Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

25.04.2018 року представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Укрпошта», Львівської дирекції Приватного акціонерного товариства «Укрпошта» майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в користь позивачки в розмірі 13455,41 грн. та судові витрати в сумі 3703,60 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] 5000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування позову покликається на те, що її довіритель [PERSON] є власником автомобіля SKODA OCTAVIA, н.з. [NUMBER]. 08.12.2017 року чоловік її довірительки [PERSON] припаркував автомобіль біля будинку [ADDRESS]. Цього ж дня, о 14 год. в м. [ADDRESS] водій ПАТ Укрпошта Львівської дирекції [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 21214, д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з вищевказаним припаркованим транспортним засобом, в результаті чого останній отримав механічні пошкодження. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 340 грн. штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу була застрахована у страховій компанії Приватного акціонерного товариства « ВУСО», яке виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 12169,59 грн., що відповідає встановленій висновком авто товарознавчого звіту від 11.01.2018 року вартості матеріальних збитків, заподіяних потерпілому, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Однак, дана сума відшкодування не покрила витрат на ремонт автомобіля, оскільки згідно акту виконаних робіт по ремонту автомобіля від 03.02.2018 року така складає 25625 грн. Підтвердження такої сплати є товарний чек від 03.02.2018 року. Що стосується відшкодування моральної шкоди, її розміру, то просить взяти до уваги, що її довірителька змушена залишитись в Україні з маленькою дитиною, хоча проживає в Польщі, не мала можливості скористатись своїм автомобілем. Чоловік був змушений повернутися в Польщу на роботу рейсовим автобусом Душевні страждання полягали ще в тому, що було пошкоджено автомобіль, на який вони довгий час заробляли кошти, як молода сім'я. Впродовж двох місяців після скоєння ДТП до часу ремонту, вона жила в постійних переживаннях і залишилась без підтримки чоловіка в Україні з маленькою дитиною 22.05.2018 року Львівською дирекцією ПАТ « Укрпошта» подано відзив, у якому останнє просило у позові відмовити так, як винуватець ДТП здійснив оплату у повному обсязі, що підтверджується квитанцією №42 та №41 від 27.12.2017 року. Позивач не оспорювала страхового акту, в якому була визначена сума страхового відшкодування заподіяння шкоди. Подані позивачем акти виконаних робіт по ремонту автомобіля та товарний чек цієї дати не знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Жодним доказом не доведено необхідність проведення ремонту на вказану позивачем суму. Що стосується моральної шкоди, то вважають, що позивачем не доведено факту та розміру заподіяння моральної шкоди, в тому числі додаткових витрат, пов'язаних із добиранням чоловіка до місця праці в Республіці Польща. Зокрема, вартість автобусного квитка є значно нижчою від вартості пального, яке витрачається на доїзд до певного місця. 29.05.2018 року надійшла відповідь на відзив про те, що наданий позивачкою акт виконаних робіт підтверджує проведений нею відновлювальний ремонт після дорожньо- транспортної пригоди. Представник позивача [PERSON] у вступному слові позовні вимоги підтримала з мотивів, які викладені у позові та відповіді на відгук. Позов просила задовольнити. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Укрпошта» Партика Х.Г. проти позову заперечила з підстав, які викладені у відгуку на позов. У позові просила відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Суд, заслухавши вступне слово учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини, безпосередньо дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, дійшов висновку, що у позові слід відмовити. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.12.2017 року, яка набрала законної сили 09.01.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з тих підстав, що 08.12.2017 року о 14 год. в м. Дрогобичі по вул. І. Франка, [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 21214, д.н.з. [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, що призвело до зіткнення з автомобілем SKODA OKTAVIA, н.з.[NUMBER], яка була припаркована біля будинку [ADDRESS], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб SKODA OCTAVIA д.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску належить [PERSON], про що свідчить Реєстраційне посвідчення [NUMBER], видане в [ADDRESS] Львівською дирекцією ПАТ «Укрпошта» здійснено страхування автомобіля ВАЗ 21214 на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7330055 від 05.07.2017 року у Страховій компанії Приватного акціонерного товариства «ВУСО» (далі - СК ПА «ВУСО»), яка виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 12 169 грн. 59 коп., що відповідає встановленій висновком Страхового Акту № 00340-24 від 11.01.2018 року та звіту вартості матеріального збитку з датою оцінки 13.12.2017 року з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Однак, позивач стверджує, що її автомобіль пошкоджено на суму збитків -25625 грн. згідно акту виконаних робіт по ремонту автомобіля від 03.02.2018 року приватного підприємця [PERSON], які вона сплатила згідно товарного чеку від 03.02.2018 року. За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 20 наведеного вище Закону визначено обов»язок страховика при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 29 вказаного вище Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 9, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом». Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В п. 2 ч. 2ст. 76 ЦПК України визначено, що ці дані встановлюються такими засобами висновками експертів. Враховуючи той факт, що відповідачем представлений суду звіт про оцінку автомобіля, в якому розмір вартості матеріального збитку суттєво відрізняються від акту виконаних робіт по ремонту автомобіля від 03.02.2018 року та враховуючи той факт, що для визначення вартості відновлювального ремонту необхідні спеціальні знання, клопотання про призначення відповідної судової експертизи позивачем не заявлялось; не надано будь-яку іншу оцінку, висновку, які би свідчили про те, що пошкодження отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди вимагають ремонту на вказану позивачкою суму, і щоб в свою чергу дозволило пов'язати причинно-наслідковий зв'язок пошкоджень і ремонту здійсненого позивачкою, а відповідно до положень ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що вартість відновлювального ремонту її автомобіля становить саме зазначену в позовних вимогах суму, на момент отримання страхового відшкодування будь-яких заперечень щодо звіту визначення вартості матеріального збитку, наданого ПрАТ СК « ВУСО» не заявляла, тому суд приймає рішення про відмову в задоволенні таких вимог. Також позивачем ставиться вимога до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Відповідно до положення ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31 травня 1995 року № 4, моральною шкодою є витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Оскільки позивачем не доведено завдання їй моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] та не підтверджено розмір такої шкоди, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги в частині стягнення з відповідача 5000 грн. моральної шкоди. Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed