Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] , [INFO] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до заповіту [PERSON] від 16 червня 2016 року позивач є єдиним спадкоємцем. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай) для товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3815 га, яка розташована в адміністративних межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Спадщину прийняла позивач, оскільки вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку (пай), оскільки оригінал державного акту на право власності відсутній. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай) для товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності представника (а.с. 42). Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 5 липня 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 6). При житті [PERSON] , а саме 16 червня 2016 року склав заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій під № 114, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, заповів позивачу (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай) для товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3815 га, яка розташована в адміністративних межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта, номер інформаційної довідки: 235003748 від 02.12.2020, за [PERSON] на праві власності зареєстрована земельна ділянка, кадастровий номер: 7125188000:03:000:0393, площа земельної ділянки: 2.3815 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з довідкою Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 4 грудня 2018 року № 1262 за [PERSON] числиться земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,38 га, яка розміщена в адміністративних межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, державний акт на право власності на землю серія ЧР № 19-23-00-0393 виданий 21 березня 2001 року Придніпровською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 11). Згідно зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру, наданої Чорнобаївською державною нотаріальною конторою від 24 жовтня 2020 року (вих. № 239/01-16) (а.с. 34-36), що надійшла у відповідь на запит суду (а.с. 27), до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON] . Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 25 вересня 2020 року (вих. № 227/02-16) позивачу повідомлено, що на підставі пп. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків державної реєстрації права власності на нерухоме майно без видачі документа, що посвідчує таке право. Крім цього, позивачу роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 15). Разом з тим позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай) для товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3815 га, яка розташована в адміністративних межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, оскільки відсутній оригінал державного акту на право державної власності на земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3\~ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померлий [PERSON] склав заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповів позивачу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (пай) для товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3815 га, яка розташована в адміністративних межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, оскільки відсутній оригінал державного акту на право державної власності на земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту\~ст. 392 ЦК України\~право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту, відсутність спору між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved