Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не проявляє батьківського піклування щодо свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], не цікавиться його життям, навчанням та станом здоров'я, не надає ніякої матеріальної допомоги, самоусунувся від будь-якого спілкування з сином, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого неповнолітнього сина, а тому просить суд позбавити його батьківських прав, так як це буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просить суд їх задовольнити, оскільки, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини - сина [PERSON], [INFO], не піклується про його фізичний і духовний розвиток, про що свідчить поведінка відповідача по відношенню до дитини. При цьому пояснила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Так як [PERSON] зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, то вона припинила з ним спільне проживання і їхній шлюб було розірвано в 2010 році. Наразі вони з відповідачем разом не проживають, дитина з батьком не спілкується, оскільки, останній не цікавиться життям свого сина. Окрім того, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні сина [PERSON], оскільки, неодноразово заявляв про це і засвідчив дану відмову від своїх батьківських прав нотаріально. Всі обставини в сукупності свідчать, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому позивачка наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить направлення судових повісток за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, надав суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник органу опіки і піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Заслухавши пояснення позивачки, думку прокурора, який вступив до розгляду даної справи у відповідності до положень ст.45 ЦПК України і вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], дослідивши висновок органу опіки і піклування та матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Дарницького РУЮ м.Києва 14.05.2005 року. Відповідно до ст.ст.11 - 12 ЗУ „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Згідно положень ст.14 ЗУ „Про охорону дитинства", діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 „Конвенції про права дитини", батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 3 „Конвенції про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 даної статті як підставу позбавлення батьківських прав встановлено і ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як на обставину, яка свідчить про ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини, позивачка посилається на те, що за період з 2012 року відповідач дитину не провідував, не цікавився її життям, навчанням, здоров'ям, не надавав жодної матеріальної допомоги, що не заперечується ним самим, виходячи з письмових пояснень, які маються в матеріалах справи та нотаріально засвідченої заяви про відмову від своїх батьківських прав відносно сина. Відповідно до ст.19 СК України орган опіки та піклування повинен надати суду письмовий висновок щодо можливості позбавлення одного з батьків батьківських прав. Згідно висновку № 101-4654/03 від 17.06.2013 року, орган опіки і піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], оскільки [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов»язків щодо сина, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про стан її здоров»я. Аналізуючи всі зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON], а тому є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved