Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що у травні 2014 року він усно домовився з [PERSON] про те, що із його матеріалу, останній зобов'язується встановити дубовий паркет в його будинку, що в [ADDRESS] і за виконану роботу повинен був отримати кошти у сумі 6140 гривень. Зазначає, що дані роботи відповідач виконував на протязі трьох тижнів, і в останній день його роботи, а саме, 30 травня 2014 року, прийшовши з роботи, побачив, що паркет не полакований та відсутня 1 банку лаку "Хард-лак", ємкістю 5 літрів. Зателефонувавши до відповідача, дізнався, що не виконану роботу той закінчить пізніше. Вказує також що, через два тижні він передав [PERSON] 5000 гривень за частину виконаної роботи, а решту повинен був передати по закінченню всього об'єму виконаної ним роботи. Через деякий час, він побачив, що встановлений відповідачем паркет почав відставати від бетонної підлоги, про що було повідомлено відповідача, який і згодився переробити виконану ним неналежну роботу, однак до сьогоднішнього дня вона не виконана, що створило незручності у його сім'ї, а тому просить стягнути з відповідача майнову шкоду у вигляді затрачених матеріалів та моральну шкоду за створенні незручності у будинку. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Відповідач позову не визнав та вказав на те, що він повідомляв позивача, як замовника ремонтних робіт, про наслідки, які можуть настати після покладення паркетної підлоги, однак [PERSON] вказаного не узяв до уваги та просив продовжити виконання робіт, взявши відповідальність на себе. Крім того зазначив, що готовий усунути недоліки та перекласти паркет. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, судом, встановлено, що у травні 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено усну домовленість, про те, що останній зобов'язується встановити дубовий паркет [PERSON] з його матеріалу та отримати за виконану роботу відповідну плату у розмірі 6140 гривень. Вказану роботу, відповідач виконував на протязі трьох тижнів, однак її недовиконав. Пізніше, [PERSON] сплатив відповідачу 5000 гривень за виконану ним роботу, а решту повинен був передати після закінчення всього об'єму роботи. Через два тижні позивачем було замічено відставання паркету від бетонної підлоги, про що повідомлено відповідача, який і зобов'язався переробити неналежним чином виконану ним роботу. Однак, до сьогоднішнього дня жодних дій з боку відповідача не виконано. Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною другою статті 872 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі виявлення відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. Таким чином [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, чим здійснив його порушення, а тому відповідач змушений був усунути недоліки в 14 - денний строк, а саме встановити та полакувати паркет. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Судом, також враховано, те що відповідач не заперечує, щодо неякісного виконання ним робіт та погоджується переробити неналежним чином встановлений паркет, а тому дану обставину, суд вважає як часткове визнання вини. Позивачем понесені документально підтверджені витрати: для закупки матеріалів на загальну суму 9348 гривень, відповідно до накладних, які наявні у матеріалах справи. Таким чином суд в частині стягнення з відповідача на користь позивача задовольняє частково позовні вимоги у цій частині, а саме витрати пов'язані із придбанням товарів в сумі 9348 гривень. Крім цього, підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням чи знищенням її майна П. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що позивачу внаслідок неналежного виконання відповідачем будівельних робіт заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що сім'я позивача втратила звичайний спосіб життя та неможливості нормального користування зручностями. У зв'язку з цим суд вважає, що у відшкодування моральної шкоди позивачу слід стягнути з відповідача 500 гривень, саме така сума на погляд суду буде достатньою для відшкодування моральної шкоди. З цих підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 543,60 гривень. Враховуючи наведене, ст.ст. 22, 23, 526, 610, 865, 872 ЦК України,

Outcome: partial