Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності, зазначивши, що [INFO] року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Вони являються спадкоємцями майна померлої як по заповіту, так і по закону. Вони звернулись до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак, в силу відсутності правовстановлювальних документів на вищезазначений будинок, позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права. Тому позивачі змушені звернутись до суду з вимогою про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] в рівних частках. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу заслухати за його відсутності. Просить визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з погосподарськими спорудами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу заслухати в її відсутності. Просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з погосподарськими спорудами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу заслухати за її відсутності. Просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з погосподарськими спорудами. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на будинок по [ADDRESS] в рівних частках за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 28.08.2012 року та зареєстрованого виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 17.05.2013 року батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON](а.с.23), однак згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.01.1968 року, вона змінила своє прізвище на «[PERSON]»(а.с.26). Копія свідоцтва про народження(повторне) серії [NUMBER] від 17.05.2013 року, виданого [PERSON], підтверджує факт того, що матір`ю позивача є [PERSON](а.с.24). Позивачка в подальшому змінила своє прізвище на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.1978 року. Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.09.1953 року, видане [PERSON] вказує на те, що його матір`ю є [PERSON](а.с.25). Копія заповіту від 12.09.2007 року, складеного та підписаного [PERSON] вказує на те, що остання заповідала усе своє майно в рівних частках своїм дітям, тобто позивачам по справі(а.с.7). Даний заповіт не змінено та не скасовано. З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. випливає, що позивачі дійсно мають право на визнання за ними права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлювальних документів не мають змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.9-11) Згідно довідки №577 від 21.02.2013 року, виданої виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області житловий будинок по [ADDRESS] належить до групи колгоспних дворів, що підтверджується погосподарською книгою №6 особистий рахунок [NUMBER] (а.с.16). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 25.01.2013 року, будинок, що розташований по [ADDRESS], який являється спадковим майном після смерті [PERSON] має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 56,1кв.м., житловою площею 43,5 кв.м., допоміжною площею 12,6 кв.м., веранда - літера «а», сарай - літера «Б», погріб «Бп», огорожа - 1-2 (а.с.18-21). Відповідно ст. 120 Цивільного Кодексу України в редакції, що діяла з 01.01.1964 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved