Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

24 листопада 2015 року ПАТ КБ Надра предявив позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по кредитному договору у розмірі 3110,65 доларів США та 33261,72 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 12.03.2008 року з відповідачем було укладено кредитний договір №75/39/08-Ф. Відповідно до цього договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4668,00 доларів США терміном погашення до 18.03.2011 року під 12% річних. Згідно заяви на видачу готівки відповідач кошти отримала. Відповідач зобов'язана здійснювати погашення заборгованості, однак, не надала своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості, в результаті чого у неї виникла заборгованість у розмірі 3110,65 доларів США та 33261,72 гривень, з яких: 1912,60 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 1198,05 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 33261,72 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, що просить проводити судовий розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, подала письмове заперечення на позов, відповідно до якого пояснила суду наступне. Кредитного договору з позивачем вона не укладала. У зв'язку з цим вона звернулася у поліцію з заявою про злочин. Наявність заборгованості перед позивачем заперечує. У неї є зобов'язання перед позивачем, однак, вони виникли не на підставі кредитного договору, як зазначає позивач у позовній заяві, а на підставі гарантійного листа, відповідно до якого відповідачу було надано 23573,40 гривень цільового кредиту. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. До позовної заяви позивачем додано копію договору "Автопакет" від 12.03.2008 року №75/39/08-Ф на який позивач посилається у позовній заяві, як на підставу своїх позовних вимог. А також копію заяви на видачу готівки. Дані копії документів не засвідчені. У зв'язку з цим ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21.01.2016 року явку представника позивача визнано обов'язковою. Після цього справа призначалася до розгляду ще чотири рази, однак, представник позивача у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до листа Личаківського відділу ГУ НП у Львівській області від 29.04.2016 року слідчим відділом проводиться розслідування, внесене до ЄРДР за №12016140250000085 від 27.01.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, розпочате на підставі звернення [PERSON] з приводу неправомірних дій працівників ПАТ КБ "Надра". Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Однак, з наданих позивачем письмових доказів неможливо встановити чи виникли між сторонами правовідносини про які йдеться у позовній заяві. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed