Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах своєї неповнолітньої дочки [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що [PERSON] 28.09.2016 року набула громадянства України на підставі ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», що підтверджується довідкою №432/16 від 28.09.2016 року. Вказана довідка є додатком до свідоцтва про народження та підставою для отримання паспорта громадянина України, а також для оформлення закордонного паспорта та інших документів. Разом з тим [PERSON] у оформленні закордонного паспорту відмовлено, оскільки у вказаній вище довідці УДМС України невірно вказано ім`я останньої, а саме замість « [PERSON] » вказано ім`я « [PERSON] », що викликає розбіжності в написанні імені у інших правовстановлюючих документах, а оскільки така розбіжність унеможливлює заявнику оформити паспорт громадянина України та інші документи, заявник звернулася до суду із даною заявою за захистом своїх прав, оскільки іншим чином не може довести належність їй вказаної вище довідки. У судове засідання заявник не з`явилась, однак надала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні вказаної заяви наполягала у повному обсязі. Представник зацікавленої\~особи Управління ДМС України в Черкаській області в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти заявлених вимог заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] від 22.10.2008 р.), який складено російською мовою, ім`я [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». Із свідоцтва про народження перекладеного та засвідченого нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1545,1546, ім`я [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». Разом із тим у довідці №432/16 про реєстрацію особи громадянином України від 28.09.2016 року ім`я [PERSON] зазначено саме як « [PERSON] », що не відповідає перекладу свідоцтва про народження, посвідченого нотаріально. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки орган, який здійснював видачу та оформлення вказаної довідки відповідні зміни до неї внести не може, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні належним чином інших документів, в тому числі паспорта громадянина України. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином факт належності вказаної довідки саме [PERSON] стверджується співпадіннями особистих даних у документах, які додані до матеріалів справи, а саме: свідоцтва про народження серії ( [NUMBER] від 22.10.20008 року) та його перекладу, який є нотаріально посвідчений, в яких збігається прізвище, по-батькові, дата, місяць та рік народження неповнолітньої [PERSON] .. Вказані вище докази дають суду підстави вважати, що матеріали справи та доводи заявника є належними та стверджені відповідними доказами, які містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги [PERSON] .. У свою чергу заперечуючи проти доводів останньої представник зацікавленої особи не навів суду будь-яких доводів чи спростувань заявлених вимог [PERSON] , відзиву чи заперечень на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення до суду не надав. Таким чином представник зацікавленої особи заперечуючи проти задоволення вказаної заяви до суду не надав жодних доводів на ствердження своєї позиції. Оскільки судом достовірно встановлений факт допущення помилки в написанні імені дочки заявника, а представником заінтересованої особи не наведено жодних доводів своєї правової позиції по розгляду даної заяви, то суд дійшов висновку, що заявник звернулась із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою належного оформлення прав її дочки та вільного розпорядження ними. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні імені в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації права на належне розпорядження своїми правами, зокрема оформленні паспорта громадянина України, суд,

Outcome: approved