Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

19.06.2020р. [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на період навчання у Київському коледжі будівництва, архітектури та дизайну, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи. Позовні вимоги мотивовані тим, що досягнувши повноліття, позивач продовжує навчання в Київському коледжі будівництва, архітектури та дизайну на ІІ курсі денної форми навчання за спеціальністю "Будівництво та експлуатація будівель і споруд" та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги для оплати повноцінного харчування, придбання методичної та навчальної літератури, одягу тощо. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, не надає, хоча і має таку можливість. Ухвалою суду від 23 липня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено ухвалу здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав вказану ухвалу, позовну заяву з додатками 12.08.2020р. Станом на 02.09.2020р. відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком позивача. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 7/. З матеріалів справи вбачається, що на даний час позивач є повнолітнім (18 років), але не досяг 23 років, є студентом другого курсу денної форми навчання Київського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, навчається за спеціальністю "Будівництво та експлуатація будівель і споруд", термін закінчення навчання 30.06.2022р. За доводами позову навчання в іншому місті потребує значних витрат на проїзд, проживання, харчування, а своїх доходів позивач не має (що підтверджено відомістю з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків /а.с. 12/). Хоча мати позивача й надає матеріальну допомогу, проте не може в повному обсязі забезпечити його потреби, у зв`язку з цим позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, не надає, хоча має таку можливість. Жодних доказів, спростовуючих викладене, відповідачем з дотриманням вимог ст. ст. 12, 13, 74, 81 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням встановлення при розгляді даної справи наявності перелічених вище обставин, з якими закон пов`язує обґрунтованість стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітнього сина [PERSON] на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. При цьому, визначаючи розмір цих аліментів, суд керується наступним. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи майновий стан позивача, який у зв`язку з продовженням навчання не має змоги працювати та самостійно в повному обсязі забезпечувати свої життєві потреби, а також майновий стан відповідача, який перебуває в працездатному віці та має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову саме в такому розмірі, але без обмеження їх мінімального розміру, оскільки частиною 2 статті 182 СК України встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів лише щодо утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial