Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини його доходів. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання у Житомирському державному технологічному університеті, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина, який потребує такої допомоги, не надає, хоча має таку можливість. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він на даний час сплачує аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], утримує народженого під час укладеного з іншою жінкою сина [PERSON], [INFO], а також хворих дружину та матір, а тому не має можливості утримувати ще й дорослого сина. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно положень ст. 199 СК України, п.п. 15, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 191 СК України зазначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що під час шлюбу сторін, що був розірваний 27.07.2005 року, у них народився [INFO] син [PERSON], який на даний час навчається на 1-му курсі факультету обліку та фінансів Житомирського державного технологічного університету на договірній основі, а тому не отримує стипендію. На даний час мати надає йому відповідну матеріальну допомогу, а згідно чинного законодавства батько також зобов"язаний приймати участь в матеріальному утриманні сина. Зважаючи на те, що відповідач не працює та не має заробітку, позовні вимоги щодо стягнення з непрацюючої особи 1/3 частини його заробітку позбавлене юридичного та смислового сенсу. Також позивачка безпідставно посилається на норми законодавства, що визначають стягнення аліментів в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, адже син [PERSON] є повнолітнім, а тому дана норма не має жодного відношення до повнолітньої особи. З вказаних підстав суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій формі відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України. Відповідно до рішення Чуднівського райсуду від 03.04.2006 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], до досягнення останньою повноліття, відповідач на даний час не працює, на його утриманні перебуває також малолітній син [PERSON], [INFO]. Зважаючи на вказані обставини, суд вважає за можливе, виходячи із вимог розумності та справедливості, визначити розмір стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тобто щодо стягнення з відповідача 500 грн. аліментних платежів щомісячно з часу подання позову 17.03.2015 року до закінчення навчання сином, але не більш ніж до досягнення ним 23-річного віку, за виключенням періодів канікул, враховуючи при цьому встановлений прожитковий мінімум доходів працездатних громадян на даний час в розмірі 1218 грн., щомісячну оплату за навчання сина [PERSON] в розмірі 850 грн. (17000 : 20), матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні ще двох малолітніх дітей, поштові витрати на пересилку аліментів, обов"язок матері також приймати участь у матеріальному утриманні сина. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 243,60 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial