Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

19.09.2019 року за до Баришівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] просять суд Стягнути із ТОВ «Баришівська зернова компанія» та виплатити їм вартість майнових паїв та частково прибуток від використання обігових коштів в мінімальному розмірі - 10% за весь період їх використання. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Содоль А.М. не з`явились, в заяві наданій суду, представник позивачів просить суд розглянути справу в їх відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідач адвокат Коваль Л.М. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановлений законом спосіб. До суду надійшла заява представника про розгляд справи в її відсутність, позов не визнає в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позов. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є членами спілки громадян-співвласників майна колективного сільськогосподарського підприємства «Україна». Відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що були видані позивачам Чутівською сільською радою Оржицького району Полтавської області у 2001 році, вони є співвласниками майна пайового фонду колишнього КСП, яке станом на дату видачі зазначених свідоцтв було розпайоване, а тому належало на праві спільної часткової власності всім особам, які набули такого права. У зв`язку з тим, що розпайоване майно КСП «Україна» перейшло у спільну часткову власність членів спілки, тому до правонаступника КСП «Україна» - СТОВ «Україна» право власності на майно пайового фонду КСП «Україна» не перейшло. Позивачами не надано жодного доказу який би спростував це твердження (актів приймання передачі, прийняття на зберігання чи оренди майна). У 2018 році ТОВ «Баришівська зернова компанія» на законних підставах стало співвласником майна пайового фонду КСП «Україна», оскільки придбало за договорами купівлі-продажу майнові сертифікати на загальну суму 3 140 543,25 грн. (75,13% від загальної вартості майна). 21.05.2019 року відбулися збори співвласників майна реорганізованого КСП «Україна», в яких брали участь і позивачі, як співвласники майна. П`ятим питанням порядку денного зборів було розглянуто та задоволено заяву ТОВ «Баришівська зернова компанія» про вихід зі складу учасників/членів спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Україна» з виділенням частки майна в натурі. Відповідно до переліку майна, що було виділено ТОВ «Баришівська зернова компанія» у зв`язку з виходом зі складу співвласників, то товариство відповідно до затвердженої структури паю отримало майно в натурі на суму 1 910 156,00 грн. замість 3 140 543,25 грн., а також товариству було передано в строкову оренду майно пайового фонду: 12 одиниць на суму 309 072,00 грн. На підтвердження даного представником відповідача надано копію протоколу зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Україна» від 21.05.2019 року (а.с.71-74). Таким чином відповідач ТОВ «Баришівська зернова компанія» станом на 21.05.2019 року, хоч і було правонаступником СТОВ «Україна», яке було реорганізовано шляхом приєднання до ТОВ «Баришівська зернова компанія», проте з наведених вище підстав майно пайового фонду до останнього не перейшло, а також не передавалося в користування. Крім того відповідач був таким самим членом спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Україна» як і позивачі, та при виході з спілки отримав лише свою долю майна в спілці. Частиною 1 ст. 4 ЦП К України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 9 ч. ч. 2, 3 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в інший, за згодою сторін, формі. Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положення статті 321 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пунктом 9 Наказу Міністерства аграрної політики України № 97 від 09.04.2001 року "Про затвердження Рекомендацій щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності" кожен із співвласників має право продати свою частку майна, яка знаходиться у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі-продажу майнового паю. Пунктом 14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою КМ України від 28 лютого 2001 року №177, свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду. Виходячи із вартості пайового фонду, його структури та суми індивідуального майнового паю власника, Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки визначається конкретне майно для виділення у натурі окремій особі (групі осіб) за домовленістю сторін. Підставою для виділення майнових паїв у натурі окремим особам є заяви власників майнових паїв про виділення їм майна в натурі. Комісія розглядає ці заяви і готує проект відповідного рішення для розгляду зборами співвласників. Збори співвласників розглядають заяви, проекти рішень Комісії, переліки майна, які запропоновані для виділення у натурі в рахунок майнових паїв, і приймають відповідні рішення, які оформляються протоколом зборів співвласників. За приписами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що відповідач отримав від спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Україна» крім своєї частини, і частину майна яка належить позивачам, та чому даний позов був пред`явлений до ТОВ «Баришівська зернова компанія», а не до спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Україна». Позивачі та їх представник своєчасно отримали відзив відповідача, в якому дана позиція була висловлена та аргументована, проте жодних заяв про залучення до участі в справі співвідповідача чи заміну неналежного відповідача , до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. До суду надійшло клопотання уповноваженого представника позивачів про розгляд справи у відсутність представника позивачів та позивачів. Заявляючи у відповідності до вимог ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи за її відсутності особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. За вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом письмових доказів переконують суд про відсутність обставин, за яких даний позов підлягав би до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed