Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою, де заінтересована особа приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу Гунда Анжела Михайлівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначила, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] . До смерті чоловікові [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,548 га під будівництво житлового будинку та ведення особистого господарства, що розташована в [ADDRESS] , про що свідчить Дежавний акт про право власності на земельну ділянку виданий Тячівською міською радою 20 жовтня 1998 року. У Державному акті про право власності на земелю її чоловіка записали « [PERSON] », замість « [PERSON] », як записано у свідоцтві про його смерть. На сьогодні вона не може прийняти спадщину після смерті свого чоловіка, так як є розбіжність у правовстановлюючих документах. Просить постановити рішення, яким встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , належить Державний акт про право власності на землю серії ІІІ-ЗК №014763 виданий 20 жовтня 1998 року Тячівською міською радою, зареєстрований в книзі №222, який був виданий на ім`я « [PERSON] », площею 0,548 га, під будівництва та ведення особистого господарства. В судовому засіданні зявник [PERSON] та її представник адвокат Кохман М.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили постановити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючого документу померлому [PERSON] Заінтересована особа приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу Гунда А.М. в судове засідання не з`явилася, згідно надісланої до суду заяви, просить справу розглядати у її відсутності та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06 травня 1967 року було укладено шлюб між заявницею [PERSON] , 1946 року народження та [PERSON] , 1942 року народження, що стверджується копією свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 06 травня 1967 року. З вказаного свідоцтва вбачається, що [PERSON] записаний по батькові, як « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 11 травня 2006 року стверджується, що [PERSON] , помер [INFO] . Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №014763, виданий 20 жовтня 1998 року Тячівською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №222, площею 0,548 га, з цільовим призначенням під будівництва жилих будинків та ведення особистого підсобного господарства, вбачається, що він виданий громадянину України « [PERSON] ». В наданому заявником свідоцтві про право власності на жилий будинок від 21 вересня 1991 року, виданому виконавчим комітетом Тячівської міської ради, зареєстрованого бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №13 під реєстровим номером 135, зазначено, що власниками по Ѕ частині жилого будинку в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді Тячівської міської ради Закарпатської області, №05-14/839 від 27.10.2020 року на запит адвоката Кохман М.В., вбачається, що виправлення помилки в державному акті на право власності на землю ІІІ-ЗК № 014763 від 30.10.1998 року, виданого на ім`я [PERSON] не є можливим, та рекомендовано звернутися до суду. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315\~ЦПК України, суд\~розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК Українигромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, чинним законодавством не передбачено виправлення технічних помилок у державних актах на право власності на земельну ділянку. На підставі наявних матеріалів справи та наявних копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні по батькові чоловіка заявниці [PERSON] , який помер [INFO] , і така обставина перешкоджає заявниці в оформленні спадкових прав та реалізації права на спадкування. Та обставина, що державний акт на право власності на землю належить [PERSON] ніким не оспорюється, розглядаючи вказану заяву судом не виявлено обставин, які можуть свідчити про спір про право. Таким чином, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід задовольнити, та встановити юридичний факт, про який просить заявник, оскільки спору про право не встановлено. Задовольняючи заяву про встановлення юридичних факту належності правовстановлюючих документів, суд бере до уваги те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадщини після смерті чоловіка заявниці, отже даний факт породжує юридичні наслідки для спадкоємців; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту (в тому числі щодо померлих осіб); та встановлення цього юридичного факту не пов`язується з наступним вирішення спору про право.

Outcome: approved