Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила постановити рішення про надання дозволу на реєстрацію місця проживання її малолітного сина, [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної вимоги позивач вказала, що відповідач не надає в добровільному порядку такої згоди про реєстрацію місця проживання дитини, у зв`язку з чим остання позбавлена можливості зробити це самостійно. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача надійшла заява, якою остання просила розгляд справи проводити без її участі позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Представник третьої особи, управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, подав до суду лист, яким просив розгляд справи проводити без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 21.04.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 455. Від даного шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16, 18). Діти разом з позивачем проживають у квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності позивачу та її сестрі - [PERSON] (а.с.11-12). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.02.2015 року по справі №295/1749/15-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10.09.2018 року шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем - розірвано (а.с. 15). Незважаючи на розірвання шлюбу, позивач та відповідач продовжували підтримувати стосунки, в результаті чого [INFO] позивач народила сина - [PERSON] (а.с. 17). Всі троє дітей проживають разом з позивачем у вищезгадуваній квартирі, що підтверджується довідкою ПП "Крошня - ВЖРЕП №4" від 2.08.2019 року №1327 (а.с. 13). Відповідач категорично відмовляється надати письмову згоду на реєстрацію сина [PERSON] . Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Частиною четвертої статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч.1 cт.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до cт.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 № 207 також передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не надала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації /зняття з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику (п.11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207). Позивач зверталась до управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради з письмовою заявою щодо реєстрації місця проживання малолітньої дитини за адресою матері ( [ADDRESS] ), однак їй було відмовлено у здійсненні реєстраційної дії у зв`язку з тим, що відсутня згода батька дитини (а.с. 20). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає в добровільному порядку дозволу на реєстрацію сина - [PERSON] з позивачем, з метою захисту прав дитини, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим, доведеним позивачем, а відтак таким, що підлягає до задоволення. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 768, 40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved