Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач та відповідач 1 перебували в зареєстрованому шлюбі, були зареєстровані та проживали у належному позивачу житловому будинку по 1 пров. Старосидориський (колишня назва - 1 пров. Чапаєва), 17 в м. Хмільник Вінницької області. Разом з ними проживав та був зареєстрованим син відповідача 1 - відповідач 2. В 2015 році особисті відносини між позивачем та відповідачем 1 погіршились, а тому відповідач 1 та відповідач 2 виселились із вказаного будинку та з квітня 2015 року у ньому не проживають. За таких обставин, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком по 1 пров. Старосидориський (колишня назва - 1 пров. Чапаєва), 17 в м. Хмільник Вінницької області. Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі 1 та 2 в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с. 40, 41, 52, 54, 56, 59). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідачі, будучи належним чином повідомленими, не з'явились, суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2012 року, що набрало законної сили 04.05.2012 року (копія на а.с. 8) визнано за [PERSON], в порядку спадкової трансмісії після смерті матері [PERSON], яка померла 01 березня 2010 року, право власності на 1/3 частину ідеальної долі будинковолодіння, вартістю 31446,00 грн., що розташоване за адресою: м. Хмільник, 1-й пров. Чапаєва,17, що належало [PERSON], яка померла 01 листопада 2000 року. Довідкою КП "ВООБТІ" №40 від 17.05.2017 року (копія на а.с. 9) підтверджено, що на підставі рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частку житлового будинку, який розташований по 1 провул. Чапаєва за №17 в м.Хмільник Вінницької області. Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою №85785633 від 25.04.2017 року (копія на а.с. 11). З відповідного свідоцтва про шлюб серії І-АМ №157759 (копія на а.с. 6), а також рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.06.2015 року, що набрало законної сили 04.08.2015 року (копія на а.с. 7) встановлено, що позивач та відповідач 1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. З довідки виконавчого комітету Хмільницької міської ради №19-24/205 від 02.03.2016 року (копія на а.с. 10) встановлено, що 1 пров. Чапаєва, 17 було перейменовано на 1 пров. Старосидориський, 17. Відповідною копією будинкової книги (копія на а.с. 17-19) підтверджено, що в належній [PERSON] 1/3 частині житлового будинку по 1 пров. Старосидориський, 17 в м.Хмільник зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З довідки Хмільницької міської ради №07-21/849 від 10.06.2016 року (а.с. 20), а також показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] підтверджено, що [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO], з квітня 2015 року по 1 пров. Старосидориський, 17 в м.Хмільник не проживають. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У пункті 39 ППВССУ від 07.02.2014 N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1 статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. Тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані, але з квітня 2015 року не проживають в житловому будинку по 1 пров. Старосидориський, 17 (колишня назва - 1 пров. Чапаєва) в м. Хмільник Вінницької області, а позивач у звязку з їх реєстрацією позбавлений можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися вищезазначеним будинком, чим обмежуються його права як власника згаданого об'єкта нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів, в рівних частинах, на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат в сумі 640 грн. сплачених згідно платіжного доручення №N1BVA41054 від 25.04.2017 року.

Outcome: approved