Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

21 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Великобагачанської районної державної адміністрації про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, що розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що після смерті її матері [PERSON], яка померла 11 вересня 2010 року, відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, серед іншого, входить земельна ділянка площею 0,6381 гектари, призначення кормові угіддя, але спадкодавець розпочавши приватизацію земельної ділянки, не завершив її приватизації та відповідних правовстановлюючих документів не виготовив, а тому позивач просить суд визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки, яке належало спадкодавцеві. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позовні вимоги задовольнити (а.с. 71). Відповідач - Великобагачанська районна державна адміністрація, надіслав до суду листа, в якому позов визнав та просив суд розглянути справу без участі представника відповідача (а.с. 72). Третя особа по справі - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, заперечень проти задоволення позовних вимог позивача не висловила (а.с. 62-64). Третя особа по справі [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти задоволення позовних вимог позивача не висловила (а.с. 65-68). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. Відповідно до розпорядження голови Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області від 17 березня 2011 року №\~90 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, а саме: площею 0,6381 гектари, призначення кормові угіддя, яка знаходяться на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 13, 14). 11 вересня 2010 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на зазначене вище спадкове майно (а.с. 10). Позивач [PERSON], є спадкоємцем за заповітом вказаного вище майна, прийняла спадщину після померлої шляхом подання заяви про прийняття спадщини, інший спадкоємець за заповітом внучка [PERSON], яка успадкувала за заповітом інше визначене в заповіті майно, яка залучена до участі у розгляді справи у якості третьої особи, не заперечувала проти того, що дане спадкове майно слід визнати за позивачкою (а.с. 28-51, 65-68). Постановою державного нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а. с. 8). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно з приписами п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Абзацом 2 п.1 розділу X "Перехідних положень" Земельного Кодексу України передбачено, що рішення про передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта (свідоцтва) про право власності на землю на ім'я спадкоємця. (пункт 1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). В справі маються достатні докази, які свідчать про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач. Оскільки спадкодавець мав право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, до спадкоємця, позивача по справі, переходить право на отримання свідоцтва про право власності на відповідну земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельну ділянку шляхом приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). З огляду на вище зазначене позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved