Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що відповідач фізична особа - підприємець, [PERSON] займається виготовленням вікон та дверей металопластикових. Свої послуги постійно рекламує. Вона повірила рекламі, оскільки не знала, що стала жертвою шахраїв. 8 травня 2015 року відповідач надав їй проект договору на виготовлення вікна і дверей загальною вартістю 5588 гри. Вона підписала цей проект договору. Відповідач [PERSON] його не підписав. 8 травня 2015 року вона виплатила [PERSON] аванс за виконані роботи в сумі 100 грн. 23 травня 2015 року на вимогу [PERSON] виплатила додатково аванс в сумі 2111 гривень. Загальна сума авансу 2111 гривень. Відповідач [PERSON] до виконання робіт не приступив. Почав вимагати виплати суми 5588 грн. без виконання будь- яких робіт по виготовленню вікна і дверей. Спочатку відповідач заявляв, що строк виконання «договору» до 20 днів, після спливу цього строку став говорити, що її замовлення буде виконане до 01.08.2015 року. Замовлення не виконане. Вона неодноразово дзвонила відповідачу, на її дзвінки відповідала невідомо яка особа та останній раз заявила їй, що необхідно звертатись в міліцію. 29 вересня 2015 року вона отримала від імені [PERSON] претензію, із якої вбачається, що вона повинна додатково сплатити 3427 грн. по «Договору» Договір виконувати відмовився. Аванс в сумі 2211 грн. не повернув. Оскільки в діях відповідача є ознаки шахрайства, то вона зверталась до міліції, але відповіді їй не надали. Просить стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] на її користь 2211 грн. Стягнути з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, дала показання про те, що в м. Козятині на ринку 08.05.2015 року незнайомий чоловік назвався Романом, він роздавав рекламки на виготовлення вікон та дверей із пластику. Вона з ним домовилась, що фірма Vikro, яку він представляв, виготовить та встановить їй вікно із дверима на балкон в її квартирі в [ADDRESS]. В цей же день приїхали 3 чоловіки, 2 із них провели заміри, а один укладав договір на виготовлення і установку вікна з дверима. При укладенні договору один із них сказав дати завдаток 100 грн. і на дану суму видав їй чек і пояснив , що виконає замовлення лише після сплати решти завдатку, однак суму не називав. Детально із договором вона не знайомилась. Вони домовились, що робота буде коштувати 5638 грн., 100 грн. вона дала завдатку. Вони домовились, що вона ще повинна доплатити завдаток, однак точної суми не назвали. Вона їм повідомила, що гроші в неї будуть 25.10.2015 р. Потім кілька разів їй телефонувала жінка, представлялась представником фірми "Вікро", просила доплатити завдаток на закупку матеріалів із Німеччини і тоді в Миколаєві на заводі виготовлять її заказ. 23.10.2015 р. до неї на дачу заїхав чоловік який назвався працівником фірми "VIKRO", вони домовились, що вона дасть йому 100 доларів, а він видав їй чек на 2111 грн., тоді вона запитала, коли буде виконана робота, а він повідомив, що через 2-3 неділі. Через 3 неділі вона стала дзвонити по телефонах, вказаних в договорах і їй відповіли лише по телефону [NUMBER], їй відповіла жінка і сказала, що це приватний телефон і їй уже набридло відповідати. На початку липня їй зателефонував чоловік, назвався представником фірми і повідомив, що її заказ буде виконано з 20.07.2015 р. по 01.08.2015 р. З 01.08.2015 р. вона знову стала дзвонити по телефонах вказаних в рекламі і один раз із телефона [NUMBER] (м. Бердичів) їй відповіли та сказали звертатись в міліцію. 29.09.2015 року вона отримала претензію без підпису від [PERSON] про те, що вона йому винна грошей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, заяв про слухання справи у його відсутності, про відкладення справи до суду не надійшло, причин неявки не повідомлено. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно договору від 08.05.2015р. [PERSON] зобов»язався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність [PERSON] ПВХ-конструкцій. Вартість виробів сторони визначили -5638грн. На виконання даного договору [PERSON] сплатила [PERSON] 2211грн., що вбачається із змісту договору від 08.05.2011р., та товарними чеками від 08.05.2011р. та 23.05.2015р. Також п.3.1 договору оговорено, що замовник зобов»язується оплатити вартість виробів, а згідно умов п.3.2 виконавець зобов»язується - протягом 30 днів передати замовнику вироби, однак зі змісту договору не вбачається яка має бути сума завдатку, на якій підставі завдаток сплачувався два рази, та якою має бути сума попередньої оплати, також незрозуміло чому йдеться про завдаток, коли тим же договором одночасно передбачено попередню оплату. Згідно вимог ст..303ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Передача у власність [PERSON] зазначених у договорі від 08.05.2011р. ПВХ-конструкцій не здійснена. Доказів на спростування даних обставин суду не надано. В зв»язку з чим, передані на виконання договору кошти підлягають поверненню. Завдаток це вид забезпечення виконання зобов»язання ( ч.1 ст. 546 ЦК України). . Згідно ч.1 ст.. 570 ЦК України задатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Згідно ч.1 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved