Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25.08.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Фактично сімейні стосунки між сторонами припинені, подальше збереження шлюбних відносин позивач вважає неможливим. Спір про сумісно нажите майно відсутній. Дитина постійно мешкає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до його повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. На підставі викладеного, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам та стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням у ЗМІ «Луганщина.ua» від 29.11.2017 року. У звязку з неявкою відповідача [PERSON], не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 135133, виданого 25.08.2011 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради м. Луганськ м. Щастя, актовий запис №37, 25.08.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєно спальне прізвище - [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Дитина постійно мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою № 1784 від 10.08.2016 року, КП «Жилбудсервіс» (а.с. 13). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" грудня 2017 року становить 1860 грн., тому, з урахуванням приписів ст.180 СК України, суд вважає, що обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька, так і матері. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя неможливе через різні погляди на сімейні цінності. Подальше перебування сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Дитина знаходяться на вихованні та утриманні позивача. Оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає, у вихованні дитини участі не приймає, суд вважає, що він зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини та сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 551,20 грн. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір сплачений нею при предявленні позову до суду у розмірі 551,20 грн. Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу вставлено у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн., які позивач сплатила при предявленні позову до суду, що підтверджується квитанцією (а.с.1). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн., підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved