Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

19 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що в с. Куянівка Білопільського району Сумської області по вул. Першотравневій розташований житловий будинок № 20 з надвірними будівлями, який у 1967 році був збудований її матірю [PERSON] 29 листопада 2014 року [PERSON] померла. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON], позивачці у справі. [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але оформити свої спадкові права на спірний будинок вона не має можливості, оскільки зясувалось, що [PERSON] за життя не встигла отримати свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок та зареєструвати його у відповідних державних установах. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права на домоволодіння і тому звернулась з даним позовом до суду. Одночасно позивачка просила зобовязати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білопільського РУЮ здійснити державну реєстрацію права власності на спірне домоволодіння. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання теж не зявився, завідувач Білопільської державної нотаріальної контори [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи - відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Заслухавши позивачку [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дівоче прізвище позивачки [PERSON] було [PERSON], а її матірю була нині покійна [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7-8). Також судом встановлено, що в с. Куянівка Білопільського району Сумської області по вул. Першотравневій розташоване домоволодіння № 20, яке побудоване у 1967 році матірю позивачки [PERSON] (а.с. 13-17). Згідно довідки КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації філіал Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця вказане вище домоволодіння не за ким не зареєстровано, лише в погосподарській книзі №2 Куянівської сільської ради воно записано на імя [PERSON], тому правовстановлюючі документи на нього відсутні (а.с. 13, 18). Із ксерокоії державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що вказане вище домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0673 га, яка належала померлій [PERSON] на праві власності (а.с. 10). 29 листопада 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 9). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області 06 березня 2012 року за № 20, яким усе своє майно заповіла [PERSON], позивачці у справі, що підтверджується ксерокопією заповіту (а.с. 12). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Позивачка [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі про відкриття спадкової справи, але нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, оскільки зясувалось, що на нього відсутній правовстановлюючий документ і воно у відповідних державних установах зареєстровано не було (а.с. 20-22). На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 25 травня 2015 року № 6 житловий будинок в с. Куянівка по вул. Першотравневій, 20 зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а.с. 23-24). Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на домоволодіння задовольнити та визнати за нею право власності на домоволодіння № 20, яке розташоване по вулиці Першотравневій в селі Куянівка Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Що стосується позовних вимог в частині зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний вище будинку, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки вказані вимоги позивачкою заявлені передчасно. Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Позивачка звернулась з вимогою про зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності на домоволодіння до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області, що бере участь у справі в якості третьої особи, а не відповідача. Крім того, в своїй позовній заяві позивачка не надала жодних доказів того, що вона зверталась до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області для здійснення оформлення та видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, так само як не надано доказів того, що їй було відмовлено в реєстрації права власності. На підставі викладеного,

Outcome: partial