Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дітей, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття, та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.. Позивач вказує, що матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , які народилися в зареєстрованому 14.02.2014 року шлюбі, та з вересня 2021 року шлюбні відносини припинені, відповідач не надає. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач працює посезонно комбайнером, отримує зарплату, яку витрачає на власні потреби. На даний час будь-які стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться. Добровільно виділяти кошти на утримання дочок відмовився, інтересами та життям дітей не цікавиться. У зв`язку із цим, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 09.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомленні належно. Представник позивача [PERSON] подала клопотання про долучення доказів, підтриманні позовних вимог та розгляд справи у її та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належно та вчасно, підтверджено рекомендованим листом № 1950202908936, в суд не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань чи заяв не подав, своїм правом подати відзив не скористався. Будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов`язки щодо утримання неповнолітніх дітей не надав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 ЦПК України з викликом сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності учасників процесу в порядку частини 2 статті 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони (позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] ) є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 09.04.2014 року, актовий запис № 5, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 12.03.2020 року, актовий запис № 40. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи № 420 від 01.04.2020, № 152 від 21.11.2017, довідки старости Вільшанської селищної ради Кравець О. від 04.11.2021 № 16-18/3/461, неповнолітні [PERSON] , [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON] (позивач), які проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (ч.2 ст.51 Конституції України). Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач не отримує кошти на утримання неповнолітніх дітей з підстав ухилення відповідачем від їх сплати, просить стягувати аліменти на утримання дочок у частці від доходу відповідача. Позов підлягає до задоволення. Такий розмір аліментів буде достатнім та відповідатиме вимогам ст. ст. 182, 184 СК України. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує співмірність витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, а саме: складність справи, час витрачений адвокатом, з урахуванням наданого розрахунку та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 1000,00 грн..

Outcome: approved