Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) в особі представника адвоката Богданчук Олександри Володимирівни, звернулася до суду із позовом до Мар`янівської сільської ради (далі - відповідач), вказавши третіми особами [PERSON] , [PERSON] , в якому вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,9999 га з кадастровим номером 3222784500:02:008:0066 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області. Розпорядженням Макарівської РДА від 26.09.2007 року №3602 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в межах Мар`янівської сільської ради. Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» 28.03.2017 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі якої здійснена реєстрація в державному земельному кадастрі про земельну ділянку з кадастровим номером 3222784500:02:008:0066. Однак за життя [PERSON] завершити процедуру оформлення права власності не встиг. Позивач належить до спадкоємців першої черги за законом та спадщину після смерті чоловіка прийняла. Діти померлого, [PERSON] , [PERSON] , у визначений законом строк відмовились від прийняття спадщини після смерті батька. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, ні за законом/заповітом не має. Нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на згадану земельну ділянку, оскільки спадкодавець, за життя не зареєстрував права власності на неї та інформація про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказану земельну ділянку відсутня. То ж, позивач, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1269-1270, 1272 ЦК України та абзац 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України, просила суд визнати за нею право на завершення приватизації та отримання у власність земельної ділянки площею 0,9999 га з кадастровим номером 3222784500:02:008:0066 для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08.01.2020 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи №34/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи. У підготовче судове засідання позивач не прибула, згідно письмового клопотання в позовній заяві в особі представника адвоката Богданчук О.В., просила слухати справу у її відсутності. Треті особи, згідно поданої письмової заяви просили слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідач у своєму письмову відзиві на позовну заяву просив слухати справу у відсутності свого представника, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] від 14.11.2017 року (а.с. 13), свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.09.1989 року (а.с. 14). Як вбачається з довідки Мар`янівської сільськи ради №02-29/730 від 04.12.2019 року, [PERSON] з 24.01.1990 року по день своєї смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті проживали та були зареєстровані: його дружина - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею площею 0,9999 га з кадастровим номером 3222784500:02:008:0066 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області. Розпорядженням Макарівської РДА від 26.09.2007 року №3602 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в межах Мар`янівської сільської ради. Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» у 2017 році була розроблена технічна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі якої здійснена реєстрація в державному земельному кадастрі про земельну ділянку з кадастровим номером 3222784500:02:008:0066. Однак за життя [PERSON] завершити процедуру оформлення права власності на вказану земельну ділянку не встиг (а.с. 18-21, 22-57). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №34/2018 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, позивач, [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину у встановлений строк прийняла та на частину спадкового майна, а саме на ј частки у праві власності на житловий будинок за [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2500 га, земельну ділянку площею 0,0568 га та земельну ділянку площею 0,0343 га, отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 91-92). Вказані свідоцтва видані з урахуванням 1/3 частки від якої відмовився син спадкодавця - [PERSON] та 1/3 частки від якої відмовився син спадкодавця - [PERSON] (а.с. 73-зворот, 74). Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, що підтверджуються довідкою Мар`янівської сільської ради №02-29/730 від 04.12.2019 року (а.с. 17), матеріалами спадкової справи №34/2018 (а.с. 71-94). Нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку площею, 0,9999 га через відсутність інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на неї, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2116/02-31 від 03.12.2019 року (а.с. 58). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України, установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що розпорядженням Макарівської РДА від 26.09.2007 року №3602 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в межах Мар`янівської сільської ради. Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» у 2017 році була розроблена технічна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9999 га. Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3222784800:00:001:0067. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, ні за законом/заповітом не має, спадщину прийняла, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,9999 га, оскільки спадкодавець за життя розпочавши процес приватизації зазначенні земельної ділянки не встиг зареєструвати свої право власності на неї, а тому до спадкоємця в порядку спадкування переходить право на завершення процесу приватизації, а не права власності на земельну ділянку, тож позовні вимоги [PERSON] , про визнання за нею права на завершення приватизації та отримання у власність земельної ділянки площею 0,9999 га з кадастровим номером 3222784500:02:008:0066 для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка підлягають задоволенню. Судові витрати за клопотанням позивача з відповідача не стягуються. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved