Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

15 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 квітня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 280. В обґрунтування позову вона зазначила, що від шлюбу у них 26 квітня 2012 року народилась донька [PERSON], яка проживає разом з нею. Фактичні шлюбні відносини припинені на даний час. У звязку з тим, що у них часто виникали сварки та конфлікти із-за несумісності характерів, різними поглядами на життя, відсутністю між ними взаєморозуміння і довіри, в результаті чого вони втратили один до одного почуття любові. Вже тривалий час разом з відповідачем не мешкають. Строк на примирення не потрібен. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Калінінському районному суду м. Донецька. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30 квітня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 280 (арк.с.4). Від шлюбу у них 26 квітня 2012 року народилась донька [PERSON] (арк.с.7). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть з серпня 2017 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у сумі 640 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються квитанцією (арк.с.1-2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved