Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

28.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.10.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено Генеральну угоду, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит в сумі 11338,93 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 10,00% на рік на суму залишку заборгованості. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 11.02.2014 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 19275,30 грн., яка складається з: 11338,93 грн. - заборгованість за кредитом; 1540,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5002,11 грн. - штраф за п 2.2 Генеральної угоди; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 894,06 грн. штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання 07.04.2014 року не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. В судовому засіданні 20.03.2014 року представник позивача надала вичерпні пояснення по суті спору. Відповідач в судове засідання 07.04.2014 року не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 49), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. В судовому засіданні 20.03.2014 року надав пояснення по суті позову, а тому суд вважає за можливе завершити розгляд справи без його участі на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню рішення. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, беручи до уваги раніше надані пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.10.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено Генеральну угоду, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит в сумі 11338,93 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 10,00% на рік на суму залишку заборгованості. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 11338,93 грн. В свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за Генеральною угодою від 10.10.2012 року належним чином не виконав. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 11.02.2014 року становить 19275,30 грн., яка складається з: 11338,93 грн. - заборгованість за кредитом; 1540,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5002,11 грн. - штраф за п 2.2 Генеральної угоди; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 894,06 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови Генеральної угоди від 10.10.2012 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 19275,30 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved