overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

17 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 червня 1988 року Єнакіївським міськвиконкомом, актовий запис [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з тим, що під час спільного проживання між ними склалися відношення взаємного непорозуміння одне одного, а тому було втрачено почуття поваги та довіри одне до одного, у результаті чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам та здоров'ю. З часу припинення шлюбних відносин, сторони не проживають однією сім'єю, відновлювати сім'ю немає ніякого сенсу. В даний час сумісне господарство не ведеться. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, надання строку на примирення вважає недоцільним. У попередньому судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу, просила прізвище залишити - «[PERSON]». Суд, вислухавши сторони, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

17 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO]., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони не з"явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відстуності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відстуності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2001р. /.с.5/Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю. Відповідач працює ТОВ "Агросвіт Савинці", інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

17 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 вересня 1995 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 553. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені у зв'язку з тим, що у подружжя різні погляди на життя та несумісність характерів, між подружжям постійно виникали спори з побутових питань, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та довіри одне до одного. Питання про місце мешкання дитини та про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні позивач на задоволенні своїх позовних вимог наполягала, примирення вважає неможливим, просила залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду телеграму, в якій повідомив, що не може з'явитись до суду, просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (а.с. 6). З пояснення позивача у судовому засіданні та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили півроку тому. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

17 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], батьком якого є відповідач по справі. З відповідачем вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач офіційно працює оброблювачем птиці у ПАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", тому може надавати допомогу на утримання дітей. Вона сама не може забезпечити дітям належного життєвого рівня. Оскільки відповідач працює, має стабільний регулярний дохід у вигляді заробітної плати, то просить стягнути з нього аліменти у розмірі по 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на доводи, викладені у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Дані обставини стверджюється свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач працює, а саме оброблювачем птиці у ПАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", його дохід має сталий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у частці у розмірі по 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

17 травня 2019 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності йому договору купівлі -продажу житлового будинку [ADDRESS] , що посвідчений 12 вересня 1996 року державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-1351. Вказував, що при написанні його по-батькові в зазначеному договорі відбулася помилка: замість " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ". Посилаючись на те, що в адміністративному порядку він не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просив підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявника, та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявника серії [NUMBER] , виданого 29 вересня 1997 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, його по батькові - [PERSON] . Заявник 12 вересня 1996 року придбав за договором купівлі -продажу житловий будинок [ADDRESS] , що посвідчений 12 вересня 1996 року державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-1351. В той же час в ньому його по батькові було записано з помилкою: замість « [PERSON] » зазначено - « [PERSON] ». Між тим співпадання інформації про заявника (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в договорі купівлі-продажу з інформацією в інших документах на його ім`я (паспорті, довідки, ордері, тощо) вказують, що цей договір купівлі -продажу оформлений саме на нього. Встановлення факту належності документу необхідно заявнику для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своїм будинком. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

17 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Московського районого суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] на тих підставах, що громадянин [PERSON] , з яким вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 р. та від шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] , добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим вона просила стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини усіх видів його прибутків, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття доньки. Відповідач в змозі платити аліменти в такому розмірі, оскільки працює будівником . У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що в теперішній час працює будівником, частину заробітної платні одержує " у конверті" не згоден з тим , що він зобов"язаний платити аліменти зі всіх видів доходу . Крім того вн вже сплачує аліменти за виконавчим листом на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку та ає заборгованість за цими виконавчим листом. Суд вважає, що позовні вимоги потребують частковому задоволенню, а аліменти стягненню, тому що, як видно з наданих до суду свідоцтв про шлюб та народження доньки , [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 р. ; [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] батьківство відносно доньки не заперечив, в теперішній час він працює . Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що позовна заява потребує часткового задоволення, а аліменти стягненню, тому що, як було встановлено у суді, що не заперечували сторони, відповідач має обов"язки по утриманню ще однієї неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO]. Оскільки [PERSON] ухиляється від обов'язків по утриманню доньки, а [PERSON] бажає стягнути з нього аліменти в судовому порядку, аліменти з нього повинні бути стягнуті в судовому порядку з дня подання заяви з урахуванням матеріального стану сторін та дітей, їх забезпеченості та стану здоров'я у розмірі 1/6 частини усіх видів прибутків щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , до досягнення дитиною повноліття, Аліменти слід стягнути з дня пред'явлення позову, тобто з 17 червня 2015 р., що знаходиться у відповідності зі ст. 191 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

17 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання їхньої дочки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно частини 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюб з 09 жовтня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 150004, виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 302166, виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.4). Довідка Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області № 433 від 08 червня 2015 року підтверджує, що дочка [PERSON] проживає з позивачкою (а.с.5). Відповідач працює водієм у СВК "Победа", регулярно отримує заробітну плату, інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, суд визначає аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 17 червня 2015 року і до повноліття дитини, тобто до 29 червня 2030 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно частини 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату правової допомоги в сумі 350 гривень (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

17 червня 2016 року представник ПАТ "Просто-страхування" звернувся до суду з заявою про поновлення строку на предявлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ "Просто-страхування" до [PERSON] про відшкодування шкоди. Заява обґрунтована тим, що 10.04.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом АТ «Просто-страхувння» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Рішення набрало законної сили 18.11.2014 року. В період з 10.04.2014 року по дату отримання виконавчого документу представник заявника неодноразово звертався із заявами про видачу виконавчого листа, а саме, 18.07.2014 року, 16.09.2014 року та 05.06.2016 року. Виконавчий лист представником стягувача було отримано лише 18.05.2016 року, тобто після спливу встановленого строку для предявлення виконавчого листа до виконання. Представник заявника просив суд поновити пропущений строк для предявлення виконавчого документу до виконання. Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про поновлення строку на предявлення виконавчого листа. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно\~ст.371 ЦПК України\~заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін і заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до вимог\~ст.24 Закону України «Про виконавче провадження»\~ \~стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Судом встановлено, що 10.04.2014 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено позовні вимоги АТ «Просто-страхувння» до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с. 103). \~ \~\~\~ Представник заявника неодноразово звертався із заявами про видачу виконавчого листа, а саме, 18.07.2014 року, 16.09.2014 року та 05.06.2016 року. Виконавчий лист представником стягувача було отримано лише 18.05.2016 року, тобто після спливу встановленого строку для предявлення виконавчого листа до виконання (а.с.106, 110, 116). За таких умов суд вважає можливим відновити заявнику пропущений\~строк\~для пред'явлення виконавчого\~документа до виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

17 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Гарнишівською сільською радою Волочиського району Хмельницької області 12 квітня 1985 року, актовий запис № 8, посилаючись на те, що шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересамоскільки між ним та відповідачкою відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та взаємоповаги. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду експертний висновок щодо ідентичності прізвищ " [PERSON] " та " [PERSON] ", заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд не надавати їм з відповідачкою строк для примирення, у разі неявки в судове засідання відповідачки просить суд постановити заочне рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України.Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей немає. Сторони припинили шлюбні відносини, про надання строку для примирення клопотання не подали. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved