Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

17.09.2019 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Геніївська сільська рада Зміївського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт її спільного проживання разом з Полі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , на день смерті останньої. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Як вбачається з довідки № 303, виданої виконавчим комітетом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області 11.06.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 1998 року по день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] у будинку були зареєстровані та постійно проживали: зять [PERSON] , онука [PERSON] , правнуки [PERSON] та [PERSON] . Крім них, на день смерті [PERSON] в будинку проживала дочка померлої [PERSON] , 1948 року народження, без реєстрації. Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері. Батько, а чоловік померлої [PERSON] помер [INFO] . На день смерті матері вона фактично проживала, але не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Оскільки приватним нотаріусом Зміївського РНО Лещенко Л.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, вона вимушена звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про, що 30.12.2000 року складено відповідний актовий запис № 23, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Задонецькою сільською радою Зміївського району Харківської області 30.12.2000 року. (а. с. 8). Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де її батьками зазначено " [PERSON] " та " [PERSON] ", та копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . (а. с. 10,13). Батько заявника [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а. с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними копії свідоцтва про право власності, виданого Зміївським дослідним господарством 18.08.1994. (а. с. 9). Як вбачається з довідки № 303, виданої виконавчим комітетом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області 11.06.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 1998 року по день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] в будинку були зареєстровані та постійно проживали зять [PERSON] , онука [PERSON] , правнуки [PERSON] та [PERSON] . Окрім них, на день смерті [PERSON] в будинку проживала дочка померлої [PERSON] , 1948 року народження, без реєстрації. (а. с. 14). Приватним нотаріусом Зміївського РНО Лещенко Л.В. у листі №266/01-16 від 18.07.2019 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки нею не надано документів,Ю що підтверджують факт прийняття спадщини. (а. с. 15). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогоНаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 78, 81 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суду надані належні та допустимі докази того, що [PERSON] спільно проживала за однією адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , на день смерті останньої, тобто 29.12.2000 року. Оскільки судом встановлено факт спільного проживання заявника з померлою матір`ю на день її смерті, суд вбачає підстави для задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved