Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

16.07.2019 р. [PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області із заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви від 30.07.2019 р.), в якій просила встановити факт її сумісного проживання з [PERSON] в період з 24 листопада 2014 р. по 31 березня 2018 р. за адресою: [ADDRESS] ; та встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON] , у вищевказаний період. Заявлені вимоги мотивовані наступними обставинами. 17 жовтня 1979 р. між заявницею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований в міськ. відділі ЗАГС м. Ангрен Ташкентської обл. Узбекської СРСР, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №955. З 7-го червня 1983 р. вони стали проживати разом в квартирі [ADDRESS] , вести спеціальний сумісний бюджет, вести спільне господарство. Чоловік позивача працював на шахті, постійно отримував непогану заробітну плату. Позивач працювала в будівельному цеху при шахті ім. Гайового на посаді маляра. Заробітна плата позивача була набагато менша, ніж у її чоловіка. В сім`ї у них були гарні стосунки, вони мали спільний сімейний бюджет, а тому чоловік щомісячно майже повністю віддавав позивачу заробітну плату. Позивач сплачувала комунальні послуги, витрачала кошти на придбання одягу, продуктів харчування та ін. 31 січня 2008 р. її чоловік звільнився з роботи за власним бажанням і більше на роботу не повернувся. До призначеної йому пенсії в 2005 р. йому донарахували ще за 3 роки, пенсія була більше 3000 грн. У позивача була заробітна плата менша, ніж у її чоловіка пенсія. Згодом вона стала хворіти, у неї діагностували цукровий діабет. В 2012 р. чоловік позивача запропонував їй звільнитися з роботи, переконавши її в тому, що вони зможуть прожити вдвох на його пенсію, пенсія на той час у чоловіка була більше 8000 грн. Звільнившись з роботи позивач повністю перейшла на утримання чоловіка, тому що свою пенсію вона могла оформити тільки в 2019 р. 8 серпня 2012 р. позивач звільнилася з роботи за власним бажанням і з того часу повністю перебувала на утриманні чоловіка до 31 березня 2018 р. В 2014 р., в зв`язку з подіями, які сталися в Україні, вони вирішили виїхати з тимчасово окупованої території. За домовленістю з дочкою [PERSON] , вони вирішили тимчасово проживати в їхньому домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Але знайомий її чоловіка повідомив, що він знайшов житловий будинок, де вони зможуть проживати. Приблизно у вересні-жовтні 2014 р. вони переїхали в с. Піски-Радьківські, де їх познайомили з сім?єю [PERSON] , він їм віддав для проживання свій пустий будинок, розташований в [ADDRESS] , де вони стали проживати. Щоб було за що жити, купляти необхідні продукти харчування, чоловік позивача зібрав необхідні документи і став на облік в Борівське управління захисту населення. 24 листопада 2014 р. він отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. [PERSON] дав згоду на реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи в своєму домоволодінні по [ADDRESS]. Проживаючи в [ADDRESS] , позивач продовжувала перебувати на утриманні свого чоловіка, вони жили тільки на його пенсію. Крім того, позивач часто хворіла, тому багато коштів з пенсії чоловіка вона змушена була витрачати на придбання необхідних ліків (позивач постійно лікувалась від цукрового діабету; ІХС; має гіпертонічну хворобу 2 ст., ст.3, ризик 4; синусова тахікардія; в 2017 р. їй зробили операцію на очах). Через деякий час їхні діти вирішили купити будинок в [ADDRESS] . Восени 2016 р. діти запропонували перереєструвати місце реєстрації батька з адреси: [ADDRESS] , на адресу - [ADDRESS] . 12 вересня 2016 р. чоловік позивача разом із зятем поїхали в Управління захисту населення Борівської РДА, де переписали адресу фактичного місця проживання по [ADDRESS] . [PERSON] отримав нову довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, де адреса його проживання була вказана - [ADDRESS] . Вони змінили своє місце проживання та стали проживати в будинку своїх дітей по [ADDRESS] . Позивач не була на той час пенсіонером і тому на облік не ставала, крім того, в Управлінні їй пояснили, що реєструватися непотрібно, тому що пенсії вона не отримує. В 2017 р. чоловік позивача захворів, тому вони поїхали до м. Горлівка, де в місцевій лікарні її чоловік стояв на обліку; коли йому стало гірше, вони змушені були поїхати в лікарню до м. Донецьк, де [INFO] р. він помер. Позивач поховала його в м. Горлівка, а сама приїхала в Харківську обл., в с. Піски-Радьківські Борівського р-ну, де і проживає до теперішнього часу. 4 липня 2019 р. позивач звернулася до сектору з питань призначення та перерахунків пенсій №1 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській обл. з питанням нарахування пенсії. Одночасно вона звернулася в Управління захисту населення для постановки на облік як внутрішньо переміщена особа. 2 липня 2019 р. вона отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тимчасовою адресою свого місця проживання вона вказала [ADDRESS] , де вона в дійсності проживала і до цього часу. В Управлінні пенсійного фонду позивач заявила бажання перейти на пенсію свого чоловіка [PERSON] , але працівники ПФУ, оглянувши її документи повідомили, що для переходу на пенсію чоловіка, вона повинна надати довідку про підтвердження факту проживання за однією адресою на момент смерті чоловіка. Згідно наданих документів значиться, що [PERSON] з 24 листопада 2014 р. проживав в с. Піски-Радьківські Борівського р-ну Харківської обл., а позивач по документам проживала до [INFO] . в м. Горлівка Донецької обл. Позивач вказує, що довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, для призначення пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, довідки про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті - вона надати не може. Тому за захистом свої прав змушена була звернутися до суду. Заявник [PERSON] та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник ГУ ПФУ в Харківській області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в частині ухвалення судового рішення покладається на розсуд суду. Представник Піско-Радьківської с/ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Надав інформацію про те, що по Піско-Радьківській с/раді відсутня інформація, яка б підтверджувала факт сумісного проживання однією сім?єю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є зятем [PERSON] . З 2014 р. по 2018 р. вони з дружиною проживали разом з тестем і тещею. Один знайомий йому повідомив про те, що у [PERSON] є вільний житловий будинок по [ADDRESS] , за вказаною адресою як внутрішньо переміщена особа був зареєстрований [PERSON] [PERSON] не ставала на облік як внутрішньо переміщена особа, оскільки вона не отримувала ніяких соціальних виплати. З 2014 р. по 2016 р. [PERSON] та [PERSON] проживали в [ADDRESS] . В 2016 р. [PERSON] купив будинок в [ADDRESS] . Тому в 2016 р. [PERSON] перереєстрували за вищевказаною адресою. [PERSON] жила за кошти свого чоловіка, так як вона хворіла, не могла працювати. Після смерті чоловіка вона живе за рахунок свідка та його дружини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з [PERSON] . Їхній спільний знайомий [PERSON] просив тимчасово прилаштувати їх, оскільки у свідка пустував будинок його дочки. Тому у вказаному будинку по [ADDRESS] , він зареєстрував [PERSON] , але проживав той разом з дружиною по [ADDRESS] , з 2014 р. по 2016 р. З 2016 р. вони переселились на [ADDRESS], у будинок дочки і зятя, і там жили разом. Свідок підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, але за чиї кошти він не знає. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] 17.10.1979 р. уклав шлюб з [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії Довідки від 02.07.2019 №6305-5000151851 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування [PERSON] - [ADDRESS] (а.с.11). Згідно копії Довідки від 24.11.2014 р. №6305001339 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання [PERSON] - [ADDRESS]; фактичне місце проживання - [ADDRESS] (а.с.15,53). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). [PERSON] з 01.03.05 призначена пенсія за віком довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.17). З копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] з 1980 р. працював на шахті ім. Гайового, з 1985 р. - на шахті ім. Карла Маркса (а.с.18-22). [PERSON] 08.08.2012 звільнилася з посади маляра шахти ім. Гайового за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.23-25). У [PERSON] діагностовано цукровий діабет ІІ, середньої тяжкості, що підтверджується копією Виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.26). Згідно копії Виписки із медичної карти амбулаторного хворого №696, у [PERSON] діагностовано ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, синусову тахікардію СН 2А з порушенням діастоличної функції ЛЖ ФВ 68%, гіпертонічна хвороба 11 ст, ст 111, ризик 4; гіпертонічний криз 23.05.18 р. (а.с.27). Відповідно до копії консультативного висновку офтальмолога, у [PERSON] діагностовано діабетичну ретинопатію препроліферативної форми, екссудативно-геморрагічна фаза, артифакія обох очей, цукровий діабет тип ІІ середньої тяжкості (а.с.22). У [PERSON] діагностовано ІФС, атеросклеротичний кардіосклероз, синусову тахікардію СН 24; гіпертонічну хворобу 11 ст, ст 111, ризик 3, гіпертонічний криз 03.06.19 р.; що підтверджується копією Виписки із медичної карти амбулаторного хворого №747 (а.с.29). Згідно заяви Виконавчого комітету Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну Харківської обл., відомості, які б підтверджували факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] за період з 24 листопада 2014 р. по 31 березня 2018 р. в [ADDRESS] , - відсутні; згідно обліку внутрішньо-переміщених осіб по Піско-Радьківській с/раді, [PERSON] на території с. Піски-Радьківські як ВПО не значилася та не була зареєстрована; [PERSON] значився зареєстрованим як внутрішньо-переміщена особа із зони АТО, з 24. листопада 2014 р., був зареєстрований особисто [PERSON] у його домоволодінні за адресою: [ADDRESS] (а.с.44,57). Відповідно до копії заяви власника житлового будинку в [ADDRESS] , підтверджено факт проживання в належному йому домоволодінні за вищевказаною адресою [PERSON] (а.с.45). Згідно заяви [PERSON] від 29.07.2019 р., останній підтверджує, що [PERSON] був зареєстрований в його домоволодінні як внутрішньо переміщена особа, але проживав він зі своєю дружиною [PERSON] в його пустому домоволодінні по [ADDRESS] ; разом вони проживали до початку вересня 2016 р.; згодом [PERSON] був перереєстрований з будинку [PERSON] в будинок свого зятя [PERSON] на [ADDRESS] ; заявник неодноразово бачив їх разом в цьому домоволодінні (а.с.54). Суд, вислухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, враховуючи думку заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. За змістом ч.ч. 1-3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно ч. 1 ст. 38 вказаного Закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. У справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», "Пічкур проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою ЄСПЛ не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи. У цій справі право заявниці на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника залежно від спільного проживання разом із померлим пенсіонером, ведення з ним спільного господарства та підтвердження факту перебування на утриманні стало залежним від відомостей про спільну реєстрацію місця проживання особи, що призвело до ситуації, в якій заявниця, маючи право вибору пенсійних виплат (право на різні види пенсії - за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) та перехід з одного виду на інший, виявилась позбавленою права на пенсію по втраті годувальника лише на тій підставі, що нею не надано до ПФУ відомостей про місце реєстрації разом із померлим чоловіком разом із відомостями про спільне ведення господарства та перебування на утриманні. Така відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправданою з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки право особи на вибір місця проживання не може обмежувати інші належні особі права, у т.ч. - право на отримання пенсійних виплат. Отже, на думку суду, сама суть права заявниці на отримання пенсії по втраті годувальника була зведена нанівець, що безсумнівно становить "особистий та надмірний тягар" для заявниці, яка перебуваючи в непрацездатному віці, втративши матеріальну підтримку в зв`язку зі смертю чоловіка, залишилась без можливості отримання матеріального забезпечення по втраті годувальника, гарантованого національним законом на загальних підставах. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , оскільки, пенсія чоловіка була для неї основним і постійним джерелом засобів до існування, та [PERSON] та [PERSON] проживали разом в період з 24 листопада 2014 р. по 12 вересня 2016 р. за адресою: [ADDRESS] , в період з 12 вересня 2016 р. по 31 березня 2018 р. за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved