Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

23 вересня 2014 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову зазначено, що 13 вересня 2006 року між позивачем і [PERSON] був укладений кредитний договір №014/7361/82/93246, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 10000,00 дол.США зі строком повернення до 12.09.2016року. Процентна ставка становить 14% річних. 17 червня 2009 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. 10 лютого 2011 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №014/7361/82/93246/02 до Кредитного договору, відповідно до умов якої сторони домовились строк кредиту збільшити на 115 календарних місяців, у зв'язку із чим дата остаточного погашення кредиту - 12 квітня 2026 року. Позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Сума боргу є значною та щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Загальна сума заборгованості на 12.09.2014 року за кредитним договором складає 16265,61 дол.США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 210640,99 гривень, із них: заборгованість за кредитом - 7570,38 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 98037,04грн.; заборгованість за відсотками - 2063,68 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 26724,83грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 6631,55 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 85879,12 гривень. Посилаючись на ст.ст.15, 16, 258, 526, 530, 553, 554, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України позивач просить зобов'язати [PERSON] достроково повернути на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/7361/82/93246 від 12.09.2006 року у сумі 16265,61 доларів США. В разі неможливості їх повернення стягнути достроково з відповідача грошові кошти в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року 210640,99 гривень. Стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 2106,41 гривень. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, і просив задовольнити. Від відповідача надійшли письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Відповідач просить врахувати, що він перебуває у скрутному матеріальному положенні у зв'язку з його хворобою, став інвалідом 2-ої групи, постійно проходить лікування, не працює, пенсію отримує у розмірі 820 гривень, а тому, посилаючись на ст.ст.551, 616, 617 ЦК України просить звільнити його від сплати нарахованої банком пені. Представник відповідача усудовому засіданні пояснив, що відповідачем визнається в позов в частині заборгованості за кредитом та відсотками. Не визнається позов в частині нарахованої пені. Вважав, що є достатні підстави для звільнення відповідача від сплати нарахованої пені. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з слідуючих підстав: Вказані в позовній заяві обставини спірних правовідносин підтверджені в судовому засіданні наданими письмовими доказами: копією кредитного договору №014/7361/82/93246 від 12.09.2006 року з додатками та додатковими угодами, розрахунком заборгованості за кредитним договором, копією вимоги відповідачу про виконання грошових зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості станом на 12.09.2014 року заборгованість за кредитним договором №014/7361/82/93246 від 12.09.2006 року становить 16265,61 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 210640,99 гривень, із них: заборгованість за кредитом - 7570,38 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 98037,04 грн.; заборгованість за відсотками - 2063,68 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 26724,83 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 6631,55 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 85879,12 гривень. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст.ст.549-551 ЦК України кредитор має право на пеню, розмір якої встановлюється договором, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що [PERSON] як позичальником не виконані зобов'язання, передбачені пунктом 5.1 кредитного договору №014/7361/82/93246 від 12.09.2006 року щодо своєчасної сплати кредиту та щомісячної сплати процентів за використання кредитних коштів, повернення кредиту, процентів та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору, сплати пені. Вказані обставини, які встановлені судом, є достатніми підставами для визнання обгрунтованими позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Розглянувши клопотання відповідача про звільнгення від сплати нарахованої пені, суд вважає, є підстави для задоволення такого клопотання, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника. Враховуючи наведені відповідачем обставини, які підтверджені наданими представником відповідача письмовими доказами, про те, що він в даний час не працює за станом здоров'я, постійно несе витрати з проходженням курсів лікування, отримує пенсію як інвалід 2-ої групи у розмірі 820 гривень, не має інших доходів, та зважаючи на дії банку відносно сприяння збільшення розміру неустойки та не вжиття своєчасно заходів щодо її зменшення, оскільки відповідач неналежним чином виконував зобов'язання за кредитними договорами з вересня 2011 року, оскільки з цього часу нарахована пеня, а банк звернувся до суду з позовом лише у вересні 2014 року, внаслідок чого розмір збитків у вигляді простроченої заборгованості значно збільшився, а тому суд дійшов до висновку про можливість зменшення розміру пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитними договором з 6631,55 доларів США до 500 доларів США. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині заборгованості, що утворилася із кредитних правовідносин, за кредитним договором №014/7361/82/93246 від 12 вересня 2006 рокув сумі 10134,06 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 131236,87 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 7570,38 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 98037,04грн.; заборгованості за відсотками - 2063,68 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 26724,83грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків - 500,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.09.2014 року становить 6475,00 гривень. У пункті 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. З урахуванням вказаних роз'яснень та відповідно до ст.88 ЦПК України слід присудити позивачеві з відповідача відшкодування судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2106,41 гривень.

Outcome: partial