Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] 16.07.2019 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом вказавши, що вона з відповідачем у справі [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач регулярно вчиняв скандали та ображав її як жінку, тому на початку липня 2019 року вона покинула його та разом із дітьми перейшла проживати до свого брата. На даний час разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних відносин. Відповідач матеріально не допомагає їй утримувати дітей. Для дітей необхідно купувати продукти харчування, засоби гігієни, одяг, ліки в разі хвороби та інші необхідні речі для проживання, сплачувати за комунальні послуги. Їй з 01.04.2009 року до 24.08.2021 року призначено державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам на дочку [PERSON] , яка за січень-червень 2019 року становила 18449,40 грн. Інших доходів вона не має. У віці одного року дочці [PERSON] було проведено щеплення, після чого вона стала дитиною-інвалідом та залишилася по розумовому розвитку на 3 місяці. Вона, позивач ніде не працює, так як дочка [PERSON] , яка є дитиною-інвалідом, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Дочка [PERSON] була оглянута невропатологом та їй поставлено діагноз: синдром Ретта , симптоматична епілепсія. З кожним роком стан дитини погіршується. Дочка постійно в памперсах, самостійно не пересувається, тільки на інвалідній колясці за її допомогою, не розмовляє, і взагалі не здатна до самообслуговування. Вона здійснює постійний догляд за дочкою. Відповідач матеріально забезпечений, працює машиністом залізничного транспорту в м.Жмеринка та щомісяця отримує гарну заробітну плату. Вважає, що оспорювані аліменти на утримання дітей повинні нараховуватись в частині від його доходів. Інших утриманців відповідач немає, стягнень по виконавчих документах не проводиться. Посилаючись на недосягнення між нею та відповідачем спільної згоди щодо досудового врегулювання спору, просила стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 25.07.2019 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідачу [PERSON] судом було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі з позовною заявою та доданими документами за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання у відповідності до положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України, за наслідком чого відзиву на позов ним суду не представлено. З огляду на вказане вище суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про одруження позивач 22.09.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] (а.с.5). Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6,7) вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 14.05.2009 року, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради, позивачу на термін з 01.04.2009 року до 24.08.2021 року призначено державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам на дочку [PERSON] (а.с.8). Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради від 11.07.2019 року №1645 позивач отримала державну соціальну допомогу на дочку [PERSON] в період з січня по червень 2019 року загалом в розмірі 18449,40 грн. (а.с.9). З копії довідки голови ОСББ "Жмеринські Декабристи" від 13.07.2019 року встановлено, що до складу сім`ї позивача [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , входять неповнолітні діти, а саме дочка [PERSON] , 2003 року народження, та син [PERSON] , 2012 року народження, а також відповідач [PERSON] (а.с.10). Згідно копій медичних висновків Українського медичного центру реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи МОЗ України, підтверджено хворобу доньки [PERSON] за діагнозом: синдром Ретта (а.с.11-15). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття відповідачем [PERSON] , який є їх батьком та власне батьківство щодо них останнім наразі не заперечено. З огляду на досліджені докази у суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку добровільно утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру оспорюваних аліментів, суд визнає неаргументованими заявлені позовні вимоги щодо визначення їх в розмірі 1/2 частини доходу з заявлених підстав щодо додаткових потреб на утримання дочки внаслідок її хронічного захворювання, оскільки положеннями ст.185 СК України серед іншого саме такі витрати віднесено до обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на неповнолітню дитину, які не підлягають довільному включенню до аліментних зобов`язань, становлячи самостійний предмет спору як такі, що можуть фінансуватись наперед, або покриватися після їх понесення разово, періодично або постійно Відтак з урахуванням повідомлених позивачем обставин стосовно задовільного стану здоров`я неповнолітнього сина та відповідача, та відсутність у останнього інших утриманців із достатністю отримуваного ним власного доходу у виді заробітку за постійним місцем роботи, обставини чого відповідачем не заперечені та не спростовані ні в який спосіб, водночас враховуючи встановлений законом пріоритет першочергового забезпечення батьками інтересів неповнолітньої дитини, суд визначає необхідним та достатнім надання відповідачем аліментного утримання двох неповнолітніх дітей загалом в розмірі 2/5 частин його заробітку (доходу) щомісяця. Такий розмір аліментів забезпечуватиме достатнє утримання дітей у сукупності із наданням аналогічного утримання позивачем за рівності відповідного обов`язку батьків та не порушуватиме заздалегідь прав відповідача, перебуваючи в межах встановленого законом обмеження утримання аліментів із заробітної плати боржника, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1536,80 грн. за сукупністю ставок вимог майнового характеру щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене,

Outcome: approved