Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивований тим, що відповідно до заповіту від 12.01.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №20, [PERSON], [INFO], заповіла своїй дочці [PERSON] належну їй 1/2 частину квартири за адресою у [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], актовий запис про смерть №1200 від 29.04.2014 року у відділі ДРАЦС РС ВМУЮ у Вінницькій області, після смерті якої відкрилась спадщина. Інших спадкоємців за заповітом крім позивача немає. Спадкоємцем за законом першої черги, крім позивача, являється її брат, який є відповідачем по справі та не має права на обов'язкову долю у спадщині. Позивач, яка є єдинним спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановленому законом порядку. 31.07.2014 року [PERSON] подала в Третю вінницьку державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за заповітом, і того ж дня була відкрита спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 56368177, номер у нотаріуса 310/2014. Позивач розпочала оформлення спадщини. До складу спадкового майна входить 1/2 частина квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2005 року, посвідченого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення №276 від 24.02.2005 року, Власником решти 1/2 частини квартири є брат позивача [PERSON], який є відповідачем по справі. Проте мати позивача отримавши свідоцтво про право власності на квартиру, не здійснила державну реєстрацію свого права власності. Тому, постановою державного нотаріуса Третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 28.10.2014 року за №2678/02-31 позивачу відмовлено в оформленні спадщини на частину квартири після смерті матері і роз'яснено, що у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, так як отримане [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право власності не пройшло державну реєстрацію. Таким чином, позивач не має можливості оформити своє право на успадковану частину квартири, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, посиалючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до заповіту від 12.01.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №20, [PERSON], [INFO], заповіла своїй дочці [PERSON] належну їй 1/2 частину квартири за адресою у [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], актовий запис про смерть №1200 від 29.04.2014 року у відділі ДРАЦС РС ВМУЮ у Вінницькій області, після смерті якої відкрилась спадщина. Інших спадкоємців за заповітом крім позивача немає. Спадкоємцем за законом першої черги, крім позивача, являється її брат, який є відповідачем по справі та не має права на обов'язкову долю у спадщині. Позивач, яка є єдинним спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановленому законом порядку. 31.07.2014 року [PERSON] подала в Третю вінницьку державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за заповітом, і того ж дня була відкрита спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 56368177, номер у нотаріуса 310/2014. Позивач розпочала оформлення спадщини. До складу спадкового майна входить 1/2 частина квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2005 року, посвідченого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення №276 від 24.02.2005 року, Власником решти 1/2 частини квартири є брат позивача [PERSON], який є відповідачем по справі. Проте мати позивача отримавши свідоцтво про право власності на квартиру, не здійснила державну реєстрацію свого права власності. Тому, постановою державного нотаріуса Третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 28.10.2014 року за №2678/02-31 позивачу відмовлено в оформленні спадщини на частину квартири після смерті матері і роз'яснено, що у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на частку квартири. Як зазначено у постанові нотаіуса, [PERSON] згідно рішення виконкому Вінницької міської ради від 24.02.2005 року №276 отримала у власність 1/2 частку квартири [ADDRESS], однак за життя державну реєстрацію свого права, у встановленому законом порядку не здійснила. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягають внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зробивши аналіз поданих [PERSON] документів, нотаріус зробила висновок, що право власності у [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS] не виникло, а відтак свідоцтво про право на спадщину за заповітом на це майно видане бути не може. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яа померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як зазначено в ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Так, згідно п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця або у відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене т

Outcome: approved