Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін. 12 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони з 21 листопада 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 16.06.2009 [PERSON] сплачував на її користь аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 27 травня 2009 року до їх повноліття. На даний час [PERSON] досяг повноліття та є студентом групи 3м/с В денної форми навчання медсестринського відділення Могилів-Подільського медичного коледжу І рів. ак. з 01.09.2015 за контрактом. Згідно договору вартість навчання становить 43010 грн. Відповідно до Додаткової угоди до вказаного договору, укладеної 31.08.2018, розмір плати за навчання з 01.09.2018 визначається з урахуванням індексу інфляції за 2017 рік - 113,7%, вартість послуги на 2018-2019 навчальний рік, в місяць становить 1194 грн 92 коп. Крім того, щомісячні витрати на проживання в гуртожитку становлять 417 грн, а витрати на проїзд до місця навчання - 294 грн 40 коп. Її доходу на утримання сина, який продовжує навчання не вистачає. [PERSON] має можливість матеріально утримувати сина, оскільки він є працездатною особою, працює у КУ «Мурованокуриловецька ЛПЛ» водієм та має постійний дохід. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 7, 180-199 СК України, позивач просила суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина у зв'язку із його навчанням, щомісячно, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 953 грн 16 коп. до досягнення сином 23-х річного віку або до завершення навчання, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Відповідач та третя особа своїх позицій щодо вирішення спору у заявах по суті справи не викладали. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 29.11.2018 позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні без виклику осіб. Вказаною ухвалою для участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], а також, за клопотанням позивача, витребувано з Комунальної установи "Мурованокуриловецька лікарня планового лікування" інформацію щодо посади та заробітної плати за останні шість місяців [PERSON], [INFO]. Відповідач копію ухвали від 29.11.2018 та доданих до неї матеріалів отримав 05.12.2018 (а.с. 37), відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа [PERSON] копію ухвали від 29.11.2018 та доданих до неї матеріалів отримав 05.12.2018 (а.с.38), будь-яких письмових пояснень суду не надав. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони з 21 листопада 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких з відповідача на користь позивача з 27.05.2009 стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 2-158/2009 від 16.06.2009, яке набрало чинності 27.06.2009 (а.с. 10-11, 17). Діти проживають з позивачем, яка здійснює за ними догляд та піклування (а.с. 13-14). [PERSON], [INFO], є повнолітнім (а.с. 7-8) та являється студентом групи 3 м/с В денної форми навчання мед сестринського відділення Могилів-Подільського медичного коледжу І рів. ак. Навчається з 01.09.2015 за контрактом. Закінчує навчання в червні 2019 року (а.с. 15). Згідно договору № 54 від 06.08.2015, [PERSON] навчатиметься на базі Могилів-Подільського медичного коледжу з 01.09.2015 по 01.07.2019 на контрактній формі навчання. Загальна вартість навчання складає 43010 грн (а.с. 18). Відповідно до укладеної 31.08.2018 Додаткової угоди до договору № 54, сторони погодились, що розмір плати за навчання з 1 вересня 2018 року визначається з урахуванням індексу інфляції за 2017 рік - 113,7%, вартість послуги в місяць становить 1194,92 грн та розподіляється по роках навчання (а.с. 19). З довідки про доходи позивача вбачається, що вона працює вчителем початкових класів НВК «ЗНЗ-ДНЗ» с. Рівне і її дохід за 6 місяців 2018 року склав 68750 грн 96 коп. (а.с. 16). Відповідач працює водієм автотранспортних засобів КНП «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» і його дохід за шість місяців 2018 року склав 26991 грн 74 коп. При цьому, із його заробітної плати стягуються аліменти в сумі 972 грн щомісячно (у червні 2018 року - 930 грн) (а.с. 41). Позивачем надано докази того, що її сином було оплачено проживання в гуртожитку. В матеріалах справи містяться копії двох квитанцій на суму 2000 грн та 2170 грн (а.с. 20). Крім того, позивачем надано два білета з яких слідує, що вартість проїзду з смт Мурованих Куриловець до м. Могилів-Подільський становить 36 грн 80 коп. (а.с. 21-22). 4. Оцінка аргументів сторін, які відносяться до предмета спору та норми права, які застосовує суд. Спірні правовідносини регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд України у своїх постановах № 6-1296цс15 від 24.02.2016 та № 6-186цс14 від 30.03.2016 висловив правові позиції згідно яких, у визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи вищевказані норми, суд вважає, що позивачем у даній справі в повній мірі доведено наявність батьківських відносин між повнолітнім [PERSON] та відповідачем; факт навчання [PERSON] у навчальному закладі з 01.09.2015 по 01.07.2019; зважаючи на понесені [PERSON] витрати у зв'язку з навчанням сина, її потребу та потребу останнього у матеріальній допомозі; недостатній рівень забезпечення матері для самостійного утримання сина; часткову можливість відповідача надавати йому матеріальну допомогу. Разом з тим, судом враховано, що відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 2-158/2009 від 16.06.2009 з [PERSON] на користь [PERSON] продовжують стягуватися аліменти на утримання іншого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З довідки про доходи [PERSON] слідує, що після вирахування з його зарплати податків, зборів та аліментів, його середньомісячна заробітна плата становить 2611 грн 40 коп. Станом на час розгляду справи, прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» становить 1921 гривень. Таким чином, суд виходить з того, що після відрахування усіх належних з особи платежів, її дохід не може бути меншим прожиткового мінімуму встановленого державою. Тому, виходячи з цього, суд вважає справедливим та обґрунтованим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в наступному розмірі: 2611 грн 40 коп. - 1921 грн = 690 грн 40 коп. щомісячно. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність чи відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано відзиву і доказів відсутності можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, як і не заявлялося жодних клопотань про їх витребування. Позивачем також у повній мірі не обґрунтовано належними та допустимими доказами можливості відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, тому позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 5. Судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору у даній справі. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial