Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства „Добропіллявугілля", про відшкодування моральної шкоди мотивуючи тим, що 4 квітня 2000 року, під час виконання трудових обов'язків на шахті «Алмазна» «Добропіллявугілля», з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого отримав перелом таза зі зміщенням, порушення функцій тазових органів, статико-динамічної функції хребта, ходи, що підтверджується Актом про нещасний випадок за формою Н-1 від 5 квітня 2000 року. Висновком ВТЕК від 25 червня 2000 року йому встановлено 80 % втрати працездатності і другу групу інвалідності. У зв'язку з цим, Добропільським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань добровільно провадиться щомісячна страхова виплата. Позивач вважає, що ушкодженням здоров"я йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в 40000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що він втратив 80 % професійної працездатності і став інвалідом 2 групи, довгий час знаходився на лікуванні, його постійно турбує біль, знає що його здоров"є ніколи не відновиться, не може виконувати домашню роботу та змушений просити сторонньої допомоги і все це порушило його нормальний спосіб життя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача Радіола Н.О. позов не визнала. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 4 квітня 2000 року, під час виконання трудових обов'язків на шахті «Алмазна» «Добропіллявугілля», з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого отримав перелом таза зі зміщенням, порушення функцій тазових органів, статико-динамічної функції хребта, ходи, що підтверджується Актом про нещасний випадок за формою Н-1 від 5 квітня 2000 року (а.с.8). Висновком ВТЕК від 25 червня 2000 року йому встановлено 80 % втрати працездатності і другу групу інвалідності (а.с.7). Оскільки позивач отримав травму 4 квітня 2000 року, слід керуватися п.11 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472, оскільки втрата 25% працездатності встановлена висновком ВТЕК від 14 грудня 1995 року. Відповідно до абзацу 2 п.11 Правил в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від інших будь-яких виплат. Безумовно позивачу були завдані фізичні та моральні страждання які полягали в тому, що він втратив 80 % професійної працездатності і став інвалідом 2 групи, довгий час знаходився на лікуванні, його постійно турбує біль, знає що його здоров"є ніколи не відновиться, не може виконувати домашню роботу та змушений просити сторонньої допомоги і все це порушило його нормальний спосіб життя. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 114 гривень 70 копійок. На підставі «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472»,

Outcome: partial