Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

10.03.2020 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , виконавчого комітету Чернігівської міської ради, державного реєстратора Симоненко Олени Анатоліївни про скасування рішення органу приватизації №232 від 25 липня 2018 року щодо приватизації квартири [ADDRESS] ; визнання недійсним Свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] , на квартиру [ADDRESS] , видане 26.07.2018 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на ім`я [PERSON] та [PERSON] та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1620537374101, номер запису про право власності 27459783 та державну реєстрацію права власності [PERSON] на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1620537374101, номер запису про право власності 27459816. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що при здійсненні приватизації вказаного житла його права були порушені і приватизація вчинена з порушенням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Судом за клопотанням представника позивача як співвідповідача залучено державного реєстратора Симоненко Олени Анатоліївни. В судовому засіданні представники відповідачів виконавчого комітету Чернігівської міської ради та [PERSON] , [PERSON] проти задоволення позову заперечували, наддали відзиви на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позову та неодхідність його задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.09.2017 року справа №750/5412/17 було задоволено позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . У вказаній справі виконавчий комітет Чернігівської міської ради був залучений як третя особа яка не заявляє самостійних вимог. В подальшому на підставі вказаного рішення [PERSON] було знято з реєстрації в квартирі за адресою [ADDRESS] . На час винесення рішення судом та зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання в спірній квартирі остання не була приватизована. Після винесення 14.09.2017 року заочного рішення Деснянським районним судом м.Чернігова відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до органу приватизації Чернігівської міської ради із заявою про передачі квартири в їх приватну власність. 25.07.2018 року орган приватизації Чернігівської міської ради ухвалив рішення №232 про задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] про передачу квартири [ADDRESS] в їх приватну власність тобто про приватизацію квартири. 26.07.2018 року відповідачам було видано Свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] , на квартиру [ADDRESS] . 08.08.2018 року державним реєстратором Симоненко О.А. було здійснено реєстрацію права власності відповідачів на спірну квартиру, а саме зареєстровано право власності [PERSON] на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1620537374101, номер запису про право власності 27459783 та права власності [PERSON] на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1620537374101, номер запису про право власності 27459816. Однак, 26.02.2019 року постановою Чернігівського апеляційного суду заочне рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.09.2017 року щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] скасовано і в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Реєстрацію місця проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] відновлено. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду. Відповідно до ч. 2 та 5 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки приватизації спірної квартири відбулась з порушення прав позивача.

Outcome: approved