Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

15 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державної нотаріальної контори м. Южноукраїнська Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] помер її чоловік - [PERSON], [INFO]. У шестимісячний строк вона звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Южноукраїнської державної нотаріальної контори, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку кімнати розташованої за адресою: [ADDRESS], їй не видалось можливим, оскільки [PERSON] не зареєстрував своє право власності на 1/3 частку спірної кімнати. На підставі ч.3 ст.1268 ЦК України позивач прийняла спадщину, але не має можливості набути її в порядку передбаченому ст.1298 ЦК України, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом. Згодом позивач надала уточнену позовну заяву, в якій просила суд визнати за нею право власності на 1/6 частку та за її донькою - [PERSON] на 1/6 частку у кімнаті [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про дату та час розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином та своєчасно. До суду надійшла заява від відповідача, в якій просили справу розглядати за відсутності їх представника (а.с.28). Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб позивач [PERSON] та померлий [PERSON] зареєстрували шлюб 27 квітня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №62 (а.с.33). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 344 від 09.10.2012 року її батьком є [PERSON] (а.с.34). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Іванівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, за актовим записом № 3 від 21.01.2014 року (а.с.5). Як вбачається з заяви за № 77 від 18.02.2014 р., після смерті [PERSON], померлого [INFO] була заведена спадкова справа № 22/2014, спадщину прийняла дружина померлого - [PERSON] (а.с.29). Спадкоємці [PERSON] та [PERSON], які є батьками померлого [PERSON] своїми заявами від 20.02.2014 року відмовились від прийняття спадщини (а.с.31 зворот, 32). Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9,10) та з технічного паспорту (а.с.12-13) [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частці кожній у кімнаті [ADDRESS], загальною площею 17,77 кв.м. та житловою площею 12,6 кв.м. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вбачається, що на підставі рішення міської ради "Про приватизацію житла" померлому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності кожному по 1/3 частки кімнати [ADDRESS] (а.с.11). Підставою для звернення позивача з позовом про визнання права власності на 1/6 частки квартири в порядку спадкування за законом, стало відсутність у неї документів, які підтверджують право власності померлого на кімнату [ADDRESS], оскільки останній за життя не зареєстрував право власності на спірну кімнату. Враховуючи вказані докази, слід прийти до висновку, що позивач у справі, а також її малолітня донька [PERSON], 2012 року народження є спадкоємцями після померлого [PERSON]. [INFO], який помер [INFO], та які повинні успадковувати спадкове майно на рівні спадкоємців першої черги. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Згідно із ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності за нею та її донькою [PERSON] кожній по 1/6 частки кімнати [ADDRESS] в порядку спадкування за законом є законними та обґрунтованими.

Outcome: approved