Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.02.2009 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 22.12.2008 року і до її повноліття. За вказаним рішенням суду було видано виконавчий лист № 2-149/09 від 17.02.2009 року, який було звернуто до виконання. Також, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.2009 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини і до його повноліття. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист № 2-1016/2009 від 27.04.2009 року, який пред`явлено до примусового виконання. Разом з тим, відповідач не зважаючи на наявність обов`язку зі сплати аліментів на утримання дітей, сплачує їх несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.11.2019 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а саме, за виконавчим провадженням № 40573787 - 4076,06 грн., а за виконавчим провадженням № 40573577 - 45720,69 грн. Посилаючись на те, що згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України розмір пені не може перевищувати 100% заборгованості, просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнутих на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.02.2009 року, у справі № 2-149/2009, у розмірі 4076 грн. 06 коп. та 45720 грн. 69 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнутих на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.2009 року, у справі № 2-1016/09. Позивачка та її представник - адвокат Зятковський Т.В. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте направив до суду відзив, у якому вказав, що дійсно зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від сплати аліментів він не ухилявся, заборгованість утворилась у зв`язку з тим, що у період з 2013 по 2017 року він не працював, у нього не було офіційної роботи. З 2018 року офіційно влаштувався на посаду бетоняра ТОВ «Бетонні покриття та технології» і намагається зменшити борг по аліментах. Його вини в тому, що підприємством не були утримані аліменти, немає. Намагаючись розрахувати із боргом, він у 2019 році звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про розстрочку виплати боргу і рішенням суду йому було розстрочено сплату аліментів на 12 місяців. Крім того, вказав, що за рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання ще однієї дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , а також має на утриманні непрацездатного батька. З урахуванням вищевикладеного, просив зменшити розмір пені. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, відзив відповідача, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-149/09, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області 17.02.2009 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 22.12.2008 року і до її повноліття (а.с.12). Згідно виконавчого листа № 2-1016/09, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області 27.04.2009 року [PERSON] зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини і до його повноліття (а.с.15). Відповідно до розрахунків, здійснених старшим державним виконавцем Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Видрою І.О., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 23.10.2019 року за АСВП № 48810387 складає 4076,06 грн., а за АСВП № 40573577 - 45720,69 грн. (а.с.17-20). Згідно розрахунку розміру пені, наданого позивачкою, пеня за прострочку відповідачем сплати аліментів за період з 01.10.2013 року по 31.10.2019 року за АСВП № 40573787 становить 434973,40 грн., а за АСВП № 40573577 складає 466204 грн.(а.с. 21-24). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно вимог ч.14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. На виконання вимог ухвали суду від 22.07.2020 року, Овідіопольським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), суду були надані належним чином засвідчені копії постанов державного виконавця про накладення штрафів на [PERSON] та копії рішень судів за ВП № № 40573787, 40573577, з яких вбачається, що старшим державним виконавцем Овідіопольського РВ ДВС Щербиною О.В., на [PERSON] було накладено штрафи за ВП № № 40573787, 40573577, в сумі по 24103,54 грн. за кожним виконавчим провадженням. Не погодившись із рішеннями державного виконавця, [PERSON] звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовами про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця. Відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року, визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Щербини О.В. від 24.09.2018 року ВП № 40573577, про накладено штрафу, в сумі 24103,54 грн. В силу ст. 272 КАС України, вказане рішення суду не набрало законної сили. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 року, провадження у справі № 420/2445/20 за позовом [PERSON] до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу за ВП № 40573787 від 24.09.2018 року було зупинене до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідач не навів доказів того, що перебуває у скрутному матеріальному становищі. До відповідача застосовувались заходи, передбачені ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», що є підставою для зменшення розміру пені, однак відповідач оскаржив рішення державного виконавця про накладення штрафів, рішення суду, яким скасовано постанову старшого державного виконавця Щербини О.В. від 24.09.2018 року ВП № 40573577, про накладення штрафу, в сумі 24103,54 грн., не набрало законної сили, а у справі про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу за ВП № 40573787 від 24.09.2018 року, провадження зупинене до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів. Тобто, підстав для зменшення розміру неустойки- у суду немає. За таких обставин, суд погоджується з позицією позивачки про те, що згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100% заборгованості по аліментах, тому вважає, що сума пені за прострочення сплати аліментів на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.02.2009 року, у справі № 2-149/2009, повинна бути стягнута з відповідачау розмірі 4076 грн. 06 коп., а на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.2009 року, у справі № 2-1016/09, з відповідача слід стягнути пеню, у розмірі 45720 грн. 69 коп. Крім того, оскільки при подачі позову позивачка звільнена від сплати судового збору, то, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved