Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

28.02.2018 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про визначення частки у спільному майні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло № 917 від 30.03.1994 року позивачу та її батькам - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, належить квартира № 49 в житловому будинку № 12 по вул. Слобідська (Дзержинського) в м. Хмільник Вінницької області. 08.06.2015 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме частка вказаної квартири. Позивач зазначає, що вона, будучи спадкоємцем померлого, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак оформити право власності на частку квартири що належала померлому не представляється можливим, оскільки у свідоцтві про право власності на житло частки співвласників не визначені. За таких обставин позивач просить визнати, що частки співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру № 49 в житловому будинку № 12 по вул. Слобідська в м. Хмільник Вінницької області становлять по 1/3 кожного. Ухвалою суду від 05.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк подав письмову заяву, у відповідності до якої вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, однак ухвалою суду від 23.03.2018 року в задоволенні даного клопотання відмовлено. Третя особа [PERSON] у встановлений судом строк пояснень до позову не надала. Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 49 від 29.03.1994 року (копія на а.с. 13-14) [PERSON] надано дозвіл на приватизацію квартири [ADDRESS]. Свідоцтвом про право власності на житло № 917 від 30.03.1994 року (копія на а.с. 11) підтверджено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 24,5 кв.м., без визначення часток співвласників. Вказане свідоцтво зареєстровано у Хмільницькому відділі ВООБТІ 28.05.1994 року за № 917. Технічні характеристики квартири наведені у технічному паспорті Хмільницького відділу "ВООБТІ" (копія на а.с. 16-18). З довідки Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 12-24/92 від 12.02.2018 року (а.с. 12) встановлено, що вул. Дзержинського в м. Хмільник Вінницької області була перейменована на вул. Слобідську. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 325381 (копія на а.с. 7) підтверджено, що [PERSON] помер 08.06.2015 року в м.Хмільник Вінницької області. Довідкою Відділу ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради Вінницької області № 17-14/122 від 07.02.2018 року (а.с. 19) підтверджено, що [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: Вінницька область, мХмільник, вул. Слобідська, 12/49. Разом з ним, була зареєстрована [PERSON], [INFO] Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи викладене, частки кожного із трьох співвласників вищезазначеної квартири мають бути рівними, по 1/3 частці, що передбачено законом. З відповідного листа державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори [PERSON] № 206/01-16 від 14.03.2018 року, а також копій фрагментів спадкової справи № 98/2015 встановлено, що після смерті 08.06.2015 року [PERSON] заведено спадкову справу № 98/2015. Заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON]. Листом державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори [PERSON] № 95/02-14 від 08.07.2018 року [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки квартири № 49 в житловому будинку № 12 по вул. Слобідська в м. Хмільник Вінницької області, яка належала [PERSON], не представляється можливим, оскільки у правовстановлюючому документі відсутні відомості про належність конкретно визначеної частки нерухомого майна. За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи, дослідженими судом, доведено, що позивачу, третій особі [PERSON], а також померлому 08.06.2015 року [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира № 49 в житловому будинку № 12 по вул. Слобідська в м. Хмільник Вінницької області, їх частки є рівними та становлять по 1/3 частки вказаної квартири, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючому документі частки співвласників не визначені. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved