Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Боржавської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на житловий будинок, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла позивача бабка [PERSON] . На день її смерті залишилося спадкове майно на житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] . За час свого життя спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно, що буде їй належати на день смерті заповіла [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] , було відмовлено згідно листа за №295/01-16 від 04.06.2019 року, у зв`язку з тим, що не пред"явлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності. Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла позивача бабка [PERSON] (а.с.9). На день її смерті залишилося спадкове майно на житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] 1942 року побудови (а.с.16,17). За час свого життя спадкодавець, залишила заповіт, яким все своє майно, що буде їй належати на день смерті заповіла [PERSON] (а.с.10). Позивач звернувся до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] , було відмовлено згідно листа за №295/01-16 від 04.06.2019 року, у зв`язку з тим, що не пред"явлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с.12). На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом із спадкодавцем (а.с.13). Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України "Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї". Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України\~ заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за\~ законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог та поданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, приймає рішення про задоволення позову.

Outcome: approved