Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., вчинений 05.04.2021 р., зареєстрований в реєстрі за №90197 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором №349942 від 09.01.2018 р. в сумі 40826,79 грн., плати за вчинення виконавчого напису у сумі 800 грн., а всього 41626,79 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що про наявність вказаного виконавчого напису позивачу стало відомо при отриманні постанови державного виконавця Новокаховського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Гурик А.І. про відкриття виконавчого провадження №65314663 від 05.05.2021 р. Вказаний виконавчий напис вважає незаконним, оскільки він вчинений на підставі підпункту 2 Постанови КМУ від 29.06.1999 р. №1172, який на момент вчинення виконавчого напису були визнано незаконним та не чинним, у зв`язку з чим останній не підлягає виконанню. У документах, на підставі яких вчинявся виконавчий напис, відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог та додатково зазначила, що відповідно до загальнодоступної інформації Вища кваліфікаційна комісія нотаріату за поданням Міністерства юстиції та його територіальних органів позбавила свідоцтва за неодноразові грубі порушення законодавства приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головкіну Я.В. Відомості про неї в Єдиному реєстрі нотаріусів на момент запису відсутні. Відповідач у судове засідання не з`явився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавав, відзив на позов не надходив. Представник третьої особи Новокаховського міського ВДВС Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. 15.09.2021 р. надав пояснення на позовну заяву, зазначивши, що на примусовому виконанні ДВС перебуває виконавче провадження №65314663 від 30.04.2021 р. з примусового виконання виконавчого напису №90197 від 05.04.2021 р. Виконавчий документ відповідає вимогам, встановленим ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», загальна сума заборгованості встановлена виконавчим документом складає 41626, 79 грн. 05.05.2021 р. державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, про арешт коштів боржника, копії якої направлено до банківських установ для виконання, постанову про арешт майна боржника, а також направлено запити до відповідних установ, з метою виявлення рахунків боржника. 06.05.2021 р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На підставі ухвали Новокаховського міського суду у справі №661\\1890\\21, 19.05.2021 р. державним виконавцем Гурик А.І. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №65314663. Щодо вирішення справи по суті, поклалися на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомляли , письмових пояснень щодо позову в порядку ст.181 ЦПК України до суду не надала. Відповідно до офіційної інформації з джерел Інтернету, Наказом Міністерства юстиції України від 19.04.2021 №1424/5, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 року № 3 свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю Головкіної Яни Вікторівни анульовано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, за згодою позивача, вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, не подав відзив. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення: з гр. [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №349942 від 09.01.2018 р., укладеним з ТОВ «Веллфін». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.01.2018 р. по 01.03.2020 р. Сума заборгованості складає 40826,79 грн. Постановою від 05.05.2021 р. державним виконавцем Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гурик А.І. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №349942 від 09.01.2018 р., виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 05.05.2021 р. державним виконавцем Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гурик А.І. винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] . Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Згідно копії кредитного договору №349942 від 09.01.2018 року, ТОВ «Веллфін» надав позичальнику [PERSON] , грошові кошти в сумі 1500 грн., шляхом перерахування суми позики на банківський рахунок. Строк дії позики до 08.02.2018 р. Тобто, трирічний строк з дня виникнення у кредитора права вимоги за вказаним договором, в межах якого згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» може бути вчинено виконавчий напис, на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису сплинув. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не перевірив чи не пройшло більше ніж три роки з дня виникнення права вимоги у стягувача, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат», згідно якого стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною, в тому числі і перебуває за межами позовної давності. У зв`язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved