overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

28 грудня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 12 квітня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Воскресинцівській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від спільного подружнього проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, які пізніше погіршились, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім'ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, часто зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп'яніння створює сварки та скандали, в присутності неповнолітньої дочки, під час яких принижує її честь і гідність людини. Крім того, їй відомо, що відповідач зраджував їй у подруженій вірності На протязі останніх років сімейне життя між ними ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, вони припинили спільне проживання і з червня місяця 2016 року не підтримують будь-яких сімейних відносин. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, дочку просить залишити проживати із нею, після шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати без її участі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 12 квітня 1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Воскресинцівській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO] /а.с.4/. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, оскільки вони як подружжя з червня місяця 2016 року не проживають разом та не підтримують будь-яких стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

28 жовтня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні, проти заочного розгляду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином через друкований засіб масової інформації, причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався. За таких умов суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник Управління ДМС у Чернігівській області при розгляді справи покладався на розсуд суду. Інші треті особи в судове засідання не з'явились, своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи судом було сповіщено завчасно належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житло за адресою: [ADDRESS] належить до державної форми власності (не приватизоване). Позивач зареєстрована та проживає у спірному житлі. З особового рахунку № [NUMBER] "Деснянське" Чернігівської міської ради вбачається, що у вищевказаному житловому приміщенні зареєстровані, крім позивача, її дочка - [PERSON], сестра - [PERSON] з дітьми - [PERSON], [PERSON] та батько - [PERSON], який є відповідачем по справі. Згідно акта дільниці з обслуговування житлового фонду № 1 КП "Деснянське" від 13.10.2014 року відповідач за вказаною вище адресою не проживає з березня 2014 року, тобто понад шість місяців. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] також підтвердили факт не проживання відповідача у спірній квартирі з березня 2014 року. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Таким чином, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не проживає на спірній житловій площі, не сплачує комунальні платежі за квартиру, його особисте майно в квартирі відсутнє, а тому позов щодо визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

28 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16.10.2013 року помер її батько, на його майно відкрилася спадщина. Передбачений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки хворіла та проходила стаціонарне лікування в кардіологічному відділенні в період з 07.04.2014 року по 21.04.2014 року. 12.09.16 року вона звернулася до нотаріуса з приводу подання заяви про прийняття спадщини, але їй було в цьому відмовлено, оскільки вона пропустила строк. Просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в зв»язку з пропуском строку з поважної причини. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 1272 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 16.10.2013 року. (а.с.9) Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 22.07.1990 року, її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.8) Відповідно копії паспорту [PERSON], [INFO], 24.12.2012 року уклала шлюб із [PERSON], [INFO]. 21.04.2015 року шлюб розірвано, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище "Забігайло".(а.с.5,6) Відповідно довідки № 967 від 19.09.2016 року КЗ "Апостолівський центр первинної медико - санітарної допомоги" [PERSON], [INFO], перебувала на лікуванні в кардіологічному відділенні з 07.04.2014 року по 21.04.2014 рік. (а.с. 11) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Суд вважає, що позивач пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому вважає за необхідне надати позивачеві додатковий строк для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

28 квітня 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 06 серпня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 282. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились з вини відповідача. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім'ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, між ними часто виникають сварки та скандали, в присутності дитини, які погано впливають на її здоров'я та виховання дочки. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, після розірвання шлюбу неповнолітню дочку залишити на її утриманні, залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 06 серпня 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 282 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у позивачки з відповідачем були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились з вини відповідача. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім'ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, між ними часто виникають сварки та скандали, в присутності дитини, які погано впливають на здоров'я позивачки та виховання дочки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON]. та [PERSON] розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

28 липня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який пояснила, що з 1998 року вона перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, які час від часу переривались через взаємні непорозуміння. [INFO] у них з відповідачем народилась дочка [PERSON]. Батьківство [PERSON] щодо дочки [PERSON] встановлено рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01.11.2010 року. 14 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 533. З січня 2012 року через постійні ревнощі, сварки, скандали та бійки вони припинили фактичні шлюбні відносини, а з 2013 року взагалі не підтримують будь-яких відносин. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, після розірвання шлюбу неповнолітню дитину залишити проживати із нею, залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в тому числі і через засоби масової інформації, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 14 жовтня 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 533 /а.с.4/. Від спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. З січня 2012 року через постійні ревнощі, сварки, скандали та бійки позивачка з відповідачем припинили фактичні шлюбні відносини, а з 2013 року взагалі не підтримують будь-яких відносин. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

28 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що 24 лютого 2011 року зареєструвала шлюб із [PERSON] у першому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №9. В шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO] Позивачка вказує, що їх сім'я фактично розпалась, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини з чоловіком не підтримують, мешкають окремо, спільне гоподарство не ведуть. На цей час позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, на примирення не згодна, тому просила шлюб між ними розірвати. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримала, просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]" Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 лютого 2011 року у першому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції , актовий запис №9 (а.с.6). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7). Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивачки "[PERSON]", задовольнив тим самим її клопотання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

28 лютого 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, про що суду надала відповідну заяву (а.с.20). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі (а.с.22). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 195 (а.с. 4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5), які мешкають разом з позивачем. Сторони припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору щодо виховання та місця проживання дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

28 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 21.02.2014 року він з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 34. Від сумісного подружнього життя є неповнолітня донька - [PERSON] [INFO] . 20.02.2020 року відповідачка повідомила йому, про припинення шлюбних відносин, оскільки не бажає разом з ним проживати. Підставою припинення шлюбних відносин є те, що у кожного з них свої погляди на життя та побут, в сім`ї постійно виникали сваркита непорозуміння. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Їх шлюб існує формально, зберігати сім`ю він не має наміру, примирення між ними не можливе. 09 квітня 2020 року в судове засідання позивач не з`явився , але направив заяву в якій зазначив,що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення з відповідачкою не згоден, не заперечує щодо ухваленя рішення в підготовчому судовому засіданні та у зв`язку з епідемією, просить суд провести розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідачка не з`явилась а надала письмову заяву від 09.04.2020 року в якій просить суд розглянути дану справу без її участі, в зв`язку з тим, що не може бути присутньою в судовому засіданні. Позовні вимоги визнає в повному обсязі . Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище " [PERSON] ". \~ \~ \~ \~Суд, враховує заяви сторін про розгляд справи без їх участі та ситуацію, що склалася в державі, факт того, що урядом затверджені нові обмежувальні заходи у боротьбі з коронавірусом та 02.04.2020 року, ухвалено нову редакцію постанови №211 " Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2 " . Крім того, суд бере до уваги рекомендації Рада суддів України та особливий режим роботи судів України. \~ \~ \~ \~Зважаючи на\~вищевикладене,\~враховуючи поважність\~причин,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

28 серпня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З позовної заяви вбачається, що 10 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та відповідачем був укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00017398, за яким позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби у сумі 7 000,00 грн. Термін повернення кредиту - 10 березня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 15 % річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом - 1,75 % від суми кредиту. Проте відповідач свої зобов'язання, передбачені договором, порушив, тому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, що станом на 13 серпня 2015 року становить на загальну суму 37 835,59 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 3 978,78 грн., відсотків за користування кредитом - 1 794,97 грн., комісії за РО - 2 327,50 грн., неустойки (штрафу, плати за пропуск платежів) - 29 734,34 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved