Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів відповідача перед позивачем в розмірі 792,38 грн., що виникла за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року та витрати, пов`язані із наданням юридичної допомоги позивачу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на користь позивача на його утримання рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2011 року в розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Внаслідок прострочення частини виплат станом на 01 січня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 75 грн. 46 коп. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали частково. Вказали, що внаслідок відсутності встановленого по місту Новомосковську на 2015 рік розміру середньої заробітної плати та відсутності офіційного працевлаштування відповідача, остання сплатила аліменти не в повному розмірі за січень та березень 2015 року, не сплатила аліменти в 2015 році, однак в квітні 2015 року та в подальшому сплатила аліменти в сумі більшій, ніж це встановлено рішенням суду. Не погодились з розміром пені, визначеної позивачем, вказуючи, що вона є меншою за визначену суму та просили зменшити суму пені. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2011 року, з урахуванням додаткового рішення від 23 червня 2011 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат задоволено частково. Присуджено до стягнення з до [PERSON], [PERSON], [PERSON] (з кожного окремо) на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку з 03 червня 2011 року, додаткові витрати на [PERSON], викликаних тяжкою хворобою в розмірі 1249,54 грн. стягнуто солідарно з відповідачів, стягнуто з відповідачів солідарно витрати на правову допомогу в розмірі 768 грн. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2011 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2011 року та додаткове рішення від 23 червня 2011 року частково скасовано В частині дати початку стягнення аліментів ухвалено стягувати аліменти з 05 жовтня 2010 року. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу /а.с.3-5/. Згідно з розрахунком ВДВС Новомосковського МРУЮ від 02 липня 2015 року /а.с.6/, станом на 01 липня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати аліментів становить 402,56 грн., яка складається з наступного: заборгованість за 2014 рік станом на 01 січня 2015 року 75,46 грн.; за січень 2015 року нараховано 362,85 грн., сплачено 360,00 грн.; за лютий 2015 року нараховано 362,85 грн., сплачено 0 грн.; за березень 2015 року нараховано 362,85 грн., сплачено 360,00 грн.; за квітень 2015 року нараховано 362,85 грн., сплачено 370,00 грн.; за травень 2015 року нараховано 362,85 грн., сплачено 390,00 грн.; за червень 2015 року нараховано 362,85 грн., сплачено 370,00 грн. Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року у справі 6-81цс13, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Так, згідно з наданими відповідачем доказами сплати аліментних зобов`язань /а.с.34-37/, відповідачем сплачено: за січень 2015 року 31 січня 2015 року 360,00 грн.; за березень 2015 року 31 березня 2015 року 360,00 грн.; за квітень 2015 року 27 квітня 2015 року 370,00 грн.; за травень 2015 року 28 травня 2015 року 390,00 грн.; за червень 2015 року 24 червня 2015 року 370,00 грн.; за липень 2015 року 28 липня 2015 року 390,00 грн.; за серпень 2015 року 28 серпня 2015 року 390,00 грн.; за вересень 2015 року 21 вересня 2015 року 390,00 грн. Виходячи з викладеного, з урахуванням наявного розрахунку заборгованість відповідача в сумі 402,56 грн., яка виникла станом на 01 липня 2015 року складається з: 75,46 грн. заборгованості за 2014 рік, початок відліку якої, з урахуванням позовних вимог здійснюється судом з 01 січня 2015 року, з урахуванням сплати частин заборгованості 27 квітня 2015 року, 28 травня 2015 року, 24 червня 2015 року; 2,85 грн. заборгованості за січень 2015 року, яка виникла з 01 лютого 2015 року; 362,85 грн. заборгованості за лютий 2015 року, яка виникла з 01 березня 2015 року; 2,85 грн. заборгованості за березень 2015 року, яка виникла з 01 квітня 2015 року. Відтак, розраховуючи розмір пені станом на 01 липня 2015 року, з урахуванням дати початку сплати аліментних зобов`язань, суд виходить з наступного. Період простроченняНараховано заборгованості, грн.Сплачено, грн.Кількість днів простроченняРозрахунокСума пені, грн. 01.01.15-27.04.1575,467,1511775,46:100*11788,2882 28.04.15-28.05.1568,3127,153168,31:100*3121,1761 29.05.15-24.06.1541,167,152741,16:100*2711,1132 25.06.15-01.07.1534,01-734,01:100*72,3807 01.02.15-01.07.152,85-1512,85:100*1514,3035 01.03.15-01.07.15362,85-123362,85:100*123446,3055 01.04.15-01.07.152,85-922,85:100*922,622 Таким чином, станом на 01 липня 2015 року, розмір пені зі сплати аліментів, нарахованих судом становить 576,19 грн. (88,2882 + 21,1761 + 11,1132 + 2,3807 + 4,3035 + 446,3055 + 2,622) При цьому, право, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з дотриманням норм ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки платник аліментів отримав постанову суду про стягнення аліментів, тож був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти і свідомо ухилявся від їх сплати, не навівши суду доказів на підтвердження об'єктивних перешкод для своєчасної сплати аліментів. При цьому, відповідачем не доведено той факт, що несплата аліментів була наслідком тяжкої хвороби, іншої незалежної від нього обставини, доказів того, що заборгованість по аліментам виникла не з вини відповідача, останній суду не надав. Водночас, з урахуванням заяви відповідача про зменшення розміру аліментів, суд виходить з того, що сума пені за несвоєчасну сплату аліментів не є значною, однак перевищує розмір заборгованості, відтак суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 562,16 грн. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за прострочення стягнення аліментів підлягають задоволенню частково. Щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, суд виходить з того, що матеріали справи містять договір про надання юридичної допомоги /а.с.7/ з особою, яка є фахівцем в галузі права /а.с.8/ та з урахуванням наявності доказів на підтвердження витрат, понесених фахівцем на надання правової допомоги /а.с.9/ на складання позовної заяви, платіжного документу, що підтверджує перерахування коштів за виконану роботу /а.с.10/, враховуючи час участі представника в судових засіданнях (8хв.+14хв.+28хв.) та положення Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», ст.84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне присудити з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 859,16 грн., які складаються з витрат, пов`язаних із складанням позовної заяви в розмірі 400,00 грн. та витрат, пов`язаних з представництвом інтересів позивача під час судового розгляду в розмірі 459,33 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: partial