Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

18 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без їхньої участі , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи та оголошення на офіційному веб-сайті, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 30 вересня 2009 року в Центральному відділі управління РАЦС адміністрації міста Бєлгород зареєструвало шлюб, актовий запис № 2255. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям проживали 6 років, але з 2015 року подружжя проживає окремо. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Згідно довідки Ставківської сільської ради від 22.06.2018 року №356/02-29 [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою с.Ставкове, вул.Ювілейна,27 та перебуває на її утриманні . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач згідно пояснень позивачки матеріальну допомогу на утримання дитини в необхідному розмірі не надає. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.\~\~ В ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. \~Відповідно до\~ст. 141 СК України\~обидва\~\~батьки мають рівні обовязки щодо утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до п.17 ч.3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~,\~ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.\~5\~Закону України\~"Про\~судовий збір" в частині позовних вимог про стягнення аліментів, а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704,80, а сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704,80 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу - стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved