Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

20 квітня 2018 року головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження госпіталізації у психіатричному закладі в примусовому порядку [PERSON] В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що незважаючи на покращення стану здоровя [PERSON], остання знаходиться у важкому психічному стані, її лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, оскільки вона виявляє ознаки небезпеки як для оточуючих, так і для себе. Крім того, [PERSON] поводить себе неадекватно, неохайна, конфліктує з медперсоналом, що дає підстави для продовження її госпіталізації у психіатричному закладі в примусовому порядку, та підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному закладі в примусовому порядку. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили щодо поданої заяви, зокрема зазначають на відсутність підстав продовження госпіталізації у психіатричному закладі в примусовому порядку [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши заяву та подані матеріали, суд приходить до наступного. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2017 року [PERSON] госпіталізовано до Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 у примусовому порядку для проведення стаціонарного лікування без її згоди строком на 6 місяців. За даними висновку комісії лікарів-психіатрів від 18 квітня 2018 року, [PERSON] страждає важким психічним захворюванням: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, стан загострення. Знаходиться на обліку як соціально-небезпечна. Під час проведення стаціонарного лікування стан [PERSON] покращився лише частково, продовжують відмічатися психічні розлади у вигляді афективної нестриманості, агресивності, неадекватної поведінки, сексуальної розторможеності, неохайності. У звязку з неможливістю отримати усвідомлену згоду [PERSON] на обстеження та лікування, остання потребує продовження примусового лікування у психіатричному закладі. Відповідно до\~ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу"\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 1ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватись лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати шість місяців. Враховуючи вищевикладене, а також висновок комісії лікарів-психіатрів про доцільність продовження примусового лікування у психіатричному закладі [PERSON], суд приходить до висновку. що клопотання підлягає задоволенню.

Outcome: approved