Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що на ім`я заявника в колгоспі імені Леніна в с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області 01.01.1979 року була видана трудова книжка колгоспника, в якій були зроблені відповідні записи про трудову діяльність заявника. Вказана трудова книжка була видана заявнику на прізвище [PERSON] , яке було прізвищем батька заявника. Разом із тим дівоче прізвище заявника [PERSON] , а її батько, хоч і визнавав заявника своєю дочкою, однак так і не звертався до відділу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації себе, як батька заявника та зміни прізвища її дочки. У подальшому заявник змінила своє прізвище на [PERSON] та до вказаної трудової книжки були внесені відповідні зміни прізвище заявника. Вказана невідповідність в написанні прізвище заявника не створювала для неї жодних перепон, аж доки остання в установленому законом порядку не звернулася до органів Пенсійного фонду із відповідною заявою про оформлення їй відповідного пенсійного забезпечення. Виправити помилку в трудовій книжці заявника остання можливості не має, оскільки зміну запису до трудової книжки має вносити та юридична особа, яка оформлювала трудову книжку, однак колгосп ім. Леніна села Семенівка Арбузинського району Миколаївської області був ліквідований, а тому виправити вказану помилку іншим шляхом не можливо. Вказана помилка створює складності заявнику при оформленні їй пенсійного забезпечення та підтвердження трудового стажу для обрахунку пенсії. За таких обставин [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином не може довести належність їй вказаної вище трудової книжки. У судове засідання заявник не з`явилась, однак надала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні вказаної заяви наполягала у повному обсязі. Представник зацікавленої особиГоловного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не з`явився, однак звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника, проти заявлених вимог не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається з трудової книжки колгоспника, яка видана 01.01.1979 року колгоспом імені Леніна с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, остання видана на прізвище [PERSON] 1961 р.н.. Відповідно до запису, який зроблений у вказаній трудовій книжці, прізвище [PERSON] було змінено на прізвище [PERSON] згідно паспорта [NUMBER] . Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] від 22.06.1979 року) остання народилася [INFO] , а її дівочим прізвищем було прізвище [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища за №00020156658 від 16.05.2018 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, внаслідок якого прізвище дружини було змінено на [PERSON] . Надалі заявник змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища за №00020099023 від 08.05.2018 року. Як вбачається із відмітки в паспорті заявника серії [NUMBER] , у розділі сімейний стан, заявник змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу, який був зареєстрований 28.08.2004 року з [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що дівоче прізвище [PERSON] є [PERSON]. Як вбачається із письмових пояснень свідка [PERSON] від 09.12.2019 року, підпис якої засвідчений секретарем Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] добре знала сім`ю заявника та ствердила, що її батьком був [PERSON] , який хоч і не був зазначений у свідоцтві про народження заявниці, однак проживав разом із нею, відносився до неї як до своєї дочки, а тому всі односельчани називали їх сім`ю, сім`єю [PERSON] . Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки юридична особа, яка здійснювала видачу та оформлення вказаної трудової книжки припинила своє існування, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні належним чином та виправленні помилково вказаного прізвища у ній, що в свою чергу створює перепони для заявника у можливості належного оформлення свого пенсійного забезпечення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином факт належності вказаної трудової книжки заявнику стверджується співпадіннями особистих даних зазначених у ній та інших документах заявника, а саме паспорті громадянина України, свідоцтвом про народження, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища, які додані до матеріалів справи та в яких збігається ім`я, по батькові, рік народження заявника та в яких зазначені попередні прізвища заявника до їх зміни в наслідок кладення шлюбу. Вказані вище докази дають суду підстави вважати, що матеріали справи та доводи заявника є належними та стверджені відповідними доказами, які містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги [PERSON] .. Суд дійшов висновку, що заявник звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою належного оформлення свого пенсійного забезпечення та встановлення розміру пенсії. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні прізвища заявника в трудовій книжці перешкоджає реалізації заявнику на вказане право, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved