Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

10 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.02.2008 з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Розмір аліментів, які стягуються з нього складає значну суму його доходу, що ставить його у скрутне матеріальне положення. Відтак, позивач просить встановити мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] та здійснити перерахунок заборгованості за період з 01.04.2019 по 01.12.2019. Ухвалою суду від 15.12.2020 відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 01.02.2021 надійшов відзив на позов /а.с. 35 - 42/ в якому відповідач проти задоволення позову заперечує в повному обсязі посилаючись на недоведеність обставин, що зумовлюють зменшення розміру аліментів, а також на наявність заборгованості позивача зі сплати аліментів. 17.02.2021 позивачем надано відповідь на відзив /49 - 50/ в якому позивач заперечує проти доводів, викладених у відзиві, вказує, що він приймає активну участь у вихованні та утриманні дитини ( [PERSON] ) та наполягає на задоволенні його позовних вимог. 24.03.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій зокрема, позивач просить зменшити розмір стягуваних аліментів визначений виконавчим листом № 2-538/2008 від 29.02.2008, який виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області та стягувати на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позов з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила. Доводи, висловлені представниками сторін, тотожні аргументам, викладених в заявах по суті справи. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити враховуючи таке. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] є донькою сторін у даній справі. Дану обставину визнають самі сторони, не заперечувалась представниками сторін та підтверджується, зокрема, змістом довідки від 17.09.2020 /а.с. 42/, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів /а.с. 41/. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 29.02.2008 було видано виконавчий лист № 2-538/2008 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.10.2006 та до досягнення дитиною повноліття. Для доведення обставин, що зумовлюють зменшення розміру аліментів, що стягуються за вищевказаним виконавчим листом позивачем надано: 1) виписку за картковим рахунком № [NUMBER] відкритого в АТ "Альфа-Банк" за період з 01.01.2018 по 10.08.2020, 2) свідоцтво про народження сина - [PERSON] ( [INFO] ), 3) копію свідоцтва про шлюб, укладений 26.04.2014. З позовом [PERSON] звернувся до суду 10.11.2020. Позивач не надав суду доказів щодо місця його роботи, отримуваної заробітної плати, а у випадку звільнення - чи перебуває він на обліку в центрі зайнятості як безробітний. Позивач не надав довідок про розмір та джерела доходів з Державної фіскальної служби України за 2019, 2020 роки, а тому неможливо оцінити динаміку зміни його доходів. Позивач не обгрунтував, яким саме чином укладення ним шлюбу у 2014 році та народження сина у 2018 році вплинули на його здатність сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , що змусило його звернутись з позовом до суду у листопаді 2020 року (тобто, між обставинами, на які посилається позивач як на підставу для зменшення аліментів та зверненням до суду має місце значний часовий розрив). Щодо наданої виписки за картковим рахунком № [NUMBER] суд звертає увагу, по-перше, що даний документ вказує на рух коштів лише по одному рахунку та в одному банку, натомість кількість таких рахунків та банківських установ, де вони можуть бути відкриті, діюче законодавство не обмежує. По-друге, дана інформація не є актуальною на час розгляду справи та вирішення спору. Крім того, з даної виписки вбачається, що позивач отримував за період з 01.01.2018 по 10.08.2020 (період за який сформовано виписку) кошти в сумі 167284 грн. 45 коп., однак частину отриманих коштів не перераховував як аліменти на утримання [PERSON] . Принаймні в розділі виписки "деталі операції" такий вид платежу відсутній. Натомість, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що позивач станом на 01.12.2019 мав заборгованість зі сплати аліментів в сумі 74436 грн. 70 коп. та з часом сума заборгованості лише зросла та станом на 01.10.2020 становила 86644 грн. 70 коп. Отже, викладене в позові твердження позивача відносно того, що він приймає активну участь в утриманні дитини не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав для збирання доказів, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 7 ст. 81 ЦПК України) суд не вбачає. Вищевикладене в своїй сукупності свідчить про недоведеність та необгрунтованість вимог позивача щодо необхідності зменшення розміру аліментів, що має наслідком відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed