але на теперішній час 500 гривень на місяць це вкрай мізерна сума на утримання дитини тринадцяти років. При винесенні вищевказаного рішення суд враховував, що позивач добровільно не виконує обов'язку щодо утримання свого сина, не працює і має мінливий, нерегулярний дохід. В останній час обставини встановлені вищезазначеним рішенням суду змінилися. Так, відповідач влаштувався на роботу та має стабільний заробіток. Вона працює головним спеціалістом управління агропромислового розвитку Зміївської районної державної адміністрації. Отримує щомісячно не більше чотирьох тисяч гривень. Але, її заробітної плати недостатньо для забезпечення нормальної життєдіяльності сина. Відповідач працює офіційно в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Окко - Ріттейл", отримує постійний, стабільний та достатній заробіток. У добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, хоча і має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначено рішенням суду. Оскільки є працездатною та здоровою людиною і отримує заробітну плату в достатньому розмірі для утримання дитини. Тому вважала за доцільне та необхідне змінити спосіб виконання відповідачем його обов'язку утримувати дитину та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 30.03.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] під час розгляду справи підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги визнав частково, виявив готовність платити аліменти в розмірі 1000 грн. на місць та не заперечував проти стягування з нього аліментів у розмірі частки від його заробітку, яку визначити з урахуванням наявності у нього ще одного сина [PERSON], [INFO]. Щодо наявності у нього доходів пояснив, що працює без укладання трудового договору, заробляє 5,5 - 6 тис. грн на місць Вислухавши позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно свідоцтву про народження [PERSON] 1-ВЛ №033279, довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Зміївської міської ради Харківської області №761 від 21.02.2018, рішення Зміївського районного суду Харківської області №621/730/13-ц від 22.04.2013 вбачається, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем [PERSON] в буд. №7 по провулку Тітова м. Зміїв Харківської області. (а. с. 10, 12, 13). За рішенням Зміївського районного суду Харківської області №621/1260/14-ц від 05.06.2014 з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] та мешканця [INFO], Пролетарське шосе, б. 5, кв. 69, не працюючого, ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн., що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 06.05.2014 року і до досягнення ним повноліття. (а. с. 11, 14). Зі свідоцтва про народження [PERSON] І-ВЛ №489502 вбачається, що [PERSON] має сина [PERSON], [INFO] (а. с. 28). Згідно листа Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду україни Харківської області №3365-04/50 від 15.06.2018 вбачається, що по даним Реєстру застрахованих осіб 27.02.2018 [PERSON] звільнений з ТОВ "Окко\~-\~Ріттейл"(код ЄДРПОУ 30841082) по п. 1 ст. 36 КУпП, за згодою сторін, тому відомості на застраховану особу [PERSON] з 01.03.2018 по теперішній час відсутні (а. с. 38). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі системного аналізу зазначених вище норм слід зазначити, що чинним законодавством (статті 182, 183 Сімейного кодексу України) підвищений мінімальний розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також передбачено стягування аліментів у розмірі частки від заробітку платника аліментів, якщо стягувач не просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином, наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів до гарантованого мінімального розміру та стягування їх у розмірі частки від заробітку відповідача. Оскільки в матеріалах справи наявні відомості про наявність у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини, інтереси якої належить обов'язково враховувати при визначенні розміру аліментів, вимога про визначення аліментів у розмірі частки від заробітку, відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, підлягає частковому задоволенню шляхом стягування аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). За таких обставин, позовна заява [PERSON] В М. підлягає частковому задоволенню шляхом зміни виду стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми на частку від його заробітку (доходу), та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial