Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

19 квітня 2016 року законний представник [PERSON] звернулася до суду в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] з позовом про усунення від права спадкування відповідача [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] З останнім вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1993 року по 06.05.2015 рік. [INFO] у них народився син [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,52 га, яка розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його сини [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] Спадщину після смерті батька спадкоємці прийняли, щляхом подання до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. На підставі, яких в Першій Вознесенські державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 129/2015. Однак представник зазначала, що після ДТП, яка відбулася 08.11.2014 року [PERSON] до останньої хвилини життя знаходився у стані коми, перебував у безпорадному стані та потребував постійного догляду. Відповідач не піклувався та не утримував померлого, не надавав будь якої допомоги. Всім необхідним його забезпечувала вона, постійно проживала з ним, купувала необхідні ліки. Враховуючи вказані обставини законний представник [PERSON] просила усунути відповідача [PERSON] від права спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні законний представник неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, додатково пояснила, що після ДТП її чоловік [PERSON] перебував у тяжкому стані. Він проходив лікування у реанімаційному відділенні Вознесенської ЦРЛ, в хірургічному відділенні, в неврологічному відділенні, постійно знаходячись у комі. З 15.01.2015 року він перебував вдома до дня своєї смерті. Догляд за [PERSON] здійснювала вона, купувала всі необхідні ліки. Відповідач свідомо ухилявся від надання допомоги, в той час коли батько був у безпорадному стані та потребував такої допомоги. Вважала, що [PERSON] не має право на спадкування майна після смерті батька. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Пояснив, що він знав, що батько після ДТП перебував у комі у зв'язку з тяжкими тілесними ушкодженнями. Однак до нього ніхто не звертався за допомогою. Він особисто пропонував свою допомогу [PERSON], але вона відмовилася. Не навідував батька, тому що не знав, яка буде реакція у членів його сім'ї на його присутність Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 129/2015, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть - а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 9,52 га, яка розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями померлого першої черги за законом є його діти: [PERSON] [INFO] (а.с.14) та [PERSON] [INFO] (а.с.13). Спадкоємці звернулися до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. На підставі їх заяв заведена спадкова справа 129/2015. Відповідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7" Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснює, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні було встановлено, що 08.11.2014 року [PERSON] в результаті ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, в т.ч. забій головного мозку. З 10.11.2014 року по 08.01.2015 року знаходився на лікування в нейрохірургічному відділенні МОЗУ УОЗ м. Миколаєва з діагнозом забій головного мозку, перебував у край тяжкому стані, без свідомості. З 08.01.2015 року по 15.01.2015 року знаходився на лікуванні у КУ "Вознесенська центральна районна лікарня" з діагнозом багатовогнищевий забій головного мозку з ураженням стовбурових відділів, у вигляді післятравматичної енцефалопатії, стадія декомпенсації. Знаходився в тяжкому стані, без свідомості. Вказані обставини підтверджуються виписками із історії хвороби (а.с. 8,9) З 15.01.2015 року [PERSON] був виписаний додому, де і знаходився до дня своєї смерті [INFO]. Судом також встановлено, що [PERSON] був у безпорадному стані й потребував сторонньої допомоги. В цей період догляд за ним та необхідну допомогу надавала [PERSON] та члени її сім'ї. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що постійних догляд за [PERSON] здійснювала [PERSON] Відповідача [PERSON] вони жодного разу не бачили, не було його і на похованні батька. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач [PERSON] пояснив, що про смерть батька він не знав. За час хвороби батька до нього ніхто за допомогою не звертався, він особисто пропонував [PERSON] свою допомогу та підтримку, однак вона відмовилася. Вказані обставини підтвердила свідок [PERSON], яка пояснила, що бачила, як [PERSON] після ДТП біля лікарні спілкувався з [PERSON], однак коли це було та про що розмовляли їй не відомо. В свою чергу [PERSON] заперечувала факт спілкування з [PERSON], однак пояснила, що дійсно за допомогою до нього вона не зверталася. Відповідно законодавства, що регулює спадкові відносини, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Досліджені судом докази свідчать про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, оскільки він не надав суду доказів одночасного настання обставин, зазначених у ч.5 ст.1224 ЦК України. Враховуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, позовні вимоги позивача [PERSON], в інтересах якого діє законний представник [PERSON] про усунення від права на спадкування необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed