Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Дергачівської міської ради Харківської області про визнання за [PERSON] , як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку (пай), яка була надана на підставі рішення загальних зборів КСП «Шевченківський» яка була включена до списку (додаток №1) до Державного акту за №64 та відповідно до списку розподілу (жеребкування) схеми поділу земельних ділянок за [PERSON] , яка значиться не витребувана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за №37 з кадастровим номером 6322010100:02:000:0777, загальною площею 7,5431 га, яка розташована на території Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області, після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що земельна ділянка (пай), що розташована за адресою: ксп «Шевченківський», с. Черкаська Лозова, Дергачівського району Харківської області, площею 5,86 га, згідно сертифікату на земельну частку серія ХР №0117962 належить померлій бабусі [PERSON] . Бабуся [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Проживали разом з бабусею, вели спільний побут до дня її смерті. Спадщину після смерті бабусі вона прийняла, так як проживала на момент смерті з нею за адресою: [ADDRESS] , доглядала її та поховала. Даний факт підтверджується довідкою №02-15/1667 від 22.08.2019 року, виданою в.о. сільського старости П.П. Шабалтас. Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала, бо вважала, що фактично прийняла спадщину. На момент відкриття спадщини діяв ЦК Української PCP (в редакції 1963 року). Ст. 549 дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Підтвердження права на земельну частку (пай), для неї необхідно для надання змоги реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладення договору оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити, розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову. Розгляд справи по суті просив проводити у відсутність представника, що суд вважає за можливе. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що земельна ділянка (пай), що розташована за адресою: ксп «Шевченківський», с. Черкаська Лозова, Дергачівського району Харківської області, площею 5,86 га, згідно сертифікату на земельну частку серія ХР №0117962 належить померлій бабусі [PERSON] . Бабуся [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Проживали разом з бабусею, вели спільний побут до дня її смерті. Спадщину після смерті бабусі вона прийняла, так як проживала на момент смерті з нею за адресою: [ADDRESS] , доглядала її та поховала. Даний факт підтверджується довідкою №02-15/1667 від 22.08.2019 року, виданою в.о. сільського старости П.П. Шабалтас. Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавала, бо вважала, що фактично прийняла спадщину. На момент відкриття спадщини діяв ЦК Української PCP (в редакції 1963 року). Ст. 549 дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Підтвердження права на земельну частку (пай), для неї необхідно для надання змоги реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладення договору оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо. На момент відкриття спадщини діяв ЦК Української PCP (в редакції 1963 року). Ст. 549 дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1264 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Об`єкт спадкування - земельна ділянка має майновий характер, а тому приймаючи спадщину я приймаю права і обов`язки спадкодавця. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.16 ЦК України cуд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується спосіб захисту-визнання права. Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1225, 1233, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved