Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду є те, що відповідач з моменту розірвання шлюбу між сторонами в 2016 році ухиляється від виконання свого обов"язку щодо виховання і утримання своїх синів [PERSON] та [PERSON] , не створює належних умов для їх навчання та розвитку, не спілкується з ними, чим порушує батьківські обов`язки. Станом на 31.10.2019 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 19615,52 грн. Позивач [PERSON] просить винести рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх синів. [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити і позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його синів. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач по справі [PERSON] до суду не прибув, повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було опубліковане 28.05.2020 року. Відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим до дату, час і місце розгляду справи. Служба у справах дітей Красноградської РДА до суду не прибула, направила до суду клопотання про слухання справи за відсутності повноважного представника Служби у справах дітей, позовну заяву [PERSON] підтримують. Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Відповідач проживає окремо від дітей, не спілкується з ними, не займається їх вихованням та матеріально не забезпечує. До органів опіки з питання порушення своїх прав як батька відповідач не звертався. Згідно Висновку органу опіки та піклування Красноградської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 25.05.2020 року, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Станом на 31.10.2019 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 19615,52 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості Краноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.11.2019 року. З довідки Красноградської міської ради №4910 від 19.11.2019 р. вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] разом з мамою [PERSON] та сестрою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції й обґрунтувань. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню синів [PERSON] та [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Діти перебувають на утриманні матері [PERSON] , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, оскільки [PERSON] ухвалою від 13.12.2019 року було звільнено від їх сплати.

Outcome: approved