Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до малого підприємства "Старт" про проведення виплати вартості частки підприємства. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є членом малого підприємства «Старт» яке зареєстроване державним реєстратором виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області 1 листопада 2005 р. Відповідно до п. 6.2. Статуту підприємства його частка в статутному фонді підприємства становить 33,33% статутного фонду підприємства, що на момент створення підприємства дорівнювала 6999,30 грн. Відповідно до п. 5.2.7. Статуту підприємства має право як його член вийти з складу членів підприємства у встановленому порядку. 16.01.2013 р. прийняв рішення про вихід зі складу членів МП «Старт». 15.03.2013 р. направив загальним зборам підприємства нотаріально завірену заяву про вихід з членів підприємства та виплату належної йому частини майна підприємства пропорційно частці в статутному фонді підприємства. 15.03.2013 р. на загальних зборах членів підприємства МП «Старт» були прийняті рішення про виведення його із складу членів підприємства та прийнято рішення повернути вклад статутного фонду в натуральній формі із розрахунку належної частки статутного фонду, а саме: 1/3 частину капітальної будівлі, інвентаризаційний № 1 залишковою балансовою вартістю 133861 грн.02 коп. площею 83.0 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 25 а. Однак частка в майні підприємства складається не лише з приміщення. 16.09.2013 р. направив відповідачу заяву про виплату належної частини майна підприємства пропорційно його частці в статутному фонді МП «Старт» до 30.09.2013 р. однак звернення залишилось відповідачем без реагування. Позивач просив суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь вартість належної йому частки майна підприємства в розмірі 33,33%, що становить 6999,30 грн. та судові витрати по справі, з метою визначення вартості належної йому частки в МП «Старт» просив призначити по справі експертизу. Під час розгляду справи в суді позивач після проведення по справі додаткової комплексної судової будівельно-технічної, авто товарознавчої та економічної експертиз позовні вимоги збільшив, просить суд винести рішення яким: стягнути з Малого підприємства «Старт» на його користь вартість частки майна підприємства «Старт», в розмірі 33.3%, що становить 767 247.85 грн., а також судові витрати та витрати на правову допомогу на загальну суму 45197,11 грн.. В суді позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити. Представники відповідача в суді уточнені позовні вимоги визнали частково в розмірі 79318,71 грн., а також пропорційно до задоволених вимог не заперечили щодо стягнення судових витрат в розмірі вартості економічної експертизи, просять відмовити в стягненні витрат на правову допомогу оскільки представником позивача не надано належного звіту, інші витрати по справі з врахуванням визнаних позовних вимог. Суду представники відповідача пояснили, що після прийнятого рішення про виділ частини приміщення позивач ніяких дій по її переоформленню не зробив, підприємством висновок про можливість поділу приміщення не виготовлявся, позивач після прийнятого рішення отримав кілька видів обладнання на підприємстві, просять суд врахувати, що підприємство перебуває в стадії ліквідації. Експерт [PERSON]М суду пояснив, що визначити ринкову вартість приміщення на дату виходу позивача із членів товариства не представилось можливим, можливо визначити ринкову вартість тільки на час проведення експертизи. Експерт [PERSON] суду пояснила, що не змогла зробити висновок про ринкову вартість автомобіля на день виходу позивача із засновників підприємства в звязку із відсутністю додаткової інформації, ринкову вартість можна встановити на день проведення дослідження Експерт [PERSON] суду пояснила, що проводила економічну експертизу згідно бухгалтерських документів, за умови проведення підприємством переоцінки обєкту нерухомості та автомобіля грошовий розмір частки позивача може змінитися за умови складання підприємством нового балансу, економічна експертиза визначає тільки балансову вартість на підставі бухгалтерських документів підприємства. Заслухавши пояснення сторін, експертів, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Мале підприємство «Старт»(надалі «МП «Старт») засноване шляхом обєднання майна(внесків) членів підприємства відповідно до чинного законодавства України для здійснення господарської діяльності на основі повного господарського розрахунку, самофінансування та самоокупності(п.1.1 Статуту), код ЄРДПОУ 14178960. МП «Старт» було перереєстроване державним реєстратором виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області 01.11.2005 р. Учасниками підприємства являються троє осіб: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позивач по справі. Пунктом 6.1 нової редакції Статуту товариства визначено, що вклад Учасника у статутному Фонді, оцінений у гривнях, складає його частку у Статутному фонді. Для утворення статутного фонду учасники вносять вклади у розмірі: [PERSON] - 33,34 % статутного фонду, що складає 7001 грн. 40 коп.; [PERSON] - 33,33 % статутного фонду, що складає 6999 грн. 30 коп.; [PERSON] - 33,33 % статутного фонду, що складає 6999 грн. 30 коп. З приєднаних до справи копій бухгалтерських документів вбачається що внесок в статутний фонд засновниками внесено в грошовій формі. Відповідно до п. 5.2.7. Статуту підприємства член підприємства має право вийти з його складу у встановленому порядку. П. 9.3.11 Статуту підприємства визначено, що питання прийняття та виключення члена з підприємства є виключною компетенціє загальних зборів підприємства. 16.01.2013 р. позивачем було повідомлено підприємство про свій вихід зі складу засновників. Відповідно до протоколу загальних зборів МП «Старт» від 05.03.2013 року № 11, засновниками підприємства на порядок денний було винесено питання щодо розгляду заяви [PERSON], про вихід зі складу учасників підприємства. Загальними зборами учасників МП «Старт» вирішено виключити [PERSON] зі складу членів підприємства та повернути йому вклад статутного фонду в натуральній формі із розрахунку належної йому частки статутного фонду, а саме 1/3 капітальної будівлі, інвентаризаційний № 1, залишковою балансовою вартістю 133\~861,02 грн., площею 83,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кам'янець-Подільський по вул.. Князів Коріатовичів,25а. 15.03.2013 р. позивачем було направлено загальним зборам підприємства нотаріально завірену заяву про вихід з членів підприємства та виплату належної йому частини майна підприємства пропорційно його частці в статутному фонді МП «Старт». 16.09.2013 р. позивачем було направлено відповідачу заяву про виплату належної мені частини майна підприємства пропорційно його частці в статутному фонді МП «Старт» до 30 вересня 2013 р. Своєчасно розрахунок з позивачем відповідачем проведено не було, не було йому також виділено в натурі 1/3 частину капітальної будівлі по вул.Князів Коріатовичів, 25а в м.Камянець-Подільський. Відповідно до п. 10.1 Статуту МП «Старт» при виході Члена підприємства із підприємства йому сплачується вартість частини майна Підприємства, пропорційна його частці в Статутному фонді. На вимогу Члена та за згодою Підприємства його вклад до Статутного фонду може бути повернутий повністю або частково в натуральній формі. Члену, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного Підприємством в даному році до моменту його виходу. Згідно ст..55 Господарського кодексу України господарськими організаціями є - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку. Виходячи з того, що на сьогодні закон, який регулює порядок створення та діяльності приватних підприємств, відсутній, такі підприємства діють на загальних підставах відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України. Виходячи зі змісту статті 113 Господарського кодексу України, приватне підприємство є організаційною формою підприємства. По-друге, стаття 63 цього Кодексу визначає приватне підприємство як вид підприємства залежно від форми власності. Відповідно до частини третьої зазначеної статті залежно від способу утворення (заснування) та формування статутного фонду в Україні діють підприємства унітарні та корпоративні. Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі обєднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративним є підприємство, засноване на приватній власності двох або більше осіб. Приватне підприємство як юридична особа є власником майна, переданого йому у власність засновником, тоді як власник приватного підприємства, відповідно до статті 167 ГК України, володіє лише корпоративними правами що до заснованого ним підприємства. Відповідно до абз.2 п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. П.4.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016\~ «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» передбачено, що пд час вирішення спорів щодо розрахунків з учасником, який вийшов (виключений) з товариства, слід враховувати, що вартість частини майна товариства, що належить до виплати такому учаснику, повинна визначатися виходячи з вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства. П. 4.20 вказаної постанови встановлено, що уасник ТОВ або ТДВ має право вимагати проведення з ним розрахункі на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з ТОВ або ТДВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику. Згідно висновку додаткової комплексної судової авто-товарознавчої експертизи № 1477/15-26 від 13.01.2016 р.(т.3) ринкова вартість транспортного засобу Форд Транзит ВХ 0214, який належить на праві власності МП «Старт» станом на дату її проведення могла складати 85683,75 грн. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової товарознавчої експертизи № 1478/15-26 від 31.03.2016 р.( т.3) загальна ринкова вартість частини майна МП «Старт» станом на березень 2016 р. складає 125155,00 грн. Ринкова вартість обладнання розрахована при умові, що воно знаходиться в технічно-справному стані. Встановити вартість іншої частини майна, а саме: галтувального барабана, компресора 2-х поршневого, машинки накаточної, штампів холодної штамповки у кількості 25 шт., преса КД2328К(зусилля 63т), універсально-фрезерного станка модель 676П станом на березень 2016 р. неможливо. Згідно висновку експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1476/15-26 від 10.10.2016 р. (т.4) ринкова вартість приміщення цеху по виробництву металовиробів, що знаходиться за адресою: м.Камнець-Подільський, вул..Князів Коріатовичів, 25,а, та належить на праві власності МП «Старт», станом на дату проведення експертизи становить 2070135,00 грн. З врахуванням наведених експертних висновків загальна ринкова вартість майна МП «Старт» яке наявне на час проведення експертиз і яке було наявне на балансі підприємства на час виходу із його складу позивача складає 2 280973,75 грн.(2 070135,00 грн + 85683,75 грн. + 125155,00 грн. = 2280973,75 грн. Визнання представником відповідача вимог позивача в розмірі 79318,71 грн. згідно висновку експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи № 1479/15-26 від 28.03.2016 р.( т.3) яким визначено, що вартість частки майна малого підприємства «Старт» яка підлягає нарахуванню та виплату [PERSON] в звязку з його виходом зі складу членів МП «Старт» складає 79318,71 грн., на думку суду, не може братися до уваги так як є заниженими оскільки висновком визначено частку позивача із врахуванням балансової вартості підприємства станом на 31.12.2012 р. Із змісту висновку вбачається, що балансова вартість підприємства становить 249,4 тисяч грн.: 140,6 тис. грн. + 134,7 тис. грн. - 25,9 тис. грн. = 249,4 тис. грн., де: 140,6 тис.грн. - залишкова вартість основних засобів; 134,7 тис. грн. - оборотні активи; 25,9 тис. грн. поточні зобовязання. При цьому суд враховує, що за час розгляду справи в суді враховуючи інфляційні процеси вартість майна збільшилася, відповідачем не проведено переоцінки вартості належних йому на праві власності нерухомого та рухомого майна, обладнання до реальної(ринкової) ціни, не складено на підставі отриманих даних новий баланс, а в звязку з цим не можливо визначити реальну вартість майна МП «Старт» на час виходу позивача із складу засновників, при цьому суд також враховує пояснення експертів [PERSON]М, [PERSON], [PERSON] суду. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру частки майна МП «Старт» яке підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача необхідно враховувати ринкову вартість наявного у підприємства вищезазначеного майна встановлену згідно висновків додаткової комплексної судової експертизи. Враховуючи те, що відповідно до Статуту МП «Старт» позивачу належить частка в розмірі 33,33%, то відповідно розмір його частки вартості частини майна Підприємства згідно п.10.1 Статуту МП «Старт» яка підлягає виплаті в зв'язку із виходом зі складу учасників МП «Старт» складатиме 767\~247,85 грн.: 2280973,75 грн. х 33,33% = 760\~248,55 грн.; 760\~248,55 грн. + 6999,30 грн.(внесок в статутний фонд) = 767\~247,85 грн. При цьому суд враховує, що вказана сума є вартістю необоротних активів та внеску до статутного фонду. В звязку з цим, на думку суду, уточнені вимоги позивача щодо стягнення вартості частки майна підприємства «Старт», в розмірі 33,3%, що становить 767\~247,85 грн. підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На думку суду, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення відповідно до ст..86 ЦПК України вартість проведених по справі судових експертиз на загальну суму 19950 грн., витрати повязані з переїздом до іншого населеного пункту на розгляд справи до апеляційного суду Хмельницької області в м.Хмельницький де розглядалися апеляційні скарги на ухвали суду про забезпечення позову по справі відповідно до ст..85 ЦПК України в сумі 456,41 грн., судовий збір відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України, закону України «Про судовий збір» в розмірі 7499 грн. сплачений позивачем при подачі уточнень до позовних вимог в максимальному розмірі, по 3-х заявах про забезпечення позову та за подачу двох апеляційних скарг на ухвали про відмову в забезпеченні позову. Що ж стосується витрат на правову допомогу в розмірі 17300 грн., то суд враховує, що представником позивача адвокатом не надано суду розрахунок цих витрат, а тому суд вважає за необхідне їх зменшити з врахуванням положень закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Відповідно до ст.1 зазначеного закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно наявної в журналах судових засідань інформації представник позивача приймав участь в судових засіданнях по справі: 13.02.2014 р. 34 хв., 24.02.2014 р. 4 хв., 05.05.2014 р. 16 хв., 15.05.2014 р. 6 хв., 26.05.2014 р. 37 хв.,09.02.2015 р. 22 хв., 20.02.2015 р. 7 хв., 20.03.2015 р. 43 хв., 25.03.2015 р. 52 хв., 08.04.2015 р. 39 хв., 14.04.2015 р. 8 хв., 12.05.2015 р. 31 хв., 07.11.2016 р. 4 хв., 16.11.2016 р. 1 год. 45 хв. Розмір мінімальної заробітної плат в період з 01.12.2013 р. по 31.08.2015 р. складав 1218,00 грн., з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. 1450,00 грн. Таким чином горанчний розмір витрат на правову допомогу за участь представника в судових засіданнях які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача складає 3481,66 грн., а саме: 4 год. 59 хв.( з 13.02.2014 р. по 12.05.2015 р. включно) х 1218,00 грн. х 0,4(40%) = 4 год. 59 хв. х 487,2 грн. = 1948,80 грн. + 487,20: 60 хв.х59 хв.= 1948,80 грн. + 479,08 грн. = 2427,99 грн.; 1 год. 49 хв.(з 07.11.2016 р. по 16.11.2016 р.) х 1450,00 грн. х 0,4(40%) = 1 год. 49 хв. х 580,00 грн. = 580,00 грн. + 580,00 грн.: 60 хв.х 49 хв.= 580,00 грн. + 473,67 грн. = 1053,67 грн. 2427,99 грн. + 1053,67 грн. = 3481,66 грн. Крім цього, на думку суду, підлягають до стягнення з відповідача в рахунок витрат на правову допомогу 300,00 грн. за оформлення позовної заяви згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 22 11.13 р. Загальний розмір витрат на правову допомогу які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача складає 3781,66 грн. Що ж стосується витрат за поштові послуги, банківські послуги ксерокопії, файли, то вони задоволенню не підлягають оскільки не передбачені ст..79 ЦПК України. Частиною 6 ст.154 ЦПК України визначено, що суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду. За результатами розгляду справи не постановлено рішення про відмову в задоволенні позову та не закрито провадженні у справі. Ухвала суду від 19.05.2014 р. про забезпечення позову в установленому в законі порядку не оскаржувалася. Відповідно до розяснень які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. З огляду на викладене та з врахування положень ч.1 ст.154 ЦПК України суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed