Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON], звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 21 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1159. В позові вказала, що з відповідачем познайомилася в м. Бровари Київської області під час перебування на заробітках. Шлюб з відповідачем зареєструвала 21 грудня 2007 року у відділі РАЦ Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Після одруження проживали спільно в орендованій квартирі в м. Бровари. Пізніше відповідач одержав дозвіл на тимчасове проживання в Україні і вони спільно проживали у позивачки в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області. Чотири роки тому відповідач поїхав і більше додому не повертався. Пізніше зателефонував і повідомив, що його сім'я не схвалила їхнє одруження, а тому разом бути не можуть. У жовтні 2015 року із повідомлення відповідача у соціальній мережі «Однокласники» їй стало відомо про припинення останнім їх сімейних стосунків. Таким чином шлюбні відносини між ними фактично припинені. Протягом чотирьох років вони спільно не проживають, не ведуть спільно господарство, не піклуються один про одного. Тому відновлювати стосунки наміру немають, шлюб їх існє формально. У зв'язку із чим позивачка просить шлюб розірвати, терміну на примирення не надавати. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Про час і місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик в судове засідання відповідача, розміщеним в газеті "Галичина" від 02.02.2016 року / № 8 (5157). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 грудня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів, відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 1159, що доводиться свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В поданому позові позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останніх чотирьох років вони разом не проживають, не ведуть спільно господарство, не піклуються один про одного. Повідомленням відповідача у соціальній мережі «Однокласники» свідчить про припинення останнім їх сімейних стосунків. Зазначеним повідомленням та оголошенням в газеті "Галичина" від 02.02.2016 року № 8(5157) свідчить про належне повідомлення відповідача щодо розглядуу справи про розірвання шлюбу. А тому їх шлюб існує формально, лише згідно свідоцтва про шюб. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За таких обставин шлюб існує формально, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому їх зареєстрований шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 63 цього Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 60 цього ж Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Останнє спільне місце проживання позивачки та відповідача було с.Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, де відповідач мав дозвіл на тимчасове проживання. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 55, 110, 112, 114 СК України, Зокону України «Про міжнародне приватне право» та

Outcome: approved