Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визначення місці проживання сина [PERSON] Уточнивши позов, зазначив, що з 30 липня 2006 року перебував у шлюбі з відповідачкою. [INFO] народився син [PERSON]. За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2010 року шлюб розірвано. Відповідно до рішення суду він щомісяця сплачує 700 грн. аліментів на утримання сина. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір'ю. Стосунків з відповідачкою майже не підтримує, за її бажанням. Чоловік відповідачки [PERSON], повністю або частково обмежує контакт з нею та сином вважаючи, що оскільки син проживає в його квартирі він сам має право вирішувати коли йому спілкуватись з сином. [PERSON] проживає разом зі чоловіком, [PERSON] в шлюбі вони мають чотирьох малолітніх дітей. Враховуючи те, що його син найстарший серед інших дітей, вітчим та мати змушують його постійно наглядати за іншими дітьми, гуляти з ними після школи, проводити весь свій вільний час, тобто свої батьківські обов'язки по догляду за власними дітьми вони перекладають на сина. Його син майже не має друзів, оскільки після переїзду та зміни шкільного закладу він повністю займається домашніми справами. Якщо [PERSON] не спроможний через свій малий вік належно виконати певне завдання по догляду за малими дітьми або інше доручення, або в разі пропуску релігійних занять у Недільній школі вітчим та мати його сварять, принижуючи його гідність та обділяючи його в певних правах, іноді доходять до фізичного примусу та виганяють із дому. Це пояснюється тим, що правила в родині затверджує сам [PERSON], а мати [PERSON] йому підпорядковується. [PERSON] позбавлений дитинства, він майже не має особистого часу для розважальних ігор зі своїми однолітками, матір з вітчимом забороняють йому гратися у дворі та часто навіть навідуватись як до його батьків, так і до її батьків відповідачки аргументуючи це тим, що все це погано впливає на дитину. Він належним чином виконує свій батьківський обов'язок, однак коли зустрічається з сином, той має неохайний вигляд, одягнутий у брудні або старі речі. Відповідачка це пояснює тим, що син сам не слідкує за своїми речами. Вважає, що відповідачці байдуже який вигляд має син, який сам повинен за собою слідкувати, готувати їсти, прати свої речі, слідкувати за власною гігієною і в цей же час виховувати інших чотирьох дітей. Вважає, що син позбавлений права в сім'ї мати особисті речі, оскільки в сім'ї відповідачки все є спільним, він не може ховати свої речі, від молодших сестер. Разом з тим, йому забороняється брати речі дорослих та брати іграшки молодших сестер без їх дозволу. Через завантаженість домашніми справами знизився рівень успішності в школі, вчителі скаржаться на запізнення, виконання або неправильне виконання домашніх завдань, неохайний вигляд, часто не має належного канцелярського приладдя для навчання - зошитів, ручки, олівців. Син, відвідує 3 рази на тиждень спортивні заняття з триатлону, секція функціонує в іншому районі міста, куди син дістається громадським транспортом самотужки в будь який час доби. Супроводжувати його відповідачка забороняє. Однією з дисциплін триатлону є заняття в басейні. У зв'язку з чим син часто переохолоджується та знаходиться у стані постійної застуди. Підтримуючи прагнення сина до фізичного розвитку, відвідування гуртків за таких умов вважає неприпустимим та таким, що шкодить його здоров'ю. Син відвідує мистецький гурток у місцевій «школі мистецтв». Заняття там йому дуже подобаються, але він змушений часто переривати ці заняття у зв'язку з вимогами відповідача та її чоловіка зайнятися вихованням молодших дітей або виконання доручення пов'язаного з роботою відповідача. Вважає ці обставини такими, що позбавляють його можливості бачитися з сином за необхідності та повністю позбавляють права впливати на прийняття рішень щодо розвитку сина, з метою забезпечення його всебічного розвитку. Коли зустрічі з сином завершуються, той часто має пригнічений стан та прохає його не відводити додому, він не бажає там знаходитись, тим більше проживати, оскільки почувається зайвим, його постійно сварять без належних на це причин, не приділяють жодної уваги, він фактично не має свого дитячого кутку з письмовим столом та особистим ліжком. Те місце, де син виконує домашні завдання, як правило зайняте іншими речами. Простір для комфортного виконання шкільних завдань дуже обмежений, вважає, що цей факт був прихований, під час перевірки умов проживання сина службою у справах дітей. Але за свідченнями сина та батьків відповідача, місця для сина не вистачає. Відповідачка, займається нетрадиційною медициною та часто проводить навчання слухачів на дому. Під час цих навчань в якості піддослідного виступає син. Зокрема, вона не раз використовувала його при демонстрації встановлення п'явок на ясна, що викликає алергічну реакцію. Син по черзі проживає то з відповідачкою, то з ним, що погано впливає на почуття безпеки дитини та викликає ситуацію нестабільності. Відповідачка проживає разом з чоловіком в його квартирі, а за зареєстрованим місцем проживання мешкають її батьки. Квартира, де проживає відповідачка, належить її матері отже відповідач не має власного житла, а тому не може забезпечити нормальні умови для розвитку дитини та його навчання. Він психічно здоровий, не має наркологічних захворювань, позитивно характеризується за місцем роботи, має стабільний самостійний дохід, за рахунок якого має можливість забезпечити достойний рівень як свого життя так і дитини, має власну квартиру де у сина є власна кімната, що дає можливість в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, чого позбавлений здійснити відповідач. Він ніяким чином не збирається чинити перешкоди щодо спілкування відповідачки з сином. Відповідач належним чином не займається вихованням та доглядом за дитиною, його психічним та фізичним розвитком, оскільки вона має ще чотирьох дітей. Вважає, що спроможний надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про його розвиток, купує йому необхідні речі, має достатній дохід та належні житлово-побутові умови. Проживання з батьком відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню, він як батько, бере активну участь у вихованні сина, систематично зустрічаюсь з ним, забирає його до себе та постійно підтримує з ним зв'язок. Син скаржився, що у родині матері його ображають, б'ють, не приділяють належної уваги, що він почувається зайвим та завжди у всьому винним. Вважає, що поведінка відповідачки та свідоме нехтування батьківськими обов'язками, особлива прихильність дитини до батька дає підстави для задоволення позову, що не позбавляє матір її батьківських прав та участі у вихованні, виконанні своїх батьківських функції. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, наголошуючи на тому, що в суді його син зазначив, що на цей час нічого не бажає змінювати під примусом матері, яка створила умови почуття зради до себе з боку дитини. Відповідачка позов не визнала, проти його задоволення заперечувала, зазначивши, що створила всі умови для гармонійного розвитку дитини, не забороняє позивачеві приймати участь у вихованні сина, він має всі можливості у спілкуванні з дитиною. Дитина хворіє не часто. На цей час вона отримує допомогу на дітей, здає в оренду квартиру та її чоловік отримує заробітну плату. Зниження успішності навчання дитини пояснює переходом з молодшої до середньої школи. Вважає, що дитина ще мала, щоби обирати секції для зайняття спортом, тому вона обрала сама виходячи з кваліфікації тренера. При цьому відмовилася пояснювати чи розмовляла вона з сином про те, з ким з батьків він погоджується жити. Представники відповідачки позов не визнали та зазначили, що доводи позивача є безпідставними, дитина забезпечена всім необхідним, що підтверджується висновкам фахівців управління служб у справах дітей, факт зниження успішності в навчанні пояснили переходом до середньої школи. Факт надання допомоги матері у хатніх справах та допомоги у догляді за молодшими сестрами не є підставою до визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки це не є експлуатацією а є лише нормальними сімейними стосунками, та спілкуванням з рідними сестрами по матері, тим більше, що таку допомогу дитина надає не на шкоду зайняттям та своєму вільному часу. Дитина не має неохайного виду, просто це хлопець і в його віці не завжди слідкує за своїм виглядом поза місцем проживання. Позивачеві на чиниться перешкод у спілкуванні з сином, однак він сам створює конфліктні ситуації. Представник третьої особи Управління служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини проти задоволення позову заперечував, вважав за доцільне залишити дитину проживати разом з матір'ю. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Відповідачами заперечень на позов не надано. Згідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] народженця є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 21) Позивач зареєстрований та проживає у належній йому на праві власності двокімнатній квартирі [ADDRESS], працює в ТОВ "Астекс Трендінг" де отримує заробітну плату, позитивно характеризується за місцем роботи отримує дохід та на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, (т. 1 а.с. 20, 27, 34, 73-76) Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.10.2010 року. (т. 1 а.с. 25) На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.10.2011 року позивач сплачує аліменти на утримання малолітнього сина на користь відповідачки у розмірі 700 грн. щомісяця. (т. 1 а.с. 22). Відповідачем належних доказів на невиконання обов'язку по сплаті аліментів позивачем, як то розрахунок державного виконавця суду не надано. Надана відповідачем банківська довідка про рух коштів не підтверджує факту несплати аліментів, оскільки позивачем надано суду банківські чеки на переказ коштів. Разом з тим встановлено, що позивачка зареєстрована в кв. [ADDRESS], та фактично проживає чотирикімнатній квартирі [ADDRESS] належних на праві власності [PERSON] (. 1 а.с. 39, 121). Відповідачка [PERSON] не працює, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 4-х дітей (т.1 а.с. 100) [PERSON] з 12.01.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (.1 а.с. 120). Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що на цей час відповідачка [PERSON] не має власного житла та самостійного доходу і утримує п'ятьох дітей з отриманих аліментів на страшкого сина, щомісячної одноразової допомоги при народженні 4-х дочок та з заробітку чоловіка [PERSON], який отримує мінімальний заробіток. При цьому суд не приймає як встановлену обставину посилання представника [PERSON] про фактичну належність квартири йому, оскільки така обставина документально не підтверджена. Відповідно до висновку управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 03.02.2017 року - підстав для зміни місця проживання дитини немає. (т. 1 а.с. 94) Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов у кв. [ADDRESS] для виховання та розвитку дитини створено такі умови: [PERSON] займає окрему кімнату, яка облаштована сучасними меблями, дитячою стінкою, диваном столом для занять. Кімната забезпечена сучасними по сезону предметами особистої гігієни та іграшками. (т.1 а.с. 95) Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов у кв. [ADDRESS] для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для дитини є окрема кімната з усім необхідним для проживання розвитку та відпочинку (стіл, ліжко, шафа). [PERSON] проживає разом з [PERSON] (т.1 а.с. 96) В судовому засіданні малолітній [PERSON] пояснив, що приживає з матір'ю, відчитом та сестрами. З батьком бачиться по вихідним, але хоче частіше. Як за місцем проживання так і у батька для нього є окрема кімната. Дома миє посуд, ходить до магазину за продуктами. З вітчимом зараз нормальні відносини, раніше той його сварив, якщо не хотів помити посуд або сходити до магазину. В основному кричав. Батько теж його іноді сварив. Він знає, що у батька нова дружина, вона ставиться до нього добре. Зазначив, що любить матір та батька однаково і на цей час нічого змінювати не бажає. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 278 від 13.04.2011 року "Про встановлення фізичній особі порядку участі у вихованні дитини" встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні [PERSON] визначивши час: один вихідний та один будній день кожного тижня, половину святкових днів, один календарний місяць кожного року на час відпустки з можливістю брати дитину до себе додому. (т. 1 а.с. 24) За принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, яким керується суд при вирішенні питання щодо місця проживання дитини, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Під час вирішення спору між батьками про визначення місця проживання малолітньої дитини, необхідно всебічно й повно дослідити обставини справи та, взявши до уваги фактичний, емоційний, психологічний, матеріальний, віковий та медичний фактори, пропорційно й обґрунтовано оцінити відповідні інтереси та права кожної особи - як батьків, так і дитини, з урахуванням думки останньої, ухваливши рішення з дотриманням інтересів усіх учасників, найперше дитини. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] не має самостійного заробітку, діти від іншого шлюбу частково утримуються за рахунок держави при заробітку [PERSON] у 2016 р. 1654,65 грн. на місяць. Отже на утримання [PERSON] мати не надає жодної копійки і утримується він за рахунок аліментів батька. Аналізуючи пояснення [PERSON] суд доходить висновку, що дитина однаково відноситься до батька та матері, любить їх обох і може проживати з кожним з них без психологічної травми при зміні місця проживання. Вказані обставини не досліджувались органом опіки і піклування, як не досліджувались і вказані позивачем факти використання дитячої праці. При наявності у позивача належних умов для проживання і виховання дитини суд вважає можливим визначити місце проживання [PERSON] з батьком. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 551,20 грн. понесених витрат по сплаті судового збору

Outcome: approved