Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Староушицької селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивачка, обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої в управління та володіння спадковим майном фактично вступила вона, її донька, яка постійно проживала та була зареєстрована з померлою по [ADDRESS] . 02.07.2019 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом встановлено факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON] і вона є єдиною спадкоємицею першої черги. Після смерті матері відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) по реструктиризованій спілці селян КСП «Садова» села Рункошів Кам`янець-Подільського району, в розмірі 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, право на яке належало померлій [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай), Серії ХМ № 0276001, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів, виданого на підставі Розпорядження Кам`янець-Подільської РДА від 27.05.1997 року за №149-р, який було втрачено. Приватний нотаріус Бокуліч З.В. відмовила їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове право на земельну частку (пай), тому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті матері. Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. В.О. старости Староушицької селищної ради Г.Комар звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд встановив наступне. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої в управління та володіння спадковим майном фактично вступила її донька, позивачка по справі, яка постійно проживала та була зареєстрована з померлою по [ADDRESS] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2019 року , актовий запис № 26, копією посвідки про народження за № [NUMBER] , рішенням суду від 02.07.2019 року, яким встановлено факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлою [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном фактично вступила позивачка [PERSON] , єдина спадкоємиця першої черги, що підтверджується довідкою Староушицької селищної ради від 10.06.2019 року за № 725. Спадщина складається із права на земельну частку (пай) площею 2,00 в умовних кадастрових гектарах по реструктиризованій спілці селян КСП «Садова» , розташованої в селі Рункошів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, яке належало [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХМ № 0276001, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів, виданого на підставі Розпорядження Кам`янець-Подільської РДА від 27.05.1997 року за №149-р, який було втрачено, що підтверджується довідкою Держгеокадастру від 12.06.2019 року за № Р-285/0-0.171-278/149-19. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №57361591 від 28.08.2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , не відкривалась. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Бокуліч З.В. оформити спадщину після смерті матері їй було відмовлено, оскільки та не могла надати правовстановлюючий документ, а саме - Сертифікат, що посвідчує право на земельну частку (пай), який було втрачено, що підтверджується Листом приватного нотаріуса Бокуліч З.В. за № 158/02-31 від 13.06.2019 року, оголошенням в газеті «Ключ» від 26.07.2019 року за №30(388). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог діючого на момент відкриття спадщини, а саме ст.549 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за №720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право приватної колективної власності на землю. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку , що позивачка [PERSON] , спадкоємиця першої черги після смерті матері, має право на оформлення спадкових прав померлої, однак, в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме - Сертифіката на право на земельну частку (пай) який було втрачено, оформити його не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved