Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

10 січня 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом та вимоги мотивують тим, що відповідачі являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дана сім'я неодноразово відвідувалася комісією у складі фахівців із соціальної роботи та працівниками селищної ради з метою обстеження умов проживання та проведення профілактичних бесід стосовно не вживання спиртних напоїв та відповідального батьківства. При відвідуванні сім'ї члени комісії виявляли порушення санітарно-гігієнічних норм в будинку - задимленість, брудні розкидані речі, брудна білизна, холод, відсутній запас твердого палива на зимовий період. Часто було зафіксовано перебування жінки в нетверезому стані, відчувався запах алкоголю в приміщенні, були присутні сліди застілля. Матір поводилась агресивно, розмовляла нецензурною лайкою. 04 січня 2019 року на час обстеження сім'ї [PERSON] було встановлено, що мати дитини перебувала в с. Радомка разом з новим знайомим, обидва перебували в нетверезому стані. Дітей на момент обстеження вдома не було, старший син перебував в бабусі, а дочка перебувала у сторонніх людей близько трьох днів. Мати регулярно зловживала алкогольними напоями та часто залишала дітей на сторонніх осіб. Поведінка цих дорослих осіб є асоціальною, може нести загрозу для безпечного проживання малолітніх дітей. Оскільки відповідачі не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, не створюють належні умови для їх проживання, зловживають спиртними напоями, свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дітей, тому просять суд відібрати малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у [PERSON] та [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити, так як відповідачі не піклуються про малолітніх дітей, зловживають спиртними напоями, не забезпечують їм нормальне існування, тому відібрання відповідатиме інтересам дітей. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти позову та просила відмовити в його задоволенні, оскільки вважає що вона виправилась, не вживає спиртне, та проживає вже в іншому місці. В судовому засіданні відповідач [PERSON] згоден з заявленим позовом. Представники третіх осіб: Комач Ю.В та Терещенко І.Є. в судовому засіданні позовні позовні вимоги підтримали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює лікарем педіатром в Корюківській ЦРЛ та знає, що 04.01.2019 року в дитяче відділення поступила малолітня [PERSON], яку відібрали у батьків за неналежний догляд. Дитина поступила з тяжким ступенем анемії та знаходилась до 29.01.2019, яку потім забрали родичі батьків. Мати дитини звернулась до лікарні через тиждень, як вона поступила. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Судом встановлено, що відповідачі по справі являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За місцем проживання [PERSON], характеризується негативно, вона схильна до зловживання спиртними напоями, не працює, веденням домашнього господарства не займається. Державна допомога на дитину при народженні та одиноким матерям, яку отримувала [PERSON], вона використовувала не за призначенням, а для задоволення власних потреб. Батько дитини [PERSON] з сім'єю не проживає тривалий час та не приймає участі у вихованні дитини. Сім'я неодноразово відвідувалася комісією у складі фахівців із соціальної роботи та працівниками селищної ради з метою обстеження умов проживання та проведення профілактичних бесід стосовно не вживання спиртних напоїв та відповідального батьківства. При відвідуванні сім'ї члени комісії виявляли порушення санітарно-гігієнічних норм в будинку - задимленість, брудні розкидані речі, брудна білизна, холод, відсутній запас твердого палива на зимовий період. Часто було зафіксовано перебування жінки в нетверезому стані, відчувався запах алкоголю в приміщенні, були присутні сліди застілля. Матір поводилась агресивно, розмовляла нецензурною лайкою. 04 січня 2019 року на час обстеження сім'ї [PERSON] було встановлено, що мати дитини перебувала в с. Радомка разом з новим знайомим, обидва перебували в нетверезому стані. Дітей на момент обстеження вдома не було, старший син перебував в бабусі, а дочка перебувала у сторонніх людей близько трьох днів. Мати регулярно зловживала алкогольними напоями та часто залишала дітей на сторонніх осіб. Поведінка цих дорослих осіб є асоціальною, може нести загрозу для безпечного проживання малолітніх дітей. Центр надання соціальних послуг Холминської селищної ради повідомив виконком Холминської селищної ради, що фахівцем із соціальної роботи 04.01.2019 року до Корюківської центральної районної лікарні (дитячого відділення) була доставлена [PERSON], [INFO], оскільки мати дитини [PERSON] залишила дитину на знайому та вже близько трьох днів проживала в с. Радомка з новим знайомим та зловживала алкогольними напоями. На телефонні дзвінки мати не відповідала, не цікавилась станом дитини. 04 січня 2019 року виконавчим комітетом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, на підставі інформації, наданої Центром надання соціальних послуг Холминської селищної ради, було прийнято рішення про негайне відібрання дитини від матері у зв'язку із загрозою для подальшого життя та здоров'я дитини, тому цього ж дня малолітня [PERSON] [INFO] була поміщена до Корюківської центральної районної лікарні для проведення обстеження та лікування. За усною інформацією працівників дитячого відділення Корюківської центральної районної лікарні мати [PERSON] приїздила до дитячого відділення, вела себе агресивно, лаялась, погрожувала працівникам дитячого відділення, від неї відчувався запах перегару. [PERSON] до Холминської селищної ради по питанню повернення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в його сім'ю не звертався, він, фактично, самоусунувся від виховання та утримання своєї доньки. Малолітній [PERSON], [INFO], тривалий час проживає в сім'ї бабусі [PERSON], [INFO] в с. Камка Корюківського району. Його мати [PERSON] самоусунулась від його виховання та утримання, цим, фактично, займається бабуся дитини. Дитина в сім'ї бабусі проживає протягом тривалого часу. Отже незважаючи на той факт, що з даною матір'ю вже були проведені неодноразово профілактичні бесіди, вона відповідних висновків не зробила та продовжила вести аморальний спосіб життя. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 04 січня 2019 року члени комісії виявляли порушення санітарно-гігієнічних норм в будинку - задимленість, брудні розкидані речі, брудна білизна, холод, відсутній запас твердого палива на зимовий період. На час обстеження сім'ї [PERSON] було встановлено, що мати дитини перебувала в с. Радомка разом з новим знайомим, обидва перебували в нетверезому стані. Дітей на момент обстеження вдома не було, старший син перебував в бабусі, а дочка перебувала у сторонніх людей близько трьох днів. Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" вказують, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи те, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що відповідачі не піклувалися про здоров'я дитини, не забезпечували їй необхідного харчування і медичного догляду, не виконували рекомендацій центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про встановлення факту винної поведінки відносно їх ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо виховання малолітніх дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідачів дітей без позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved