Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON], в якій просить збільшити розмір аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 14.03.2008 року та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Позивач у судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримує в поному обсязі і просить розглянути справу у її відсутності (а.с.21). Відповідач по справі [PERSON] у своїй письмовій заяві на адресу суду не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та просить розглядати справу у його відсутність. Крім того просить суд аліменти стягувати з дня винесення рішення. (а.с.17). Відповідно до ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Норми ч.4 ст.206 ЦПК України вказують на те, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі та з'ясувавши інші обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Так, у відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до досліджених судом копії свідотва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу, позивачка та відповідач є батьками дитини [PERSON], [INFO], шлюб між подружжям розірвано (а.с.5,6). Рішенням суду від 14.03.2008 року, відповідача [PERSON] зобов'язано сплачувати на користь позивачки на утримання дочки аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття ( а.с.4). Згідно досліджених письмових документів, дочка [PERSON] проживає з позивачкою в місті Радивилів Рівненської області вулиця Героїв, будинок №10 кваритира №9 (а.с.7). Норми ст. 192 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлюють підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів, визначених рішенням суду. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. Обставиною щодо зміни матеріального стану одержувача аліментів суд визнає те, що дитина [PERSON] навчається на 1-му курсі в Національному університеті "Острозька академія" ІV рівня акредитації (а.с.10) Крім того, у відповідності до ст.273 ЦПК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів. Згідно внесених у 2017 році змін до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п'ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином судом встановлено обставини, які є підставами для збільшення розміру аліментів, стягуваних із відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 14.03.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до змісту ст.180 СК України, обов'язок по здійсненню витрат на утримання дитини, лягає на обох батьків, у зв'язку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах. Також, приймаючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки в розмірі 1 000 гривень, суд бере до уваги норми ч.2 ст.182 СК України, щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку. Вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, стягуваних із відповідача на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 14.03.2008 року та стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Норми ч.6 ст. 141 ЦПК України вказують, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved