Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] 20.10.2021 року звернулась до суду з позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх: доньки - [PERSON] ,2008 року народження і сина [PERSON] ,2015 року народження в розмірі 1\\4 частини від доходів батька на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 05.11.2021 року позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи. Позивач до суду не з`явилась і надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі і просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач позов визнав частково і стверджував, що він добровільно утримує дітей, тому стягувати аліменти нема підстав. Суд вислухав відповідача , вивчив матеріали справи і встановив наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року, від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] і сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають разом з дітьми в одній квартирі, але не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету. Позивачка вимагає стягнути на її користь аліменти на утримання дітей, стверджуючи, що батько приймає участь в утриманні дітей епізодично і не в повному обсязі, а сама вона - [PERSON] не має можливості забезпечити дітям належне утримання. Відповідач, визнаючи позовні вимоги частково, на підтвердження своїх доводів, що він в добровільному порядку утримує дітей, будь-яких доказів не надав. Дослідивши наведені сторонами доводи і надані докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 180 СК України визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку позивач вимагає стягнути аліменти у частці від доходу батька і суд визначає розмір аліментів у частці від доходу батька в розмірі 1\\3 частини, але не менше, як 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 980 грн.

Outcome: partial