Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] 01.02.2019 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу "ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-1", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 873 287, 47грн., а саме: сплачену частину пайових внесків за Договором №03/08/2016 від 03.08.2016 року, у розмірі 394 086,60 грн., сплачену частину пайових внесків за Договором №03-1/08/2016 від 03.08.2016 року, у розмірі 383 374,60 грн., інфляційні втрати у сумі 69 505,03 грн. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 9 521,24 грн., а також судовий збір у сумі 8 732,87 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 800,00 грн. Посилається в позові на те, що 03 серпня 2016 року між ним та відповідачем був укладений Договір № 03/08/2016 про пайову участь в ОК «Єнісейська Садиба-1» і розподіл персоніфікованого пайового свідоцтва від 03.08.2016, а також договір №03-1/08/2016 про пайову участь в ОК «Єнісейська Садиба-1» і розподіл персоніфікованого пайового свідоцтва від 03.08.2016. Вказав, що на виконання договору № 03/08/2016 ним, на розрахунковий рахунок відповідача, 08.08.2016 - 10.08.2016, 26.01.2018 та 30.01.2018 було внесено пайові внески у розмірі 394 086,60 грн., вступний внесок у розмірі 23 148,90 грн., а всього - 417 235,50 грн., та на виконання договору №03-1/08/2016 було внесено 03.08.2016, 04.08.2016, 05.08.2016, 29.01.2018 та 31.01.2018 пайові внески у розмірі 383 374,60 грн., вступний внесок у розмірі 22 383,90 грн., а всього - 405 758,50 грн. Зазначено, що листами від 21.08.2018 за №21/08/18-1 та 21/08/18-2 кооператив повідомив позивача про дострокове розірвання договорів в односторонньому порядку з 01.09.2018, а також зобов`язався повернути Асоційованому члену сплачену частину пайових внесків за договорами у розмірі 777 461,20 грн. ( за договором № 03/08/2016 - 394 086,60 грн. та за договором №03-1/08/2016 - 383 374,60 грн.). Позивач посилався на те, що станом на дату звернення до суду з даним позовом, відповідачем кошти не повернуті. Крім того, 22.01.2019 позивачем було надіслано на юридичну та фактичну адреси відповідача вимогу про повернення грошових коштів за зазначеними договорами, проте не отримано жодної відповіді на неї, а 24.01.2019 за результатами виїзду за адресою фактичного місця розташування відповідача представникам відділу продаж відповідача було вручено відповідну вимогу, проте останні відмовились від отримання даного документу, у зв`язку з чим було складено комісійний акт. Також позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягають стягненню в порядку ст. 625 ЦК України за період з 02.09.2018 по 28.01.2019 інфляційні втрати у сумі 69 505,03 грн. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 9 521,24 грн., у зв`язку простроченням повернення відповідачем грошових коштів. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 05 лютого 2019 року в справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05 лютого 2019 року було частково задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову в цивільній справі за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу "ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-1" про стягнення грошових коштів. Накладено арешт на грошові кошти Обслуговуючого кооперативу «ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-1», які знаходяться на банківському рахунку в ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627; р/р [NUMBER] ) - виключно в межах суми позову, 873 287, 47грн., за виключенням видаткових операцій, щодо виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів. В іншій частині - відмовлено. Протокольною ухвалою суду від 11.07.2019 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просив ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечує сторона позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно зі ст. 14 Закону у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу. За змістом ст. 21 Закону пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. Порядок виходу з членства в кооперативі врегульовано ст.13 Закону, згідно з якою членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. У відповідності до ст. 15 Закону вищим органом управління кооперативу є збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Судом встановлено, що 03 серпня 2016 року між [PERSON] та ОК «ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-1» був укладений Договір № 03/08/2016 про пайову участь в ОК «Єнісейська Садиба-1» і розподіл персоніфікованого пайового свідоцтва від 03.08.2016 (а.с. 4-20) , а також між останніми було укладено договір №03-1/08/2016 про пайову участь в ОК «Єнісейська Садиба-1» і розподіл персоніфікованого пайового свідоцтва від 03.08.2016 (а.с. 21-30). На виконання розділів ІІ Договорів, а саме: договору № 03/08/2016 позивачем на розрахунковий рахунок відповідача 08.08.2016 - 10.08.2016, 26.01.2018 та 30.01.2018 було внесено пайові внески у розмірі 394 086,60 грн., вступний внесок у розмірі 23 148,90 грн., а всього - 417 235,50 грн., та на виконання договору №03-1/08/2016 було внесено 03.08.2016, 04.08.2016, 05.08.2016, 29.01.2018 та 31.01.2018 пайові внески у розмірі 383 374,60 грн., вступний внесок у розмірі 22 383,90 грн., а всього - 405 758,50 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера №761 від 03.08.2016, №760 від 03.08.2016, №762 від 04.08.2016, №763 від 05.08.2016, №767 від 10.08.2016, №764 від 08.08.2016, №765 від 08.08.2016, №766 від 09.08.2016, №1855 від 26.01.2018, №1856 від 29.01.2018, №1857 від 30.01.2018, №1858 від 31.01.2018 (а.с. 31-34). З матеріалів справи вбачається, що листами від 21.08.2018 за №21/08/18-1 (а.с. 35-37) та 21/08/18-2 (а.с. 38-40) відповідач повідомив позивача про дострокове розірвання договорів в односторонньому порядку з 01.09.2018, а також зобов`язався повернути йому, Асоційованому члену сплачену частину пайових внесків за договором № 03/08/2016 у розмірі 394 086,60 грн. та за договором №03-1/08/2016 - 383 374,60 грн. Встановлено, 22.01.2019 позивачем за допомогою засобів поштового зв`язку було надіслано на юридичну та фактичну адреси відповідача вимогу про повернення грошових коштів за зазначеними договорами (а.с. 43-48), вказана вимога останнім залишена без виконання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання перед позивачем не виконав, кошти не повернув. За змістом ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 651 ЦК України). Відповідно до змісту приписів ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чине випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. В силу ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Розділами XII укладених між сторонами договорів закріплено, що вони набувають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють протягом всього періоду виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за цими договорами. При укладенні договорів їх розділами IX сторони врегулювали порядок розірвання та припинення договорів за взаємною згодою сторін. У разі дострокового розірвання чи припинення цих договорів з ініціативи будь-якої із сторін, яка ініціює розірвання чи припинення договорів, сторона на підставі права, наданого їй цими договорами, зобов`язується за десять днів до передбачуваної дати розірвання чи припинення договорів повідомити іншу сторону про розірвання чи припинення договірних відносин у письмовій формі рекомендованим (заказним) листом. У всіх випадках розірвання чи припинення договорів і виходу асоційованого члену зі складу Кооперативу, вступний внесок асоційованого члену не повертається, крім розділу VI абзацу другого. Як встановлено вище, відповідачем дотримано норми договорів та повідомлено позивача про розірвання договорів в односторонньому порядку. Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що станом на дату звернення до суду з даним позовом, відповідачем сплачену частину пайових внесків не повернуто. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 873 287, 47грн., а саме: сплачену частину пайових внесків за Договором №03/08/2016 від 03.08.2016 року, у розмірі 394 086,60 грн., сплачену частину пайових внесків за Договором №03-1/08/2016 від 03.08.2016 року, у розмірі 383 374,60 грн., а також за період з 02.09.2018 по 28.01.2019 інфляційні втрати у сумі 69 505,03 грн. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 9 521,24 грн., на що суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звертаючись до суду, позивач надав розрахунок відсотків річних, а також інфляційних нарахувань, які перевірений судом. Відповідач, не надавши до суду відзив, заперечень щодо наданого позивачем розрахунку не висловив, його розмір не спростував. Враховуючи викладене, сплачену позивачем суму, яка підлягає стягненню з відповідача, а також неналежне виконання останнім умов договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у сумі 8 732,87 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 800,00 грн., на що суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 15 ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 в справі № 372/1010/16-ц, який, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. Так, при зверненні до суду, позивач надав Договір про надання правової допомоги №112 ЖВ-АО від 17.01.2019, укладений між ним та АО «СЕНСУМ», систему тарифів Адвокатського об`єднання, Заявку №1 від 17.01.2019 та акт приймання юридичних послуг №1 від 28.01.2019. У той же час, підтверджуючих платіжних документів про оплату наданих послуг позивачем при зверненні до суду не надано. За таких обставин, у суду відсутні підстави для стягнення на користь позивача витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 8732,87 грн., сплачений ним при зверненні до суду.

Outcome: approved