Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

12 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 05.02.1998 померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) із земель колгоспу ім. Леніна на території с. Данівка Козелецького району Чернігівської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 059646, виданого Козелецькою районною державною адміністрацією 28.06.1996. Позивач є спадкоємцем за заповітом, але не може її оформити в нотаріальній конторі, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини, який, як він вважає пропустив з поважної причини, тому за захистом свого права вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без його присутності, з позовними вимогами згоден. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 05.02.1998 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 028101, видане 06.02.1998 виконкомом Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 7/. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) із земель колгоспу ім. Леніна на території с. Данівка Козелецького району Чернігівської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 059646, виданого Козелецькою районною державною адміністрацією 28.06.1996. Спадкоємцем майна померлої згідно дублікату заповіту /а.с. 8/ є позивач по справі [PERSON] Як вбачається із копії спадкової справи № 904/2008, яка надійшла на запит суду з Козелецької районної державної нотаріальної контори, [PERSON] позовною заявою № 1428 від 03.12.2008 про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 05.02.1998 /а.с. 16/ Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом . У позивача право на спадщину виникло у 1998 році, а тому норми ст. 1272 ЦК України до даних правовідносин не можуть бути застосовані. Згідно розяснень, що містяться у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" були висловлені наступні правові позиції. При вирішенні спорів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід звертати увагу на час відкриття спадщини та дію актів цивільного законодавства відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК. Судам необхідно розмежовувати пропуск строку для прийняття спадщини, прийняття спадщини особами, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (ст. 549\~ЦК УРСР). Якщо спадщина відкрилась після 1 січня 2004 року, суди не повинні задовольняти вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав. Суди також не повинні задовольняти позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавців, які померли до 1 січня 2004 року, і спадщина прийнята кимось із спадкоємців, у тому числі шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (ст. 549\~ЦК УРСР) або перейшла до держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР. Передбачений ст. 549\~ЦК УРСР\~шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване. Така практика узгоджується із роз'ясненнями, що містяться в пунктах 3, 4ППВСУ від 24 червня 1983 року № 4\~"Про практику розгляду судами України справ про спадкування". Відповідно до ст. 548\~ЦК УРСР\~та ст. 1268\~ЦК\~не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому зі змісту цих норм вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. З огляду на вищевикладене відсутні передбачені законом підстави для задоволення таких позовів щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, коли із матеріалів справи вбачається, що спадкоємець вже прийняв спадщину, а подекуди навіть має свідоцтво про право на спадщину на інше майно. За змістом норм статей 1268 - 1269\~ЦК\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268\~ЦК\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273\~ЦК). Крім іншого свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за життя і до смерті матері постійно проживав разом із нею, тобто фактично прийняв спадщину. Проте, позовні вимоги не змінював, а тому суд не може вийти за межі позовних вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Данівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити у зв'язку з недоведеністю позовних вимог. Судові витрати по справі за заявою позивача не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed