Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON], звернувшись до суду, просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо сина - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, який доводиться їй колишнім чоловіком, після розірвання між ними у 2012 році шлюбу і до цього часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню їхньої дитини, зокрема, свідомо ухиляється від сплати стягнутих з нього за рішенням суду на її (позивача) користь аліментів на дитину, що спричинило накопичення значної заборгованості зі сплати аліментів в сумі близько двадцяти тисяч гривень, й тим самим [PERSON] не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, яка народилася з вадами здоров'я, що негативно впливає на фізичний розвиток сина як складову виховання. Крім того, стверджує, що відповідач не цікавиться вихованням своєї дитини, із сином не спілкується, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не спростувавши обставин, наведених позивачкою у її позовній заяві про позбавлення батьківських прав, однак просить встановити йому дні та годині побачень із сином з метою налагодження контакту з дитиною та виправлення своєї батьківської поведінки щодо сина. Представник третьої особи в судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини, підтримавши з цього приводу висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору. Пояснила, що на засіданні комісії з прав дитини при Рівненському міськвиконкомі, яке відбулося 25.06.2014 р., відповідач в усній формі зобов'язався встановити контакт з дитиною, у зв'язку з чим в засіданні комісії було оголошено перерву до 03.09.2014 р. для надання батькові можливості налагодити стосунки з матір'ю та її сином, однак в наступне засідання комісії [PERSON] не з'явився, що, на думку органу опіки та піклування, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, адже поведінка батька не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. Прокурор в судовому засіданні пояснив, що з огляду на встановлені під час з'ясування обставин по справі та перевіривши їх доказами фактичні дані, які вказують на ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини, [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його сина [PERSON]. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. На підставі поданих позивачем та досліджених в судовому засіданні письмових доказів (документів) судом встановлено, що з 16 жовтня 2009 року по 31 березня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син - [PERSON]. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано за позовом [PERSON] на підставі заочного рішення Рівненського міського суду від 30 березня 2012 року (а.с.8 - 10). Разом з тим, ще до розірвання між подружжям [PERSON] шлюбу, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, 28 вересня 2011 року Рівненський міський суд ухвалив рішення, яким стягнув з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 11 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання матері дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2011 року і до досягнення малолітнім [PERSON] трьохрічного віку, а саме - до 13 березня 2014 року. На виконання ухваленого судом рішення, 12 жовтня 2011 року стягувачу [PERSON] було видано два виконавчих листи (а.с.11, 13), котрі вона пред'явила до примусового виконання в орган державної виконавчої служби. Як вбачається з розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, обчислених станом на 28.02.2014 р. державним виконавцем Левчук Ю.С. відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (а.с.12, 14), за період з 11.08.2011 р. по 28.02.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати аліментів на утримання дитини становила 10770 грн. 97 коп., при чому за вказаний період боржником було сплачено лише 1500 грн.; за період з 10.10.2011 р. по 28.02.2014 р. заборгованість зі сплати аліментів на утримання дружини становила 7112 грн. 90 коп. й за вказаний період боржником було сплачено також 1500 грн. В судовому засіданні відповідач не спростував вищенаведених обставин засобами доказування, передбаченими ч.2 ст.57 ЦПК України, натомість визнав фактичні дані, з приводу яких надали пояснення позивач, її представник, представник третьої особи, а саме, - що не проживає з позивачкою та їхнім сином з червня 2011 року, коли [PERSON] виповнилося три місяці, матеріально дитині не допомагає, присуджені з нього аліменти не сплачує, із сином не спілкується, не відвідує його ні у дитячому садку ні за місцем проживання. Фактично, син [PERSON] свого батька не знає та ніколи його не бачив. Документального підтвердження погашення ним повністю чи частково суми заборгованості зі сплати аліментів відповідач суду не надав. Пояснення [PERSON] з приводу того, що колишня дружина чинить йому перешкоди у спілкуванні із сином, з огляду на особисті неприязні стосунки між ними як колишнім подружжя, суд оцінює критично, як голослівні та надумані твердження. Як вбачається з висновку органу опіку та піклування від 04.09.2014 р. №08-3011 "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]" (а.с.37, 38), третя особа вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З цього ж висновку слідує, що станом на 31.08.2014 р. заборгованість зі сплати аліментів зросла і складає: на утримання дитини - 13170 грн. 97 коп., на утримання дружини - 7296 грн. 77 коп. У висновку також зазначено, і це документально підтверджується наданою позивачем довідкою дошкільного навчального закладу №40 м.Рівне, вихованцем якого є малолітній [PERSON] (а.с.16), що вихованням та навчанням хлопчика займається мама - [PERSON], [INFO], яка відвідує батьківські збори, цікавиться поведінкою сина, його стосунками з іншими дітьми, забезпечує дитину усім необхідним для навчання і виховання, має доброзичливі стосунки із сином. Батько дитини - [PERSON], [INFO], протягом 2013-2014 років у дошкільному закладі не з'являвся, навчанням та вихованням сина не займався. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтями 150, 180 цього ж Кодексу передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку про наявність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, бере до уваги подані позивачем та третьою особою докази, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved