Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [INFO] її сестра, [PERSON] , народила доньку [PERSON] та ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню. Під час проживання разом з матір`ю [PERSON] дитячі дошкільні заклади не відвідувала, після досягнення віку 6-ти років у школі не навчалася, мати веде аморальний спосіб життя, не в змозі забезпечити належні умови проживання доньки, в грудні 2019 року змінила місце проживання, місце перебування наразі не відоме. З середини січня 2020 року [PERSON] проживає разом з позивачем, знаходиться на повному її утриманні, їй забезпечено необхідні умови для проживання, навчання та розвитку. Позивач вважає, що відповідач є поганим взірцем та своєю поведінкою може негативно вплинути на розвиток доньки. У зв`язку з наведеним, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки - [PERSON] . Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з необхідністю усунення недоліків. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 30 жовтня 2020 року. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 01 грудня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву до суду не надіслала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлений. Представник служби у справах дітей Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлений. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Статями 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція про права дитини) передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 51 Конституції України проголошено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Тобто, держава визнає захист прав і свобод дитини одним з пріоритетів своєї політики та гарантує дитині рівень життя, необхідний для гармонійного розвитку. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У частинах 8-10 статті 7 СК України зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Зідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 статті 155 СК України). Пунктом 2 частини першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 23 листопада 2012 року (а.с. 12). Згідно з актом квартального комітету №47 виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради, [PERSON] , [INFO] , проживає з рідною тіткою [PERSON] , яка здійснює догляд та утримання дитини [PERSON] (а.с.21). Відповідно до листа комунального підприємства «Криворізький дитячий фтизіопульмологічний реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради» за №07/112 від 19 лютого 2020 року, в КП «КДФПРМЦ`ДОР» з 07 лютого 2019 року по 07 жовтня 2019 року на лікуванні знаходилась дитина [PERSON] , [INFO] . За період перебування дівчинки в закладі мати дзвонила 7 р., дідусь відвідував 5 р., тітка відвідувала 7 р., телефонувала майже щоденно, забезпечувала дитину одягом по сезону, взуттям, засобами гігієни, шкільним приладдям, солодощами (а.с.14). У відповідності до педагогічної характеристики учениці підготовчого класу [PERSON] , [INFO] , яка знаходилася на лікуванні та навчанні в «КЗ Криворізький дитячий туберкульозний санаторій №1 «ДОР» з 07.02.2019 року по 07.10.2019 року, дівчинка виховується у багатодітній сім`ї медико-соціального ризику. Мати, [PERSON] , не відвідувала доньку в санаторії, але дзвонила по телефону. В кінці серпня 2019 року з матір`ю дитини розмовляла по телефону педагог санаторію та запропонувала оформити дівчинку до школи у 1-й клас за віком, але мати в агресивній формі відмовила педагогу. За весь час перебування дівчинки в санаторії, її часто відвідувала рідна тітка (сестра матері) та забезпечувала дитину необхідним одягом, взуттям, засобами гігієни, а також шкільним приладдям для занять (а.с.15-16). Згідно з повідомленням Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 25 січня 2020 року за №48-3/2-225, при відвідуванні адреси мешкання [PERSON] по [ADDRESS] , двері квартири ніхто не відчинив, мешканці сусідніх квартир повідомили, що [PERSON] не є власницею квартири та в грудні змінила місце мешкання, встановити місце перебування [PERSON] не є можливим (а.с.17). Відповідно до повідомлення координатора із соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 16 грудня 2019 року за №01-08/1368/3, під час комісійного виїзду разом зі спеціалістами ССД та представником поліції за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вдома не було, власниця квартири в присутності членів комісії повідомила, що [PERSON] буде відмовлено в проживанні в квартирі у зв`язку з тим, що квартиру занедбали та привели в незадовільний стан. Місцезнаходження [PERSON] невідоме (а.с.23). Згідно з повідомленнями Криворізької ЗШ І-ІІІ ступенів №29 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 07.02.2020 року за №62 та від 18.02.2020 року за №75, [PERSON] з 28.01.2020 року зарахована до 1 класу КЗШ №29, утримання дівчинки на себе взяла рідна тітка [PERSON] . Мати [PERSON] , не виконує свої батьківські обов`язки, не має постійного місця проживання, не цікавиться дитиною. Місцезнаходження матері невідоме (а.с.24-25). У відповідності до характеристики учениці 1 класу Криворізької ЗШ І-ІІІ ступенів №29 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] навчається у першому класі КЗШ №29 з 28.01.2020 року, до школи її привела рідна тітка [PERSON] . Рідна тітка приділяє багато уваги вихованню дитини. Дівчинка відвідує всі позакласні та позашкільні заходи, завжди охайно вдягнена, має багато іграшок та все необхідне для виховання та навчання (а.с.26). Згідно з висновком служби у справах дітей Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12 жовтня 2020 року за №177, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 07 жовтня 2020 року, служба у справах дітей районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, не цікавиться життям доньки, не бере участі у її вихованні та не виконує батьківських обов`язків,що має систематичний та постійний характер, зважаючи на обґрунтований висновок органу опіки та піклування про те, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, враховуючи вину відповідача, яка полягає в свідомому ухиленні від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею освіти, тому суд доходить висновку про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] . Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved