Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.02.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що [PERSON] 11.10.2007 р. уклав з ПАТ «МатаБанк» кредитний договір № 618700573129А про надання споживчого кредиту. Поручителем за вказаним договором та договором поруки є [PERSON]. Заочним рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20.09.2012 р. було стягнуто заборгованість з [PERSON] та [PERSON] за згаданим кредитним договором в розмірі 134254,54 грн. \~ \~ \~ \~Підставами нікчемності (недійсності) кредитного договору вказані : дії банка перед укладенням кредитного договору, який є договором споживчого кредиту, а також окремі його положення є порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», які є нечесною підприємницькою практикою, згідно до ст.. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Якщо підприємницька практика спонукає або або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на якій в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно прав продавця, прав споживача. \~ \~ \~ \~Предмет позову обґрунтовано ст. 215 ч.2 «недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 236 ч.1 нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення. \~ \~ \~ \~Зокрема позивач вказав на такі порушення з боку банка : банк перед укладенням кредитного договору не надав споживачу в письмовій формі інформацію у відповідності до вимог ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.2.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. \~ \~ \~ \~Факт порушення банком вищевказаного законодавства підтверджується тим, що у споживача відсутня наступна інформація, яка повинна бути оформленою у відповідності до вимог ч.2 ст. 207 ЦК України : -про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача, тобто про відмінності у грошовому виразі між пропонованої банком класичною формою погашення кредиту та ануїтетною, яку міг обрати споживач, що має істотне значення. - про переваги та недоліки класичної форми погашення кредиту, пропонованої банком, що має істотне значення -про ануїтетну форму погашення кредиту, коли усі зобовязання по кредиту сплачуються щомісячно рівними частками та її «переваги та недоліки», що має істотне значення, -про можливість дострокового повернення кредиту та його умови, коли це можливо лише за згодою банка, -- про податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію, що має істотне значення, -- про те, що валютні ризики під час виконання зобовязань за кредитним договором несе споживач, що має істотне значення. Конституційний Суд України в рішенні № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 р звернув увагу на положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 року № 39/248, де визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як незаконні умови кредитування продавцями». -крім того банк ввів споживача в оману, встановлюючи правила зміни процентної ставки, що протирічать постанові правління НБУ № 168 від 10.05.07 р. , відповідно до якої «Банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку», в той час, як відповідно до п.3.2 кредитного договору вказано право банку змінювати процентну ставку за цим кредитом у разі погіршення фінансового стану позичальника, зміни позичальником компанії-страховика, яка б страхувала автомобіль… протягом дії цього договору та/або компанії Страховика, яка б страхувала відповідальність Позичальника від непогашення кредиту протягом дії цього договору. -також позивач послався на ті обставини, що було порушено встановлені законодавством вимоги про нарахування пені та штрафу, -з вазаних підстав позивач просив визнати кредитний договір № 618700573129А від 11.10.07 року, укладений між ПАТ «МетаБанк» та [PERSON] нікчемним (недійсним), зобовязати [PERSON] повернути ПАТ «МетаБанк» суму кредиту, розраховану у відповідності до вимог ч.1 ст. 216 ЦК України. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявилась, в справі міститься заява про розгляд справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Від представника банку надійшли заперечення на позов, в яких просили, також, розглянути справу у відсутність представника банку, відмовити у вказаних вимогах в звязку з їх безпідставністю. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовыдносини. \~ \~ \~ \~[PERSON] 11.10.2007 р. уклав з ПАТ «МатаБанк» кредитний договір № 618700573129А про надання споживчого кредиту. Поручителем за вказаним договором та відповідно до договору поруки від 11 жовтня 2007 року є [PERSON]. Заочним рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 20.09.2012 р. було стягнуто заборгованість з [PERSON] та [PERSON] за згаданим кредитним договором в розмірі 134254,54 грн. Дане рішення суду було залишено в силі після перегляду апеляційною та касаційною інстанціями. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~Як передбачено ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Проте кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач посилаючись на вищенаведені обставини, які на її думку є підставами для визнання укладеного кредитного договору недійсним, будь-яких належних та допустимих доказів на їх обґрунтування не надала, і такі не встановлені судом в ході розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зхверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Посилання позивача на те, що правила Національного банку України від 10.05.2007 року №168 перед укладенням кредитного договору зобов'язують банки надати позичальнику сукупну вартість кредиту та іншу інформацію щодо умов кредитування зазначену в позові, суд вважає безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду, обгрунтовуючи своє звернення Законом України "Про захист прав споживачів", відповідно до ст. 15 ч.7 Закону України "Про захист прав споживачів" : У разі надання недостовірної, недоступної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника, що спричинило : придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Тобто вказаний закон передбачає наслідком ненадання повної інформації про кредитні послуги та кредит можливість розірвання кредитного договору, а не визнання його недійсним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору кредиту нікчемним (недійсним). \~ \~ \~ \~З вказаних підстав не може бути задоволеною і вимога про зобовязання [PERSON] повернути ПАТ «МетаБанк» суму кредиту, розраховану у відповідності до вимог ч.1 ст. 216 ЦК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed