Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 29 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області зареєстрований між сторонами шлюб, актовий запис № 56. В шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Сімейне життя відсутнє, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. 22 січня 2021 року до Галицького суду Івано-Франківської із зустрічною позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] , органу державної влади: Служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей. Ухвалою суду від 26 січня 2021 року прийнято до спільного провадження зустрічну позовну заяву. В обґрунтування зустрічного позову вказує, що від спільного шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що діти постійно проживають разом з нею в с.Маріямпіль, здійснює належний догляд за ними, діти всім необхідним забезпечені. Вважає, що діти мають проживати разом із матір`ю, у зв`язку з цим вона звернувся до суду із даним зустрічним позовом. В підготовче\~судове засідання\~позивач не\~з`явивсяя.\~На адресу\~суду скерував\~відзив на\~зустрічний позов\~в якому\~підтримав первісний\~позов,\~просив його\~задоволити. Вимоги зустрічного позову визнав повністю, не заперечив щодо визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. просив розглядати справу у його відутності. Відповідачкою подано\~заяву про\~розгляд справи\~у її\~відсутності та\~про визнання\~первісного позову. Вимоги зустрічної позовної заяви підтримала, просила суд їх задовольнити, визначити місце проживання дітей разом з нею, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . В підготовче\~судове засідання орган державної влади представника не скерував.\~Т.в.о.\~заступника начальника\~відділу соціальних\~послуг для\~населення Дубовецької сільської ради Слюзар Л. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника та про визнання позову в частині визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 29 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області зареєстрований між сторонами шлюб, актовий запис № 56, присвоєно відповідачці прізвище « [PERSON] », що стверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). В шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю, що стверджується наявною в матеріалах справи інформацією з Маріямпільської загальноосвітньої школи (а.с.29). Сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, шлюб розпався. 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог статей\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачкою однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, те позивач свої позовні вимоги підтримав а відповідачка визнала позов повністю, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, то суд зазначає наступне. За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Згідно вимог статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У відповідності до статтей 160,\~161 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до пункту 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки. Відповідно до\~статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Таким чином, судом встановлено, що мати належним чином виконує свої обов`язки, створила всі умови для повноцінного розвитку своїх дітей. Виходячи з викладеного вище, обставин, встановлених судом, суд приходить до висновку, що проживання неповнолітніх дітей, з її матір`ю, відповідає інтересам дітей, у зв`язку з чим суд вважає необхідним визначити місце проживання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , слід визначити разом з матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved