overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

28.11.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.03.2014 року [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк", з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Заяву №б/н від 28.03.2014 року, згідно якої отримала кредит в сумі 6200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 08.11.2018 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 32628 грн. 32 коп.. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 32628 грн. 32 коп. та сплачені судові витрати. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 28.03.2014 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви №б/н від 28.03.2014 року, згідно якої остання отримала кредит у розмірі 6200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з поверненням кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.11 умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Внаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у неї виникла заборгованість, яка станом на 08.11.2018 року становить 32628 грн. 32 коп, з яких 1408 грн. 62 коп. - заборгованість за тілом кредита, 13056 грн. 24 коп. - відсотки за користування кредитом, 16133 грн. 54 коп. нараховано пеню за прострочене зобов`язання, а також штрафи (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна ставка) - 1529 грн. 92 коп. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~\~\~ 28.11.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" та з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву за № б/н від 02.07.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 13.11.2018 рік [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 25127 грн. 67 коп. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 25127 грн. 67 коп. та сплачені судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~02.07.2014 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви №б/н від 02.07.2014 року, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з поверненням кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.1.7.11 умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. \~ \~ \~ \~Внаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у неї виникла заборгованість, яка станом на 13.11.2018 року становить 25127 грн. 67 коп, з яких13203 грн. 27 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10251 грн. 65 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна ставка) - 1172 грн. 75 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

28.12.2014 року помер син позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Посилаючись на те,що вона прийняла спадщину, оскільки постійно мешкала разом з сином без реєстрації та подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але у зв»язку з тим, що в нотаріальних конторах розміщених в зоні проведення АТО відсутній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, вона позбавлена можливості оформити спадщину, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно: квартиру [ADDRESS]. Позивачка просила суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача, кий був сповіщений про день i час розгляду справи, до суду не з»явився та заперечень на позов не надавав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, згідно ст. 10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести тi обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені Із наданих позивачкою письмових доказів судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала спадкодавцю (л.с.8-13) . Як убачається з свідоцтва, [PERSON] помер 28.12.2014р., який є сином позивачки( л.с.4,5,6). Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268\~ЦК\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно роз»ясень викладених у листі ВССУ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297\~ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297\~ЦК\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. При таких обставинах, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на квартиру яка належала спадкодавцеві. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

28.12.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що з відповідачем [PERSON] мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її (позивачки) повному утриманні, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання їхньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2017 року до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в своїй позовній заяві просила справу розглянути без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти винесення рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] записаний його батьком, матір,ю вказана [PERSON]. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Оскільки аліменти стягуються на одну дитину, то розмір аліментів не може перевищувати більш 25%. Суд у відповідності зі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей і доказів, котрі дають право суду звільнити його від сплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст.191 СК України. На підставі ст.ст. 180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

28 березня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 15 жовтня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] у у виконавчому комітеті Семаківської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 5 Від даного шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Між нею та відповідачем на протязі тривалого часу виникають суперечки, скандали, що призводять до неможливості спільного проживання. У кожного з них є діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникають сварки через безпідставні ревнощі, що спричиняють їй душевні страждання. З вересня 2013 року вони проживають окремо. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, сина залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 15 жовтня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Семаківської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 5 /а.с.5/. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Між позивачкою та відповідачем на протязі тривалого часу виникають суперечки, скандали, що призводять до неможливості спільного проживання. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Вони не можуть створити міцної сім'ї, оскільки втратили почуття любові одне до одного, а тому з вересня 2013 року не підтримують будь-яких сімейних відносин. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

28 березня 2014 року рішенням Роменського міськрайоного суду позов ПАТ "Банк Форум" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено і стягнуто з відповідачів борг та судові витрати. При винесенні рішення, в резолютивній частині, суд вказав стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "Банк Форум" судовий збір в розмірі 1 769,61 грн. і не вирішив при цьому питання щодо порядку стягнення судових витрат, оскільки позивач в позові теж не зазначив в якому порядку вони підлягають стягненню з відповідачів. В судове засідання позивач не прибув, явку представника не забезпечив, про відкладення розгляду справи не клопотав Відповідачі - [PERSON] [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не прибули, про відкладення розгляду справи не клопотали. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що в позовній заяві позивач не визначав порядку стягнення з відповідачів судового збору. В той же час дане питання має суттєва значення при виконанні рішення суду. За таких обставин суд вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення. Відповідно п. 4) ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За таких обставин суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у дольовому порядку, в рівних частках по - 589,87 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

28 березня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 27 лютого 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON], у Мишинській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1. Від спільного проживання у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сім'ю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім'єю є неможливим. Між ними продовжують виникати протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. Вони втратили почуття поваги один до одного. В даний час вони разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 27 лютого 1998 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Мишинській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1 /а.с.4/. Від спільного проживання у них дітей немає, однак відповідач відмовлявся оформити розірвання шлюбу через органи ДРАЦСу. На даний час позивачка з відповідачем разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

28 березня 2018 року Шевченківським районним судом м. Львова було відмолено у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Країна" про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 14 травня 2018 року ухвалою судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Країна" про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повернуто до Шевченківського районного суду міста Львова для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення та належного оформлення матеріалів справи протягом десяти днів з дня надходження справи до суду першої інстанції. В судовому засіданні представник відповідача - Пік М-Є.О. відносно винесення додаткового рішення не заперечував. Інші сторони в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, у відповідності до ст. ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд у їх відсутності. За правилами ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи ухвали Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року, суд вважає, що слід ухвалити додаткового рішення, у зв'язку з наступним. Із матеріалів справи вбачається, що судом не вирішено питання щодо судових витрат, а саме при поданні позовної заяви представник позивача [PERSON]- [PERSON] посилався на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору та надав копію Посвідчення Серії [NUMBER], згідно якого пред'явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції чинній на момент подання позовної заяви, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав. При цьому суду не було надано доказів, що справа пов'язана з порушенням прав [PERSON] як учасника бойових дій. Враховуючи вищевикладене та оскільки рішенням суду у задоволенні позову відмовлено, при пред'явленні позову судовий збір сплачений не був, суд вважає за можливе постановити додаткове рішення та вирішити питаття про стягнення судового збору з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

28 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04 травня 2006 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, сімейні обовязки, між ними відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Уже 10 місяці в шлюбних відносинах не перебувають, проживають окремо. Ніякого спільного господарства з відповідачем не ведуть. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Їхній шлюб існує формально.Примирення між ними є неможливим. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище "Кондратюк". В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 13.11.2017 року, якою підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 13.11.2017 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 травня 2006 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюбМізоцькою селищною радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.05.2006 року. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "Кондратюк" На підставі\~ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved