Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

23 грудня 2013 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 27 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 56. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом є вона, оскільки діти померлого, [PERSON] та [PERSON], від спадщини відмовляються. Крім неї, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. З метою оформлення спадщини після смерті чоловіка вона звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Надане нею свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, [PERSON], а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і до дня їхньої смерті їх частки не виділені. Оскільки вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, то просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі також подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON], про що йому було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок відповідно до рішення Коломийської районної Ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 року № 220. Зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 41. [INFO] року [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 15 листопада 1989 року зроблено запис за № 46. Оскільки на момент його смерті в дворі залишились проживати інші члени двору, то після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 563 ЦК України в редакції 1963 року спадщина в майні колгоспного двору не відкривалась. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані і проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - син, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради від 12 листопада 2013 року № 37/2-24/05. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON] та [PERSON], які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами. [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 20 лютого 1993 року зроблено запис за № 13. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В управління спадковим майном в порядку ст. 548 ЦК України в ред. 1963р. вступив син померлої, [PERSON], що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради від 12 листопада 2013 року № 37/2-24/05. Однак свідоцтва про право на спадщину він не отримав. [INFO] року [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 24 вересня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 48. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Померлий залишив заповіт, який 30 січня 2003 року посвідчений секретарем Коршівської сільської Ради та зареєстрований в реєстрі за № 16, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті заповів [PERSON]. Крім нього інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Згідно довідки Коршівської сільської ради від 12 листопада 2013 року № 37/2-24/05 підтверджено, що заповіт від імені померлого, [PERSON], що посвідчувався виконкомом Коршівської сільської ради 13 січня 2003 року не змінювався і не скасовувався. [INFO] року чоловік позивачки, [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 27 жовтня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 56. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом є дружина померлого, [PERSON], оскільки діти померлого, [PERSON] та [PERSON] від спадщини відмовляються. Крім позивачки, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивачка звернулася до державного нотаріуса в Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Надане нею свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, [PERSON], а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і до дня їхньої смерті їх частки не виділені. Згідно ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті особи. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину, а відповідачі відмовляються від спадкового майна та не заперечують проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Наведене стверджується: копіями свідоцтв про смерть /а.с.6-9/, копією свідоцтва про народження /а.с.10/, копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.11/, копією заповіту /а.с.12/, копією свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок /а.с.13/, копіями довідок Коршівської сільської ради від 12.11.2013р. № 37/2-24/05 та від 12.09.2012р. № 1250 /а.с.14-15/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.16/, копією технічного паспорта /а.с.17-20/, листом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 23.12.2013р. № 1114/02-14 /а.с.22/. На підставі ст.,ст. 16, 328, 346, 392, 1222, 1268 ЦК України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та

Outcome: approved