Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] 11.05.2021 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 15.05.2016 року Жмеринським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №62. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на подружні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З вини відповідача вони вже припиняли сімейні відносини та проживали окремо. З січня 2021 року вони з відповідачем не проживають як подружжя, не підтримують сімейних відносин. Вважає, що шлюб між ними носить лише формальний характер та просила його розірвати, так збереження та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем (а.с.1). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 24.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, зокрема відповідача [PERSON] у спосіб розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 06.07.2021 року за клопотанням відповідача, надано сторонам строк на примирення терміном два місяці, на період якого зупинено провадження в справі, Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 07.09.2021 року поновлено провадження в справі, продовжено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень сторін щодо вказаного порядку розгляду справи не надійшло. Відзиву на позов відповідачем не подано. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15.05.2016 року; дошлюбне прізвище позивача " [PERSON] " (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) вбачається, що сторони в справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до копії довідки Станіславчицької сільської ради Жмеринського району від 22.04.2021 року №106, до складу сім`ї позивача входять батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Додатково вказано, що [PERSON] перебуває на утриманні позивача [PERSON] та проживає з нею (а.с.7). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно вимог ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спору про майно чи щодо утримання і виховання дитини між сторонами за змістом заявлених позовних вимог не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо тривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем наразі не заперечені та не спростовані ні в який спосіб. Обставин, які з визначених законом підстав унеможливлюють звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, ніким не повідомлено. Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, в їх сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Позивач має стале бажання щодо розірвання оспорюваного шлюбу. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, надо за минуванням наданого судом сторонам строку на примирення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на її користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 908 грн (а.с.2) згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved