Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що він є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , відповідно до ордеру на жиле приміщення. Зазначає, що відповідач зареєстрований у квартирі з 24 січня 1997 року, однак ніколи у ній не проживав, що підтверджується актами комунального підприємства. Ця обставина створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, оскільки останній не може отримати субсидію на сплату комунальних послуг. [PERSON] не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі не має. Просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користування квартирою. Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивача та його представник в судовому засіданні позов підтримали, з підстав викладених у ньому та просили задовольнити. Не заперечували проти постановлення судом заочного рішення. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою, повісткою та доданими до неї матеріалами направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання. Між тим, вказані документи повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення, у зв`язку з іншими причинами невручення. Відповідно до п. п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених\~постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року,\~поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч. ч. 3, 9\~ст. 130 ЦПК України\~якщо особу, якій адресовано судову повістку або судове повідомлення, не виявлено в місці проживання, повістку або повідомлення під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку чи повідомлення, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про судові засідання вважається належним. Відповідач в судові засідання не з`явився. Відзивів на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи за відсутністю відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати у заочному порядку. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується ордером на жиле приміщення №000261 серії А-1, виданим 10 грудня 1996 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів на підставі рішення міськвиконкому №510 від 19 вересня 1996 року /а.с. /5. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №2837, виданої ЛКП «Цитадель-Центр» 19 вересня 2019 р. у вищевказаній квартирі, окрім позивача зареєстровані наступні особи: [PERSON] , яка є дочкою позивача; [PERSON] , який є внуком позивача; [PERSON] , яка є внучкою позивача; [PERSON] , який є сином дружини позивача ( з 24 січня 1997 року) /а.с. 6/. Згідно матеріалів справи [PERSON] , фактично зареєстрований, але не проживає у квартирі [ADDRESS] понад 10 років, що підтверджується актами, складеними комісією в складі майстрів по експлуатації житлового фонду Львівського комунального підприємства «Цитадель-Центр» 19 вересня 2019 р., 25 липня 2019 р., 26 листопада 2019 р. Статтею 47 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу\~Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.\~61 ЖК України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Між сторонами виникли житлові відносини щодо захисту права користування житловим приміщенням шляхом втрати такого права членами сім`ї наймача, у зв`язку з їх тимчасовою відсутністю, які регулюються нормами статей\~71,\~72 Житлового кодексу Української РСР. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.71 ЖК УРСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно з\~ст. 72 цього Кодексу\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Аналіз статей\~71,\~72 ЖК Української РСР\~дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки відповідач добровільно залишив зареєстроване місце проживання, не проживає у квартирі понад шість місяців; жодних поважних причин відсутності відповідача за вказаною адресою суд не встановив; відповідач не несе обов`язків тимчасово відсутнього члена сім`ї, які покладені законом, а тому суд прийшов до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Суд приймає аргументи позивача, які підтверджені доказами, що містяться у матеріалах справи, та такі відповідають вимогам закону. Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з [PERSON] \~ підлягає стягненню на користь держави судовий у розмірі 768,40 гривень, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved