Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Заявлений позов мотивовано тим, що 4 квітня 2007 року позивач потрапив в ДТП на об'їзній дорозі м. Ужгорода з розвилкою на м.Перечин на власному автомобілі [NUMBER]. Відповідач керував автомобілем [NUMBER]. В результаті зіткнення з вини відповідача автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 11 квітня 2007 року позивач з письмовою заявою звернувся до ПП [PERSON] з проханням провести автотоварознавче дослідження власного автомобіля. Згідно із заключенням висновку № 029-07 експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста з оцінки транспортного засобу матеріальний збиток завданий власникові Chevrolet Lacetti HF 196 реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 25499,09 грн. Згідно з висновком спеціаліста [PERSON] від 12.04.2007 року № 58 винним в ДТП є гр. [PERSON] Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням відшкодувати завдані йому збитки, але відповідач звернення ігнорує. У зв'язку з ДТП у погіршився погіршилося здоров'я та самопочуття. Через пошкодження автомобіля у позивача погіршилися стосунки в сім'ї. Таким чином відповідач спричинив позивачу моральну шкоду, яку позивач оцінив у 3000 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача 25859,09 гривень матеріальної шкоди та 3000 гривень моральної шкоди. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві (а.с.242). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справу без його участі (а.с.241). Відповідач [PERSON] будучи в порядку ст.74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, про що свідчить судова повістка, наявна в матеріалах справи (а.с.253), в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 04.04.2007 року мала місце ДТП на об'їзній дорозі м.Ужгорода з розвилкою на м.Перечин за участі автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], що стверджується довідкою відділу ДАІ УМВС України в Закарпатській області № 861 від 18.04.2007 р. схемою пригоди, підписаною сторонами, та поясненнями (а.с.5, 35, 38, 38 зв.). Згідно нотаріально посвідченої довіреності від 28.01.2007 року [PERSON], діючий по довіреності від [PERSON], уповноважив [PERSON] та [PERSON] користуватися та розпоряджатися автомобілем [NUMBER] (а.с.127). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON] (а.с.148). Згідно висновку № 029-07 експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста з оцінки транспортного засобу матеріальний збиток завданий власникові Chevrolet Lacetti HF 196 реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 25499,09 грн. (а.с. 7-14). Згідно листа Управління Державтоінспекції №8/1349 від 14.04.2014 року на виконання ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.03.2014 суду повідомлено, що у відповідності до вимог пунктів 515 та 72 наказу МВС України №519 від 04.06.2002 «Про затвердження переліку документів, що утворюються в процесі діяльності ОВС, навчальних закладах, підприємств, установ, організацій системи МВС, із зазначенням строків зберігання документів та Переліку документів, що утворюються в процесі діяльності внутрішніх військ МВС України із зазначенням строків зберігання документів» журнали обліку матеріалів про порушення правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зберігаються три роки, а журнали вихідної кореспонденції зберігаються у підрозділах Державтоінспекції на протязі п'яти років. У зв'язку із викладеним, надати відомості до якого суду були направлені матеріали дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.04.2007 на об'їзній дорозі міста Ужгорода за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] не представляється можливим у зв'язку з відсутністю вищезазначених журналів, так як з моменту даної події минуло понад сім років (а.с.254). Згідно з висновком спеціаліста [PERSON] від 12.04.2007 року № 58 з технычної точки зору причиною ДТП стали дії водія автомобіля Шевроле авто д.н. [NUMBER] гр. [PERSON], який виконуючи маневр повороту ліворуч не переконався в безпечності маневру, що призвело до зіткнення з автомобілем “Шевроле - Лацетті” д.н. [NUMBER], водій якого гр.. [PERSON] рухався в попутньому напрямку прямо (а.с.31-33). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). При цьому відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов'язку доказування та зобов'язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, в тому числі ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1167 ЦК України) Вказана правова позиція визначена в ухвалі Верховного Суду України від від 27 жовтня 2010 року. Поняття джерела підвищеної небезпеки на рівні закону закріплено у ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб. Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Наприклад, літак, автомобіль небезпечні неможливістю їх миттєвої зупинки, а будівництво - тією ж неможливістю зупинки техніки, предметами, піднятими на висоту або заглибленими, і заподіянням саме механічних ушкоджень (каліцтва). Майнова відповідальність за шкоду, завдану діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Примймаючи до уваги, що доводи позивача про спричинення йому матеріальної шкоди підтверджені відповідними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи (а.с.7-30), відповідачем у відповідності до ч. 5 ст. 1187 ЦК України не доведено, що шкода була завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved