Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20 червня 2014 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Позивач, Банк, AT «Ощадбанк») та [PERSON] (далі - Відповідач, Позичальник) укладено договір № 232829 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі - Кредитний договір), згідно з яким Відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] для обліку по ньому коштів до запитання і операцій з платіжною карткою. Згідно повідомлення про умови кредитування від 09.09.2014, та п. 1.1.4 Кредитного договору (в редакції від 19.09.2014) Позичальнику встановлено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредитного ліміту) на рахунок № [NUMBER] в розмірі - 10 000,00 гривень, строком на 36 місяців. Процента ставка за Кредитом є фіксованою та становить 28,00 (двадцять вісім) відсотків річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п. 1.1.4 додаткового договору № 1 від 19.09.2014). Відповідач взяті на себе згідно договору зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 23.04.2020 року утворилася заборгованість в сумі 13927, 54 грн., з яких: 9910,63 грн. заборгованість за основним боргом; 3224,59 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 513, 07 грн.пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 137,66 грн.- 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 89,63 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 52,42 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість то позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.06.2020 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомлення (виклику) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відзив протягом строку встановленого судом, відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідач не подав. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 20 червня 2014 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Позивач, Банк, AT «Ощадбанк») та [PERSON] (далі - Відповідач, Позичальник) укладено договір № 232829 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі - Кредитний договір), згідно з яким Відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] для обліку по ньому коштів до запитання і операцій з платіжною карткою (а.с.5-11). Згідно повідомлення про умови кредитування від 09.09.2014, та п. 1.1.4 Кредитного договору (в редакції від 19.09.2014) Позичальнику встановлено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредитного ліміту) на рахунок № [NUMBER] в розмірі - 10 000,00 гривень, строком на 36 місяців. Процента ставка за Кредитом є фіксованою та становить 28,00 (двадцять вісім) відсотків річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п. 1.1.4 додаткового договору № 1 від 19.09.2014). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач взяті на себе згідно договору зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 23.04.2020 року утворилася заборгованість в сумі 13927, 54 грн., з яких: 9910,63 грн. заборгованість за основним боргом; 3224,59 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 513, 07 грн.пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 137,66 грн.- 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 89,63 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 52,42 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.14-27). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню, а саме в розмірі 13927 грн. 54 коп., що включає заборгованість за основним боргом, по відсотках за користування кредитом, та пеню. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача в розмірі 2102,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved