Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

24.01.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] (її представник - [PERSON]) про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по вул.Щаслива,183 в с.Йосипівка Благовіщенського району Кіровоградської області. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 29 серпня 2017 року між ним та [PERSON] укладено усну угоду щодо купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вул.Щаслива,183 в с.Йосипівка Благовіщенського району Кіровоградської області, та обговорено питання щодо подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підтвердження угоди позивач передав відповідачці обумовлену суму коштів - 20 000 (двадцять тисяч) гривень, отримавши від неї технічний паспорт на будинок та ключі, про що остання надала розписку, але нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу неможливо у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. У зв'язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, представником була подана до суду заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно архівної довідки №267 від 11.10.2017 року (а.с.17) житловий будинок по вул.Щаслива,183 (бувша вул.Леніна) належав [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності 1/2 частини будинку від 27.08.1997 р. (а.с.15) та на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку (а.с.16). 07.03.2002 року [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.14), та після її смерті зазначений будинок успадкував її син [PERSON], оскільки постійно проживав у ньому, та який доводився рідним братом відповідачці, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7, 12, 13). Право власності на успадкований будинок [PERSON] не оформляв, згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.6) він помер 28.06.2012 року. Відповідачка [PERSON] після смерті брата спадщину прийняла, але у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, не оформила право власності на успадкований житловий будинок, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.23-24). 29 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено усну угоду щодо купівлі-продажу будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вул.Щаслива,183 в с.Йосипівка Благовіщенського району Кіровоградської області. На підтвердження угоди позивач передав відповідачці обумовлену суму коштів - 20 000 (двадцять тисяч) гривень, отримавши від неї технічний паспорт на будинок та ключі, про що остання надала розписку, але нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу неможливо у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Відповідно до ст.220 ЦК України та вимог п.4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод дійсними", якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що при укладенні угоди між сторонами було досягнуто згоди про всі істотні умови договору купівлі-продажу будинку з господарськими спорудами, на виконання яких позивачем було сплачено обумовлену суму коштів відповідачу, а відповідач, відповідно до умов договору, передав йому ключі від будинку та наявні в нього документи, тобто виконали умови договору в частині фактичної передачі майна та забезпечення до нього вільного доступу. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. На підставіст.ст. 219, 220, 328, 334 ЦК України,

Outcome: approved