Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

21 березня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Комсомольська, 3/29. 28 березня 2007\~року померла її мати [PERSON], спадкоємцями якої була вона та [PERSON], в установлений законом термін вони не звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки фактично проживали разом з нею. 16 серпня 2008 року помер її батько [PERSON], спадкоємцем якого за законом є вона. Після смерті батька вона звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріусом їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причин невизначеності часток співвласників у спадковій квартирі. Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2010 року визначено частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у спільному сумісному майні квартирі № 39 в будинку № 3 на вул. Комсомольська в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області, рівними в розмірі 1/4 частки вказаної квартири кожному. Впродовж життя батьків вона проводила капітальні ремонти у спадковій квартирі, допомагала сплачувати їм комунальні послуги, крім того до самої смерті батьків турбувалася за ними, купувала ліки, так як вони хворіли та потребували догляду. Поховання батьків відбулося за її особистий рахунок. У зазначеній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає з серпня 2015 року її син відповідач [PERSON], особистих речей у квартирі він не має, не приймає участі в її утриманні та сплаті комунальних послуг, вона перебуває у скрутному матеріальному стані, вона не може сплачувати комунальні послуги за відповідача. У звязку з чим, просила суд зобовязати Новомосковський відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області зняти [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку в жилому приміщенні квартирі № 39 в будинку № 3 на вул. Комсомольська в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення (а.с. 34). Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності (а.с.\~41). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 2007 року, є співвласником квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Комсомольська (Паланочна), 3/39 (а.с.\~9). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2010 року визначено частки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільному сумісному майні квартирі № 39 будинку № 3 на вул. Комсомольська в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області рівними в розмірі по 1/4 частці вказаної квартири кожному (а.с. 11), що також підтверджується копією витягу Комунального підприємства "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" про державну реєстрацію прав № 29002889 від 15 лютого 2011 року (а.с. 12). У вищезазначеній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та її син [PERSON], що вбачається з копій паспортів громадянина України (а.с. 6, 35). Факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі також підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 26 квітня 2017 року (а.с. 38). Обґрунтовуючи свій позов, позивач посилається на порушення відповідачем її права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Матеріали справи містять заяву відповідача про визнання ним позову і згоду знятися з реєстрації за місцем проживання, а позивачем не надані суду докази того, що відповідачем порушені, невизнані або оспорені її права, свободи чи інтереси, як і докази порушення прав позивача в частині відмови в проведенні зняття з реєстраційного обліку відповідача. Тобто, слід звернути увагу, що на момент ухвалення рішення взагалі відсутній предмет спору, а, отже, і правові підстави для задоволення позовних вимог позивача. Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Таким чином, оскільки рішення суду про зобов'язання зняти особу з реєстрації не є підставною для здійснення такої дії, то позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного, на його думку, права. Ухвалюючи рішення, суд звертає увагу і на наступне. Звертаючись до суду за захистом своїх прав, позивач пред'явив позов до [PERSON]. При цьому, відповідач це особа, яку притягують до відповідальності у зв'язку із заявою позивача про порушення, невизнання або оспорювання права, свободи чи інтересу.\~Статтею 119 ЦПК України\~передбачено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Проте у своїй заяві позивач будь-яких вимог до відповідача [PERSON] не пред'являє, в той час, як просить суд зобов'язати вчинити певні дії Відділ обліку та реєстрації громадян [PERSON] комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, який є третьою особою у справі. Таким чином, позов заявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed