Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

25.06.2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. В позові позивач посилалася на те, що 21.11.2016 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.11.2016 року до досягнення дітьми повноліття, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», прохає збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, та стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття. 25.06.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження по суті у відкрите судове засідання на 23.07.2019 року. 23.07.2019 року до суду звернувся представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Клименко Г.В. з письмовими поясненнями, в яких посилався на те, що позов не підлягає задоволенню, так як законом встановлений гарантований мінімальний розмір аліментів, який підлягає стягненню, а тому державний виконавець при примусовому виконанні рішення суду керується законом, прохала в задоволенні позову відмовити, справу розглянути за відсутністю представника. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що у 2013 році на момент винесення рішення суду про стягнення аліментів вона мешкала в будинку своєї матері з матір`ю, дідусем та своїми двома дітьми, за проживання в якому не сплачувала, не працювала, була одружена з відповідачем, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, депозитів, автомобілів та мотоциклів, стягнень не мала, мала кредит 2000 грн., на час звернення до суду з новим позовом вона мешкає в будинку своєї матері з матір`ю, дідусем та своїми двома дітьми, за проживання в якому не сплачує, працює, її дохід 4200 грн., розлучена, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, депозитів, автомобілів та мотоциклів, стягнень не має, має кредит 5000 грн., прохає позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] вважав, що позов підлягає задоволенню. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, відзиву на позов не подав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позову. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 21.11.2016 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.11.2016 року до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією рішення. Суд, відмовляючи задоволенні позову, виходить з наступного. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що до суду звернулася мати дітей з новим позовом до батька дітей про збільшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду, в зв`язку з прийняттям закону про збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50 відсотків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також осіб, шо не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України №2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким статтю 182 СК України викладено у новій редакції: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином цивільне право позивача на отримання аліментів з відповідача, мінімальний розмір яких становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину передбачене ч.2 ст.182 СК України, яка діє з 08.07.2017 року, встановлене законом. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Суд доходить висновку, що позивач не надав суду доказів обставин, які передбачені ч.1 ст.192 СК України: а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення когось із них та в інших випадках, передбачених законом, що є підставами для збільшення розміру аліментів. Таким чином позов не підлягає задоволенню як такий, що не ґрунтується на законі.

Outcome: dismissed