Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

23 березня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 19 серпня 2013 року Локачинським районним судом Волинської області винесено рішення про розірвання шлюбу. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 06 серпня 2013 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення повноліття. На даний час син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач регулярно сплачує аліменти в розмірі 500 грн., проте за такі кошти позивачу важко утримувати сина, адже підвищились ціни на подукти харчування, одяг, взуття, навчальне приладдя. Крім того, позивачу необхідно здійснювати оплату в дошкільному закладі та нести інші витрати, повязані з культурно-освітніми та духовними потребами дитини. Позивач не працевлаштована, доходів не отримує, грошову допомогу на утримання сина отримує від своєї матері. Відповідач не цікавиться вихованням сина, добровільно додаткової допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки на даний час офіційно працює садчиком у приватному підприємстві "Захід". Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини з твердої грошової суми на частку від заробітку та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від доходу батька, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 25 квітня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 29 травня 2018 року позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач 29 травня 2018 року через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року Локачинським районним судом Волинської області винесено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Із свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 170175 від 07.02.2013 року, батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], зазначений відповідач [PERSON] (а.с.6). 06 серпня 2013 року винесено рішення Локачинського районного суду Волинської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 15 липня 2013 року до досягнення ним повноліття (а.с.4). За змістом ст.180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року становить 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх представників. Судом встановлено, що з моменту стягнення аліментів, а саме з 2013 року змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення. Також збільшились витрати на утримання сина, на придбання відповідного одягу та речей, інші потреби дитини. Крім того, змінився прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, сума аліментів присуджена до стягнення з відповідача є недостатньою на утримання дитини. Суд враховує, що відповідач перебуває на обліку у Локачинському обєнаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії по втраті годувальника на двох дітей за померлу [PERSON], що стверджується довідкою № 1074/02-20-47 від 19 березня 2018 року ( а.с.9). Разом з тим, відповідно до наказу № 89 від 23 березня 2017 року [PERSON] працює садчиком у приватному підприємстві "Захід". Із довідки про доходи відповідача вбачається, що загальна сума його доходу за період з 01 серпня 2017 року по 31 січня 2018 року становить 43119,49 грн. Отже, відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем на сина для його належного матеріального забезпечення. Вказаний факт стверджується його письмовими поясненнями, зокрема, заявою від 29 травня 2018 року відповідно до якої останній позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із довідки про нарахування аліментів відповідно до виконавчого листа № 160/588/13-ц від 19 серпня 2013 року, виданого Локачинським районним про стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, вбачається, що відповідачем всього сплачено 27984,50 грн., заборгованість станом на 01 березня 2018 року відсутня. Проте, на даний час сума аліментів, яку сплачує відповідач є незначною для утримання дитини, угоди щодо доровільної спалати аліментів у збільшому розмірі з відповідчем не досягнуто. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Згідно з ч.4 ст.273\~ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд вважає, що позивач, в поданому позові довела свої вимоги про зміну способу стягнення аліментів, зокрема, те що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2013 роком, крім того, зросли потреби у забезпеченні дитини, зокрема, придбання одягу, належного харчування, а також щорічного оздоровлення, що потребує додаткових витрат. Враховуючи викладене, вимоги ст. 192 СК України, а також те, що сума аліментів, яку виплачує відповідач, а саме 500 грн. є незначною у зв'язку зі зростанням цін, враховуючи вік дитини та її потреби, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судових витрат, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі ч. 4 ст.137, п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 1176,50 грн., що підтверджуються договором № 2/18-ц про надання правової допомоги від 20 лютого 2018 року (а.с.18), актом наданих послуг (виконаних робіт) і розрахункових витрат та квитанцією до прибуткового касового ордера № 000018356 від 29 травня 2018 року ( а.с.29-30),

Outcome: approved