Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Широківського районного суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Широківської районної державної адміністрації , Служба у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради , Виконавчий комітет Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, прокурор Широківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що [PERSON] є опікун малолітнього [PERSON]. його мати [PERSON] була засуджена Широківським районним судом Дніпропетровської області, батько [PERSON] у свідоцтві про народження записаний як батько дитини [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Розпорядженням голови Широківської районної державної адміністрації від 03.12.2012 року №790-р-12 дитина набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови Широківської районної державної адміністрації від 20.12.2012 року №958-р-12 над малолітнім [PERSON] призначена опіка. Опікуном його є - бабуся [PERSON]. [PERSON] разом з нею проживає за адресою [ADDRESS] та взятий під контроль, як дитина, позбавлена батьківського піклування, у службі у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривий Ріг ради. [PERSON] звільнилася з місць позбавлення волі 11.07.2014 року. До служби у справах дітей Широківської райдержадміністрації вона звернулася у липні 2014 року та попросила термін, для того щоб працевлаштуватися та в подальшому повернути собі на виховання сина. Адресою свого місця проживання вона назвала [ADDRESS], тобто наше місце проживання з дитиною. Станом на теперішній час гр.[PERSON] звернулася до служби у справах дітей Широківської райдержадміністрації з приводу даного питання. Крім того, [PERSON] не працевлаштувалась, з серпня 2014 року взагалі не проживає вдома та відповідно не приділяє належної уваги вихованню дитини, що підтверджується актом служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради від 10.10.2014 року. Гр. [PERSON] притягувалася до адміністративної діяльності за ст.184 ч. 1 КУпАП постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2014 року по справі №213/3220/14- п, у зв'язку з тим, що загубила сина на прогулянці. Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради надано рішення від 18.02.2015 року №35 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON]», в якому викладено, що гр.[PERSON] в період з липня 2014 року до цього часу не забрала сина для спільного виховання та проживання, не влаштувалася на роботу, не створила належних умов для спільного проживання з дитиною. Тому вона просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносна малолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дитини. Тому вона просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносна малолітнього сина [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила їх задоволити в повному обсязі , та стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору. Відповідачка [PERSON] позов визнала та не заперечила проти позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Треті особи по справі представник служби у справах дітей Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Богуш А.С. та представник виконавчий комітет Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області Лисак Л.І. позов підтримала та просили його задовольнити. Третя особа виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу , надали заяви про розгляд справи за їх відсутності а.с. 50. Прокурор прокуратури Широківського району Дніпропетровської області Прудніков Р.А. позов підтримав та просить його задовольнити. Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2012 року [PERSON] була визнаний винною за ст.185 ч.2 КК України та засуджена до 2 років 1 місяця позбавлення волі, що підтверджується копією вказаного вироку а.с. 8. Батько дитини [PERSON] записаний у свідоцтві про народження згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу а.с. 9. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", п. 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866 (далі - Порядок), діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку, зокрема, визнанням батьків безвісно відсутніми, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства. Відповідно до п. 22 Порядку, рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Відповідно до розпорядження від 03.12.2012 року №790-р-12 дитина набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування а.с. 10. Розпорядженням голови Широківської районної державної адміністрації від 20.12.2012 року №958-р-12 над малолітнім [PERSON] призначена опіком - бабуся [PERSON]. [PERSON] разом з нею проживає за адресою [ADDRESS] та взятий під контроль, як дитина, позбавлена батьківського піклування, у службі у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривий Ріг ради. а.с. 11. [PERSON] звільнилася з місць позбавлення волі 11.07.2014 року а.с. 13. Відповідно п.п. 14 п.27 вищевказаного Порядку, дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті ради, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові. Згідно акту обстеження умов проживання від 10.10.2014 року за результатам бесіди і ставлення членів сім'ї до рішення прийняти на виховання дитини , зазначено, що гр. [PERSON] зі слів [PERSON], після звільнення з місць позбавлення волі з серпня 2014 року в родині не проживає , вихованням та утриманням дитини неза'мається а.с. 14. Згідно постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2014 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.1 КУпАП, а саме за невиконання своїх батьківських обов'язків щодо забезпечення належного догляду стосовно свого малолітнього сина [PERSON] , якого загубила біля магазину "Ластівка" по пр. Перемоги 23 в м. Кривому Розі, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 грн.. а.с. 15. Згідно рішення Інгулецької районої у місті ради від 18.02.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], так як вона не забрала сина для спільного проживання та виховання, не влаштувалась на роботу . Вона не створила належних умов для спільного проживання з дитиною а.с. 16. Отже, так як [PERSON] не звернулась в орган опіки та піклування щодо поновлення піклування над неповнолітнім [PERSON]. Тому з цих підстав опікун [PERSON] звернулась в суд про позбавлення батьківських прав та [PERSON].поновлення піклування. Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької міської ради надав суду рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] , в якому зазначив, що дитина проживає разом з бабусею, згідно психолого-педагогічної характеристики комунального дошкільного навчального закладу № 137 від 02.07.2015 року № 85 відомо, що мати [PERSON] , не проживає разом з дитиною, але іноді забирає (зі слів хлопчика) Ваню до себе додому для спілкування. Дитина проживає в родині бабусі , яка піклується про нього та утримує його а.с. 57. З врахуванням того, що відповідач проявляє байдужість до сина [PERSON] , не бере участі у його вихованні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно її сина [PERSON], [INFO] , є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення , відповідно до вимог ч.1 п. 2 ст. 164 СК України , з підстав на які посилається позивач , та які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнення з неї аліментів, на утримання дітей у розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з 09 червня 2015 року на користь [PERSON], [INFO], допустивши рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах місячної суми платежу. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки необхідно також стягнути судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав у розмірі 243 грн. 60 коп.. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави необхідно також стягнути судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 180-182, 184, ч.1 п.2 ст. 164 СК України,

Outcome: approved