Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

12 лютого 2019 року позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , про визнання права власності на частку земельної ділянки за законом, просить суд: визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] померлому 18 липня 2018 року [PERSON] . Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його брат спадкодавець [PERSON] . Після смерті брата відкрилася спадщина у вигляді: - частини земельної ділянки, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому\~ на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що вищевказана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності трьом співвласникам, а саме: позивачу гр. [PERSON] , його сестрі гр. [PERSON] та померлому братові гр. [PERSON] У державному акті про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] частки співвласників не вказані та не визначені. Оскільки він є єдиним спадкоємцем всього майна [PERSON] , то на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом він отримав у спадщину належну його братові [PERSON] , що помер [INFO] частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташована на вищевказаній земельній ділянці. Проте, постановою № 119/02-14 від 21.01.2019 року державний нотаріус Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, що належала [PERSON] у зв`язку з тим, що вона не виділена /не визначена частка спадкодавця у спільному майні/. На підставі вищевказаних обставин він і звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, 13.03.2019 року від представника Білгород-Дністровської міської ради надійшов письмовий відзив, у якому відповідач вказав на недоведеність обставин, викладених у позові, просив прийняти законне, обґрунтоване рішення, з урахуванням усіх істотних обставин справи, письмових доказів та надати спірним правовідносинам належну правову оцінку. Третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутність, з позовними вимогами згодна. Вивчивши матеріали справи,\~ вислухавши позивача, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . /л.с. 11/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді: - частини земельної ділянки,загальною площею 0,0597 га у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Факт належності на праві спільної сумісної власності частини вищевказаної земельної ділянки [PERSON] підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 15.06.2006 року № 23-V на ім`я [PERSON] , у якому у списку співвласників зокрема зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Також відомості про право власності на вищевказану земельну ділянку стосовно співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та сестрами, що підтверджується відповідним\~ копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] , а також копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . /л.с. 9-10, 12/ Таким чином, позивач [PERSON] має право на спадкування до майна після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . У відповідності до листа №33 від 10.01.2019 року з КП «Білгород-Дністровське БТІ», станом на 31.12.2012 року власниками житлового будинку [ADDRESS] були в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /дошлюбне прізвище Бевза/ на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.03.2000 року, яке було зареєстроване Білгород-Дністровський міжміським бюро технічної інвентаризації 24.03.2000 року за реєстровим № 4717 в книзі № 36. /л.с. 22/ 21.01.2019 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Садановим О.В. видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] усіма надвірними спорудами [ADDRESS] на земельній ділянці. /л.с. 23-24/ Позивач своє право власності на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] усіма надвірними [ADDRESS] , що перейшла до нього у порядку спадкування за законом, згідно свідоцтва про право на спадщину серії та номер 95, виданого 21.01.2019 року, зареєстрував у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У відповідності до довідки № 132/02-14, складеної 22.01.2019 року завідувачем Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] Андрійович 12.09.2018 року подав до Першої Одеської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлого брата [PERSON] та є єдиним спадкоємцем за законом всього майна спадкодавця, хоч з чого б воно не складалось і де б не перебувало. /л.с. 20/ Проте, у зв`язку зі тим, що у нотаріальній конторі відсутня можливість оформити спадщину на частку у земельній ділянці, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0597 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала [PERSON] , оскільки неможливо встановити розмір спадкового майна, 21.01.2019 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки у праві спільної сумісної власності після брата [PERSON] , померлого [INFO] . /л.с. 14/ Оскільки відповідач у своєму відзиві від 13.03.2018 року посилався на недоведеності обставин, які б свідчили про відсутність заповіту [PERSON] та відповідно відсутність спадкоємців за заповітом на земельну ділянку, яка є предметом спору даної справи, тому задля повного та об`єктивного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи № 26/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , з якої можливо достовірно встановити, що позивач [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини № 1346, на підставі чого і була заведена спадкова справа № 26/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . У відповідності до довідки № 394, виданої КП «ЖЕО №1», [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 393 про склад сім`ї та реєстрацію, виданої КП «ЖЕО №1», [PERSON] проживав разом із своїм братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З усієї спадкової справи № 26/2019 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не вбачається наявності заповітів, а також судом не виявлено інших спадкоємців за законом чи заповітом. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять\~ усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Частиною 2 ст.373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Пленум Верховного Суду України у пункті 21 Постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Статтею 1225 ЦК України, передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності",\~ частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем ІІ черги за законом до майна померлого\~ [INFO] \~ [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті свого брата, оскільки з матеріалів спадкової справи достовірно встановлений факт того, що на момент відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем, окрім того позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від її прийняття, прийнявши до уваги також те, що частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, а позивач у визначеному законом порядку успадкував належну його братові 1/3 частину житлового будинку, розташованого на спірній земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , враховуючи і той факт, інших спадкоємців судом не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -\~ [PERSON] , про визнання права власності на частку земельної ділянки за законом та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved