Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась 25.04.2017 р. до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], 2009 року народження. В позовній заяві вказує, що з 14.11.2006 р. перебувала у шлюбі з відповідачем, 14.10.2011 р. шлюб між ними було розірвано. Після розлучення вона та відповідач намагалися зберегти стосунки, які фактично припинили в січні 2015 р. За час перебування у фактичних шлюбних стосунках [PERSON] не надавав допомоги у вихованні, не утримував дитину, з січня 2015 р. не намагався зустрітися з сином, не цікавився його життям. 14.05.2016 р. вона уклала шлюб з [PERSON], який наразі фактично виконує батьківські обов»язки відносно [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач систематично свідомо нехтує батьківськими обов"язками по відношенню до дитини, та на ст..ст.164, 165 СК України, за позовом [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO] Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району направив до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін та третьої особи, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, законний і підлягає задоволенню, виходячи з наступних установлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин: Згідно ст.150 СК України батьки зобов"язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено наданим свідоцтвом про народження дитини. Батько не виконує покладених на нього законом батьківських обов'язків по вихованню, утриманню, фізичному та духовному розвитку дитини. Обставини зазначені позивачем в позові підтверджені наданими письмовими доказами та не заперечуються [PERSON] Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] Враховуючи, що викладені в позовній заяві твердження позивача в процесі розгляду знайшли своє підтвердження, тривалий період свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов"язками та інтереси малолітньої дитини, суд вважає доцільним задовольнити позов. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 640 грн.

Outcome: approved