Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

10.12.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 15 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON] . Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо, участі в вихованні та утриманні дітей не бере. [PERSON] працює, має нестабільний заробіток, розмір якого позивачу невідомий. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач інших утриманців не має. З метою захисту майнових прав змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився також. Надіслав до суду відзив, в якому просив справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, визначеному законодавством. Обгрунтовуючи свої заперечення тим, що має періодичний, нестабільний заробіток, а тому не може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони з 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15.01.2020р. №285/4491/19 шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8 ). Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які згідно довідки, виданої Городницькою селищною радою від 03.12.2019 року, проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні (а.с. 9,10). Згідно вимог ст. 180 СК України [PERSON] , як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід роботи, відповідно до вимог ст. 183 СК України позивач визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2020 року - 1779 грн., з 01.07.2020 року 1859грн., з 01.12.2020 року 1921 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2020 року 2218 грн., з 01.07.2020 року 2318 грн., з 01.12.2020 року 2395 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Одночасно при постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, отримує нерегулярний дохід, згоден сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, а тому має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог. Одночасно позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно на утримання дітей аліменти в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, тому суд вважає доцільним визначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 10.12.2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial