Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON]С звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 11.12.2010 року з [PERSON] у першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №1044. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач пішов з сімї та створив нову, шлюбні відносини між ними припинилися. В зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але надали заяву з проханням справу розглянути у їх відсутність, підтримавши позовні вимоги (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про одруження 1-ЖД №135480 (а.с.4), 11.12.2010 року укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Щербиною/ [PERSON], який був зареєстрований у першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №1044. Копіями свідоцтв про народження серії І-ЖД №308495 від 11.05.2012 року, серії І-ЖД №384774 від 25.03.2014 року та серії І-ЖД №473349 від 29.04.2016 року (а.с.5-7) підтверджується, що сторони у справі мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, примирення не бажають. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "Щербина" на "Фаріфонову". В поданій до суду заяві остання просила залишити їй вказане прізвище, тому підстав для відновлення дошлюбного прізвища немає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved