Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

24.03.2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], який було уточнено 01.07.2015 року та в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №hat0GK00001206 від 12.01.2006 року в розмірі 1387772,95 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки ? частину житлового будинку №3-третій (колишній №4 четвертий), житловою площею 31,35 кв.м, що знаходиться у м.Балаклія, Харківської області, вул. Тімірязєва та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та / або проживають у житловому будинку (предметі іпотеки). В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № HAT0GK00001206 від 12.01.2006 року [PERSON] 12.01.2006 року отримала кредит у розмірі 146448,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.01.2016 року. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 20.01.2006 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачка уклали договір іпотеки № HAT0GK00001206, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: ? частину житлового будинку № 3- третій (колишній № 4-четвертий), загальною площею 90,00, житловою площею 31,35 кв.м,який розташований за адресою: Харківська обл., м.Балаклія, вул. Тімірязева, буд. 3. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 135\~000,00 грн. Згідно умов кредитного договору відповідачка зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановлені договором. У порушення норм закону та умов договору, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 1\~387 772,95 грн., в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з»явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача. Відповідачка в судове засідання неодноразово не зявилась (22.05.2015 року, 29.05.2015 року,12.06.2015 року, 30.06.2015 року та 14.07.2015 року), про час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином (і за місцем реєстрації, і за місцем знаходження предмету іпотеки), причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог суду не надавала, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору № HAT0GK00001206 від 12.01.2006 року [PERSON] 12.01.2006 року отримала кредит у розмірі 146448,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.01.2016 року (а.с.16-17). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та несенню витрат по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, [PERSON], згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 03.02.2015 року має заборгованість 1\~387 772,95 грн., яка складається з наступного: - 137 343,34 грн. - заборгованість за кредитом; - 368 155,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 68 313,70 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 813 960,64 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.7-10). Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення . Встановивши, що сума основного боргу становить 137\~343,34 грн., а сума пені 813 960,64 грн. суд приходить до висновку, що нарахована пеня значно перевищує збитки, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 100\~000,00 грн. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором в розмірі 673\~812,31грн., яка складається з: основного боргу в розмірі 137\~343,34 грн., відсотків за користування кредитом 368\~155,27 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 68\~313,70 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 100\~000,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач [PERSON] 20.01.2006 року уклали договір іпотеки № HAT0GK00001206, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: ? частину житлового будинку № 3- третій (колишній № 4-четвертий), загальною площею 90,00, житловою площею 31,35 кв.м, який розташований за адресою: Харківська обл., м.Балаклія, вул. Тімірязева, буд. 3. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 135 000 грн. 00 коп. (а.с.18-20). Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника (ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" № 898-ІV від 05.06.2003 р.). Іпотекодержатель має право звернути стягення на майно у випадках порушення позичальником якого-небудь із зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених договором, відповідно до\~розділу V ЗУ "Про іпотеку"\~на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя , що містяться в цьому договорі. З метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, позивачем на імя [PERSON] були надіслані повідомлення про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення (а.с.11-15), які були залишені без реагування. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частина 1 ст.38 Закону передбачає, що звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог іпотекодержателя за основним зобов'язанням шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві здійснюється за рішенням суду або на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч.1 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Задовольняючи клопотання позивача про витребування доказів, ухвалою суду від 22.05.2015 року з Балаклійського районного відділу ГУДМСУ в Харківській області були витребувані відомості про реєстрацію осіб у спірному житловому будинку (а.с.42). З відповіді Балаклійського районного відділу ГУДМСУ в Харківській області №26/1648 вд 28.05.2015 року, встановлено, що згідно адресної картки (Форма Б), наявної в Балаклійському РВ ГУ ДМСУ в Харківській області, за адресою [ADDRESS], зареєстровані особи відсутні. Відомості про проживання якихось мешканців по вул. Тімірязєва в м.Балаклія позивачем не надано. Таким чином, вимога про виселення осіб з предмету договору іпотеки не підлягає задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial