Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

15 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь належну їй заробітну плату в сумі 36 491,00 грн, компенсацію за невикористані відпустки в сумі 4 150,00 грн, компенсацію втрати частини зарплати у зв»язку із порушенням строків виплати та інфляції в сумі 2980,00 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичної виплати належних сум в розмірі 10188,00 грн, вказуючи період та проводячи розрахунки за 12 місяців з дати звільнення та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовувала тим, що її звільнено 31 травня 2012 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України та не виплачено належні їй суми при звільненні. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що по даний час з нею не проведено розрахунок, при цьому вона неодноразово зверталась в усній формі до директора підприємства, який їй тільки обіцяв виплатити заборгованість. Представник відповідача позов визнала частково, пояснивши, що на підприємстві було викрадено обладнання та первинна документація, з приводу чого на даний час проводиться досудове розслідування, однак за наявними даними, що частково збереглися та даними податкової звітності підприємство має перед позивачем заборгованість по заробітній платі в сумі 12\~184 грн 43 коп., з компенсації за невикористану відпустку - 2\~135 грн 54 коп., з компенсації за втрату частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати та інфляції 159 грн 84 коп., у стягненні середнього заробітку та моральної шкоди просили відмовити з підстав відсутності первинної документації та за недоведеністю. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] працювала у ТОВ НДЦ «Обрій» на посаді комірника з 06 жовтня 2005 року та звільнена 31 травня 2012 року у відповідності до ст. 38 КЗпП України. У відповідності до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Встановлено, що на час розгляду справи виплата всіх сум проведена не була, а тому підприємство має заборгованість по заробітній платі перед позивачем, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Позивач надала свій довільний розрахунок заборгованості по заробітній платі, який не підтверджений відповідними доказами. Разом з тим, представник відповідача надала свій розрахунок заборгованості по заробітній платі, що узгоджується з даними податкових звітів та приймається судом до уваги. При цьому в судовому засіданні позивач не заперечувала щодо розрахунку заборгованості по заробітній платі, наданого відповідачем. Довідкою про планову перевірку дотримання вимог чинного законодавства з питань трудових відносин та оплати праці у ТОВ «НДЦ»Обрій» підтверджується про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем з листопада 2008 року по січень 2009 року, оскільки в даній довідці зазначено, що заборгована заробітна плата була виплачена в січні 2009 року. В судовому засіданні досліджені податкові розрахунки та звітності за період 2009-2011 р.р., у відповідності до яких за другий квартал 2009 року підприємство заборгувало позивачу 595 грн, за 2010 рік всі суми були виплачені, за 1 квартал 2011 року сума заборгованості склала 162,01 грн, за 2 квартал 2011 року 166,42 грн. За відсутності в подальшому фінансової звітності відповідач визнав заборгованість перед позивачем за 3 квартал 2011 року на суму 2880 грн, за 4 квартал 2011 року на суму 2974 грн, за січень-травень 2012 року на суму 5407 грн. Таким чином заборгованість по заробітній платі ТОВ НДЦ»Обрій» перед позивачем складає 12\~184 грн 43 коп. та підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] Інша частина позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі за листопад, грудень 2008 року, січень 2009 року, січень-березень, липень-грудень 2009 року, за 2010 рік. задоволенню не підлягає за її недоведеністю. Як роз'яснено в п.6 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13 задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння та сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, нарахування компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду ( за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Позивач зазначила довільний розмір компенсації за невикористану відпустку, у зв»язку з чим останній не може бути взятий судом до уваги. Разом з тим, відповідач надав свій розрахунок, який суд вважає обґрунтованим та таким, що проведений у відповідності до вимог п.7 Постанови № 100. Так, заробітна плата позивача за 2008 рік у відповідності до податкової звітності форми 1-ДФ склала 7535,34 грн, а отже компенсація за невикористану відпустку за 2008 рік буде становити 508 грн ( 7535,34/356х24). Так, заробітна плата позивача за 2009 рік у відповідності до податкової звітності форми 1-ДФ склала 3700,32 грн, а отже компенсація за невикористану відпустку за 2009 рік буде становити 250,16 грн ( 3700,32/355х24). Так, заробітна плата позивача за 2010 рік у відповідності до податкової звітності форми 1-ДФ склала 864,38 грн, а отже компенсація за невикористану відпустку за 2010 рік буде становити 58,43 грн ( 864,38/355х24). Так, заробітна плата позивача за 2011 рік у відповідності до податкової звітності форми 1-ДФ склала 6182,43 грн, а отже компенсація за невикористану відпустку за 2011 рік буде становити 417,97 грн ( 6182,43/355х24). Так, заробітна плата позивача за 2012 рік у відповідності до податкової звітності форми 1-ДФ склала 5407,00 грн, а отже компенсація за невикористану відпустку за 2012 рік буде становити 901,17 грн ( 5407,00/144х24). Загалом компенсація за невикористану відпустку складає 2135,73 грн та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Інша частина суми, яка зазначена позивачем задоволенню не підлягає за її недоведеністю. Відповідно до статті 2 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). З метою реалізації Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2001року № 159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Відповідно до приписів п.2 вказаного Порядку компенсація громадянам частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Згідно п.3 Порядку, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі, і заробітна плата. При обчисленні розміру суми компенсації, яка підлягає стягненню на користь позивача відповідно до вищезазначених норм закону, апеляційний суд приймає до уваги п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Зокрема, відповідно до п.4 вказаного Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Позивач в судове засідання розрахунок не надала, однак відповідач надав обґрунтований розрахунок компенсації, що відповідає вищенаведеним положенням. Оскільки відома заборгованість за II квартал 2009 року в сумі 595,00 грн., то за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з травня 2009 р. по травень 2012 р. включно, у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (1,005 * 1,011 * 0,999 * 0,998 * 1,008 * 1,009 * 1,011 * 1,009 * 1,018 * 1,019 * 1,009 * 0,997 * 0,994 * 0,996 * 0,998 * 1,012 * 1,029 * 1,005 * 1,003 * 1,008 * 1,01 * 1,009 * 1,014 * 1,013 * 1,008 * 1,004 * 0,987 * 0,996 * 1,001 * 1,00 * 1,001 * 1,002 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 20; К = (595,00 * 20)/100 = 119 грн. Оскільки відома заборгованість за І квартал 2011 року в сумі 162,01 грн., то за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з лютого 2011 р. по травень 2012 р. включно, у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (1,009 * 1,014 * 1,013 * 1,008 * 1,004 * 0,987 * 0,996 * 1,001 * 1,00 * 1,001 * 1,002 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 3,90; К = (162,01 * 3,90)/100 = 6,32 грн. Оскільки відома заборгованість за II квартал 2011 року в сумі 166,42 грн., то за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з травня 2011 р. по травень 2012 р. включно, у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (1,008 * 1,004 * 0,987 * 0,996 * 1,001 * 1,00 * 1,001 * 1,002 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 0,20; К = (166,42*0,20)/100 = 0,34 грн. Оскільки відома заборгованість за липень 2011 року в сумі 960,00 грн., то за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з серпня 2011 р. по травень 2012 р. включно, у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (0,996 * 1,001 * 1,00 * 1,001 * 1,002 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 0,30; К = (960,00*0,30)/100 = 2,88 грн. Оскільки відома заборгованість за серпень 2011 року в сумі 960,00 грн., то за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з вересня 2011 р. по травень 2012 р. включно, у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (1,001 * 1,00 * 1,001 * 1,002 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 0,80; К = (960,00*0,80)/100 = 7,68 грн. Оскільки відома заборгованість за вересень 2011 року в сумі 960,00 грн., то за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з жовтня 2011 р. по травень 2012 р. включно, у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (1,00 * 1,001 * 1,002 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 - 0,70; К = (960,00*0,70)7100 = 6,72 грн. Оскільки відома заборгованість за жовтень 2011 року в сумі 985,00 грн., то за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з листопад 2011 р. по травень 2012 р. включно у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (1,001 * 1,002 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 0,70; К = (985,00*0,70)/100 = 6,89 грн. Оскільки відома заборгованість за листопад 2011 року в сумі 985,00 грн., то за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з грудень 2011 р. по травень 2012 р. включно, у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (1,002 * 1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 0,60; К = (985,00*0,60)/100 = 5,91 грн. Заборгованість за грудень 2011 року складає 1004 грн., у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з січень 2012 р. по травень 2012 р. включно): (1,002 * 1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 0,30; К = (1004*0,30)/100 = 3,02 грн. Заборгованість за січень 2012 року складає 1073,00 грн., у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з лютий 2012 р. по травень 2012 р. включно): (1,002 * 1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) - 100 = 0,10; К = (1073,00*0,10)/100 = 1,08 грн. Заборгованість за лютий 2012 року складає 1073,00 грн, у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з березень 2012 р. по травень 2012 р. включно): (1,003 * 1,00 * 0,997 * 100) 99,9; Сума компенсації за лютий 2012 р. не нараховується, оскільки індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком починаючи з березня 2012 р., не перевищує 100 відсотків. Заборгованість за березень 2012 року складає 1073,00 гри., у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (за основу розрахунку беруться місячні індексі за період з квітень 2012 р. по травень 2012 р. включно): (1,00 * 0,997 * 100) = 99,7; Сума компенсації за березень 2012 р. не нараховується, оскільки індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком починаючи з березня 2012 р., не перевищує 100 відсотків. Заборгованість за квітень 2012 року складає 1094,00 грн., у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (за основу розрахунку беруться місячні індексі за травень 2012 р. включно): (0,997 * 100) = 99,7; Сума компенсації за квітень 2012 р. не нараховується, оскільки індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком починаючи з березня 2012 р., не перевищує 100 відсотків. Заборгованість за травень 2012 року складає 1094,00 грн., у зв'язку з цим сума компенсації дорівнює: (за основу розрахунку беруться місячні індексі за травень 2012 р. включно): (0,997 * 100) = 99,7; Сума компенсації за травень 2012 р. не нараховується, оскільки індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком починаючи з березня 2012 р., не перевищує 100 відсотків. Враховуючи вищенаведене, на користь [PERSON] підлягає стягненню з відповідача 159 грн 84 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, за 2 квартал 2009 року та за період з 01.01.2009 року по 31.01.2012 року на підставі приписів Закону України ''Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати''. У зв»язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до приписів ч. 1\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз'яснень п. 20\~Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про працю" від 24 грудня 1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таке роз'яснення цієї норми права надав і Конституційний суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень\~ст. 233 КЗпП України\~у взаємозв'язку з положеннями ст.ст.\~117, 23-1 цього Кодексу. Вищенаведені норми трудового законодавства України свідчать про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належить йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а тому працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення. Відсутність відповідних документів не звільняє роботодавця від відповідальності, що передбачена законом, оскільки останній мав можливість провести виплати працівнику в день його звільнення, при цьому відома заробітна плата [PERSON] за два місяці перед звільненням та є можливість визначити кількість робочих днів у відповідному місяці. Розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Згідно з абз.3 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, але якщо протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку, в якому передбачено, що розрахунки проводяться виходячи з установлених працівнику в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Так, заробітна плата [PERSON] за березень склала 1073 грн, за квітень - 1094 грн., кількість робочих днів у березні 2012 року складає 21 день, у квітня 2012 року 20 днів. Таким чином середньоденний заробіток становить 52,85 грн ( (1073+1094) : (21+20)). Виходячи з наведеного у позові розрахунку позивача, остання проводила розрахунок, виходячи з 12 місяців з дати звільнення, таким чином суд також проводить розрахунок в межах заявлених позовних вимог та приходить до висновку, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 14\~110,95 грн ( 52,85 х 267 ( кількість робочих днів за період з 01 червня 2012 року по 31 травня 2013 року включно)). Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги обсяг моральних страждань позивача, втрату нормальних життєвих зв'язків з іншими особами, додаткові зусилля, прикладені позивачем для забезпечення достатніх умов проживання, тривалість невиплати заробітної плати, а тому приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково і стягнути з ТОВ «НДЦ «Обрій» на користь [PERSON] у відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 500 грн. Враховуючи те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 28\~590 грн 95 коп та моральної шкоди на суму 500 грн, а позивач при звернення до суду була звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до частини задоволених позовних вимог як майнового в сумі 285,91 грн (28590,95 х 538,09/53809) так і немайнового характеру в сумі 48,72 ( 500х487,20( сума судового збору на час звернення до суду з позовом 15.12.2015) / 5000), що загалом складає 334 грн 63 коп..

Outcome: partial