Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

20.03.2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № [NUMBER] площею 1,9661 га, кадастровий номер 3525582500:02:000:0873 в межах згідно плану, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області та на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №332424 належала [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позовних вимог зазначив, він проживав з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21.10.1995 року. [INFO] [PERSON] померла. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №332424 їй належала земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,9661 га, кадастровий номер 3525582500:02:000:0873 в межах згідно плану, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Після смерті дружини позивач являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги. При зверненні до нотаріуса з питання прийняття вказаної спадщини, він отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про належність вказаної земельної ділянки спадкодавцеві. Позивач у судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному розмірі. Представник Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області у судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не має, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). На праві приватної власності, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №332424 їй належала земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,9661 га, кадастровий номер 3525582500:02:000:0873 в межах згідно плану, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області (а.с.10). Позивач [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною до дня її смерті, а тому, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. У зв"язку із відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач не має можливості, про що свідчить відмова нотаріуса від 12.02.2020 року (а.с.13). Приймаючи рішення, суд керується наступним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved