Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

26 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на легковий автомобіль марки ЗАЗ TF 698, 2011 року випуску державний номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] та легковий автомобіль марки ВАЗ 2106 З, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . Свою позицію обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, серед якого два автомобілі. 26 травня 2016 року вона звернулася до Южноукраїнської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу №115/2016 та вона являється спадкоємцем за законом. Спадкоємицею за заповітом є племінниця її батька [PERSON] , яка успадкувала житловий будинок. Крім того, після смерті батька намагалася успадкувати спадкове майно [PERSON] , з якою батько проживав однією сім`єю, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. 06 жовтня 2018 року нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька, а саме двох автомобілів, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Надати оригінали документів вона не має змоги, оскільки їх не має. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. До суду звернулась з метою отримати право власності на транспортні засоби, що залишились після смерті батька. Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що [PERSON] 17 лютого 2011 року було продано автомобіль ВАЗ 2106 З та про це також було відомо позивачу. 19 лютого 2011 року він придбав новий автомобіль ЗАЗ TF 698, частину коштів на який брав у борг. Після смерті [PERSON] даний автомобіль було продано, а отримані кошти витрачені на повернення боргів, які виникли за той період, поки [PERSON] лежав в лікарні. Про продаж цього автомобіля представник відповідача говорив позивачу на сорок днів після поховання її батька. Заслухавши позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10 травня 2016 року /а.с.5/. Позивач [PERSON] ( [PERSON] ) є рідною донькою покійного [PERSON] /а.с.6/. [PERSON] 14 жовтня 2000 року уклала шлюб з [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на " [PERSON] " /а.с.7/. Після смерті [PERSON] . Южноукраїнською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 26 травня 2016 року було заведено спадкову справу № 115/2016 /а.с. 46-105/. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №43983980 від 26.05.2016 року встановлено, що приватним нотаріусом Лейбіченко С.В. було зареєстровано заповіт [PERSON] /а.с.51, 82 зв., 83/. Відповідно до заповіту від 25 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Лейбіченко С.В., [PERSON] заповів [PERSON] : 1) частину житлового будинку [ADDRESS] ; 2) частину земельної ділянки площею 0,25 га, переданої для обслуговування житлового будинку, розташованої на території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області; 3) частину земельної ділянки розміром 0,13 га, для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області /а.с. 82/. Відповідно до заяви [PERSON] від 13 вересня 2016 року, зверненої на адресу Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області, вона повідомила, що є єдиною спадкоємицею за заповітом та спадщину після смерті [PERSON] приймає /а.с. 46 зв./. 26 травня 2016 року до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою звернулася [PERSON] , в якій зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею за законом та спадщину за законом, після смерті [PERSON] , вона приймає /а.с.70/. Відповідно до заяви [PERSON] від 05 жовтня 2018 року нею прийнято спадщину після смерті [PERSON] , а саме, земельну ділянку розміром 5,0075 га, що розташована у межах території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку розміром 0,0961 га, що розташована у межах території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частку житлового будинку за [ADDRESS] ; вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБВ №10014/0111 філії-Миколаївське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України»; недоотриманої пенсії за травень 2016 року, що знаходиться на рахунку Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області /а.с.71/. Нотаріусом на ім`я [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом та витяги про реєстрацію у спадковому реєстрі /а.с.95-101/. Крім того, 25 жовтня 2016 року до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою звернулася [PERSON] /а.с. 70 зв./. [PERSON] було роз`яснено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є за законом - дочка померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину та спадкоємиця за заповітом - [PERSON] , вона ж є спадкоємицею четвертої черги /а.с. 83 зв./. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року [PERSON] у задоволенні позову про зміну черговості одержання права на пенсію - відмовлено /а.с.84-85/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 жовтня 2018 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] - автомобілі, у зв`язку з тим, що спадкоємицею не було надано документи на спадкове майно /а.с. 9/. Згідно копії довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Рихальською О.В., 17 лютого 2011 року [PERSON] , уповноважив [PERSON] та [PERSON] кожного окремо (незалежно один від одного) бути його представником в органах ДАІ та всіх інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань пов`язаних з користуванням, експлуатацією та технічним обслуговуванням належного йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ модель 21063, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] . Довіреність видана строком до 17 лютого 2016 року /а.с. 115/. Згідно копії рахунку фактури № 514448-42/1 від 19 лютого 2011 року [PERSON] у ТОВ "Автоцентр на Будівельників" придбав автомобіль ЗАЗ Sens-CKD, TF698K12, 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] /а.с. 109/. Згідно довідки начальника Територіального сервісного центру №4842 Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року за громадянином [PERSON] зареєстровано автомобіль марки ЗАЗ TF 698, \~ \~ \~ \~2011 року випуску державний номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] та автомобіль марки ВАЗ 2106 3, 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] /а.с. 8/ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 237 ЦК України\~представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. \~ \~ \~ \~Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (частина третя\~статті 244 ЦК України). \~ \~ \~ \~Вимогами статті 248 ЦК України визначені підстави для припинення представництва за довіреністю, зокрема відповідно до п. 6 ч. 1 даної норми Закону передбачено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків. \~ \~ \~ \~Факт видачі [PERSON] за життя довіреності іншій особі щодо розпорядження спірним автомобілем не створює юридичних наслідків щодо переходу права власності до іншої особи з моменту її посвідчення. Відтак [PERSON] залишився власником рухомого майна, що також підтверджується довідкою Територіального сервісного центру №4842 Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року, а між ним та [PERSON] та [PERSON] склалися відносини як довірителя та представників. \~ \~ \~ \~Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 204/8149/14-ц (провадження № 61-5145\~св 18), а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного\~\~суду викладеною у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 523/3745/15-ц (провадження № 61-5387св18), у яких зазначено, що оскільки договір купівлі-продажу було укладено на підставі довіреності, представництво інтересів за якою припинилося зі смертю особи, яка її видала, такий правочин відповідно до статей\~203,\~215 ЦК України\~належить до оспорюваних правочинів і може бути визнаний недійсним за наявності правових підстав. Таким чином, оскільки на момент відкриття спадщини спірні автомобілі були зареєстровані за померлим [PERSON] , вони, відповідно, також входили до складу спадщини. Посилання ж відповідача на те, що один з автомобілів було продано ще за життя [PERSON] , а другий - після його смерті не заслуговують на увагу, оскільки, матеріали справи не містять відповідних відомостей, що транспортні засоби були зняті з обліку у зв`язку з відчуженням, а залишаються зареєстрованими за [PERSON] . Відповідно до\~ст.1216\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Приписами ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, як встановлено судом покійний [PERSON] був власником транспортних засобів: автомобілів марки ЗАЗ TF 698, 2011 року випуску державний номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] та марки ВАЗ 2106 3,1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] . Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] і відповідно, спадкоємицею першої черги та шляхом прийняття спадщини фактично придбала право власності на спадкове рухоме майно. Як встановлено судом, позивач не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані автомобілі, що і підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса. Тобто, виникла ситуація, коли позивач фактично успадкувала транспортні засоби, належні померлому, проте немає можливості оформити спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на автомобіль за її батьком. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вказаний позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом слід задовольнити в повному обсязі. Сторони не заявляли про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved