Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

12 травня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла заява від [PERSON], заінтересована особа Куйбишевська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник прохає встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в зазначеному свідоцтві вказане прізвище [PERSON], а після укладення шлюбу її прізвище було змінено на «[PERSON]». Заявник просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений. Цей факт має для заявника юридичне значення у зв'язку із необхідністю здійснення права розпорядження житловим будинком. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, надавши письмову заяву, в якій повідомила про причини своєї неявки та зазначила, що підтримує заявлені вимоги по тих підставах, що викладені в заяві, наполягала на задоволенні заявлених вимогах про встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документу та просила суд розглянути справу без її участі. В судове засідання представник заінтересованої особи Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій повідомив, що не заперечує проти заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, прохав справу розгляну справу без його участі. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини 1 статті 256 ЦПК України). Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області 06 жовтня 2012 року, заявник [PERSON] народилась [INFO] в смт.Куйбишеве, Куйбишевського району Запорізької області. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 10 серпня 2011 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 53 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (Спадкова справа №244/2010р.), спадкоємицею після смерті [PERSON] 1931 року народження, який помер [INFO], є його дочка [PERSON] [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] набула право власності на Житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], що належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом Спадкова справа № 244/2010р., виданого 03 вересня 2012 року та зареєстрованого в реєстрі за №1588. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документу, бере до уваги сукупність даних, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що хоча написання прізвища "Селезньова" в свідоцтві про право на спадщину за законом (спадкова справа №244/2010р.) є різним від прізвища "[PERSON]", проте за своїм змістом у цьому документі мова йде про одну й ту саму особу - [PERSON]. Крім того, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, погодившись із доводами, наведеними заявником у заяві. Вищевказані факти не можуть бути встановлені в іншому порядку, крім судового. Дослідженні докази вказують на те, що в документі, а саме, в свідоцтві про право на спадщину за законом (спадкова справа №244/2010р.) написано дошлюбне прізвище заявниці, усунення якого є неможливим через відсутність повноважень Куйбишевської державної нотаріальної контори вносити зміни в даний документ, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючого документу певній особі має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки дасть змогу розпоряджатися майном, яке вона отримала у спадщину. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved