Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Дмитрушківської сільської ради, третя особа управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,4397 га, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області та належала на праві власності, померлому 10.05.2015 [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що 10 квітня 2015 року в м.Умань Черкаської області помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. За життя спадкодавець заповіту не склав, а тому він, як його син має право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги. Інший спадкоємець першої черги його мати та дружина спадкодавця від спадщини відмовилась. З метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 0,4397 га, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області він у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до Уманської міської нотаріальної контори з відповідною заявою, але отримав відмову, оскільки земельна ділянка виявилась не внесеною до Державного реєстру земель. Для внесення відомостей про земельну ділянку до Державного реєстру земель, власнику необхідно звернутися з заявою до управління Держгеокадастру в Уманському районі, але оскільки власник [PERSON] помер, то за захистом своїх спадкових прав спадкоємець звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та визнати за ним права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,4397 га, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області та належала на праві власності, його померлому 10.05.2015 батьку [PERSON]. Представник Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, попередньо надавши лист, відповідно до якого сільська рада с.Дмитрушки Уманського району позов визнає, просить розглянути справу без участі представника. Представник третьої особи управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не зявився, попередньо надавши лист, відповідно до якого управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області позов визнає, просить розглянути справу без участі представника. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є матірю позивача [PERSON] та дружиною покійного [PERSON] Вона не претендує на спадщину, що відкрилася після смерті чоловіка і тому написала відповідну заява про відмову від спадщини на користь сина державному нотаріусу Уманської міської державної нотаріальної контори. Зясувавши позицію сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР №253162 від 11 квітня 2015 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області актовий запис №274 в м.Умань Черкаської області 10 квітня 2015 року помер [PERSON]. Згідно з п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування, у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи. За запитом суду, завідувачем Уманською міською державною нотаріальною конторою [PERSON] надіслано копію спадкової справи №195/2015 після смерті [PERSON], померлого 10 квітня 2015 року. З якої вбачається, що 10.06.2015 до Уманської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON], 16.09.1927р.н., останнє місце проживання якого було: м. Умань, вул. Ворошилова.16[ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. За правилом ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно з копією свідоцтва про народження від 05 березня 1974 року серії І-СР № 305206 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про одруження від 08.09.1971 серії ІІ Як №1045895 (актовий запис 497) [PERSON] одружився з [PERSON], яка після одруження взяла його прізвище «Соболенко». Відповідно до свідчень даних в судовому засіданні та копії заяви від 10.06.2015 року №525, що міститься в матеріалах спадкової справи [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь сина померлого [PERSON]. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 15-12-440 від 16 січня 2001 року [PERSON], який мешкає м. Умань, вул. Ворошилова.16[ADDRESS], передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,4397 га, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №449. В листі управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області № 29-28-99.3-1002/15-15 від 23.10.2015 зазначено, що відомості про земельну ділянку [PERSON] площею 0,4397 га, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району відсутні у Державному земельному кадастрі і провести державну реєстрацію даної земельної ділянки неможливо тому, що її власник [PERSON] помер і не може звернутися з відповідною заявою. Постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON]І від 07.11.2015 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,4397 га, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району, для ведення особистого підсобного господарства, у звязку з відсутністю Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1225 ЦК України та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування » право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) за заявою їх власників. Згідно ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька 10.04.2015 [PERSON] Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.0450 га, що розташована на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району, Черкаської області, отримав відмову нотаріуса, оскільки відомості про спадкову земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру. Відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» внести дані відомості спадкоємець позбавлений можливості, тому що це може зробити лише власник земельної ділянки, який на даний час помер і звернутися з відповідною заявою не може. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved