Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із позовом до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», ТОВ «СЕНТОЗА ІСТЕЙТ», ПАТ «Укрсиббанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.М. про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. В обґрунтування позову посилалася на те, що 04.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11228951000, предметом якого було надання кредитних коштів у розмірі 200000 доларів США. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №11775, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко Н.О. за реєстровим номером 2982, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку належні їй на праві приватної власності нежитлові приміщення по [ADDRESS] загальною площею 75,50 кв.м.. Вказувала, що з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №62512353, позивачу стало відомо, що між ТзОВ «Кей-Колект» та ТзОВ «Сентоза Істейт» було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень по [ADDRESS] , загальною площею 75,50 кв.м., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим №483. У пункті 2 даного договору купівлі-продажу зазначено, що нежитлові приміщення належать продавцю на підставі Договору іпотеки №11775, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 04.10.2007 року за реєстровим номером 2982, який є правовою підставою для застосування права продавця від свого імені продати нежитлові приміщення на підставі ст.ст. 36, 38 Закону України «Про Іпотеку», оскільки є відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в договорі іпотеки. Вважає протиправним рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення по [ADDRESS] за ТзОВ «Сентоза Істейт» на підставі договору купівлі-продажу укладений 01.07.2016 року між ТзОВ «Кей-Колект» та ТзОВ «Сентоза Істейт» оскільки [PERSON] не отримувала письмової вимоги про усунення порушення в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та у свою чергу державний реєстратор не мав підстав для реєстрації права власності за ТзОВ «Сентоза Істейт» на спірні приміщення. З посиланням на норми матеріального та процесуального права просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича, щодо реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНТОЗА ІСТЕЙТ» на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 75,50 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Денисом Миколайовичем за реєстровим №483, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНТОЗА ІСТЕЙТ»та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15191042 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНТОЗА ІСТЕЙТ» на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м. Чернівці , вул. [ADDRESS] , загальною площею 75,50 кв.м.. Також просила судові витрати покласти на відповідачів. Представником відповідача ТзОВ «Кей-Колект» надано відзив на позовну заяву відповідно до якого просив відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] оскільки Іпотечний договір №11775 містить застереження відповідно до яких сторони погодили, що вразі порушення умов основного зобов`язання Кредитор вправі набути предмет іпотеки у власність в порядку, передбаченому ст. 36 Закону України «Про іпотеку». Так як ТОВ «Кей-Колект» звернулося до [PERSON] з вимогою про усунення порушення та не отримавши задоволення своїх вимог, прийнято рішення про набуття права власності на предмет іпотеки в позасудовий спосіб в порядку визначеному Законом. Крім того просив звернути увагу, що реєстрація права власності за ТОВ «Сентоза Істейт» відбулась в результаті укладення договору купівлі-продажу і жодним чином не стосується звернення стягнення на майно іпотекодавця. Директором ТОВ «Сентоза Істейт» надано відзиви на позовну заяву відповідно до яких просили відмовити у задоволенні позову, оскільки реєстрація права власності на нежитлові приміщення по [ADDRESS] за ТОВ «Сентоза Істейт» відбулась на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2016 року. ТОВ «Кей-Колект» на момент укладення договору купівлі-продажу було власником спірних приміщень, а тому приватним нотаріусом не було допущено жодних порушень. Також вважають, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав є неналежним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача ТзОВ «Кей-Колект» - Турик І.М. заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Від директора ТзОВ «Сентоза Істейт» надійшла заява про розгляд справи без участі представника Товариства, з урахуванням раніше поданих відзивів. Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М. будучи належними чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 04.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11228951000, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати [PERSON] кредит на споживчі потреби у розмірі 200 000 доларів США (том 1, а.с. 12-15). На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №11228951000 від 04.10.2007 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 04.10.2007 року було укладено Договір іпотеки №11775, який був посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. за реєстровим номером 2982 відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно: нежилі приміщення, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , які належить їй на праві власності (том 1, а.с. 7-10). Відповідно до Договору факторингу №1 та Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» право вимоги за кредитним договором №11228951000 від 04.10.2007 року та Договором Іпотеки №11775 від 04.10.2007 року перейшло до ТзОВ «Кей-Колект» (том 1, а.с. 63-81). Між ТзОВ «Кей-Колект» та ТзОВ «Сентоза Істейт» 22.06.2016 року було укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого ТзОВ «Сентоза Істейт» купило нежилі приміщення, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею - 75,50 кв.м. та які було зареєстровано за ТзОВ «Сентоза Істейт» 22.06.2016 року (том 1, а.с. 16-20). Згідно п.2 договору купівлі-продажу від 22.06.2016 року укладеного між ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (ПРОДАВЕЦЬ) та ТзОВ «СЕНТОЗА ІСТЕЙТ» (ПОКУПЕЦЬ) нежилі приміщення, що продаються належать ПРОДАВЦЮ на підставі Договору іпотеки №11775 посвідченого Хоменко М.О. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області 04 жовтня 2007 року за р.№2982, який є правовою підставою для застосування права ПРОДАВЦЯ від свого імені продати нежилі приміщення на підставі ст.ст. 36, 38 Закону України «Про іпотеку», оскільки є відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в Договорі Іпотеки. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено право сторін Іпотечного договору вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Крім того зазначеною статтею, визначено можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки, які можуть бути передбачені відповідним застереженням в іпотечному договорі, зокрема передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; Право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до розділу 5 Договору Іпотеки №11775 сторони дійшли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та передбачили способи звернення стягнення на предмет іпотеки: Шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору, про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку встановленому Законом України «Про іпотеку»; Шляхом отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (том 1, а.с. 7-10). Таким чином ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладаючи з ТзОВ «СЕНТОЗА ІСТЕЙТ» договір купівлі-продажу нежилих приміщень, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , загальною площею - 75,50 кв.м., від 22.06.2016 року, реалізовував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору Порядок реалізації способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а саме продажу предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, передбачено ст. 38 Закону України «Про іпотеку» відповідно до якої іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Отже аналізуючи положення ст. 35, 36 та 38 Закону України «Про іпотеку» продаж предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу (стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання) передбачає вчинення ряду послідовних дій іпотекодержателем, серед яких, зокрема: 1) Направлення іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору в якій зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги 2) Вразі не виконання вимоги іпотекодержателя у встановлений строк та прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання у спосіб продажу предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця про свій намір укласти договір купівлі-продажу. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна передбачена Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власної речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Згідно п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Із витребуваної ухвалою суду від 15.01.2019 року у відповідача - приватного нотаріуса Щелкова Д.М. копії реєстраційної справи сформованої на підставі посвідченого ним договору купівлі-продажу нежилих приміщень по [ADDRESS] від 22.06.2016 року №483 укладеного між ТзОВ «Кей-Колект» та ТзОВ «Сентоза Істейт» судом встановлено наявність копій Свідоцтв від 25.03.2016 року зареєстровані в реєстрі за №1535, №1536 якими приватний нотаріус Юніна А.А. посвідчила, що 25.01.2016 року нею було передано [PERSON] заяви про вимоги ТзОВ «Кей-Колект» про усунення порушення (том 2, а.с. 33-36). При цьому у реєстраційній справі відсутні будь-які докази того, що ТзОВ «Кей-Колект» було виконано вимоги ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме обов`язок іпотекодержателя за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця про свій намір укласти договір купівлі-продажу. Крім того суд звертає увагу на те, що із витребуваних ухвалою суду із Київського державного нотаріального архіву копії документів на підставі яких було видано приватним нотаріусом Юніною А.А. Свідоцтва №1535 та №1536 від 25.03.2016 року, встановлено, що у них відсутні копії заяв-вимог ТзОВ «Кей-Колект» адресовані [PERSON] та наявні копії рекомендованих повідомлень про начебто отримання [PERSON] зазначених вимог, однак зазначені повідомлення адресовані іншій особі за адресою відмінною від місця проживання позивачки (том 2, а.с. 221-251). Згідно ч.1 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином встановлені в ході судового розгляду обставини справи підтверджені дослідженими та проаналізованими судом доказами спростовують доводи відповідачів викладені у їх відзивах на позовну заяву. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М. не мав законних підстав приймати рішення, щодо реєстрації права власності за ТзОВ «Сентоза Істейт» на спірні приміщення по [ADDRESS] , оскільки не було витримано вимог ст.35, 36 та 38 Закону України «Про іпотеку», а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до положеннь ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд вважає, що з ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ТзОВ «СЕНТОЗА ІСТЕЙТ» слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп. у рівних частках по 469 грн. 86 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved