Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

13.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після смерті бабки [PERSON], померлої [INFO], право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними спорудами на ім'я спадкодавця, який був би зареєстрований у встановленому порядку. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 4, [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], та станом на 14 квітня 1991 вказаний будинок відносився до типу робочого, що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.08.2014 року за № 1158. Згідно матеріалів технічного паспорту зазначеного житлового будинку, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ» 15.07.2014 року, по вул. Дунайська, № 32 в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області знаходиться житловий будинок. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 19.04.1999 року секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 197, [PERSON] заповіла усе своє майно, яке на день смерті буде йому належати та де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось - [PERSON]. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38875077 від 12.11.2014 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт [PERSON] від 19.04.1999 року, зареєстрований за № 197, не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції закону 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 1158 від 20.08.2014 року на день смерті та на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] проживав та був зареєстрований у спадковому вищезазначеному будинку. Тобто позивач [PERSON] спадщину прийняв. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Черненко С.М. Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області № 2583/02-14 від 12.11.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок, оскільки відповідно до п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.08.2014 року за № 1158. Рішенням Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 02.12.2004 року за № 188 наданий дозвіл на оформлення права власності на вищезазначений будинок за [PERSON] та КП «Ізмаїльське МБТІ» зареєструвати право власності на житловий будинок за [PERSON] Але за життя спадкодавець [PERSON] не встигла оформити своє право власності в установленому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved