Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що від шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Шлюб з відповідачем розірвано 06.05.2009 року. Дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На даний час дочка навчається в школі, потребує додаткових коштів, їй важко самостійно утримувати дитину. Відповідач проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча в змозі її надавати, відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що від шлюбу у них з позивачем народилась дочка [PERSON]. Дочка проживає разом з позивачем. На даний час він не працює, жодних доходів немає, тому можливості сплачувати аліменти в сумі, яку просить позивач, немає. Інших неповнолітніх дітей або утриманців немає, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, не зареєстрований як фізична особа - підприємець. Зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є частково обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено наступне. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] позивач та відповідач розірвали шлюб 06.05.2009 року. Згідно свідоцтва про народження дитини встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], позивач є матір'ю дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст. ст. 182, 184 СК України, зокрема, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, позивач не працює. Також суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців немає, не заперечує проти утримання з нього аліментів на дитину, однак в меншому розмірі. Крім того, позивач не надала до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач отримує відповідні доходи та має можливість виплачувати аліменти в сумі, в якій просить позивач. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд має підстави для задоволення позову частково та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 03.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, позов задоволено частково, а тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial