Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] пред`явила у суді позов до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач несе всі витрати на утримання доньки самостійно, аліменти згідно з рішенням суду не сплачує. Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання спільної дитини, яка продовжує навчання. Добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає. За таких обставин позивач пред`явила вищезазначений позов у суді. До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог). Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 19.10.2020 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року по справі № 758/14103/16-ц вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на навчання повнолітньої [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з 17 листопада 2016 р. та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 93076,19 грн, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком державного виконавця від 15.05.2019 року № 53698189/2 та від 31.10.2019 року. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Судом приймається розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року (момент закінчення навчання [PERSON] ), який доданий до заяви про збільшення позовних вимог від 15.11.2019 року. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не було надано суду жодного доказу своєї неплатоспроможності та неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання. На підставі викладеного, ст. 196 СК України,

Outcome: approved