Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року померла її баба зі сторони матері - [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті [PERSON], оскільки матір позивача - [PERSON], тобто дочка спадкодавця [PERSON], також померла. Заповіту [PERSON] не складала та після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки та житловий будинок з надвірними спорудами. Спадщину померлої [PERSON] прийняв її син (відповідач), тобто дядько позивача, який постійно проживав зі спадкодавцем. Позивач вчасно не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у зв'язку із захворюванням, що було ускладнене станом вагітності, у зв'язку з чим, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, остання просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяв про прийняття спадщини. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 28). Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 29). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24 грудня 1981 року серії [NUMBER] (а.с. 7) та копією свідоцтва про одруження від 21 вересня 2002 року серії [NUMBER] [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12 вересня 1963 року серії [NUMBER] (а.с. 8) та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 9 вересня 1981 року серії [NUMBER] Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26 березня 2001 року серії [NUMBER] Таким чином позивач є онукою [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 2 грудня 2016 року серії [NUMBER] Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області від 13 червня 2018 року № 2370 [PERSON] на момент смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. У будинку проживала разом із сином - [PERSON] (відповідачем) та онукою - [PERSON] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала, що пояснила хворобою та вагітністю. Так, згідно з копією свідоцтва про народження від 15 серпня 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 32) позивач є матір'ю [PERSON], [INFO]. Отже, під час встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач була вагітною. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України). Таким чином позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Отже строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 1 червня 2016 року. Водночас відповідач є таким, що прийняв спадщину, оскільки в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та на час відкриття спадщини проживав із [PERSON] Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджується листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 липня 2018 року (вих. № 987-01/16), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 33). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацем 4 п. 24 цієї постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, заслуговують на увагу. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на відсутність інших спадкоємців, враховуючи, що відповідач проти позову не заперечує, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved