Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

11 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, з 24 лютого 1994 року по 15 березня 2006 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 08.12.2000 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку та не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 19.09.2000 року та до повноліття дочки. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку та не менше 30 % прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2011 року до припинення навчання у Коледжі електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу. З 01 вересня 2013 року дитина є студенткою денної форми навчання Науково-навчального інституту інженерної механіки, автоматизації та комп'ютерно-інтегрованих технологій національного лісотехнічного університету, а також навчається на платній формі навчання (заочне відділення) Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач після закінчення навчання доньки у Коледжі електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу припинив сплату аліментів. Надавати матеріальну допомогу відповідач в змозі, так як має дохід, однак добровільно цього не робить. Тому просила стягнути відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 16,7 відсотка від щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством, починаючи з 01 січня 2014 року до досягнення донькою двадцяти трьох років. Ухвалою від 19 березня 2015 року залучена до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, не з'явилася, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З 24 лютого 1994 року по 15 березня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі (а.с. 4-5). [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку та не менше 30 % прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2011 року до припинення навчання у Коледжі електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу (а.с. 21). З 01 вересня 2013 року [PERSON] є студенткою денної форми навчання Науково-навчального інституту інженерної механіки, автоматизації та комп'ютерно-інтегрованих технологій національного лісотехнічного університету (а.с. 18). [PERSON] є студенткою заочної форми навчання Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу (а.с. 19-20). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Ст. 200 Сімейного кодексу України встановлює, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання, потребує у зв'язку з цим у матеріальної допомоги, стан здоров'я відповідача, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, однак має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь та на утримання дитини, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 16,7 відсотка від усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 11 березня 2015 року, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою [PERSON] двадцяти трьох років. У відповідності зі ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial