Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

26.06.2018 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 27.07.2017 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник К.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири в [ADDRESS] , після померлого чоловіка [PERSON] [INFO] р. постановою приватного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через неможливість встановлення складу спадкового майна. Вказану відмову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Спадщину прийняла, була зареєстрована та проживала на день смерті спадкодавця за одною адресою з померлим. При оформленні спадкових прав на частку у праві спільної сумісної власності, нотаріус може самостійно визначити розмір частки спадкодавця з урахуванням презумції рівності часток співвласників. З огляду на викладне, позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, зобов`язати приватного нотаріуса вчинити нотаріальну дію щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно - частку квартири в [ADDRESS] , стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 06.07.2018 р. відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 22). 11.07.2019 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому приватний нотаріус Мельник К.В. вважає, що позовні вимоги не відповідають положенням чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню, оскільки з наданих позивачкою [PERSON] правовстановлюючих документів на нерухоме майно. яке входить до складу спадщини, не можливо було встановити склад спадкового майна після померлого [PERSON] та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири (ас. 108). 11.07.2019 р. підготовче засідання проведено та завершено, розгляд справи призначено по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові (ас. 109). Відповідач: приватний нотаріус Мельник К.В., подаючи відзив на позов 11.07.2019 р., в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не відомила, про розгляд справи була повідомлена належним чином (ас. 105). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином (ас. 106), причини неявки суд не відомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить частина квартири в [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом майна померлого є його дружина [PERSON] . Факт шлюбних відносин підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10). 28.01.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник К.В. здійснено реєстрацію спадкової справи, спадкодавцем за яким є [PERSON] (а.с. 47). Відповідно до спадкової справи №4/2017 до майна померлого [INFO] . [PERSON] (а.с. 31-66) із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] (а.с. 40), донька померлого [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька (а.с. 32, 52). На момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрованим в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] та дружиною [PERSON] (а.с. 38-39). До спадкового майна померлого, в тому числі, належить частина квартири в [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору №1-0196/96 від 24.04.1996 р., зареєстрованого на Київській біржі нерухомості (а.с. 15). 27.07.2017 р. позивач подала заяву про прийняття спадщини, яке складається з частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 60). 28.04.2017 р. відповідачем винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на частку квартири, у зв`язку з тим, що на однією із сторін договору купівлі-продажу від 24.04.1996 р. виступала малолітня особа [PERSON] , яка за обсягом дієздатності не може бути членом біржі, а тому неможливо встановити складу спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину на частку квартири (а.с. 95). В силу ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України). Пунктом 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Пунктом 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 визначено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.12., 4.13 Глави 10 Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним. Аналогічні положення містить стаття 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Судом встановлено, що 24.04.1996 р. між [PERSON] як продавцем та [PERSON] , від свого імені та імені неповнолітньої дитини, [PERSON] , [PERSON] як покупцем укладено договір, відповідно до умов якого останні придбали квартиру в [ADDRESS] . Право власності на квартиру зареєстровано в БТІ за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] . [PERSON] помер, його донька відмовилась від прийняття спадщини, єдиним спадкоємцем за законом є [PERSON] , яка в установленому порядку звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає висновок відповідача про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] безпідставним та таким, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» закріплено перелік підстав до відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії, який є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає і встановлений Законом України "Про нотаріат". Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дії з підстави неможливості встановити склад спадкового майна - не передбачена Законом України "Про нотаріат", а тому така відмова відповідача у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є необґрунтованою та такою, що не передбачена законом, а тому підлягає скасуванню. Склад належного спадкодавцю нерухомого майна чітко ідентифікований. А тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved