Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

18.04.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області, Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про стягнення не нарахованих належних доплат за окремі види педагогічної діяльності, за одну тарифну тижневу годину педагогічного навантаження з образотворчого мистецтва, надбавки за престижність в розмірі 20%, індексації заробітної плати, як складових частин заробітної плати вчителя загальноосвітнього закладу; захист трудового права на належні доплати за окремі види педагогічної діяльності, на 20 % надбавку за престижність праці, на індексацію заробітної плати, захист права на отримання справедливого й належного пенсійного забезпечення, стягнення моральної шкоди з ціною позову в сумі 115218,69 грн. В позові позивач посилався на те, що з 09.07.1987 року він працює вчителем трудового навчання та майстра виробничого навчання в Воздвижівській ЗОШ I-III ступенів, наказом №14 від 09.04.2009 року йому встановлено кваліфікаційну категорію «спеціаліст першої категорії», оклад за 11 розрядом єдиної тарифікаційної сітки для працівників бюджетних установ та підтверджено наказом №40 від 31.03.2014 року, 28.09.2001 року рішенням голови Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області №309 Воздвижівська ЗОШ I-III ступенів передавалась у комунальну власність Воздвижівській сільській раді Гуляйпільського району Запорізької області і перебувала у комунальній власності до 04.01.2011 року, районний відділ освіти Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області є головним розпорядником бюджетних коштів, відповідно до ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя становить 18 годин на тиждень та включає також інші види педагогічної діяльності як класне керівництво 20-25 % до тарифної сітки, завідування майстернями 15-20 % від тарифної сітки, навчальними кабінетами 10-15 %, на які він має законне право відповідно до Наказу МОН України від 15.04.1993 року №102 Про затвердження Інструкції «Про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти» зі змінами, розміри та порядок встановлення доплат за інші види педагогічної діяльності встановлюються Постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2004 року №1096 «Про встановлення розміру доплати за окремі види педагогічної діяльності» та Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року №643 «Про затвердження розмірів підвищення посадових окладів та додаткової оплати за окремі види педагогічної діяльності», вважав, що він має право на виплату 20 % надбавки за престижність, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року з 01.09.2011 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.06.2012 року №526 роботодавець зобов`язаний провадити індексацію заробітної плати у встановленому законом порядку, посилався на ст.55 Бюджетного Кодексу України та ст.57 Закону України «Про освіту», проте роботодавці порушували його права та не нараховували та не здійснювали виплату за окремі види педагогічної діяльності: так з 01.05.2005 року по день подання позову до суду: до 2016 року йому не була нарахована та виплачена доплата за завідування кабінетом трудового навчання і обслуговуючої праці, за завідування кімнатою зберігання зброї за період з 01.01.2005 року по 04.01.2011 року Воздвижівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області з урахуванням індексу споживчих цін 38700,61 грн., Воздвижівською ЗОШ I-III ступенів не нараховано та не виплачено належну 20 % надбавку за престижність за період з 01.09.2014 року по 01.09.2015 року та з 01.02.2016 року по 30.04.2016 року, індексацію заробітної плати за період січня по листопад 2015 року, доплати за окремі види педагогічної діяльності за період з 04.01.2011 року по день подання позову з урахуванням індексації споживчих цін в сумі 56518,08 грн., прохав стягнути на його користь з відповідача: Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області ненараховану та не виплачену за окремі види педагогічної діяльності: з 01.05.2005 року по день подання позову до суду: до 2016 року доплати за завідування кабінетом трудового навчання і обслуговуючої праці, за завідування кімнатою зберігання зброї за період з 01.01.2005 року по 04.01.2011 року з урахуванням індексу споживчих цін 38700,61 грн., з відповідача: Воздвижівської ЗОШ I-III ступенів ненараховану та невиплачену належну 20 % надбавку за престижність за період з 01.09.2014 року по 01.09.2015 року та з 01.02.2016 року по 30.04.2016 року, індексацію заробітної плати за період січня по листопад 2015 року, доплати за окремі види педагогічної діяльності за період з 04.01.2011 року по день подання позову з урахуванням індексації споживчих цін в сумі 56518,08 грн., зобов`язати відповідачів провести бухгалтерією з донарахуванням належних доплат до складової заробітної плати помісячно за період з 01.01.2005 року по час винесення рішення суду з наступним наданням коригуючих звітів форми ОК-5 до державної фіскальної служби України, які надходять до системи персоніфікованого обліку пенсійного фонду України, стягнути на його користь з посадової особи відділу освіти моральну шкоду в сумі 20000 грн. 23.03.2016 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області уточнена позовна заява з ціною позову 119148,33 грн. прийнята до провадження. 05.05.2016 року до суду звернувся представник Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області сільський голова Кравченко О.І. з запереченнями на позов, в чому посилався на те, що з 1997 року військовий кабінет Воздвижівської ЗОШ та кімната для зберігання зброї ліквідовані, кабінет трудового навчання не має належного оснащення та не відповідає вимогам Положення про навчальний кабінет загальноосвітнього навчального закладу, позивач не призначався відповідним наказом завідуючим військовим кабінетом та відповідальним за кімнату для зберігання зброї, кабінетом трудового навчання. 05.05.2016 року до суду звернувся представник відповідача Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ I-III ступенів» Стасик О.А., в якому прохав відмовити в задоволенні позову посилаючись на ст.98 КЗпП, ст.57 Закону України «Про освіту», ст.13 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 48, 51 Бюджетного Кодексу, а також на те, що виплати провадились в межах фонду оплати праці, в частині стягнення моральної шкоди вважав, що позивач не надав доказів порушення його трудових прав. 23.06.2016 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області уточнена позовна заява прийнята до провадження і призначена до розгляду на 13.07.2016 року. 06.03.2017 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог до Відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області, Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про стягнення не нарахованих належних доплат за окремі види педагогічної діяльності, за одну тарифну тижневу годину педагогічного навантаження з образотворчого мистецтва, надбавки за престижність в розмірі 20%, індексації заробітної плати, як складових частин заробітної плати вчителя загальноосвітнього закладу; захист трудового права на належні доплати за окремі види педагогічної діяльності, на 20 % надбавку за престижність праці, на індексацію заробітної плати, захист права на отримання справедливого й належного пенсійного забезпечення, стягнення моральної шкоди з ціною позову на суму 175520,70 грн. прийнято до свого провадження і призначено до судового розгляду. 10.10.2017 року до суду звернувся представник Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області Кравченко О.І., посилаючись на те, що позивач не надав суду наказів про призначення його завідувачем кабінетів, законом не передбачено солідарного стягнення моральної шкоди, форма ОК-5 не є звітною формою, за якою підприємство нараховує встановлені законодавством податки та збори, так як позивачем не сплачено судовий збір, то позов необхідно залишити без розгляду, прохав відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 29.03.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області уточнена позовна заява з ціною позову 358098,97 грн. прийнята до провадження та призначена до розгляду. 06.07.2018 року до суду звернувся представник відповідача Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Стасик О.А. з додатковими поясненнями, в яких пояснив, що позивач прийнятий по трудовому договору на посаду вчителя трудового навчання, відповідні накази на завідування кабінетами позивачем керівником закладу не видавалися, обов`язки завідувача кабінетом передбачені законом, виконання яких передбачає складення відповідних документів, які позивач не складав, так як такі обов`язки на нього не покладалися. 07.11.2018 року до звернувся позивач з поясненнями, в яких посилався на те, що він є вчителем трудового навчання, вчителем допризовної підготовки з 28.10.2002 року по даний час, виконує обов`язки з 07.09.1987 року завідувача навчальним кабінетом трудового навчання з 12.06.2002 року завідувачем двома шкільними майстернями з обробітку деревини та обробітку металу, з 28.10.2002 року завідувача військовим кабінетом та кімнатою зберігання зброї і військового майна, з серпня 2011 року навчально-наочне обладнання військового кабінету перенесено до кабінету трудового навчання, з вересня 2015 року по 05.05.2016 року, 2015-2016 роки виконував обов`язки класного керівника 10 класу, вважає, що його права були порушені не нарахуванням та невиплатою доплат за завідування, класне керівництво та зменшення педагогічного навантаження, за престижність праці, накази до його відома не доводились, що спричинило йому моральну шкоду, ненараховані і невиплачені кошти підлягають стягненню з відповідачів з урахуванням індексації. В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримав, прохав його задовольнити. Представник відповідача: Відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представники відповідача: Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Стасик О.А. та Сивоненко О.В. позов не визнали. Представник відповідача: Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, заперечував проти задоволення позову. 10.10.2006 року наказом №74-К Відділу освіти Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] призначено директором Воздвижівської НВК з 04.10.2006 року, що підтверджується копією наказу (т.1 а.с.141). 28.09.2001 року рішенням №309 Голови Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області Комунальний заклад «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» переданий у комунальну власність Воздвижівській сільській раді Гуляйпільського району Запорізької області і перебував у комунальній власності з 01.01.2002 року по 04.01.2011 року. 02.01.2015 року наказом директора №1-аг Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» «Про призупинення виплати надбавки» в зв`язку з недостатністю коштів на оплату праці з 01.01.2015 року припинена виплата надбавок, а саме 20 % за престижність та надбавок за завідування кабінетом інформатики та майстернями з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року, що підтверджується копією наказу. 09.03.2016 року постановою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М. директору Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Стасик О . А. оголошено усне зауваження за те, що в період з 01.09.2014 року по 01.09.2015 року не проведено виплату за престижність та за завідування кабінетами вчителю трудового навчання [PERSON] та іншим працівникам, не нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати за січень-червень 2015 року, вересень-жовтень 2015 року, що підтверджується копією постанови. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по трудовому договору, укладеного між сторонами, які регулюються Кодексом Законів про працю. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 КЗпП трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Відповідно ч.3 ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу про зарахування працівника на роботу. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є трудовий договір, оформлений наказом Гуляйпільського районо №94 параграф 6 від 09.07.1987 року про призначення на посаду вчителя трудового навчання та майстра виробничого навчання з кваліфікаційною категорією «спеціаліст другої категорії» в Воздвижівській СШ Гуляйпільського району Запорізької області, що підтверджується записом відомостей про роботу в трудовій книжці. Таким чином укладений між сторонами договір є безстроковим та визначає права і обов`язки сторін. Суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, керується наступним. Відповідно ч.3 ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу про зарахування працівника на роботу. Таким чином закон передбачає покладення додаткових обов`язків на працівника оформленням наказу чи розпорядження. Позивач не надав суду достовірного, належного та допустимого доказу, що підтверджує покладення на нього іншого виду педагогічної діяльності, а саме наказу чи розпорядження відповідача Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про призначення позивача на завідування кабінетом трудового навчання і обслуговуючої праці, та за завідування кімнатою зберігання зброї та військового приладдя, шкільними майстернями: з обробітку деревини та обробітку металу. Суд не бере до уваги посилання позивача як на підставу свого права на отримання доплат за інші види педагогічної діяльності: за завідування кабінетом трудового навчання і обслуговуючої праці, за завідування двома шкільними майстернями та за завідування кімнатою зберігання зброї та військового приладдя фотографії, акти матеріальної відповідальності та інші докази, надані позивачем, з огляду на те, що використання останнім наочних предметів при викладанні ним предметів, які входять до кола його обов`язків вчителя трудового навчання, предмету «Захисників Вітчизни», не можуть вважатися іншими видами педагогічної діяльності, так як входять до тижневого педагогічного навантаження. Суд не бере до уваги посилання позивача на ст.25 Закону України «Про загальну середню освіту», яка передбачає інші види педагогічної діяльності як класне керівництво 20-25 % до тарифної сітки, завідування майстернями 15-20 % від тарифної сітки, навчальними кабінетами 10-15 % з огляду на те, що це право носить загальний характер для невизначеного кола працівників освіти, яке може бути реалізоване лише оформленням за наказом чи розпорядженням щодо конкретного працівника. Такий висновок суду ґрунтується на наступному. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про середню освіту» педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення освітнього процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності в такому співвідношенні до тарифної ставки: класне керівництво - 20-25 відсотків; перевірка зошитів - 10-20 відсотків; завідування: майстернями - 15-20 відсотків; навчальними кабінетами - 10-15 відсотків; навчально-дослідними ділянками - 10-15 відсотків; за роботу в інклюзивних класах (групах) - у граничному розмірі 20 відсотків. Розміри та порядок встановлення доплат за інші види педагогічної діяльності визначаються Кабінетом Міністрів України. Розміри тарифних ставок інших педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти встановлюються Кабінетом Міністрів України. Розподіл педагогічного навантаження у закладі загальної середньої освіти затверджується його керівником. Таким чином закон визначає керівника закладу середньої освіти відповідальним за розподіл педагогічного навантаження. Суд, відмовляючи у задоволенні вимоги щодо не нарахування позивачу за одну тарифну тижневу годину педагогічного навантаження як вчителю образотворчого мистецтва, виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про середню освіту» педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності - час, призначений для здійснення освітнього процесу. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку,.. Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про середню освіту» педагогічне навантаження вчителя закладу загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю. Так як перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року був викликаний зміною кількості годин з образотворчого мистецтва, а саме проведенням уроків в зведених класах, що не заперечується позивачем, що призвело до зменшення педагогічного навантаження на одну тарифну тижневу годину педагогічного навантаження як вчителю образотворчого мистецтва, що не потребувало письмової згоди позивача, а останній не висловив своєї незгоди, то суд не вбачає порушень вимог ст.25 Закону України «Про середню освіту». Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про середню освіту» трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, ЗакономУкраїни "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про оплату праці» джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, грантів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Відповідно до ст.94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.98 КЗпП оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Суд, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення 20 % надбавки за престижність, виходить з того, що позивач є працівником установи, яка фінансується з бюджету і його оплата праці здійснюється відповідно до ст.98 КЗпП у межах бюджетних асигнувань. Суд, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги позивача за класне керівництво в 10 класі за 2015-2016 навчальний рік, виходить з того, що позивач не призначався класним керівником 10 класу, клас якого складав 4 учня, відповідним наказом керівника. Суд, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги до відповідачів щодо надання коригуючих звітів форми ОК-5 до фіскальної служби виходить з того, що остання не ґрунтується на законі, а також тому, шо суд не встановив порушення законних прав позивача. Суд, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди керується наступним. Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так як судом не встановлено порушень законних прав позивача, що є підставою для застосування ч.1 ст.237-1 КЗпП, то суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги. Суд, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача: Відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області на його користь судових витрат у виді судового збору в сумі 761 грн., з відповідачів: Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області - 1399 грн., з відповідача: Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області - 1399 грн., порівну витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи та викликом сторін: за заправку транспортного засобу для переїзду до суду, витрати на інформаційні послуги, роздруківку матеріалів, виходить з наступного. Позовна вимога має ґрунтуватися на обставинах, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Таким чином відповідно до ч.1 ст.138 ЦПК України вимога позивача про стягнення витрат на пальне, пов`язане з переїздом з іншого населеного пункту до суду, не підлягає задоволенню, так як закон покладає ці витрати на позивача. Суд, відмовляючи позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача: Комунального закладу «Воздвижівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області компенсації за втрачений заробіток, виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Так як судове рішення ухвалено на користь відповідачів, то суд відповідно ч.2 ст.138 ЦПК України не покладає на відповідача компенсацію за втрачений заробіток позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як в задоволенні позову позивачу відмовлено в повному обсязі, то суд

Outcome: dismissed