Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

13.08.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новосілківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що вона 24 травня 2005 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №070748 на підставі розпорядження Вознесенської міської ради від 24 січня 2005 року № 23-р, загальною площею 6,36 га в межах території Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області для ведення фермерського господарства. В 2014 році з метою переоформлення земельної ділянки вона звернулася до управління Держземагенства у Миколаївській області, так, як було виявлено помилку у Державному акті на право власності на земельну ділянку щодо кадастрового номеру, який містить не 19 - ти значний номер а 21 значний номер. Довідкою від 03.07.2014 року № 1599/5-31 було змінено кадастровий номер у зв'язку з виявленням помилки у присвоєнні кадастрового номеру земельній ділянці, що передбачено п. 157 Постанови Кабінету Міністрів № 1051 від 17.10.2012 р. « Про Порядок ведення Державного земельного кадастру» з 482208434500:01:000:0201 на номер 4822083400:01:000:0201. 18 березня 2014 року при зверненні до Реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області вона отримала відмову у державній реєстрації, оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку ЯА №070748 виданого на її ім'я допущено помилку в кадастровому номері земельної ділянки, а саме містять зайві цифри в структурному елементі кадастрового номеру. Посилаючись на те, що окрім як в судовому порядку дане питання вирішити не можливо, позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Новосілківської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що 24 травня 2005 року позивач отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №070748 на підставі розпорядження Вознесенської міської ради від 24 січня 2005 року № 23-р, загальною площею 6,36 га в межах території Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області для ведення фермерського господарства. Відповідно до довідки від 03.07.2014 року від 1599/5-31, що була видана Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області, земельній ділянці згідно Державного акту на право власності Серії Яа № 070748 від 24.05.2005 року було змінено кадастровий номер з № 482208434500:01:000:0201 на № 4822083400:01:000:0201. Відповідно до п.4.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання Державних актів на право власності на земельні ділянки, яка втратила чинність 23.08.2013 року, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку державного акту та у самому державному акті не допускалося, а саме не передбачалося внесення виправлень в бланки суворого зразку. В зв'язку з набуттям чинності ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та з 01.01.2013 року ЗУ "Про державний земельний кадастр" відповідно до нього, державні акти на право приватної власності на землю вже не видаються. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 11697182 від 18 березня 2014 року позивачці було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки у державному акті на право власності на земельну ділянку ЯА №070748 виданого на моє ім'я допущено помилку в кадастровому номері земельної ділянки, а саме містять зайві цифри в структурному елементі кадастрового номеру. Відповідно до Тимчасового Порядку присвоєння кадастровий номер земельній ділянці затвердженого Постановою КМУ № 749 від 18.08.2010 року кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів, де КОАТУУ - десятизначний код згідно з Класифікатором об'єктів адміністративного - територіального устрою України ДК 014-96, останніми двома цифрами якого є нулі; НКЗ - двозначний номер кадастрової зони; НКК - тризначний номер кадастрового кварталу в межах кадастрової зони; НДЗ - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи, або, в даному випадку, змінами в законодавстві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом даної норми права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Метою використання даного позову є усунення невизначеності відносин власності щодо індивідуально-визначеного майна, власником якого є позивач, або отримання документа, що засвідчує його право власності та був раніше ним втрачений. Умовою задоволення такого позову є наявність у позивача доказів, що підтверджують його право власності на майно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, а саме визнання за ним права власності на земельну ділянку є вірним і може бути застосований судом.

Outcome: approved