Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ТОВ «ФК «Позика» м. Київ, ТОВ «ФК «Фінактив» м. Київ, ПАТ «Укрсиббанк» м. Київ, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А. про визнання недійсним договорів факторингу №48 від 24.11.2016р., №48/1 від 28.11.2016р., про визнання недійними договорів про відступлення прав за договорами іпотеки від 24.11.2016р., виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки запис і.н. 33033371 від 20.12.2016р., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Калита» м. Сєвєродонецьк Луганської області, мотивуючи вимоги тим, що 09.07.2008р. між, ТОВ «Калита», що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 35/33, та АКІБ «УкрСиббанк», в подальшому було змінено назву на ПАТ «УкрСиббанк», в особі відособленого підрозділу відділення № 228 АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання кредитних послуг №11369418000, за умовами якого було надано кредитні послуги в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті що дорівнює 1003900,00 (один мільйон три тисячі дев'ятсот)грн.. На виконання умов зазначеного договору 09.07.2008р. Позивач [PERSON] та відповідач ПАТ «УкрСиббанк» уклали Додаткову угоду №11369427000 до зазначеного кредитного договору,за умовами якої позивач [PERSON] повинен був отримати від відповідач ПАТ «УкрСиббанк» в кредит грошові кошти в іноземній валюті - долар США (у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання, було надано кредит в сумі 103000,00 (сто три тисячі) доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,5% річних, з щомісячним погашенням заборгованості у відповідності із графіком погашення кредиту в розмірі 2861 (дві тисячі вісімсот шістдесят один) долар США 00 центів). Кредит був наданий позивачу [PERSON] строком до 08.07.2011р.. (п. 2.2. Договору кредиту). В забезпечення кредитних зобов'язань відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» з позивачем [PERSON] 09.07.2008р. був укладений договір поруки №216148, а також договір іпотеки, згідно умов якого позивач [PERSON] надав відповідачу ПАТ «УкрСиббанк» в іпотеку нерухоме майно, а саме - приміщення стоматологічного кабінету, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. В серпні 2017р. позивачу [PERSON] стало відомо, що 24.11.2016р. між відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу №48 за яким відступлено права вимоги за договором про надання кредитних послуг №11369418000. Крім того, 24.11.2016р. до зазначеного договору факторингу було укладено Договір про відступлення прав вимоги №1 за договорами іпотеки. 28.11.2016р. відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було складено акт приймання - передачі Права Вимоги. Того ж дня - 28.11.2016р., відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» підписав договір факторингу №48/1 із відповідачем ТОВ «Фінансовою компанією «Позика», передавши права вимоги за договором про надання кредитних послуг №11369418000. Позивач [PERSON] вважає, що укладені договори факторингу між відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив», а також договір факторингу укладений між відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та відповідачем ТОВ «Фінансовою компанією «Позика» є недійсними, оскільки для здійснення факторингових операцій, предметом яких є вимоги в іноземній валюті, і відповідний письмовий дозвіл НБУ, який є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Крім того, договір про внесення змін до іпотечного договору має бути посвідчений тим нотаріусом, який посвідчив іпотечний договір. Договір про внесення змін до первинного договору іпотеки має бути тристороннім. Тому, [PERSON] звернувся з позовом до суду і просить суд: 1) визнати недійсним договір факторингу №48 укладений 24.11.2016р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» про відступлення права вимоги за договором про надання кредитних послуг №11369418000; 2) визнати недійсним договір факторингу №48/1, укладений 28.11.2016р. між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Фінансовою компанією «Позика» про передачу права вимоги за договором про надання кредитних послуг №11369418000; 3) визнати недійсним Договір про відступлення прав вимоги №1 за договорами іпотеки до Договору факторингу №48 від 24.11.2016р., запис в реєстрі №4206, зроблений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. із виключенням відомостей із відповідних реєстрів про здійснену реєстрацію; 4) визнати недійсним Договір про відступлення прав за договорами іпотеки від 24.11.16р., запис в реєстрі №1160, зроблений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. із виключенням відомостей із відповідних реєстрів про здійснену реєстрацію; 5) в порядку застосування недійсності Договорів виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки запис індексний номер 33033371 від 20.12.2016р.. 05.03.2018р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов відзив на позовну заяву відповідача ТОВ «ФК «Позика», який мотивовано тим, що оскаржувані договори передбачають лише заміну кредитора у зобов'язанні, не припиняють самого зобов'язання, а тільки приводять до вибуття однієї з його сторін, на місце якої приходить інша особа - новий кредитор/новий іпотеко держатель. При цьому, особа кредитора у зобов'язанні не має значення, оскільки заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на права та обов'язки позивача [PERSON]. Разом з тим, позивач [PERSON] у поданому позові не наводить жодних обґрунтувань з посиланням на чинне законодавство України, яким чином оскаржувані договори порушують його права, свободи чи законні інтереси. Посилання позивача [PERSON] на те, що ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» не мають ліцензії на надання послуг факторингу не заслуговують на увагу та є надуманими. Відсутплення права вимоги за договором іпотеки узгоджується вимогами чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання недійсними оскаржуваних договорів. Тому, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 19.03.2018р. (відповідно до поштового штемпеля) до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов відзив на позов відповідача ПАТ «УкрСиббанк», який мотивовано тим, що ТОВ «ФК «Фінактив» має право здійснювати фінансові операції, що підтверджується випискою з ЄДР ЮОФОП. Посилання позивача [PERSON] на п.48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій в редакції від 25.09.2009р. необґрунтовані, оскільки з 22.02.2012р. зазначена інструкція викладена та прийнята в новій редакції, де п.48 відсутній. Крім того, банк за оспорюваним договором відступив права вимоги не до фізичної, а до юридичної особи - ТОВ «Калита», до того ж на момент укладення оспорюваних договорів факторингу дія розпорядження Нацфінпослуг від 03.04.2009р. №231 була скасована розпорядженням від 13.08.2015р. №1926. При цьому, позивач [PERSON] не обґрунтував, яким чином відступлення прав за кредитним договором та за договором іпотеки порушили його права, оскільки у кредитному договорі позивач не є стороною, а відступлення прав за договором іпотеки жодним чином не змінило ані права, ані обов'язки позивача, як іпотекодавця за договором іпотеки. Припинення права іпотеки жодним чином не може бути наслідком визнання недійсними договорів факторингу, при цьому позовні вимоги щодо визнання недійсним договору іпотеки позивачем не заявлялись. Тому, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у вступному слові пояснив, що оскаржувані договори факторингу є недійсними у розумінні положень ст.203 ЦК України, оскільки укладені стороною, яка не мала правових підстав на укладення таких договорів. У відповідача ТОВ «ФК «Позика» відсутні банківські ліцензії на здійснення факторингових операцій. А тому, у відповідача ТОВ «ФК «Позика» відсутні підстави вимоги кредитних коштів за договором факторингу, відсутній документ про передачу прав вимоги від покупця продавцю. Наявна в матеріалах справи ліцензія від 2017р. не була чинною на момент укладенні оскаржуваних договорів, а тому укладені договори не породжують жодних правових підстав. Причиною звернення позивача [PERSON] є звернення ТОВ «ФК «Позика» з позовом до суду про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки. ТОВ «ФК «Позика» не є стороною зобов'язань щодо повернення кредитних коштів. У зазначеному випадку порушені інтереси позивача [PERSON], як майнового поручителя за кредитним договором. Представник відповідача ТОВ «ФК «Позика» Лиманський В.Ю. у вступному слові заперечував проти задоволення позову з мотивів викладених у запереченні, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представники відповідача ТОВ «ФК «Фінактив» м. Київ, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Калита» м. Сєвєродонецьк Луганської області, відповідачі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М.А. у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, відзивів на позовну заяву до суду не надходило. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в матеріалах справи наявний відзив на позов. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії Генерального договору про надання кредитних послуг №11369418000 від 09.07.2008р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Калита», Банк зобов'язується надавати Позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних в цьому Договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 1003900грн., у порядку і на умовах, зазначених у цьому Договорі. Позичальник повинен виконати свої зобов'язання по поверненню в повному обсязі суми використаного ліміту за цим Договором в термін, не пізніше 09.07.2019р. (п.1.2.1). Строк дії даного Договору встановлюється з дня укладення цього Договору і до 09.07.2019р., але у будь-якому випадку до повного погашення суми грошових зобов'язань за цим Договором та окремими Індивідуальними угодами (п.7.5). Додатковою угодою №11369427000 до Генерального Договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №1136941800 від 09.07.2008р., сторонами змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 08.07.2011р. (а.с.9). Відповідно до копії Договору іпотеки №15226, посвідченого 09.06.2008р., [PERSON], являючись майновим поручителем ТОВ «Калита» передає в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно: приміщення стоматологічного кабінету, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії Договору факторингу №48 від 24.11.2016р., укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Фінактив» (Фактор), за цим договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов'язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначних цим Договором. Відповідно до копії Договору про відступлення прав вимоги №1 за Договорами іпотеки до Договору факторингу №48 від 24.11.2016р., посвідченого 28.11.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., реєстр №4206, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» (Первісний іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Фінактив» (Новий іпотекодержатель), відповідно до умов Договору Первісний іпотеко держатель відступає Новому іпотекодержателю, а Новий іпотекодержатель набуває усі права вимоги за договорами іпотеки, перелік яких наведений у розділі 4 цього Договору. Перелік Договорів іпотеки укладених між АТ «УкрСиббанк» (в подальшому змінена назва на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та Борижниками складається згідно форми, вказаної в додатку №1 до цього Договору та оформлюється реєстром, який є невід'ємною частиною даного договору. Відповідно до копії Договору про відступлення прав вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору факторингу №48 від 24.11.2016р., посвідченого 15.12.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., реєстр №4328, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» (Первісний іпотеко держатель) та ТОВ «ФК «Фінактив» (Новий іпотекодержатель), відповідно до умов Договору Первісний іпотекодержатель відступає Новому іпотекодержателю, а Новий іпотекодержатель набуває усі права вимоги за договорами іпотеки, перелік яких наведений у розділі 4 цього Договору. Перелік Договорів іпотеки укладених між АТ «УкрСиббанк» (в подальшому змінена назва на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та Борижниками складається згідно форми, вказаної в додатку №1 до цього Договору та оформлюється реєстром, який є невід'ємною частиною даного договору. Відповідно до копії Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору факторингу №48 від 24.11.2016р., Первісний іпотекодержатель ПАТ «УкрСиббанк» передав, а Новий іпотекодержатель ТОВ «ФК «Фінактив» прийняв на умовах, визначених Договором, права вимоги за предметами іпотеки щодо боржника ТОВ «Калита» (поручитель - [PERSON]). Відповідно до копії Свідоцтва про державну реєстрації юридичної особи серія А01 від 18.12.2009р., відбулась зміна найменування юридичної особи Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (і.к. 09807750). Відповідно до копії Договору факторингу №48/1 від 28.11.2016р., укладеного між ТОВ «ФК «Фінактив» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Позика» (Фактор), за цим договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов'язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначних цим Договором. На виконання умов зазначеного договору сторонами підписано Акт приймання-передачі права вимоги від 28.11.2016р., який є Додатком №1.2 до договору факторингу №48/1 від 28.11.2016р.. Відповідно до копії Договору про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідченого 20.12.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., реєстр №1160, укладеного між ТОВ «ФК «Фінактив» (Первісний Іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Позика» (Новий Іпотекодержатель), у порядку та на умовах, визначених цим Договором, і зв'язку з укладенням Сторонами Договору факторингу, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами відповідно до підписаних Реєстрів Боржників, Первісний Іпотекодежатель відступає та передає, а Новий Іпотекодержатель приймає та набуває всіх прав, належних Первісному Іпотекодержателю за договорами іпотеки, які забезпечують виконання зобов'язань за Кредитними договорами та перелічені у Додатку №1 до цього Договору - Реєстрі договорів іпотеки. Зазначений договір також внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, що підтверджується копією витягу №77294222 від 28.12.2016р.. Відповідно до копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (і.к. 39493634) має основний вид економічної діяльності - 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) н.в.і.у.. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до положень статті 203, 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог закону щодо відповідності змісту правочину Закону, наявності у сторін правочину достатнього обсягу дієздатності, вільного волевиявлення, форми та спрямованості правочину на реальне настання правових наслідків, них обумовлених. Статтею 203 ЦК України визначені загальні підстави недійсності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, має повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо відповідно до умов факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (частина 1 статті 1084 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого зобов'язання первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. З аналізу ст.517 ЦК України вбачається, що не передання новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, не є правовою підставою для визнання договору недійсним, а може бути лише підставою не виконувати боржником свого обов'язку новому кредиторові. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок зміни кредитора у договорі. Неповідомлення сторони про відступлення права вимоги новому кредитору не є правовою підставою для визнання договору недійсним, а може бути лише підставою не виконувати свого обов'язку новому кредиторові. За змістом положень ст. 512, 514, 516, 517 ЦК України, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним, та визначив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі. За змістом положень п.11 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг вважається фінансовою послугою. Відповідно ч.5 ст.5 зазначеного Закону, фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги факторингу, може надавати послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника. Будь-яких обмежень та застережень щодо особи боржника (юридична чи фізична особа) при відступлені права грошової вимоги при укладенні договорів факторингу ЦК України, який має вищу юридичну силу, не містить. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1926 від 13.08.2015 року, з 25.09.2015р. (день опублікування розпорядження №1926 від 13.08.2015р.) Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №231 від 03.04.2009 року "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг" визнано не чинним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили. Відповідно до ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Пунктом 11 ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що до фінансових послуг відносяться послуги факторингу. Також статтею 34 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» чітко зазначено перелік видів діяльності, які потребують ліцензування, до такої діяльності надання факторингу не відноситься. Таким чином, судом встановлено, що 09.07.2008р. між ТОВ «Калита» та АКІБ «УкрСиббанк», в подальшому було змінено назву на ПАТ «УкрСиббанк», був укладений договір про надання кредитних послуг №11369418000, за умовами якого було надано кредитні послуги. В забезпечення кредитних зобов'язань перед відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» з позивачем [PERSON] 09.07.2008р. був укладений договір іпотеки, згідно умов якого позивач [PERSON] надав відповідачу ПАТ «УкрСиббанк» в іпотеку нерухоме майно, а саме - приміщення стоматологічного кабінету, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. 24.11.2016р. між відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу №48 за яким відступлено права вимоги за договором про надання кредитних послуг №11369418000. Крім того, 24.11.2016р. до зазначеного договору факторингу було укладено Договір про відступлення прав вимоги №1 за договорами іпотеки. 28.11.2016р. відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було складено акт приймання-передачі Права Вимоги. Того ж дня - 28.11.2016р., відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» підписав договір факторингу №48/1 із відповідачем ТОВ «Фінансовою компанією «Позика», передавши права вимоги за договором про надання кредитних послуг №11369418000, а також укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки від 20.12.2016р.. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку , що при укладенні оскаржуваних договорів факторингу відповідачами було додержано вимоги чинного законодавства України, зокрема, щодо форми та змісту укладання Договору факторингу, а також не було порушено положень ч.5 ст.5 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.512 ЦК України, ст.514 ЦК України, ст.1077 ЦК України, ч.1 ст.1079 ЦК України. Зазначені норми законодавства та інші положення чинного законодавства не встановлюють обмежень щодо відступлення права грошової вимоги до боржників, які не є суб'єктами господарювання. Крім того, згідно з підпунктом «а» пункту 2 ст.1 Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг 1988 року, постачальник відступає або може відступати фактору право грошової вимоги, яке випливає з договорів купівлі-продажу товарів, укладених між постачальником та його покупцями (боржниками), крім договорів купівлі-продажу товарів, придбаних в першу чергу для їхнього особистого, сімейного або домашнього використання. Однак, ні зазначеною нормою, ні іншими статтями Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг не встановлено жодних обмежень щодо складу осіб, по відношенню до яких здійснюється уступка права вимоги при укладенні договорів факторингу. При цьому, суд зазначає, що стороною позивача [PERSON] суду не було надано жодного доказу на підтвердження того, що укладеними договорами факторингу порушені права та інтереси позивача [PERSON]. Доводи представника позивача [PERSON] про те, що у ТОВ ТОВ «ФК «Позика» не має генеральної валютної ліцензії, а тому ТОВ «ФК «Позика» не мав правових підстав для набуття прав кредитора за кредитним договором про надання кредитів в іноземній валюті, суд не приймає до уваги, оскільки ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір відступлення права вимоги. Оскільки ТОВ «ФК «Позика» не здійснював видачу кредиту, відповідно не потребує генеральної чи індивідуальної ліцензії для кредитування, набуття права вимоги фактором по кредитному зобов'язанню є правомірним. Крім того, суд зазначає, що згідно ч.5 ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. За змістом ч.1 ст.24 вказаного Закону, відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. До того ж оскільки вимоги позивача [PERSON] щодо визнання оспорюваних договорів недійсними не підлягають задоволенню, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] щодо виключення відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку застосування недійсності Договорів також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вищевказаних позовних вимог. Таким чином, обставини викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування свого позову не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Позика» м. Київ, ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» м. Київ, ПАТ «Укрсиббанк» м. Київ, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А. про визнання недійсним договорів факторингу №48 від 24.11.2016р., №48/1 від 28.11.2016р., про визнання недійними договорів про відступлення прав за договорами іпотеки від 24.11.2016р., виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки запис і.н. 33033371 від 20.12.2016р., третя особа - ТОВ «Калита» м. Сєвєродонецьк Луганської області, не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed