Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

22.06.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати договір міни № 7915 від 19.12.1997 р. - дійсним; визнати за нею, [PERSON] та [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] виправити помилку у договорі міни № 7915 від 12.12.1997 р.; встановити рівні долі по 1/3 за кожним з співвласників в спільній сумісній власності на домоволодіння [ADDRESS] встановити рівні долі по 1/3 за кожним з співвласників в спільній сумісній власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] В оґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 19 грудня 1997 року вона, її чоловік [PERSON] та син [PERSON] уклали з відповідачем договір міни нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передали [PERSON] квартиру [ADDRESS] в обмін на домоволодіння по [ADDRESS] Зазначений договір був зареєстрований за № 7915 на Південній товарній біржі. 24.12.1997 р. право власності на вказане домоволодіння було зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в Миколаївському МБТІ за р. № 4232. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частини земельної ділянки за вказаною адресою. Зазначила, що нотаріальною конторою їй було відмовлено у посвідчені будь-яких правочинів щодо вказаного домоволодіння, оскільки згідно ст. 657 ЦК України, договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна необхідно нотаріально посвідчувати. Посилаючи на те, що вона не може прийняти спадщину на 1/3 частину домоволодіння, яка належала її чоловіку, просила позов задовольнити. Позивачка надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 січня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] яке видане 21 січня 2016 р. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] Правовстановлюючим документом на житловий будинок [ADDRESS] є договір міни, зареєстрований на Південній товарній біржі № 7915 від 19.12.1997 року. Обставини належності житлового будинку [ADDRESS] в м. Миколаєві [PERSON], [PERSON], [PERSON], укладення ними з відповідачем біржового договору міни нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передали [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] в обмін на житловий будинок [ADDRESS] реєстрація в МБТІ права власності на вказаний житловий будинок підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 6, 8). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] який виданий на підставі рішення Миколаївської міської ради від 04 березня 2010 року № 44/50, співвласниками земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 241 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Тобто на підставі ст. 241 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав не заборонених законом, в тому числі за правочином. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 373 ЦК України, земля є об'єктом права власності і право власності на неї набувається і здійснюється згідно закону. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування або розпорядженням своїм майном, а згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже суд вважає, що розміри часток у спільній власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS], є рівними і складають за [PERSON] 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в договорі міни № 7915 та Реєстраційному посвідчені на право особистої власності БТІ р. № 4232 в написанні по батькові [PERSON] допущена помилка, а саме: "[PERSON]". Суд вважає, що дана помилка є опискою, оскільки із особистих документів [PERSON] вбачається, що його по батькові є [PERSON], у зв'язку з цим, при визнанні договору міни дійсним, по батькові [PERSON] слід вказати "[PERSON]". За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved