Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що має з відповідачем [PERSON] спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вихованням дитини не займається. Позивач зазначає, що відповідає постійної роботи не має, але має періодичний заробіток на будівельних та ремонтних роботах, та має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи викладене позивач, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 березня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, 09 серпня 2018 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280\~ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення позивача, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд вважає що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області від 21 жовтня 2014 року, серії І-ВЛ № 380095, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 328 від 30 січня 2018 року, виданою Дільницею № 53 КП "Жилкомсервіс". Стаття 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно з роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її матеріальному утриманні. Вказані обставини відповідачем не спростовані в ході розгляду даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ст.\~7\~ЗУ «Про\~державний бюджет\~України на\~2018\~рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492,00 грн., з 1 липня - 1559,00 грн., з 1 грудня - 1626,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з від дня пред'явленні позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved