Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

22.08.2013 р. ПАТ «Фольскбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно, шляхом надання банку права продажу заставного майна від власного імені. Із позову вбачається, що ПАТ «Фольксбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № KF 45004. Згідно з цим відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 75 000 дол. США з кінцевим терміном погашення 06.10.2017р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладеного іпотечний договір, згідно з яким відповідач надав в заставу позивачу нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], площею 64,1 кв. м. У добровільному порядку відповідачі не виконують зобов'язання, а тому станом на дату подання позовної заяви складає 178561,03 дол. США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 523042,42 грн. Просять звернути стягнення на квартиру та виселити з квартири відповідачів та всіх громадян, що мешкають в ній, а також понесені позивачем судові витрати за подання позовної заяви. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Фольксбанк», який є правонаступником ВАТ «Фольксбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №KF 45004, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 75 000 дол. США, з кінцевим строком погашення не пізніше 06.10.2017 року. На виконання умов Кредитного договору між позивачем ПАТ «Фольскбанк» та відповідачем [PERSON] 09.10.2007 року укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1324, згідно якого [PERSON] надав в заставу позивачу нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], загальною площею 64,1 кв. м. У ході розгляду справи встановлено, що станом на 20.08.2013 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 178561,03 дол. США, що еквівалентно станом на 20.09.2013 року 523042,42 грн. З яких: 61952,82 дол. США - заборгованість по тілу кредиту, 3385,84 дол. США - заборгованість по несплачених відсотках; 98,90 дол. США - заборгованість по пені. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Зважаючи на те, що згідно з умовами кредитного договору № KF 45004 від 08.10.2007 року кредитні кошти надавались в іноземній валюті, для споживчих потреб, з урахуванням положень наведеного вище Закону не може бути примусово стягнуте майно (квартира), яке є предметом іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником зазначеної вище квартири, зареєстрований за вище вказаною адресою, тобто ця квартира, яка є предметом іпотеки, використовується як місце постійного проживання [PERSON] Доказів того, що у позичальника у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно суду не надано. Загальна площа вказаної квартири не перевищує 140 кв. метрів. Даючи аналіз зазначеним правовим нормам, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed