Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

20.12.2018 адвокат [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімум на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову; а також на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімум на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину. На даний момент [PERSON], [INFO], якому виповнилось 18 років, продовжує навчатись в ВПУ-19. З часу присудження аліментів, які були визначені у твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилась вартість життя. У звязку з чим, 400 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. Адвокат позивач подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання вимог. Відповідач та його представник [PERSON] у вступному слові позов визнали частково, пояснивши, що відповідач не відмовляється від утримання своїх дітей, однак не має можливості сплачувати аліменти у запропонованому позивачкою розмірі, оскільки не працює, здійснює догляд за батьком, інвалідом І групи. Суд, вислухавши вступне слово сторін, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити частково. Вимогами ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком для [PERSON], [INFO], та для [PERSON], [INFO], а позивач [PERSON] - матірю. За виконавчим листом №2-3471/2010, виданим 19.11.2010 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області здійснювалось виконавче провадження ВП №35517188 про стягнення з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON] -[INFO] в розмірі 400 грн. на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26.10.2010. З довідки №773 від 27.11.2018, виданої Вищим професійним училищем №19, м. Дрогобича вбачається, що [PERSON] навчається в ВПУ №19 м. Дрогобича з 01.09.2016 по 31.05.2019 на неповному державному забезпечені. Форма навчання денна. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Вимогами ст. 199 СК України зазначено, що якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальну допомогу, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2\~статті 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивача, що з моменту винесення судового рішення неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зміни в потребах дитини, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини та змінилось матеріальне становище платника аліментів. Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік"\~встановлено розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При зміні розміру аліментів суд враховує положення\~ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матірю, так і батьком. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів для неповнолітньої дитини (доньки [PERSON]), суд враховує матеріальне становище позивача, яка проживає разом з дітьми, повністю займається їх вихованням і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає їх в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до її повноліття. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати. Що стосується сина [PERSON], то суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 10, статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Докази, на які посилається позивач та його представник, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. За таких обставин, позов в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved