Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

30 липня 2018 року до Білопільського районного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON]. Позивач мотивує свою заяву тим, що 21 липня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З 2011 року сторони фактично разом не проживають, шлюбні відносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та щодо ведення спільного господарства, через різницю в поглядах на життя між сторонами часто виникали сварки, тому сумісне життя і збереження сім'ї неможливо. Примиритися з відповідачем позивач не бажає, тому просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Єпішкіна». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву, якою просила справу заслухати без її участі, позов задовольнити та шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "Єпішкіна". Проти ухвалення заочного рішення вона не заперечує. Відповідач [PERSON] також в судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями за місцем його проживання та реєстрації. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статтей 280, 281 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 03 серпня 2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І-БП № 022018 сторони [PERSON] та [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу - Букіна) [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року, шлюб було зареєстровано Виконкомом Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 19, (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 062925 (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року у звязку з відсутністю взаєморозуміння, через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, по причині частих сварок, до примирення вони не прагнуть. Із вказаних підстав суд вважає, що сімя розпалася остаточно і не може бути збережена. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, часті сварки. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст.115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. На підставі заяви позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище, отримане при одруженні, - "Єпішкіна". Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тож стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, які складаються з документально підтвердженої суми судового збору 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved