Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON]. В них народився син: [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Тиврівського районного суду від 20.11.2014 року по цивільній справі № 145/2066/14-ц за її позовом, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, а саме 500 гривень щомісячно, починаючи з 04.11.2014 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти сплачує, але на даний час цих коштів не вистачає для належного забезпечення їхнього сина, тим паче він зростає, а я вимушена витрачати більше коштів, враховуючи різкий ріст цін на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, на його лікування, оплата за дитячий садочок тощо. На даний час матеріальний стан відповідача поліпшився, він працює, за що отримує заробітну плату і може сплачувати більшу суму аліментів на утримання дитини. Також їй відомо про наявність у відповідача [PERSON] інших утриманців, але вважає за необхідне збільшити розмір аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини такого віку, як їх син, відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України», становить 1492 гривні. Так, як збільшився прожитковий мінімум і матеріальний стан відповідача покращився, вважає, що відповідач повинен сплачувати більшу суму аліментів на утримання дитини. З урахуванням викладеного, вважає за доцільне збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1500 грн. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним. Просить змінити розмір аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду 20.11.2014 року у справі № 145/2066/14-ц, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги змінили, просять з підстав, викладених у заяві, стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1200 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої\~Постановою Верховної\~Ради України\~від 27.02.91\~N\~789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.2, 3). Рішенням\~Тиврівського районного\~суду від\~20.11.2014 р. у справі №145/2066/14-ц (а.с.4) з [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, а саме 500 гривень щомісячно, починаючи з 04.11.2014 року, до досягнення дитиною повноліття. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Позивачка [PERSON] не працює,\~перебуває у\~декретній \~відпустці, проживає з чоловіком [PERSON] та двома дітьми: сином [PERSON]. [INFO], та сином [PERSON], [INFO], у найманому будинку, господарства не утримує, земельної ділянки не має, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 19.03.2018 р. (а.с.7). Їй важко належним чином забезпечувати дітей, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати власну життєдіяльність. Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування. Згідно ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає 1559 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Відповідач [PERSON] з 17.05.2018 прийнятий на роботу ФОП [PERSON] з окладом 3725 грн. Відповідач працездатний, фізично здоровий, а тому спроможний надавати позивачці допомогу в утриманні своєї дитини. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для зміни розміру аліментів і визначення їх у сумі 1200 грн. Згідно п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved