Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» (далі - ОК «ЖБК «Бригантина-2»), третя особа - [PERSON] про визнання недійсним договору та скасування запису про право власності на нерухоме майно, мотивуючи його тим, що 18 лютого 2013 року між нею, [PERSON] та [PERSON] укладено договір переуступки паю на квартиру в ОК «ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою, за яким сторона 2 ( [PERSON] та [PERSON] ) передає стороні 1 ( [PERSON] ) свій пай у ОК «ЖБК «Бригантина-2», який відповідає праву на вступ в ОК «ЖБК «Бригантина-2» та отримання «свідоцтва на право власності» квартиру [ADDRESS] , а також часткової спільної власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок. Відповідно до акту приймання-передачі від 20 лютого 2013 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла спірну квартиру. В рахунок належних до сплати сум позивачкою передано [PERSON] 19 500 доларів США. 22 січня 2021 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 58704473 позивачка дізналася, що на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 13 березня 2020 року, довідки про повну сплату від 14 березня 2020 року, договору про пайову участь від 13 березня 2020 року здійснено повторну реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] . Позивачка зазначає, що спір між нею та відповідачами щодо вказаної вище квартири неодноразово був предметом у судах різних інстанцій. Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 360/1970/17 скасовано попередній запис про реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру. Незважаючи на факт чинності договору переуступки паю від 18 лютого 2013 року, що неодноразово встановлено судовими рішеннями (є преюдиційними обставинами), [PERSON] не визнає за позивачкою прав на спірну квартиру та вдруге намагається відібрати квартиру, оформлюючи на себе право власності на підставі недійсних та підроблених документів. Позивачка зазначає, що станом на 13 березня 2020 року пай на спірну квартиру передано [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та не міг одночасно бути переданим іншій особі. Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 10 березня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача [PERSON] - адвокат Баховський М.М. просив в задоволенні позову відмовити, в обґрунтування зазначив, що позов заявлений за відсутності майнових прав у позивача стосовно спірного майна. Законність набуття [PERSON] права власності на спірну квартиру доведена документами, наданими для реєстрації права власності на новостворене майно і жодні охоронювані законом права та інтереси [PERSON] при цьому не порушені. Позивач під час реєстрації права власності на спірну квартиру не була власником, заявником прав, тощо. 18 лютого 2013 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір переуступки паю на квартиру в ОК «ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою, за яким [PERSON] та [PERSON] передає [PERSON] свій пай у ОК «ЖБК «Бригантина-2», який відповідає праву на спірну квартиру та встановлює порядок сплати залишку суми за пай. [PERSON] своє зобов`язання сплачувати вартість паю порушила, заборгованість за договором станом на 01 вересня 2015 року складає 136982,46 грн. Спір про недійсність договору про переуступку паю вирішено рішенням суду, яке набуло законної сили у справі № 360/2101/15. 29 березня 2016 року [PERSON] набула права власності на спірну квартиру як забудовник новоствореного нерухомого майна, член кооперативу ЖБК «Бригантина-2». [PERSON] без згоди власника вселилась у спірну квартиру, утримує квартиру у своєму володінні, не дозволяє власнику користуватися квартирою. Пунктом 7.6. зазначеного вище договору встановлено, що якщо сторона 1 заборговує поточні оплати стороні 2 більш, ніж на 6 місяців без погодження сторони 2, дія зобов`язань сторони 2 припиняється в односторонньому порядку. У цьому випадку сторона 2 набуває права в односторонньому порядку розірвати договір, виставити квартиру на продаж, а після погашення заборгованості і штрафу у розмірі 1 тис. доларів США, решту коштів у триденний строк повернути стороні 1. Сторона 1 зобов`язується у цьому випадку звільнити квартиру та повернути її у стані не гіршому, ніж отримала. Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що [PERSON] не переслідує легітимну мету заявленими вимогами, а намагається за рахунок [PERSON] задовольнити свій інтерес на проживання у квартирі, при цьому не сплачуючи орендну плату та припинивши виплати за договором переуступки паю. Позивач не навів жодного доводу та обґрунтування незаконності реєстрації права власності на спірне нерухоме майно. Враховуючи наведене, посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст. 316, 317, 321, 391 Цивільного кодексу України, Закон України «Про кооперацію», Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити. 01 червня 2021 року до суду надійшли пояснення представника відповідача [PERSON] - адвоката Баховського М.М., у яких останнім зазначено про неналежний спосіб захисту позивачем порушеного права. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду у постанові від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області Кирилову Н.М. 09 липня 2021 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Оксимчука А.О. надійшла заява про зміну предмета позову, у якій останній просив прийняти зміну предмета позову позивача та визнати недійсним договір про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку, укладений 13 березня 2020 року між ОК «ЖБК «Бригантина-2» та [PERSON] на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51762740 від 24.03.2020, прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М., з одночасним припиненням права власності [PERSON] на вказану спірну квартиру, зареєстрованому у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 36070003 від 20.03.2020. Вказану заяву 19 липня 2021 року прийнято судом до розгляду. Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача [PERSON] - адвокат Оксимчук А.О. у судовому засіданні 25 жовтня 2021 року позов, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, підтримав з підстав зазначених у ньому. Додатково зауважив, що [PERSON] раніше вже реєструвала право власності на спірну квартиру на своє ім`я. Однак 22 січня 2020 року Верховним Судом у справі № 360/1970/17 скасовано реєстрацію за [PERSON] спірної квартири. З того моменту обставини не змінились, проте відповідач знову оформила на своє ім`я право власності. Зауважив, що спірний договір укладено у 2020 році між [PERSON] та ОК «ЖБК «Бригантина-2», який є підконтрольний [PERSON] , про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку, тоді як будинок вже було давно збудовано та здано в експлуатацію. Зазначив, що умови та найменування договору не відповідають обставинам, за яких він може укладатися. Зауважив, що рішенням Верховного Суду у справі № 360/1970/17 встановлено дійсність переуступки паю на спірну квартиру, укладеного 18 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , та наявність у позивача права на цю квартиру. Також повідомив, що оскільки був наявний спір щодо остаточної суми, яку необхідно було сплатити позивачу за спірну квартиру, нею було ініційовано розгляд справи у суді. Рішенням суду зобов`язано було надати позивачу інформацію про остаточну суму, необхідну для сплати за спірну квартиру, проте таку інформацію до позивача не доведено. Вважає, що реєстрація права власності на спірну квартиру за відповідачем, при наявності чинного договору переуступки паю на цю квартиру, є протиправною. Представник позивача [PERSON] - адвокат Українець М.П. у судовому засіданні 16 листопада 2021 року позов, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, підтримав з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Баховський М.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на викладені у відзиві та поясненнях доводи. Додатково зазначив, що спочатку позивачу було запропоновано урегулювати спір між сторонами договору, шляхом повернення сплачених позивачем коштів, проте остання відмовилась від урегулювання спору таким чином. Наразі у відповідача [PERSON] відсутнє бажання врегулювати спір шляхом повернення сплачених позивачем коштів. Відповідач ОК «ЖБК «Бригантина-2» у судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи [PERSON] та державний реєстратор Гостомельської селищної ради Київської області Кирилова Н.М. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 лютого 2013 року між [PERSON] (сторона 1) і [PERSON] та [PERSON] (сторона 2) укладено договір переуступки паю на квартиру в ОК «ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою, за яким сторона 2 ( [PERSON] та [PERSON] ) передає стороні 1 ( [PERSON] ) свій пай у ОК «ЖБК «Бригантина-2», який відповідає праву на вступ в ОК «ЖБК «Бригантина-2» та отримання «свідоцтва на право власності» квартири [ADDRESS] , а також часткової спільної власності на земельну ділянку, на якій розташовано будинок (а.с. 9-11 т. 1). На підставі цього договору [PERSON] набула право користування зазначеною квартирою та проживає в ній з 20 лютого 2013 року, що підтверджується актом прийому-передачі від 20 лютого 2013 року (а.с. 12, т. 1). Як вбачається із вказаного договору, за отримання паю [PERSON] передала стороні 2 авансовий платіж у сумі 40 625 грн, що становило 5 000 доларів США, при тому, що загальна вартість квартири складає 48 200 доларів США. За домовленістю сторін решта суми 43 200 доларів США виплачується з розстрочкою відповідно графіку щомісячно по 971,91 доларів США, в еквіваленті валют не пізніше 15 числа поточного місяця. Перша оплата згідно договірних умов була здійснена у березні 2013 року. Отримання кожної суми грошей здійснюється під розписку, яка є невід`ємною частиною цього договору. В разі дострокової оплати здійснюється перерахунок та відсотки нараховуються лише на залишок боргу. Відповідно до акта прийому-передачі від 20 лютого 2013 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Звертаючись з позовом, позивач зауважила на обставини встановлені у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 360/1970/17. Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 360/1970/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2», третя особа [PERSON] про визнання договору недійсним та скасування права власності на нерухоме майно встановлено, що 18 лютого 2013 року між [PERSON] та ОК «ЖБК «Бригантина-2» укладений договір про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку, зокрема, квартири [ADDRESS] . 18 лютого 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] укладено договір переуступки паю, за яким передано [PERSON] пай у ОК «ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою та отримання свідоцтва про право власності на вище зазначену квартиру, а також право часткової спільної власності на земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок по [ADDRESS] . На підставі цього договору [PERSON] набула право користування зазначеною квартирою та проживає в ній з 20 лютого 2013 року. Відповідно до заяви [PERSON] від 18 лютого 2013 року вона була прийнята в члени кооперативу ОК «ЖБК «Бригантина-2. За отримання паю [PERSON] передала голові кооперативу [PERSON] авансовий платіж у сумі 40 625 грн, що становило 5 000 доларів США, при тому, що загальна вартість квартири складає 48 200 доларів США. За домовленістю сторін решта суми 43 200 доларів США виплачується з розстрочкою відповідно графіку щомісячно по 971,91 доларів США, в еквіваленті валют не пізніше 15 числа поточного місяця. Підтвердженням внесення [PERSON] щомісячних платежів є розписки, надані їй [PERSON] . Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 13 березня 2020 року, довідки про повну сплату від 14 березня 2020 року, договору про пайову участь від 13 березня 2020 року, право власності на спірну квартиру було зареєстроване за [PERSON] (а.с. 28-29). З надісланих на запит суду Гостомельською селищною радою Київської області документів, на підставі яких було здійснено реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну квартиру, встановлено, що 13 березня 2020 року між ОК «ЖБК «Бригантина-2» та [PERSON] укладено договір про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку (а.с. 132-134 т. 1). Предметом вказаного договору сторонами зазначено спільне будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з подальшою передачею пайовикові його частки у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS] площею 50,8 кв.м на другому поверсі 3-поверхового будинку з мансардою. Відповідно до умов цього договору ОК «ЖБК «Бригантина-2» зобов`язувалось забезпечити будівництво та введення в експлуатацію у четвертому кварталі 2012 року закінченого будівництва. У вказані терміни ОК «ЖБК «Бригантина-2» зобов`язувалось передати [PERSON] спірну квартиру у відповідній комплектації (п. 2.1.2., 2.1.3 договору). У свою чергу [PERSON] зобов`язувалась брати участь у забезпеченні будівництва житлового будинку у [ADDRESS] у межах вартості робіт з будівництва квартири [ADDRESS] , що складається з постачання [PERSON] будівельних матеріалів, необхідних для будівництва будинку згідно отриманої специфікації у термін, вказаний у специфікації та в разі необхідності виконання робіт по забезпеченню будівництва, з остаточним розрахунком після отримання Декларації про готовність об`єкту до експлуатації (п. 2.2.1 договору). Відповідно до п. 3.1 вказаного договору для забезпечення будівництва в розмірі належної йому частки житла Пайовик поставляє будівельні матеріали, необхідні для будівництва будинку, згідно специфікації на суму частини (не менше ніж 50 %) вартості квартири. У п. 8.1 договору зазначено, що передана у власність пайовика квартира є виділеним в натурі майном, не обтяженим правами третіх осіб, в тому числі Кооперативу. Відповідно до акта прийому-передачі від 13 березня 2020 року Голова правління ОК «ЖБК «Бригантина-2» Свиридюк С.С. передав, а [PERSON] прийняла двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Зауваження щодо квартири відсутні (а.с. 135 т. 1). Для здійснення реєстрації права власності за [PERSON] реєстратору також надано довідку ОК «ЖБК «Бригантина-2» від 14 березня 2020 року за № 14032020/1, у якій зазначено, що [PERSON] є членом ОК «ЖБК «Бригантина-2» згідно рішення загальних зборів (протокол № 4.1 від 26 серпня 2012 року) та власником паю на спірну квартиру [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] в ОК «ЖБК «Бригантина-2» побудована господарчим способом, будинок введено в експлуатацію 26 грудня 2012 року. Вказана квартира не продана, під забороною чи арештом не знаходиться (а.с. 136 т. 1). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). За змістом статей 319, 386-387 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки договір про переуступку паю на квартиру від 18 лютого 2013 року не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив, доказів зворотного відповідачами суду не надано, то укладення між ОК «ЖБК «Бригантина-2» та [PERSON] договору про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку від 13 березня 2020 року, предметом якого є спірна квартира, за наявності чинного договору про переуступку паю на квартиру від 18 лютого 2013 року, а також подальша реєстрація права власності за [PERSON] , порушує права [PERSON] як користувача та володільця квартирою. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що [PERSON] не виконує умови договору та припинила виплати за договором переуступки паю, однак не надає доказів того, що [PERSON] та/або [PERSON] зверталися до [PERSON] із позовом про стягнення заборгованості за поточними платежами чи спонукання боржника до зобов`язання виконання договірних умов, та рішень за результатами розгляду таких позовів. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує також на те, що спір про недійсність договору про переуступку паю від 18 лютого 2013 року вирішено рішенням суду, яке набуло законної сили у справі № 360/2101/15. Проте, зазначені посилання представника відповідача на рішення суду у справі № 360/2101/15 не спростовує вказаних вище висновків суду, оскільки рішенням Бородянського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у справі № 360/2101/15, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2017 року, [PERSON] відмовлено у задоволенні зустрічного позову до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору переуступки паю недійсним (Єдиний державний реєстр судових рішень). Щодо посилань представника відповідача на те, що 29 березня 2016 року [PERSON] набула права власності на спірну квартиру як забудовник новоствореного нерухомого майна, а [PERSON] без згоди власника вселилась у спірну квартиру, утримує квартиру у своєму володінні, не дозволяє власнику користуватися квартирою, а також не виконує вимоги п. 7.6 договору, слід зазначити, що обставини набуття 29 березня 2016 року [PERSON] прав власності на спірну квартиру були предметом розгляду у справі № 360/1970/17, на яку у позові посилається і позивач. Так, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 червня 2018 року у справі № 360/1970/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, скасовано право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 березня 2016 року за №14203294. Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року змінено рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 червня 2018 року у вказаній справі та викладено його у новій редакції. Скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2016 року за № 14203294. В іншій частині позову відмовлено. Отже, вказані доводи представника відповідача є необґрунтованими, а оскільки договір про переуступку паю на квартиру від 18 лютого 2013 року не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив, то укладення між ОК «ЖБК «Бригантина-2» та [PERSON] договору про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку від 13 березня 2020 року, предметом якого є спірна квартира, за наявності чинного договору про переуступку паю на квартиру від 18 лютого 2013 року, порушує права [PERSON] як користувача та володільця квартирою. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). З огляду на викладене, враховуючи те, що договір про переуступку паю на квартиру від 18 лютого 2013 року не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив, то укладення між ОК «ЖБК «Бригантина-2» та [PERSON] договору про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку від 13 березня 2020 року, предметом якого є спірна квартира, за наявності чинного договору про переуступку паю на квартиру від 18 лютого 2013 року, а також подальша реєстрація права власності за [PERSON] , порушує права [PERSON] як користувача та володільця квартирою, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved