Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

27.08.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач є її сином, зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає у будинку, тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим будинком. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. У зв`язку\~з неявкою\~сторін у\~суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно договору дарування від 15.10.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Корсунь-Шевченківському БТІ, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . На підставі вказаного договору дарування за позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] Шевченківським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднань бюро технічної інвентаризації», реєстрова книга №19. Згідно довідки виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 14.08.2020 року та акту обстеження від 10.07.2020 року [PERSON] зареєстрований у будинковолодінні позивача, але з 2000 року не проживає за вказаною адресою. Жодних інших домовленостей між відповідачем та позивачем щодо користування спірним будинком не встановлено. Відповідно до ст.41, 55\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК Українипередбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до приписів ч.2.ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однією з підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Така ж норма закріплена і в абз.2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи, здійснюється на підставі в тому числі, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Таким чином, враховуючи, що відповідач у строк понад один рік без поважних причин відсутній у житлі позивача, приймаючи до уваги, що інших домовленостей між сторонами немає, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням позивача. При подачі даного позову до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. З копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідки до акту огляду МСЕК вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, тому згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду. У зв`язку з чим позивачем подано заяву про повернення сплаченого судового збору. Тому суд повертає позивачу сплачений судовий збір в сумі 840 грн 80 коп, як помилково сплачений. Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved