Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позов мотивований тим, що позивач відповідно до свідоцтва про право власності є власником житлового будинку, що розташований по вул. Польова, 36 в с. Медівка Оратівського району Вінницької області. Позивач з відповідачем проживали в даному будинку однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 17.03.2006 року по листопад 2006 року. 28.04.2006 року відповідача [PERSON] було зареєстровано за її згоди у вказаному житловому будинку. Однак, з листопада 2006 року відповідач [PERSON] за зазначеною адресою не проживає. Відповідач добровільно покинув місце проживання та виїхав на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, з того часу в її будинку не проживає. Просить позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, заперечує проти заочного розгляду справи, просить розглянути справу за наявними в ній доказами. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи через засоби масової інформації, в судове засідання не повторно з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Однак, враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що можливо розглянути справу у відсутності відповідача та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №28659104 від 13.01.2011 року є власником житлового будинку, що розташований по вул. Польова, 36 в с. Медівка Оратівського району Вінницької області, який належить їй на підставі свідоцтва про право власності САС №847316 від 13.01.2011 року виданого виконавчим комітетом Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області (а.с. 7-8). За згоди позивача у вказаному будинку 28.04.2006 року зареєструвався відповідач [PERSON], яким позивач проживала однією сім'єю в незареєстрованому шлюбі з 17.03.2006 року по листопад 2006 року. Однак, з листопада 28.04.2006 року відповідач за зазначеною адресою не проживає, добровільно покинув місце проживання та виїхав в невідомому напрямку. (а.с. 12, 13). Як вбачається із довідки №268 від 04.09.2015 року виданої виконкомом Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], [INFO], з 17.03.2006 року по 28.04.2006 року проживав з [PERSON] в будинку по вул. Польова, 36 в с. Медівка Оратівського району Вінницької області без реєстрації, з квітня 2006 року по листопад 2006 року проживав зареєстрований в будинку по вул. Польова, 36 в с. Медівка Оратівського району Вінницької області; з листопада 2006 року по даний час зареєстрований в будинку по вул. Польова, 36 в с. Медівка Оратівського району Вінницької області, але не проживає (а.с.13). Як вбачається із довідки №273 від 04.09.2015 року виданої виконкомом Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зняття з реєстрації [PERSON] можливе лише з його особистою присутністю та звернення до сільської ради з паспортом (а.с. 14). Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні домової книги для реєстрації громадян, які проживають [INFO] міститься запис № 4 [PERSON], зареєстрований 28.04.2006 року (а.с. 12). Відповідно до письмових свідчень [PERSON] від 11.09.2015 року вбачається, що вона є односельчанкою позивача та свідчить про те, що [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 17.03.2006 року по листопад 2006 року з [PERSON], [INFO] в будинку по вул. Польова, 36 в с. Медівка Оратівського району Вінницької області, який з 28.04.2006 року там зареєстрований, але на даний час не проживає. Відповідно до письмових свідчень [PERSON] від 11.09.2015 року вбачається, що вона є односельчанкою позивача та свідчить про те, що [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 17.03.2006 року по листопад 2006 року з [PERSON], [INFO] в будинку по вул. Польова, 36 в с. Медівка Оратівського району Вінницької області, який з 28.04.2006 року там зареєстрований, але на даний час не проживає. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Спірні відносини врегульовані Законом України ""Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"", з якого вбачається, зокрема з статті 7, що питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім'ї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цього будинку (відсутність такого права, втрату права користування), яке регулюється нормами Житлового і Цивільного кодексів (зокрема статті 71,72, 156 ЖК України, стаття 405 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Спір стосується права користування житлом, яке належить позивачу на праві приватної власності, дане питання регулюється ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власниками спірного будинку, відповідач зареєстрований в будинку, однак не проживала з листопада 2006 року. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] без поважних причин понад один рік відсутня за місцем реєстрації по вул. Польова, 36 в с. Медівка Оратівського району Вінницької області, то він є таким, що втратив право на користуванням цим житлом, а отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з квитанції №0.0.445090041.1 від 09.10.2015 року за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача позивач сплатив кошти в сумі 180 грн. 00 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує думку позивача, яка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати та вважає, що судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 61, ч. ч. 1,2 ст. 64 , ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 29, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved