Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання їхніх дітей: неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], малолітньої дочки [PERSON], [INFO], та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач самоусунувся від виконання свого обов'язку, передбаченого статтею 180 Сімейного кодексу України, утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а домовленості про спільну участь в утриманні дітей між ними, як батьками, не досягнуто. При цьому, їхні доньки виявляють бажання в розвитку своїх творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, розвитку власних обдарувань, мають бажання відвідувати розвиваючі секції, що потребує значних коштів, а сама вона не здатна у повному обсязі забезпечити потреби дітей. Разом з тим, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців [PERSON] не має, стан здоров'я має задовільний. Також позивачка стверджує, що відповідач є працездатним, працюючи неофіційно у галузі будівництва, а відтак, має нерегулярний (мінливий) заробіток (дохід), тому просить визначити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.10), повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. На підставі поданих позивачем у якості письмових доказів копій документів (а.с.2 - 7) судом встановлено, що з 28 травня 1999 року по 25 липня 2002 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, а в подальшому - у фактичних шлюбних відносинах (фактичному шлюбі), від якого в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Місце проживання дітей зареєстроване за місцем проживання їхньої матері - [PERSON], а саме: [ADDRESS]. Там же, зі слів позивачки, вони з колишнім чоловіком й дітьми проживають фактично, проте відповідач періодично виїжджає у пошуках роботи, хоча постійне чи тимчасове місце його роботи їй достовірно не відоме. Відповідно до ст.180, ч.ч.1, 3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених норм сімейного законодавства та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виконання свого обов'язку утримувати дочок до досягнення ними повноліття, що й стало підставою звернення позивачки до суду, оскільки діти перебувають на її вихованні та повному утриманні, а між сторонами, як батьками, не досягнуто домовленості з приводу утримання їхніх дочок, причому матеріальної допомоги дружині на утримання дітей відповідач не надає. Зі слів позивачки, її чоловік працездатний, однак офіційно ніде не працевлаштований, принаймні місце роботи [PERSON] їй не відоме, тому аліменти слід визначити та присудити у твердій грошовій сумі, як про це просить позивач, з огляду на ту обставину, що майбутній платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Як передбачено частиною першою статті 182, частиною першою статті 191 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, відомостей про свої доходи чи можливе місце роботи суду не надав, також не надав документальних даних про свій стан здоров'я, про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків чи інших утриманців. Задовольняючи позов, суд виходить також з того, що підставою звернення позивачки до суду було саме невиконання або ж неналежне виконання відповідачем його обов'язку утримувати дочок до досягнення ними повноліття, а заперечень проти позову [PERSON] суду не подав. Крім того, так як в силу положень пункту 3 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір", звільняються від сплати судового збору позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, то у цій частині судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України та підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, в розмірі 1 відсотка ціни позову, який у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved