Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.03.2015 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,3800 га, належна на підставі державного акту серії ЯМ № 689896 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт посвідчений секретарем Бригинцівської сільської ради 14.11.2014 за № 40, яким земельну ділянку площею 0,3800 га, належну на підставі державного акту серії ЯМ № 689896 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства заповіла [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву за підписом сільського голови Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про проведення судових засідань за відсутності відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги позивача підтримує. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 19.03.2015 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 251853, видане виконавчим комітетом Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, 19.03.2015) /а.с. 5/. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої земельна ділянка площею 0,3800 га, належна на підставі державного акту серії ЯМ № 689896 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Згідно копії заповіту посвідченого секретарем Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 14.11.2014 за № 40, земельну ділянку, яка належить їй згідно державного акту на право власності серії ЯМ № 689896, площею 0,3800 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Риків, вул. Лесі Українки Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області [PERSON] заповіла [PERSON] Заповіт не відмінявся та не перезаповідався /а.с. 6/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 176/2015 /а.с. 30/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 02 листопада 2012 року на імя [PERSON] на підставі рішення 12 сесії 6 скликання від 27.06.2012 Бригинцівської сільської ради, було виготовлено та видано державний акт серії ЯМ № 689896 на право власності на земельну ділянку площею 0.3800 га у межах згідно з планом, розташованої в с. Риків, вул. Лесі Українки Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с. 12/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України\~ -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 15/. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану земельну ділянку.

Outcome: approved