Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05 серпня 2019 року, звернулася до суду із позовом до Вертіївської сільської ради Ніжинського району про продовження строку для прийняття спадщини тривалістю три місяці після свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обгрунтований тим, що після смерті батька відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки здійснила поховання батька та доглядала за його спадщиною, у зв"язку з чим своєчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На звернення до нотаріуса позивачу відмовлено в оформленні спадщини у зв"язку з пропуском строку для прийняття спадщини та втрати оригіналу сертифікату. Просить позов задовольнити. Відповідно до заяви від 05 серпня 2019 року позивач [PERSON] підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 14 травня 2019 року Вертіївський сільський голова Мороз І. проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в с.Вертіївка Ніжинського району, згідно довідки відповідача від 25 лютого 2019 року на день смерті був зареєстрований і проживав один в [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22 квітня 2019 року відомості щодо заведення спадкової справи після [PERSON] відсутні. Докази на підтвердження осіб, які здійснили у встановленому порядку дії по прийняттю спадщини [PERSON] , станом на час розгляду справи відсутні. Судом встановлено, що спадщина [PERSON] у встановленому порядку не прийнята, що зазначено позивачем у позовній заяві і не спростовано сторонами шляхом подачі відповідних доказів, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Згідно п.п.4, 5 Прикінцевих таперехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз`яснено у п. п.1, 24 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» положення ст. 1272 ЦК України 2003 року, ч.3 якої визначено право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України 2003 року - 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Частиною 1 ст.550 ЦК Української РСР 1963 року передбачено право спадкоємця на продовження строку на прийняття спадщини. Так, строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму,воно не застосовується автоматично і немає абсолютного характеру. Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим, відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. Пропуск строку на прийняття спадщини є значним, позивач, яка є дочкою [PERSON] , пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки через втрату оригіналу сертифікату на земельну ділянку та свою юридичну необізнаність, не вчинила дій щодо подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття, інші спадкоємці, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] - відсутні, представник відповідача Вертіївської сільської ради згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, її вимоги підлягають задоволенню шляхом продовження строку для прийняття спадщини. Визнання представником відповідача позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved