Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування і просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь страхове відшкодування у розмірі 29 700 грн. (витрати на поховання), пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 1947 гривень 54 копійки, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 446 гривень 72 копійки, інфляційні втрати у розмірі 58 гривень 30 копійок, а всього разом - 2 452\~ гривні 56 копійок;\~ а також\~ понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 липня 2019 року, близько 20 год.59 хв. водій автомобіля марки «Мерседес» реєстраційний номер [NUMBER] Словацької реєстрації, [PERSON] , рухаючись по автодорозі між населеними пунктами з с. Іза в напрямку с. Нанково, Хустського району здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , 2002 року народження, який в той час рухаючись по лівому краю дороги у попутному напрямку, в один з моментів змінив напрямок свого руху, перетинаючи проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та помер на місці події. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Мерседес» реєстраційний номер [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Відповідно до п. 2 ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.п. а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ з коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим\~ Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 цього Закону та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Як зазначено у п.27.4. ст. 27\~ Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку. 15 серпня 2019 року на адресу Відповідача направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого - [PERSON] . Загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну смертю [PERSON] , заявлена у заяві про виплату страхового відшкодування складає 79 776 грн. з яких: 50 076 грн. відшкодування моральної шкоди та 29 700 грн. витрати на поховання (згідно товарного чеку від 18 липня 2019 року). Враховуючи те, що МТСБУ згідно п.27.3 ст.27 Закону здійснює виплату шкоди лише у випадках, передбачених п.п. «г» ст. 41.1 та пп. «в» п.41.2 ст.41, а в даному випадку має місце застосування п.п. 41.1 «а» ст.41, тому підстави для виплати Відповідачем у даному випадку відшкодування моральної шкоди відсутні. Листом від 03 вересня 2019 року відповідачем повідомлено про необхідність долучення завіреного належним чином документу, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП. 07 квітня 2020 року на адресу відповідача направлено заяву про долучення документів, якою до матеріалів страхової справи долучено вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 11.03.2020 року. Листом від 22 квітня 2020 року МТСБУ повідомило [PERSON] про\~ невідповідність розрахункового документу, а саме товарного чеку від 18.07.2020 року. У вказаному листі відповідач повідомив, що необхідно надати до МТСБУ фіскальний чек або розрахункову квитанцію, що відповідають Наказу Miністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 року «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми №ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)». Вимогу МТСБУ про надання додаткових документів, що підтверджують витрати на\~ поховання вважають необґрунтованою, оскільки до заяви про виплату страхового відшкодування було долучено розрахунковий документ - оригінал товарного чеку від 18.07.2020 року на суму 29 700 грн. із зазначенням переліку понесених [PERSON] витрат на поховання. Згідно з п.27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати. Статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Отже, товарний чек - це різновид розрахункового документу, форма та зміст якого законодавчо не визначена. Слід звернути увагу на те, що жодним нормативно-правовим актом не заборонено використання товарного чеку при розрахунках. Тому суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми. Таким чином, товарний чек - це різновид розрахункового документу, форма та зміст якого законодавчо не визначена. Жодним нормативно- правовим актом не заборонено використання товарного чеку при розрахунках. Тому суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми. Отже, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", є правомірним. У загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі ДФС України (категорія 109.10, можна ознайомитися із роз`ясненням, яке вказує на те, що виходячи із змісту Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ\~ «Про захист прав споживачів, а також із визначення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг терміну розрахункові документи, до яких відносяться товарні чеки, вказується, що товарний чек повинен містити напис «Товарний чек та за змістом відповідати вимогам п. 3.2 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 р. № 614, у частині зазначення в такому чеку: напис «Товарний чек»; номера чека і дати видачі; найменування товару; одиниці виміру; кількості товару; ціни й суми за всю кількість; підсумкової вартості куплених товарів, яка записується прописом; підпису продавця. У разі відсутності цих реквізитів товарний чек може не вважатися розрахунковим документом. Усі вищевказані вимоги до реквізитів товарного чеку були дотримані розпорядником товарного чеку. Наданий в МТСБУ оригінал товарного чеку від 18.07.2019 року містить всі необхідні реквізити передбачені розділом 4 Наказу Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 року «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми №ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)», відтак вважають, що розрахунковими документами на підставі яких МТСБУ зобов`язане здійснити виплату страхового відшкодування по витратах на поховання та встановлення пам`ятника. Відповідно до наданої Державною податковою службою України індивідуальної податкової консультації встановлено, що товарний чек є розрахунковим документом у розумінні Закону №265, а складання товарного чеку за отриманий товар (надану послугу), довільної форми та змісту фізичними особами-підприємцями, звільненими від обов`язкового застосування РРО та/або ПРРО та розрахункових книжок, не суперечить вимогам чинного законодавства з питань розрахункових операцій. Згідно з ст. 36.5. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Крім того, ст. 625 ЦК України вказує на те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішенням МТСБУ від 22.04.2020 року остаточно відмовлено позивачу у виплаті витрат на поховання, а тому з цього дня позивач просить стягнути з відповідача пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, інфляційні втрати та\~ три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 23.04.2020 року по 22.10.2020 року у розмірі 2 452 грн. 56 коп., з яких: пеня - 1947 грн. 54 коп., три відсотки річних - 446 грн.72 коп., інфляційні втрати - 58 грн. 30 коп. В ході розгляду справи від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Посилається на те, що з моменту звернення до суду із позовною заявою збільшилась кількість днів прострочення виплати страхового відшкодування, тому бажає уточнити розмір позовних вимог з урахуванням суми нарахованої пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (з врахуванням обмеження подвійною обліковою ставкою). Просить стягнути з відповідача на користь позивачки страхове відшкодування у розмірі 29 700 грн.,\~ пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 3900 грн.18 коп., три відсотки річних від простроченої від простроченої суми боргу у розмірі 922 грн.73 коп., інфляційні втрати у розмірі 1731 грн.20 коп., а всього разом\~ 6554 грн.11 коп. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн. Представник позивача Качмар А.І. в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позові, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві.\~ У відзиві на позовну заяву посилається на те, що для того, щоб отримати відшкодування понесених витрат на поховання - потрібно надати належним чином оформлений товарний чек, або інші розрахункові документи. Посилається на те, що в даному випадку слід керуватися наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016р. «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)». Форма та зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, встановлені п. 2 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13. Форма та зміст товарного чека на теперішній час законодавством не є визначеною. Проте, виходячи зі змісту Закону України «Про захист прав споживачів», а також визначення Законом №265 терміну «розрахункові документи», до яких, зокрема, відносяться товарні чеки, то можна вважати, що товарний чек повинен містити напис «Товарний чек» та за змістом відповідати вимогам Положення за виключенням відображення в ньому фіскального номера РРО, напису «Фіскальний чек». Представник позивача [PERSON] подала до суду відповідь на відзив. Посилається на те, що листом від 03.09.2019 року МТСБУ не повідомляло про неналежно заповнений товарний чек або про необхідність надання додаткових документів, окрім постанови про закриття кримінального провадження. Разом із заявою про виплату страхового відшкодування позивачем було скеровано на адресу МТСБУ нотаріально засвідчену копію свідоцтва про смерть [PERSON] . Листом від 22.04.2020 року МТСБУ не просила надати оригінал вказаного свідоцтва. Крім того, в листі від 22.04.2020 року МТСБУ вже зазначено про необхідність надати фіскальний касовий чек або розрахункову квитанцію. Про те, що поданий товарний чек не належно оформлений, не зазначено. Потерпілою виконано вимоги ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та надано усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Крім того, порядок оформлення розрахункових документів при проведенні розрахункових операцій за готівку в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». При цьому законодавчо визначено випадки звільнення\~ продавця від обов`язкового надання покупцю складених за встановленою формою фіскальних чеків, надрукованих РРО, або розрахункових квитанцій, заповнених вручну. Суб`єкти господарювання можуть видати товарні чеки довільної форми. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для\~\~ вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Пунктом 27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (постанова Верховного Суду від 10.07.2019 р. (справа №500/8418/13-ц). У постанові Верховного Суду від 19.03.2018 р. (справа №554/1793/15-ц) зазначено, що у відповідності до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 р. під похованням померлого потрібно розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Згідно вироку Хустського районного суду від 11.03.2020 року вбачається, що 17 липня 2019 року, близько 20.59 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz» реєстраційний номер [NUMBER] Словацької Республіки,рухаючись по автодорозі між населеними пунктами з с. Іза в напрямку с. Нанково, Хустського району, діючи всупереч вимогам пп2.3 «б» та 12.3 ПДР України, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , 2002 року народження, який в той час рухаючись по лівому краю дороги у попутному напрямку, змінив напрямок свого руху, перетинаючи проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та помер на місці події. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Мерседес» реєстраційний номер [NUMBER] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Згідно товарного чеку від 18.07.2019 р., виданого ПП [PERSON] , позивачем [PERSON] понесено витрати на поховання у розмірі 29 700 грн. (а.с. 11). Згідно п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Позивачем виконано вимоги ст.. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування ивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та надано усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Отже, вимога про стягнення витрат на поховання в сумі 29 700 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно постанови Верховного Суду від 06.06.2019 р. (справа № 758/8819/16-ц) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. У п. 21 абз. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснення, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ст. 625 ч. 2 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Отже, позов в частині вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 1731 грн.20 коп. та 3% річних в розмірі 922 грн. 73 коп., нарахованих за період з 23.04.2020 року по 05.05.2021 року підлягає задоволенню. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З розрахунку пені, зробленого позивачем, вбачається, що пеня в розмірі 3900 грн. нарахована за період з 23.04.2020 р. по 05.05.2021 року, а тому вимога про стягнення пені, нарахованої за порушення строку виплати страхового відшкодування, підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 840,80 грн. судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, зважаючи на характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved