Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить позов задоволити, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, однак при визначенні розміру аліментів просить врахувати, що не працює та не має матеріальної змоги платити аліменти в такому розмірі. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 08.12.2010 року позивач [PERSON]. та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2009 року. 08.12.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за №09 - розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.2009 року в шлюбі народився син [PERSON], [INFO] року якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Оцінюючи усі докази, вирішуючи спір у межах заявлених та підтриманих позивачкою вимог, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач визнав позов частково, згоден сплачувати аліменти, але в меншому розмірі, ніж зазначає позивач, а також не надав жодних доказів щодо свого стану здоров'я, матеріального становища, наявності на утриманні інших дітей. Крім цього, [PERSON] не надав суду належних доказів його матеріальне становище, про те, що він не має заробітку, що він зареєстрований у центрі зайнятості, тощо. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 199 СК України,

Outcome: partial