Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №088954 та серії ЖТ №088955 вона є власником двох земельних ділянок площею, відповідно, 0.25 га та 0.0905 га, розташованих в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області. Проте на даний час під час реєстрації свого права на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що кадастрові номера належних їй земельних ділянок, які зазначені у вказаних Державних актах, не співпадають із кадастровими номерами, зазначеними в Державному земельному кадастрі. Оскільки виправити помилку в Державних актах на даний час неможливо із-за змін в законодавстві, тому позивачка просила суд визнати Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №088954 та серії ЖТ №088955 недійсними в частині зазначених в них кадастрових номерів та визнати за нею право власності на вказані у даних Державних актах земельні ділянки з кадастровими номерами, які зазначені в Державному земельному кадастрі, тобто на земельні ділянки кадастровий номер -1825280401:13:002:0071 та 1825280401:13:002:0072. До початку розгляду справи по суті позивачка змінила предмет позову та просила суд визнати Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №088954 та серії ЖТ №088955 недійсними в частині зазначених в них кадастрових номерів та встановити факт, що має юридичне значення, а саме: те, що належні їй відповідно до вищевказаних Державних актів на право власності на земельну ділянку земельні ділянки мають кадастрові номера, відповідно, 1825280401:13:002:0071 та 1825280401:13:002:0072. 2 Ухвалою суду від 23.12.2015р. до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено відділ Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а представник відповідача -Білилівської сільської ради Ружинського району - позовні вимоги визнає повністю. Відділ Держгеокадастру у Ружинському районі заперечень відносно позову до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка є власником земельних ділянок, площею 0.25 га та 0.0905 га, розташованих за адресою:Житомирська область, Ружинський район, с.Білилівка, вул.8-го Березня, 3, та призначених для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, що стверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №088954 та серії ЖТ №088955, виданими 15.07.2004р. Білилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області на підставі рішення 11 сесії 24 скликання вказаної сільської ради від 16.03.2004р. Судом встановлено, що у вказаних Державних актах на право власності на земельну ділянку зазначено кадастрові номера земельних ділянок, належних [PERSON], а саме:1825280401000020071 та 1825280401000020072. В той же час, як вбачається з Витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області 15.10.2015р. , на підставі вищевказаних Державних актів на право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку: - площею 0.2500 га, розташовану за адресою:Житомирська область, Ружинський район, с.Білилівка, вул.8 Березня, 3, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) , кадастровий номер якої 1825280401:13:002:0071; - площею 0.0.0905 га, розташовану за адресою:Житомирська область, Ружинський район, с.Білилівка, вул.8 Березня, 3, призначену для ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер якої 1825280401:13:002:0072. Таким чином судом встановлено, що в Державних актах на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №088954 та серії ЖТ №088955, виданий на ім'я позивачки, допущено помилки, а саме: невірно вказані кадастрові номера належних їй земельних ділянок. Вказане підтверджується також довідкою відділу Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області від 15.10.2015р. № 31-621-0.5-2494/2-15. Відповідно до ч.1 ст.193 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Питання, що стосуються присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, внесення змін у відповідні документи щодо кадастрових номерів тощо, врегульовані\~\~чинним законодавством, а саме Законом України "Про Державний земельний кадастр". Проте внести зміни щодо виправлення вказаної помилки в оригінали правовстановлюючих документів на даний час неможливо із-за змін в законодавстві, зокрема, втрати чинності Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009р.№325 та набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". 3 Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. А тому вищевказані Державні акти на право власності на земельну ділянку, видані на ім'я позивачки, необхідно визнати частково недійсними, оскільки в них допущені технічні помилки, внаслідок яких зазначені в них кадастрові номера земельних ділянок не відповідають кадастровим номерам цих земельних ділянок, які зазначено в Державному земельному кадастрі. Відповідно ч.2 ст.256 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи , що у зв'язку з зазначеними помилками в Державних актах позивачка не може реалізувати своє право розпорядження належними їй земельними ділянками, а саме: не може, зокрема, відчужити належні їй земельні ділянки, тому питання встановлення факту наявності кадастрових номерів у належних їй земельних ділянок має для позивачки юридичне значення. З врахуванням викладеного, усунення порушень прав позивачки можливе шляхом не тільки визнання частково недійсними виданих їй Державних актів на право власності на земельну ділянку, а і встановлення факту, що має юридичне значення: факту наявності у належних їй земельних ділянок кадастрових номерів, зазначених в Державному земельному кадастрі.

Outcome: approved