Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 2 в житловому будинку № 34 по вулиці Антонія і Феодосія в м. Василькові Київської області. Вимоги мотивують тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 1997 року вона є власником 1/6 частини житлового будинку № 34 по вулиці Антонія і Феодосія (колишня Трудова) у м. Василькові Київської області. Зазначена частина житлового будинку по вулиці Антонія і Феодосія є окремою ізольованою квартирою під № 2. Відповідач по справі це колишній чоловік її доньки [PERSON], шлюб між її донькою та відповідачем по справі розірвано 26 листопада 2013 року що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою з 2005 року, проте жодного дня там не проживав, його особисті речі там відсутні, оскільки мешкав разом з її донькою за іншою адресою: [ADDRESS] а отже є підстави для визнання його таким що втратив право користування житловим приміщенням В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини, просили задовольнити вимоги позову з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що він дійсно ніколи не проживав в цій квартирі, але він помогав будувати цей будинок, вложив в його ремонт свої кошти, а не мешкав він там оскільки цьому перешкоджала позивач до якої він неодноразово звертався з проханням надати йому можливість там проживати. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 1997 року виданого ст. державним нотаріусом Другої Васильківської державної нотаріальної контори [PERSON]О та зареєстрованого за реєстровим № 2274 власником 1/6 частки житлового будинку № 34 по вулиці Трудовій в м. Василькові Київської області є [PERSON] (а.с.8) Згідно технічного паспорту на домоволодіння № 34 по вулиці Трудовій в м. Василькові Київської області воно складається з трьох квартир (а.с.38-39) [PERSON]Д є власником квартири [ADDRESS] і Феодосія (колишня Трудова) в м. Василькові Київської області що визнається сторонами а отже відповідно до ст.\~61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. [PERSON] зареєстрований в [INFO] (нинішня Антонія і Феодосія) в м. Василькові Київської області що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 12-15) та відомостями ВАДР УДМС України в Київській області від 25.08.2015 року (а.с.28) [PERSON]П перебував у родинних стосунках з [PERSON]Д,\~\~до 26 листопада 2013 року\~\~оскільки проживав у зареєстрованому шлюбі із донькою позивача [PERSON], який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 26 листопада 2013 року (а.с.7) Згідно ч.1\~ст.383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно\~ст.64 ЖК України\~члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення як співвласника квартири. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Свідок [PERSON]І який в судовому засіданні повідомив, що [PERSON]П в спірній квартирі ніколи не проживав, оскільки мешкав з їх донькою за іншою адресою. Після розірвання шлюбу з донькою в 2013 році він його не бачив, комунальні послуги за квартиру він не сплачував, ніколи відповідач не звертався до них з проханням надати можливість жити в спільній квартирі. Свідок [PERSON]О , в судовому засіданні повідомила, що орендує спірну квартиру майже 6 років, сплачує за неї комунальні послуги, ніколи не чула щоб [PERSON]П просився проживати в спірній квартирі. Свідок [PERSON]П повідомила, що бачила що [PERSON]П колись проживав в спірній квартирі але це було десь 6 років назад, бачила як він ремонтував цей будинок, щодо проживання відповідача в цій квартирі останні два роки сказати ничого не можить оскільки буває там дуже рідко. Крім того [PERSON]П в судовому засіданні визнав факт його непроживання в спірній квартирі а отже відповідно до ст. 61 ЦПК України цей факт не підлягає доказуванню Конституцією\~(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до\~закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321\~ЦК, ст.48\~Закону України "Про власність"). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (стст.379, 382\~ЦК). Згідно ч.2\~ст.405 ЦК України\~\~член сім'ї власника житла втрачає право\~\~на\~\~\~\~користування цим\~\~житлом\~\~у\~\~разі\~\~відсутності\~\~члена сім'ї без поважних причин понад один рік,\~\~якщо інше не встановлено домовленістю між\~\~ним\~\~і власником житла або законом. Оскільки відповідач, не будучи членом сім'ї власника спірної квартири, зареєстрований у ній це обмежує позивача у здійсненні належного їй права власності на спірне житлове приміщення, створює обмеження і перешкоди у реалізації однієї і складових права власності - права розпорядження квартирою. Суд вважає можливим захистити право власності позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право (позбавлений права) користування житловим приміщенням, а обраний позивачем спосіб захисту її інтересів грунтується на законі. Згідно ч.1\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю, оскільки під час судового розгляду факт порушення прав власника доведений належними і допустимими доказами, а відповідач всупереч вимогам ст.ст.10,11,60 ЦПК України\~ не довів обставини, якими підтверджуються факт перешкоджання в проживанні в спірній квартирі позивачем відповідачу.

Outcome: approved