Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

28 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] За життя вона отримала земельну частку (пай) розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу "Кальченківське". Заповіту [PERSON] не складала, інших спадкоємців першої черги, крім позивача, немає. На даний час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), але з'ясувалось, що оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений. Посилаючись на викладені обставини, позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, представник позивача [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Кальченківської сільської ради в судове засідання не з'явився, голова сільської ради Ворона Г.М. направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника. Позов визнають повністю. Представник 3-ї особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від завідуючої Білопільської державної нотаріальної контори Ковальової Л.Б. надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON], [INFO], була [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5). За життя мати позивача на підставі рішення Білопільської райдержадміністрації від 05 квітня 1996 року № 106 отримала право на земельну частку (пай) розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу "Кальченківське", при цьому прізвище, ім'я та по батькові матері позивача у сертифікаті було зазначено як [PERSON], за що підтверджується ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай), який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 09 квітня 1996 за № 74 (а.с.8). Мати позивача померла [INFO] року, при цьому її прізвище, ім'я та по батькові в свідоцтві про смерть було записане як [PERSON] (а.с.6). Рішенням Білопільського районного суду від 04 грудня 2014 року був встановлений юридичний факт родинних відносин про те, що [PERSON], яка зазначена у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 12 березня 1998 року, та [PERSON], яка значиться у сертифікаті на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Кальченківське», розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), [NUMBER] від 09 квітня 1996 року, є матір'ю [PERSON]. Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) Якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки виконкому Кальченківської сільської ради Білопільського району від 13 серпня 2014 року за № 208-02-20/1 вбачається, що спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, фактично прийняв її син [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Кальченківської сільської ради Білопільського району не посвідчувався (а.с. 9). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З листа завідувача Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальової Л.Б. від 11 лютого 2015 рокув № 150/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] яка померла [INFO] року, не заводилась (а.с. 18). На даний час позивач має намір оформити право власності на земельну частку (пай) розміром 4, 14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Кальченківське», у зв'язку з чим звернувся до нотаріальної контори, але в оформленні спадщини йому було відмовлено, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Заповіту [PERSON] не складала, інших спадкоємців першої черги, крім позивача, немає. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Кальченківське», посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 09 квітня 1996 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved