Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

16 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору купівлі продажу вона є власницею ? частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Миргороді Полтавської області по вул. Сорочинській №25. Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду від 04 листопада 2010 року за батьком позивачки [PERSON] та її тіткою [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за кожним по 1/4 частці вищевказаного житлового будинку. 26 грудня 2015 року помер батько позивачки, після його смерті [PERSON] успадкувала вищевказану 1/4 частку житлового будинку. На даний час вона є власницею ? часток цього житлового будинку. Крім того, після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді права у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ) за адресою вищезазначеного будинку під кадастровим номером 5310900000:50:002:0363 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно видиданого 17.11.2015 року серії СТВ № 230547. Позивачка в установленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька у вигляді права власності на ? частку земельної ділянки по вул. Сорочинська, 25 м. Миргорода, проте їй було відмовлено по причині того, що частка зазначеної земельної ділянки на імя спадкодавця не визначена. Крім того, її частка в даній земельній ділянці теж не визначена, що перешкоджає їй розпоряджатися земельною ділянкою, як співвласнику. Просить суд визначити частку померлого батька в розмірі ? у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та визнати за позивачкою право в порядку спадкування за заповітом на вищевказану частку земельної ділянки. Визначити частку [PERSON] в розмірі ? у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі . Відповідачка,[PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник Управління Держгеокадастру у Миргородському районі в судове засідання не зявився, установа належним чином повідомлена про місце та час судового розгляду. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2012 року є власницею ? частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Миргороді Полтавської області по вул. Сорочинській №25 (а.с.9). Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду від 04 листопада 2010 року за батьком позивачки [PERSON] та її тіткою [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування за кожним по 1/4 частці вищевказаного житлового будинку (а.с.6-7) та внесено відповідні відомості до реєстру речових прав (а.с.8). 26 грудня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15). За життя спадкодавець склав заповіт відповідно до змісту якого все належне йому майно та все те, що належатиме йому на день смерті заповів своїй дочці - [PERSON] (а.с.14). [PERSON] в установленому законом порядку успадкувала ? частку будинку, яка належала її померлому батьку та отримала свідоцтво про право на спадщин за заповітом (а.с.19) Крім того, після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді права у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ) за адресою вищезазначеного будинку під кадастровим номером 5310900000:50:002:0363 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 17.11.2015 року серії СТВ № 230547 (а.с. 12). Позивачка в установленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька у вигляді права власності на ? частку земельної ділянки по вул. Сорочинська, 25 м. Миргорода, проте їй було відмовлено по причині того, що частка зазначеної земельної ділянки на імя спадкодавця не визначена (а.с.20). Крім того, її частка в даній земельній ділянці теж не визначена, що перешкоджає їй розпоряджатися земельною ділянкою, як співвласнику. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників),належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті370, частина друга статті372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Разом з цим, частиною 2 ст. 89 Земельного Кодексу України визначено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників жилого будинку. Частиною 4 ст. 120 Земельного Кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила-1/2". Враховуючи вищевикладене, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що частка померлого [PERSON], у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310900000:50:002:0363, що розташована за адресою: вул. Сорочинська, 25 м. Миргород, складала - ? частку, а частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вищезгадану земельну ділянку становить ? . Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача доведені, обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, від так є всі законні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved