Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 13 червня 2013 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 16000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 26 лютого 2016 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання погасити кредит в сумі 15403 грн. 79 коп. до 28.02.2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка порушила виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту та сплати процентів згідно з Умовами кредитування. Оскільки відповідачка добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом в розмірі 19 128 грн. 98 коп., із яких: заборгованість за кредитом в розмірі 15403 грн. 79 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 1655 грн. 90 коп.; штрафи згідно з Угодою в розмірі 413 грн. 08 коп.; заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в розмірі 1656 грн. 21 коп., та судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло при надходженні позову клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача та надання згоди на заочний розгляд справи. 28.11.2016 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, підтримання позовних вимог та надання згоди щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання нею особисто судової повістки від 06 листопада 2016 року. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка не надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2013 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 14000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 31.01.2014 року банком було збільшено ліміт до 16 000 грн. 26 лютого 2016 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. (а.с.10) Відповідно до умов Генеральної угоди позивач надав, а відповідач отримала кредит в сумі 15 405 грн. 79 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяла на себе зобов'язання щомісячно вносити 558 грн. 85 коп. на погашення кредиту. Дату останнього платежу встановлено між сторонами не пізніше 28.02.2019 року. Відповідачка у порушення умов Генеральної угоди зобовязання належним чином не виконує. Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач [PERSON] вносила платежі несвоєчасно, останній платіж внесла в липні 2016 року. Тому, станом на 27.09.2016 року заборгованість складає 19 128 грн. 98 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 15403 грн. 79 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1655 грн. 90 коп.; штрафи згідно з Угодою в розмірі 413 грн. 08 коп., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в розмірі 1656 грн. 21 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості - (а.с.27). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що позивач виконав умови договору та надав відповідачці кредит. Однак, відповідачкою [PERSON] всупереч вимогам Генеральної угоди безпідставно не сплачується заборгованість, тому позивач має право вимагати від відповідачки [PERSON] повернути заборгованість, що залишилася, проценти за користування кредитом, пеню, комісію та штрафи. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки відповідачка добровільно не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача 1378,00 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved