Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

24.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою відповідачів, в якому просив визнати за ним право на обов`язкову частку в спадщині після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] року помер його батько, [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина. Крім нього іншим спадкоємцем після смерті останнього є [PERSON] Як повнолітня непрацездатна дитина має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`зку з необхідністю підтвердити підстави призначення йому пенсії. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. [PERSON] в судовому засіданні 13.04.2016 року позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу, Качан В. О. в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], є його племінниця, [PERSON] (а.с.38). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат"свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, згідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» п. 23 Постанови зазначає про обов`язкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України і, в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи. Нотаріусом на заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], було надано відповідь про необхідність надати посвідчення про призначення групи інвалідності для з`ясування факту, на якій підставі йому призначено пенсію (а.с.7, 8). [PERSON] не надав суду докази на підтвердження того, що постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій і видача документів, зокрема не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу. Таким чином, права позивача не порушені, і не підлягають судовому захисту. Крім того, позивачем конкретно не вказано, на захист якого суб'єктивного матеріального права або законного інтересу позивача подано даний позов та у чому конкретно полягає порушення права чи законного інтересу позивача з боку відповідача [PERSON] З огляду на наведене, позовні вимоги є передчасними, що є підставою для відмови у задоволенні позову та визнання за позивачем права власності на майно.

Outcome: dismissed