Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , - у твердій грошовій формі в розмірі 2 500,00 гривень до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано та залишено доньку на проживання з матір`ю. В подальшому, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24.02.2014 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно і до повноліття дитини. З часу ухвалення судом вищевказаного рішення витрати на утримання доньки значно зросли. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, оскільки вона потребує більшого розміру матеріального забезпечення у зв`язку з тим, що перебуває на обліку у лікарів невролога та гастроентеролога, потребує санаторно - курортного лікування. Крім того позивачка вказує, що відповідач має задовільний стан здоров`я, неофіційно працює та має дохід, що на її думку свідчить про можливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 13 липня 2021 року у вищевказаній цивільній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін. 29 вересня 2021 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування поданого відзиву відповідач зазначив, що він не працює, не має постійного доходу, має на утриманні ще одну дитину та дружину [PERSON] , яка перебуває на 9 місяці вагітності. Крім того, в поданому відзиві відповідач наголошує, що від виконання батьківських обов`язків щодо доньки він ніколи не самоусувався, аліменти сплачує, та вказує на те, що позивачкою до позовної заяви не надано доказів на підтвердження того, що вона дійсно несе додаткові витрати на утримання доньки. Також в поданому відзиві відповідач просить допитати [PERSON] , як свідка з метою з`ясування обставин, що стосуються її заробітку (доходу) з 24.02.2014, офіційного працевлаштування, та обставин перешкоджання у спілкуванні з дитиною. 26 жовтня 2021 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від позивачки надійшла відповідь на відзив в якій остання вказала, що заперечення відповідача проти позову нічим необґрунтовані, докази на спростування її вимог не надані. Також в поданій відповіді на відзив позивачка зазначила, що на даний час вона не працює оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, разом з тим їх спільна з відповідачем донька має хронічні захворювання, які підтверджуються медичною документацією, а аліментів, які сплачує відповідач на підставі рішення суду на даний час недостатньо для забезпечення потреб дитини. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце рогзляду справи. В поданому 29.09.2021 відзиві на позовну заяву розгляд справи просить провести у його відсутність, позов не визнає. У відповідності до положень ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Щодо клопотання відповідача про допит в судовому засіданні в якості свідка позивачки [PERSON] , яке міститься у відзиві на позовну заяву, суд вважає його безпідставним, оскільки позивачкою викладено свої пояснення у відповідних процесуальних документах, натомість відповідачем не зазначено обгрунтованих доводів щодо необхідності такого допиту за відсутності самого відповідача. Крім того, клопотання про допит свідка не відповідає приписам ст.183 ЦПК України, оскільки не може міститися у відзиві. Щодо безпосередньо вимог позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією додаткового рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 березня 2014 року по цивільній справі №296/2607/14-ц згідно якого [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] , та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 22 жовтня 2016 року згідно якого [PERSON] після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Срібна Вежа 104", [PERSON] , [INFO] , проживає за тією ж адресою, що і позивачка [PERSON] . Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24 лютого 2014 року по цивільній справі №296/12294/13-ц, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24 березня 2014 року, присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з 09.12.2013 і до повноліття дитини. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17 березня 2014 року в цивільній справі №296/12290/13-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , і вирішено малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити на подальше проживання з матір`ю. Вирішуючи спірні правовідносини, судом застосовано наступні норми чинного законодавства. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч.1 цієї ж статті, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положеннями ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2021 рік встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Наявними в матеріалах справи доказами, а саме випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виписками з медичної картки, довідками Комунальної установи "Центральна дитяча міська лікарня" підтверджується той факт, що малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , має хронічні захворювання та перебуває на обліку у лікарів. Як вбачається із позовної заяви, позивачка на обґрунтування своїх доводів щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2 500,00 грн вказує, що останній зможе сплачувати такий розмір аліментів. Натомість будь-яких доказів на підтвердження наведених обставин не надає. За встановлених обставин, виходячи із засад розумності і справедливості, беручи до уваги наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на доньку в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн, щомісячно, у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 24 лютого 2014 року по цивільній справі №296/12294/13-ц підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial