Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

30 вересня 2019 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 червня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 09. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . З 2011 року вони разом з дітьми проживають в с. Привітне у будинку її батьків. Відповідач працює в Республіці Польща на іноземній фірмі. Його заробітна плата становить орієнтовно 3000 злотих. Кошти йому перераховують на платіжну банківську картку. Відповідач має можливість забезпечувати дітей матеріально щомісячно, проте добровільно сплачувати аліменти не бажає. Позивач не має змоги належним чином забезпечити матеріальні потреби дітей, оскільки не працевлаштована, стабільний дохід відсутній. Утримувати дітей, здійснювати за ними догляд та виховання, допомагають батьки. Діти потребують матеріальної допомоги, оскільки часто хворіють і перебувають на амбулаторному лікуванні. Син [PERSON] хворіє на нестачу заліза в організмі, а також має вірусне захворювання, збудником якого є ДНК дитини. На лікування дітей необхідні значні кошти. [PERSON] припинив надавати допомогу дітям. Відповідач інших аліментів нікому не платить, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на його утриманні немає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач не погоджується із вимогами позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн на кожну дитину. Вказує, що позивач не надав жодних доказів, які б доводили, що загальний місячний дохід відповідача становить саме 3000 злотих і що матеріальне становище платника аліментів дозволить йому забезпечити сплату аліментів у визначеній сумі. Так, відповідача офіційно працевлаштований у Республіці Польща в компанії CEL SP. Z.O.O. SP.K. Відповідно до декларації про податок на доходи фізичних осіб за 2019 рік, поданої CEL SP. Z.O.O. SP.K. як податковим агентом відповідача, сумарний дохід [PERSON] без вирахування податків за 2019 рік становить 9390,10 злотих. Податки з доходу становлять 1620,56 злотих. Таким чином, після вирахування всіх податків із зарплати відповідача його чистий дохід за 2019 рік становить 7769,54 злотих або 647,46 злотих в місяць, що за середнім курсом НБУ на 2019 року (6,7374 грн за 1 польський злотий) становить 52346,49 грн або 4362,20 грн за один календарний місяць. Крім того, батьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання та матеріального забезпечення дітей, а отже не тільки відповідач, але й позивач зобов`язана утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Наголошує, що в період з 04.12.2019 року по 31.08.2020 року відповідно до заочного рішення Локачинського районного суду Волинської області від 04.12.2019 року у справі № 931/721/19 відповідач сплачував аліменти на банківський рахунок позивача. Так, з жовтня 2019 по березень 2020 року [PERSON] було сплачено на рахунок позивача 11191 грн аліментів на обох дітей, а з березня по серпень 2020 року - 10792 грн. Відповідач в силу свого матеріального становища не міг забезпечити сплату 3997 грн аліментів в місяць, що були присуджені заочним рішенням суду, проте зміг забезпечувати сплату аліментів у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму, встановленого для кожного із дітей, що є визначеним гарантованим мінімумом. Просить суд звернути увагу, що у позовній заяві позивач, підтверджуючи свої витрати на лікування та утримання дітей вказує, що нею було витрачено близько 4000 грн за три місяці, які передували поданню позовної заяви на потреби дітей. Варто наголосити, що аліменти у розмірі, який сплачувався відповідачем у місячному еквіваленті, дозволяють повністю забезпечити потреби позивача щодо підтверджених витрат на лікування та утримання дітей. Вважає, що фактично позиція позивача, викладена у позовній заяві щодо розміру аліментів зводиться до перекладення обов`язку здійснювати повне або в більшій мірі матеріальне забезпечення дітей за рахунок аліментів, які сплачуються відповідачем. Просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн на кожну дитину. Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона не погоджується на стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 грн на кожну дитину. Крім того, вважає, що докази, а саме: інформація про доходи відповідача, викликають сумнів у їх достовірності, оскільки відсутній офіційний супровідний лист податкової інспекції, який би підтверджував, що відповідачу, на його звернення, були надані вищевказані документи. На доданих документах відсутня реєстраційна інформація (дати, печатки, підписи посадових осіб), як уповноваженої особи CEL SP. Z.O.O. SP.K., яка подавала цю інформацію, так і податкового органу про підтвердження надходження цих документів. Як вбачається із п.5 розділу «Е» "Доходи платника податків, отримані аванси і внески", діяльність відповідача виконувалась на підставі договору доручення. Про його дохід, посаду зазначено у п.8 ст.13 зазначеного договору. Однак, даний договір, як доказ, суду не надано. Є всі підстави вважати, що в договорі доручення є інші умови та норми праці, система оплати (робота за сумісництвом в іншій організації), представник відповідача долучив до відзиву лише додаток до умов договору доручення, який не може бути належним доказом. Вважає, що доводи представника відповідача про те, що відповідач отримує 647,46 злотих в місяць є приховуванням додаткових джерел доходу останнього. Зазначає, що коштів на утримання дітей витрачено значно більше, ніж хоче надавати їх батько, вимагаючи зменшити їх розмір до 1000 грн на кожну дитину. Відповідач, як батько, маючи рівні права та обов`язки з матір`ю, має нести і достатню фінансову допомогу щодо спільних дітей. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати на кожну дитину близько 2 тис. гривень, оскільки на підставі виданої йому карти побуту поляка має право офіційно проживати в Республіці Польща, фізично здоровий, офіційно працевлаштований, має житло у населеному пункті [ADDRESS]. Її матеріальне становище скрутне. Вона не працевлаштована. Стабільний дохід відсутній. Дітей допомагають утримувати батьки, оскільки діти часто хворіють і перебувають на амбулаторному лікуванні. [PERSON] є ученицею 4 класу загальноосвітньої школи в с. Привітне, потребує витрат на навчання, лише щомісячне оплатне харчування її в школі становить 150 грн. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх: дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2218 гривень та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1779 гривень, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю із підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме: в розмірі 1160 грн - на дочку та 1000 грн - на сина, пояснила, що сума аліментів на двох дітей, яку просить стягнути позивач буде значною, враховуючи доходи відповідача, який хоча і працює в Республіці Польща у CEL SP. Z.O.O. SP.K., проте виконує роботу по найму, тобто отримує заробітну плату лише за виконану роботу. Так, з 01.01.2020 по 18.05.2020 він взагалі не отримував доходів, в зв`язку із відсутністю роботи на вказаному підприємстві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12 червня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 червня 2010 року (а.с.6). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 7, 9). Із довідки Привітненської сільської ради Локачинського району Волинської області вбачається, що неповнолітні діти зареєстровані та проживають разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відповідач також зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає ( а.с.127). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує те, що діти проживають із позивачем. Відповідач заперечує щодо заявленого позивачем розміру аліментів, хоча згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1160 грн на дочку [PERSON] та 1000 грн на сина [PERSON] , що орієнтовно відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум з 1 липня 2020 року на дітей віком до 6 років становить 1859 грн., від 6 до 18 років - 2318 грн. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надану стороною відповідача інформацію про доходи і отримані аванси з податку на прибуток за 2019 рік, подану CEL SP. Z.O.O. SP.K. як податковим агентом [PERSON] (а.с.95-98) про те, що його чистий дохід за 2019 рік становить 7769,54 злотих, суд не вважає достатнім доказом для визначення майнового стану відповідача, оскільки, як зазначено його представником у судовому засіданні, [PERSON] працює в CEL SP. Z.O.O. SP.K. по договору доручення і отримує заробітну плату лише за виконані роботи та за наявності таких робіт, а з 01.01.2020 по 18.05.2020 він взагалі не отримував доходів, в зв`язку із відсутністю доручень даного товариства (а.с.143). Однак, ним не подано до суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, а також те, що він за станом здоров`я не спроможний виконувати інші (додаткові) роботи, в той час коли не зайнятий у CEL SP. Z.O.O. SP.K., з метою належного утримання неповнолітніх дітей. Крім того, самого договору доручення від 02.02.2018 року з визначеними умовами праці відповідачем не надано, представлено лише його додаток від 19.06.2018 року, з якого вбачається обов`язок [PERSON] виконувати вказані в параграфі 1 договору дії в період з 02.02.2018 року по 30.06.2020 року (а.с. 93,94). Також суд не бере до уваги доводи позивача та його представника про те, що відповідач, працюючи в Республіці Польща, отримує заробітну плату орієнтовно 3000 злотих, позаяк будь-яких належних та допустимих доказів, які б доводили дану обставину, суду не надано. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує також матеріальне становище та стан здоров`я дітей, зокрема те, що вони проживають з позивачем, остання не працевлаштована, діти часто хворіють і потребують лікування, що підтверджується довідками Привітненської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 438, № 439 від 17 вересня 2019 року, № 160, № 161 від 21.09.2020 року, консультаційним висновком спеціаліста щодо [PERSON] від 20 серпня 2019 року, випискою з його історії хвороби з Волинської обласної інфекційної лікарні № 2551, результатами лабораторних досліджень, фіскальними чеками в підтвердження витрат на лікування (а.с. 12-19, 122, 123-125). Дочка [PERSON] є ученицею загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Привітне та потребує витрат на навчання, середньомісячна плата за її харчування у школі становить 150 грн., що підтверджується довідками ЗОШ від 24.09.2019 року та від 21.09.2020 року (а.с.11, 126). Крім того, позивач самостійно купує одяг та продукти харчування для дітей, що вбачається із товарних чеків та накладних (а.с. 115-121). Враховуючи викладене, норми ст. 182 СК України, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн, сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 грн, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. При цьому судом враховано, що мінімальний гарантований розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію, а рекомендований постійно росте, те, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька, а тому вважає, що такий розмір аліментів з врахуванням стану здоров`я дітей є достатнім для забезпечення нормальної їх життєдіяльності зі сторони батька. Позивачем не представлено достовірних доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі (докази в підтвердження його доходів, наявності майна, тощо), а долучені витяги з веб-сайтів, інформація Держстату України є припущеннями щодо реальної заробітної плати відповідача. Разом з тим, відповідачем також не надано доказів того, що позивач отримує дохід від оренди належного їй будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial