Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Призначити її опікуном [PERSON], [INFO] та стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх її доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] - її рідна сестра. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження дитини [PERSON] записані за вказівкою матері. З 2010 року [PERSON] проживає з нею за адресою: [ADDRESS], у їхньому з чоловіком будинку та знаходиться на їх утриманні. Дитину в 2010 році [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS], привезла її на утримання. За цей весь час дитина від матері не отримувала жодної матеріальної допомоги. Мати не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Між нею, її чоловіком [PERSON] та племінницею [PERSON] склалися доброзичливі стосунки, які сприяють її належному вихованню. Дитина навчається ЗОШ І-ІІ ступенів с.Гришівці, характеризується, як старанна, працелюбна учениця. Вона бажає стати опікуном малолітньої [PERSON] За місцем проживання вона характеризується позитивно. Відповідачка аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з неї не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що [PERSON] до 5-ти років опікувалась бабуся - їх з [PERSON] матір - [PERSON], яка померла 3-4 роки тому. [PERSON] вела аморальний спосіб життя, коли вона поїхала в Москву дитині було 1 рік 3 місяці. В грудні 2010 року [PERSON] привезла їй дочку і попросила нею тимчасово опікуватись, поки вона буде на заробітках Москві. Проте, приїхала вона лише в серпні 2013 року і забрала дитину, завезла її в смт. Дубове Тячівського району. Побула з нею там тижня два, а потім залишила дитину на чужих людей і поїхала. Після нового 2014 року їй зателефонували з Дубовської селищної ради і запропонували забрати дитину, оскільки люди, в яких дівчинка знаходилась, її утримувати відмовились, а тому її передадуть під опіку місцевим органам влади для подальшого її влаштування, якщо вона її не забере. Вона в одразу в січні 2014 року поїхала в смт. Дубове і забрала [PERSON] до себе. З січня 2014 року [PERSON] жодного разу не телефонувала, не приїздила. [PERSON] її сприймає як рідну маму. Місцезнаходження [PERSON] їй не відоме, відомо що вона проживає за Москвою з співмешканцем, точної адреси не знає. З 2010 року їй коштів на утримання дитини відповідач не надавала. Відповідач [PERSON] ( 08.12.17, 17.01., 14.02., 13.03., 04.04. та 04.05.2018р.) в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується адресною довідкою № 3.1.8/10988 від 06.11.2017 р., повернути поштовими конвертами з судовими повістками з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання» з судовими повістками. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 8 ч. 4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зі згоди позивачки у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Представник органу опіки та піклування - Тиврівської РДА Сікора О.Г. вважає позов обґрунтованим. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. [INFO] народилася [PERSON], її матір'ю є [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4). Відомості про батька дитини в актовому записі про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 06.12.2017року (а.с.57). Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошенню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. [PERSON] тривалий час не піклується про [PERSON], її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує її харчування, медичний догляд, лікування, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її життя, її життям не цікавиться. Так, [PERSON] проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, матір [PERSON] з ними не проживає, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 380 від 04.09.2017 року (а.с.5) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 04.09.2017 року (а.с.8). Відповідно до довідки виконкому Гришовецької сільської ради від 11.12.2017 року №526 дитина проживає з позивачкою з 2010 року (а.с.58). Згідно довідки ЗОШ І-ІІ ступенів с. Гришівці № 103 від 12.02.2017 року [PERSON] 01.09.2011 р. була зарахована до 1 класу; 02.09.2013 року учениця була відрахована у зв'язку з переходом до іншого навчального закладу (Тячівський район, смт. Дубове ЗОШ І-ІІІ ступенів); 07.02.2014 р. учениця знову повернулася до ЗОШ І-ІІ ступенів с.Гришівці і була зарахована до 3 класу по даний час навчається у вищевказаній школі. За весь період навчання [PERSON], мама її у школі не з'являлася, не брала участь у навчально-виховному процесі з класними керівниками жодного разу не спілкувалася. Вихованням та доглядом [PERSON] займається її тітка [PERSON] [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом із тіткою (а.с 59). Згідно довідки характеристики [PERSON] [INFO], учениці 7 класу ЗОШ І-ІІ ступенів с. Гришівці Тиврівського району, Вінницької області [PERSON] навчається в даній школі зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця... Вихованням учениці займається тітка [PERSON], яка відвідує класні та загальношкільні виховні заходи, цікавиться успіхами [PERSON] та допомагає їй у навчанні (а.с.10). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Дубівської селищної ради виборчого округа № 7 від 21.09.2017 року, довідки Дубівської селищної ради № 5519 від 22.09.2017 року [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS], з січня 2017 року в с. Дубове не проживає, зі слів родичів [PERSON] виїхала на постійне місце проживання в м. Москва (а.с.6, 7). Свідок [PERSON] - показав, що він проживає в с. Гришівці, [PERSON] - його невістка. [PERSON] проживає з [PERSON] з 5 років в с. Гришівці. Один раз [PERSON] приїхала і забрала [PERSON], завезла її в Закарпаття. Через деякий час звідти зателефонували невістці, повідомили що [PERSON] проживає біля чужих людей, матір її десь поїхала на заробітки. [PERSON] забрала її і з того часу [PERSON] постійно проживає біля неї. Свідок [PERSON] показала, що вона проживає в с. Гришівці, [PERSON] - її невістка. [PERSON] бачила вдома в невістки, коли [PERSON] було 5 років. [PERSON] життям [PERSON] не цікавиться. [PERSON] проживає з [PERSON] з 5 років. Був випадок, що [PERSON] забрала дитину в Закарпаття, залишила її там на інших людей, а сама поїхала. [PERSON] забрала дитину і з того часу дитина постійно біля неї. З того часу вона більше не приїжджала, дитиною не цікавилася, участі у вихованні, утриманні не приймала. [PERSON], допитана як свідок згідно ч.1 ст. 232 КПК України, в присутності представника органу опіки та піклування Сікори О.Г., показала, що вона не пам'ятає свою матір. Колись вона з мамою їздила в с. Дубове, де потім проживала у хрещеного, а потім її забрала тітка [PERSON] до себе. Тітка її не ображає, вона хотіла б, щоб вона була її опікуном. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] - Тиврівської РДА від 07.12.2017 року [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, не бере участі у належному догляді та вихованні доньки, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Таку поведінку можна розцінювати як умисне ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дочки - [PERSON] є доцільним. Враховуючи викладене, вбачаються підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки. Орган опіки та піклування - Тиврівської РДА Вінницької області подав суду подання за № 01/01-21/163 від 12.01.2018 року, в якому просить призначити [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] оскільки дитина вимушено залишились без батьківського піклування. І [PERSON] і [PERSON] згодні на призначення [PERSON] опікуном [PERSON] (а.с. 42). [PERSON] та [PERSON] - рідні сестри, що стверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] з [PERSON], який зареєстровано 18.12.1998 року, згідно якого, її дошлюбне прізвище «[PERSON]», свідоцтвом про народження позивачки (а.с.41) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] від 28.03.2013 року (а.с. 80-81), згідно яких, їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. До складу сім'ї [PERSON] входить її чоловік [PERSON], та племінниця [PERSON] (а.с.5). На підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2014 року за чоловіком позивачки [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 15.05.2016 року (а.с.49). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.11.2017 року в будинку за вказаною адресою, де проживає сім'я [PERSON], є всі необхідні меблі, побутова техніка, у дівчинки є окрема кімната з меблями, стосунки в сім'ї доброзичливі, дитина сприймає [PERSON] за свою матір. (а.с. 46). Згідно довідки-характеристики від 19.09.2017 року № 401 виконавчого комітету Гришовецької сільської ради за місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, здійснює догляд за чоловіком, який є інвалідом 1 групи та опікується племінницею, яка постійно з нею проживає. Відповідальна, працьовита. Завжди готова прийти на допомогу односельцям (а.с 9). Відповідно до довідки Департаменту Інформаційних технологій Міністерства Внутрішніх справ України серії ААА № 0326869 [PERSON] на території України станом на 27.11.2017 до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.55). Психіатричних або наркологічних протипоказань у неї не виявлено, що стверджується медичною довідкою Тиврівської ЦРЛ від 23.11.2017року, сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду від 23.11.2017 року (а.с. 53,54). За станом здоров'я [PERSON] може бути опікуном, що стверджується медичним висновком (а.с.52). За 2016 рік [PERSON] задекларовано доходу 20000 грн. (а.с. 48). Зі станом здоров'я дитини позивач обізнана, суду нею надано довідку про стан здоров'я [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до висновку служби у справах дітей Тиврівської РДА Вінницької області № 01-18/537 від 14.12.2017 року служба у справах дітей вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] над [PERSON], в будинку, де проживає родина [PERSON] створені належні умови для розвитку та виховання дитини, чоловік [PERSON] дав згоду на призначення дружини опікуном [PERSON], за станом здоров'я [PERSON] не має протипоказань для встановлення опіки над дитиною, а тому призначення її опікуном буде відповідати інтересам малолітньої дитини (а.с.44). Обставин, які б перешкоджали [PERSON] бути опікуном [PERSON] в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо під час розгляду справи буде встановлено, що дитина позбавлена батьківського піклування. Згідно ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних ,родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконання обов'язки опікуна чи піклувальника. Отже, вбачаються всі законні підстави для призначення позивачки опікуном малолітньої [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Позивачка [PERSON] не працює, здійснює догляд за чоловіком, який інвалід 1 групи. Відповідачка [PERSON] молодого віку, працездатна, даних про наявність у неї інших утриманців немає, а відтак стягнення з неї аліментів у визначеному розмірі є обґрунтованим. Разом з тим, статусу опікуна позивач набуде з дня набранням вказаним рішенням законної сили, відтак суд вважає за необхідне присудити на її користь аліменти з дня набранням рішенням законної чинності. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору в частині стягнення аліментів звільнена у даній справі звільнена, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в прибуток держави судовий збір за розгляд позову в частині стягнення аліментів та на користь позивачки понесені судові витрати за позов в частині позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved