Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

23.12.2020р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить: - постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрований 11.09.2007р. у Врадіївському районному управлінні юстиції в Миколаївській області, зроблено актовий запис за № 55 11.09.2007р.; - неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею. Ухвалою суду від 24.12.2020р. позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю останньої приписам п.п. 4, 5, 8-10, ч. 3 ст. 175 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України. 04.01.2021р. позивачка подала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, а саме: просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 11.09.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 55. Водночас 26.01.2021р., до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, позивачка подала до суду заяву, в якій відкликає позовну заяву в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання її неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалою суду 26.01.2021р. позовну заяву позивачки до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в частині вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] повернуто позивачці. Ухвалою суду від 01.02.2021р. позовна заява в частині вимоги про розірвання шлюбу прийнята до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позов обґрунтований тим, що подальше збереження шлюбу неможливе через різні характери, взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності. Відсутність взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини перестали існувати з грудня 2018р. та сторони не підтримують будь яких стосунків і проживають окремо. Від даного шлюбу є спільна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 04.02.2021р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності, оскільки не може з`явитися в судове засідання у зв`язку з віддаленістю місця роботи. Просить не надавати терміну для примирення, судовий збір стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 04.02.2021р. звернувся до суду із заявою, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності, оскільки не може з`явитися в судове засідання за сімейними обставинами. Просить не надавати терміну для примирення. Спору щодо проживання неповнолітньої дитини з позивачкою не має. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи та перевірив законність визнання відповідачем позову, судом встановлено наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2007р. сторони уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 55 та 11.09.2007р. видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного " [PERSON] " було змінено на " [PERSON] ". Від шлюбу є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 23.01.2008р.), який проживає біля позивачки. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2018р., не підтримують один одного до теперішнього часу, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту та проживають окремо. Спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини та майнового спору у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. підлягаю стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved