Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

10.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом,мотивуючи свої вимоги тим,що 14 .02.1970 року він та [PERSON] зареєстрували шлюб у Звенигородському р/б ЗАГС.17 квітня 2011 року його дружина [PERSON] померла.До смерті та на момент смерті [PERSON] проживала в [INFO] без реєстрації разом з ним.Після смерті дружини [PERSON] відкрилася спадщина,яка складається із земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3658 га, яка розташована за адресою с. Шубині Стави Лисянський район , Черкаської області ( згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯА № 475094 ) .В установлений законом термін він звернувся до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та 12.06,2012 реєстрацію в спадковому реєстрі. Приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу [PERSON] 02.09.2013 року № 679/01-16 письмово повідомила про те , що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини крім нього звернулася [PERSON], відповідно зазначивши , що свідоцтво про право на спадщину за заповітом буде видано спадкоємцю за заповітом - [PERSON], яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори та претендує на спадкове майно за заповітом Також відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( заповіти /спадкові договори ) № 30739758 28.02.2011 року Будищенською сільською радою Звенигородського району Черкаської області був посвідчений заповіт [PERSON] РНОКПП 18442019964. Його дружина [PERSON] за час життя заповіту на випадок своєї смерті не складала, тим більше у с. Будище,Звенигородського району , оскільки жодного разу там не була , родичів, які б там проживали у них також не має.Зі своєю сестрою [PERSON] дружина не спілкувалися близько 15 років,а тому не було жодних підстав, причин, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь [PERSON] Село Будище,Звенигородського району,Черкаської області,де було посвідчено заповіт, розташоване за межами території, яка відноситься до м. Звенигородки,а саме,де проживала особа,яка складала заповіт та до с.Шубині Стави,Лисянського району, Черкаської області, де знаходиться її майно,тобто заповіт є не дійсним, оскільки посвідчений посадовою особою, яка не мала на це повноважень.Вважає ,що заповіт є не дійсним, оскільки посвідчений посадовою особою, яка не мала на це повноважень. Крім того , у інформаційній довідці зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори ) № 30739758 зазначено що 28.02.2011 року Будищенською сільською радою Звенигородського району Черкаської області був посвідчений заповіт [PERSON] РНОКШІ 18442019964 [INFO] уроженки [INFO],а його дружина [PERSON] [INFO] уроженка [INFO]. Просить суд визнати недійсним заповіт,складений 28.02.2011 року [PERSON] на користь [PERSON],посвідчений Будищенською сільською радою Звенигородського району,Черкаської області,зареєстрований в реєстрі за №10. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити,зокрема позивач доповнив,що 28.01.2011 року його дружину прооперували у неї був рак 4 ст. шлункової залози,через 10 днів після операції її забрали додому до дочки [PERSON],яка доглядала її після операції,вона дуже погано ходила в будинку ,за межі будинку вона не виходила,за станом здоров»я не могла себе обходити,а також їхати в автомобілі та ходити по вулиці,тобто вона не могла прийти до своєї сестри [PERSON] та їхати разом з нею в с.Будище,Звенигородського району,Черкаської області. Відповідач позов не визнала просила суд відмовити в його задоволенні та пояснила,що [PERSON] являється її рідною сестрою.28.02.2011 року близько 09.00 год. до неї прийшла в гості її сестра [PERSON] та попросила поїхати в с.Будище,Звенигородського району,Черкаської області для того,щоб скласти заповіт га її ім.»я,щоб захистити своїх дітей.Вона разом із своїм чоловіком та сестрою поїхали в с.Будище до сільської ради.В приміщення сільської ради вона зайшла разом із своєю сестрою,де секретар склала заповіт,який [PERSON] підписала та один примірник якого секретар сільської ради віддала її особисто. В судове засідання 16.02.2016 року відповідач [PERSON] не з»явилася надіславши поштою на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності,так як за станом здоров»я вона не може з»явитися та просить суд земельний пай,який заповіла її сетра [PERSON] перевести на її дітей Вод вольську Л.В. та [PERSON],оскільки позивач під тиском домігся відмовитися їх від материної спадщини. Представник третьої особи:Будищенської сільської ради [PERSON] позов не визнала та пояснила,що вона працює секретарем Будищенської сільської ради, Звенигородського району,Черкаської області,так 28.02.2011 року до сільської ради прийшла [PERSON] разом із [PERSON] та повідомила ,що вона хоче зробити заповіт,щоб ніхто про це не знав,вона пояснила також,що була після операції і у неї не було коштів,щоб посвідчити заповіт у нотаріуса в м.Звенигородка,а тому вона сплатила лише 85 коп. державного мита,дієздатність її перевіряла,заповіт підписувала в приміщенні сільської ради в її присутності.В судових дебатах зазначила,що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні свідки суду пояснили: -[PERSON],про те,що вона являється племінницею [PERSON].В 2010 році коли [PERSON] захворіла,то говорила,що бажає зробити заповіт на земельну ділянку на свою сестру [PERSON],щоб дана ділянка після її смерті належала її дітям,так як її чоловік [PERSON] нічого дітям після її смерті не віддасть.Операцію [PERSON] зробили восени 2010 року,а доглядала її після операції та до смерті дочка [PERSON],яка проживає [INFO] в м.Звенигородка.В березні 2011 року її стало гірше ,а у квітні 2011 року [PERSON] померла.Коли вона її провідувала,то 14.04.2011 року остання вже не говорила.Зі слів [PERSON] ,після смерті [PERSON] її стало відомо про те,що заповіт складений на сестру [PERSON] - [PERSON],про те,що вона являється двоюрідною сестрою [PERSON] та покійної [PERSON].Як захворіла [PERSON],то сказала,що її воля скласти заповіт на сестру [PERSON],так як вона не обідить [PERSON] їздила до Будищенської сільської ради Звенигородського району разом із [PERSON] та її чоловіком на автомобілі складати заповіт. Заслухавши пояснення учасників судового процесу,дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено,що позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] 14.02.1970 року у Звенигородському ЗАГС Черкаської області,актовий запис №26,що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №053281,видане 14.02.1970 року.(а.с.10) 17.04.2011 року [PERSON] померла,про що 19.04.2011 року складено актовий запис №111,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР №200304 виданого відділом ДРАЦС Звенигородського РУЮ у Черкаській області виданого повторно 20.10.2012 року.(а.с.11) Відповідно до інформаційній довідки зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори ) № 30739758 зазначено, що 28.02.2011 року Будищенською сільською радою Звенигородського району Черкаської області був посвідчений заповіт [PERSON] РНОКШІ 18442019964, [INFO],уродженки [INFO] .(а.с.12) [PERSON] [INFO] уроженка [INFO],що підтверджується ксерокопією паспорту серії НС №765238 та ксерпопією свідоцтва про одруження.(а.с.10,а.с.47) Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №475094 [PERSON] належить ,яка проживає за адресою [INFO] належить земельна ділянка площею 3,3658 га,яка розташована в с.Шубині Стави Лисянського району,Черкаської області.(а.с.14) Відповідно повідомлення приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу [PERSON] від 02.09.2013 року за вих..№679/01-16,яке було направлено [PERSON], про те,що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися [PERSON] та спадкоємець за заповітом [PERSON] та відповідно до ст.ст.1217,1225 ЦК України свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 3,3658 га в с.Шубині Стави Лисянського району Черкаської області,що належала померлій [PERSON],буде видано спадкоємцю за заповітом [PERSON],яка вчасно звернулася до нотаріальної контори і претендує на спадкове майно за заповітом.(а.с.15) Згідно довідки Стебнівської сільської ради від 03.06.2014 року за вих..№294,про те,що [PERSON] проживав без реєстрації в с.Стебне,Звенигородського району,Черкаської області разом з дружиною [PERSON] до дня її смерті 17.04.2011 року та поховав її.(а.с.16) Відповідно копії заповіту від 28.02.2011 року [PERSON] заповіла [PERSON] земельний пай розміром 3,3658 га,який розташований в с.Шубині Стави Лисянського району Черкаської області,даний заповіт посвідчено секретарем Будищенської сільської ради,Звенигородського району,Черкаської області.(а.с.46) Згідно висновку експертів за результатами проведення компклексної судової-технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи №183/15-23,№319/15-23 від 27.04.2015 року підпис від імені [PERSON] в заповіті,який посвідчений 28.02.2011 року Будищенською сільською радою Звенигородського району Черкаської області за р.№10-виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів та виконано не [PERSON],а іншою особою.(а.с.87-93) Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими , службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Таким чином, оскільки заповіт є одностороннім правочином до нього застосовуються правові наслідки недодержання сторонами (стороною) при вчиненні правочину вимог закону, що передбачено параграфом 2 Глави 16 ЦК України. Отже, ст. 203 ЦК України передбачено загальні вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину (заповіту), а саме: 1.зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2.особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3.волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4.правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5.правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою ст. 203 ЦК України. Однак, крім вказаних вище обставин та правового регулювання наведеними вище нормами Закону, в актах цивільного законодавства існує інше спеціальне положення, яке регулює підстави для визнання недійсним правочину (заповіту), зокрема. Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженого на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. У відповідності зі ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів від 25 серпня 1994 року та ст. 37 Закону України "Про нотаріат" право посвідчувати заповіти надано посадовим особам місцевої ради лише за умови, коли в населеному пункті немає нотаріусів і реалізується це право на території відповідної ради, оскільки повноваження органу місцевого самоврядування поширюються на відповідну адміністративно- територіальну одиницю (ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування"). Згідно ст.13-1 Закону України «Про нотаріат», нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста.Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Заповіт [PERSON]. складений та посвідчений не за місцем реєстрації заповідача (м.Звенигородка),де маються нотаріуси;посадовою особою органу місцевого самоврядування не за місцем знаходження майна- земельної ділянки розміром 3,3658 га (с.Шубині Стави Лисянського району,Черкаської області)- сільською радою с.Шубині Стави Лисянського району Черкаської області. Село Будище Звенигородського району Черкаської області ,де було посвідчено заповіт, розташоване за межами території, яка відноситься до м. Звенигородки ,де проживала [PERSON], яка складала заповіт та до с.Шубині Стави Лисянського району Черкаської області,де знаходиться її майно,а саме земельна ділянка розміром 3,3658 га. Як вбачається з вищевикладеного, заповіт посвідчений посадовою особою, яка не мала на це повноважень,а також у інформаційній довідці зі Спадкового реєстру ( заповіти /спадкові договори ) № 30739758 ,зазначено ,що 28.02.2011 року Будищенською сільською радою Звенигородського району Черкаської області був посвідчений заповіт [PERSON] РНОКШІ 18442019964 [INFO] уроженки [INFO],але [PERSON] [INFO] уродженка с. Шубині - Стави Лисянського району Черкаської області. Стаття 57 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд приймає висновок експертів Черкаського відділення КНДІСЕ за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи від 27.04.2015 року № 183/15-23, №319/15-23, як належний доказ у справі, не ставить його під сумнів, оскільки він отриманий передбаченим законом способом, не суперечить іншим матеріалам справи, виконаний у відповідності до вимог діючого законодавства, повноважними на це особами. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Сторонами не надано суду достатніх та допустимих доказів, які б давали суду підстави сумніватися в належності та достовірності вказаного вище висновку експертів. Недійсність заповіту підтверджується вищезазначеним висновком почеркознавчої експертизи у відповідності до якого,[PERSON] вказаний заповіт не підписувала. Враховуючи викладене,суд вважає,що у судовому засіданні було доведено недійсність заповіту від 28.02.2011 року,який не підписувала [PERSON] та який складений та посвідчений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат»,а тому позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що судові витрати [PERSON] складаються з судового збору в сумі 243 грн.60 коп.,витрат за проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи в сумі 1776 грн., витрат за надання правової допомоги в сумі 3150 грн., а всього 5169 грн.60 коп.

Outcome: approved