Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

22 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 17 липня 2004 року в Коларівській сільській раді Жовтневого району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають дві неповнолітні доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, у зв'язку з зайнятістю на роботі. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Інтанкіна" та сплочений нею судовий збір не стягувати з відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то суд відповідно до ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 липня 2004 року, про що складено відповідний актовий запис за № 7 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 083093 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. З березня 2017 року сторони проживають окремо. Клопотань про надання строку на примирення не подавали до суду. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, шлюб сторони розривають вперше. Позивач побажала скористатися своїм правом та після розірвання шлюбу просила в позовній заяві та в заяві від 26.01.2018 року залишити їй прізвище "Інтанкіна " та судовий збір, який вона сплатила за подання позову, не стягувати з відповідача на її користь. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved