Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

17 січня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 1994 року. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Спільне сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, відповідач зловживає алкоголем, постійно провокує сварки, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Позивач вважає, що подальше сімейне життя неможливе, просить розірвати укладений між ними шлюб. Після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Також позивач просить стягувати з відповідача кошти на утримання дитини у розмірі 1/4 часки від його доходу до досягнення дочкою повноліттямотивуючи тим, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча працює робітником на підприємстві "Компанія крона-плюс" та має можливість утримувати дитину. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явивився, повістки про його виклик до суду повернулись до суду без вручення у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Згідно п. 2, 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленному законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. 11 березня 2014 року суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію ІПН відповідача, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.1994 року; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 21.08.2002 року; довідку № 28 від 13.01.2014 року видану виконкомом Ємільчинської селищної ради, про склад сім'ї [PERSON]; довідку № 27 від 13.01.2014 року видану виконкомом Ємільчинської селищної ради про те, що [PERSON] знаходиться на утриманні у [PERSON]; довідку № 218 від 05.01.2014 року про розмір доходу [PERSON], суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд рахує за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, 180, 181, 182, 183, ч. 1 ст. 191 СК України. З відповідача на користь позивача та на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved