Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 26 червня 2014 року помер її батько [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №578093 від 01.07.2014 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав однією сім'єю зі своєю дружиною, а її матір'ю [PERSON] за адресою: с.Михайлівка вул.Вороного, 51 Царичанського району Дніпропетровської області. На день смерті батька [PERSON] вона проживала з останнім без реєстрації, доглянула та поховала його за власні кошти. 03 жовтня 2015 року померла її мати [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №641333 від 06.10.2015 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), яка на день смерті проживала та знаходилась на повному державному утриманні в КЗ «Могилівський ГП» ДОР». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка, площею 2,560 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225683200:01:002:0191, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №836072 від 16.10.2006 року. 04 жовтня 2017 року вона звернулася до державного нотаріуса із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримала усну відмову у звязку з необхідністю підтвердження факту родинного звязку зі спадкодавцем. Оскільки свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості отримати, а тому була вимушена звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1261, 1268 ЦК України, прохає суд встановити факт родинних відносин між померлим [PERSON] та нею, тобто що вони є рідним батьком та дочкою; визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. 26 червня 2014 року помер батько позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №578093 від 01.07.2014 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав однією сім'єю зі своєю дружиною, а матір'ю позивача [PERSON] за адресою: с.Михайлівка вул.Вороного, 51 Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.11). На день смерті батька [PERSON] позивач проживала з останнім без реєстрації, доглянула та поховала його за власні кошти. 03 жовтня 2015 року померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №641333 від 06.10.2015 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), яка на день смерті проживала та знаходилась на повному державному утриманні в КЗ «Могилівський ГП» ДОР» (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка, площею 2,560 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225683200:01:002:0191, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №836072 від 16.10.2006 року (а.с.13). 04 жовтня 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримала усну відмову у звязку з необхідністю підтвердження факту родинного звязку з померлим 26.06.2014 року спадкодавцем батьком [PERSON] У судовому засіданні, встановлено, що померлий 26 червня 2014 року [PERSON] дійсно є батьком позивача, хоча у свідоцтві про народження останньої серії ЯР №703232 в графі батько вказано "Сліпко Левко Трохимович" (а.с.8), а відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №578093 від 01.07.2014 року помер "Сліпко Леонтій Трохимович" (а.с.10) та відповідно до копії свідоцтва про шлюб позивача серії ІІ-КИ №408753 від 20.12.1980 року (а.с.9) та копії паспорта позивача серії АМ №546526, виданого Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 11.04.2002 року (а.с.5-7), по батькові позивача зазначено як «Львівна», що свідчить про технічну помилку. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Оскільки, позивач [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який дійсно є її батьком, фактично спадщину прийняла спільним проживанням зі спадкодавцем на день його смерті, інших спадкоємців за заповітом чи законом, а також спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині не має, то за викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved