Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. В своєму позові позивач зазначив, що починаючи з 2001 року проживає разом зі своєю сім'єю в домоволодінні № 26 по вулиці Дружби в с. Мостове Братського району Миколаївської області. Позивач заселився цей будинок з дозволу [PERSON], яка сказала, що господар будинку помер, а тому він може разом із сім'єю проживати в ньому. На даний час позивач бажає належним чином оформити документи на будинок і на земельну ділянку біля нього, однак не має можливості це зробити так як не є власником даного нерухомого майна. До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. Згідно довідки від 06.04.2017 року КП "Вознесенське МБТІ", житловий будинок № 26 по вул. Дружби, 26 в с. Мостове Братського району Миколаївської області зареєстрований за [PERSON] (а.с. 22), що також підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 25.06.1989 року, реєстраційний № 1 (а.с. 4). 08.01.2000 року [PERSON] помер. Відповідно до довідки Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області, померлий [PERSON] мав наступний склад сім'ї: [PERSON] - співжителька, з якою разом проживав з 1966 року по день смерті 08.01.2000 року, вели спільне господарство та мали спільну дитину (а.с. 41). Судом під час розгляду справи досліджено спадкову справу після смерті [PERSON], в матеріалах якої міститься заява [PERSON] яка відмовляється від прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину у вигляді права на земельну ділянку видано [PERSON] [PERSON] з березня 2001 року проживає за адресою: [INFO] (арк.с. 8). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ст. 344 ЦК України). Пунктом 9 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Матеріалами справи підтверджено, що позивач більше 10 років відкрито мешкає у житловому будинку (арк.с. 8), несе витрати на його утримання (арк. с. 7). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вказане, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved