Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свій позов мотивує тим, що 20 грудня 2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN Vento, 1996 року випуску, номер кузова [NUMBER], червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до умов договору позивач придбав вищевказаний транспортний засіб за 84000 гривень, після підписання договору автомобіль було передано [PERSON] Віпдовідно до п.3.6 договору відповідач надав позивачу право користуватись, володіти та розпоряджатись вказаним автомобілем, у тому числі провести державну реєстрацію у відповідному сервісному центрі МВС. Відразу після купівлі транспортного засобу така реєстрація [PERSON] здійснена не була. Згодом він звернувся до територіального центру МВС, де йому повідомили, що перереєстрацію автомобіля здійснити неможливо з підстав накладення арешту на все майно [PERSON] державною виконавчою службою. Після цього він звернувся до відповідача за врегулюванням цього питання, продовжуючи при цьому користуватись транспортним засобом на підставі довіреності. 06 вересня 2016 року [PERSON] був зупинений працівниками поліції на 382 км дороги Київ-Ковель-Ягодин, які в подальшому вилучили у нього автомобіль з поміщенням його на штраф-майданчик (з підстав наявності арешту на майно відповідача), про що був складений акт огляду та затримання транспортного засобу. На звернення позивача до ДВС м.Луцька з проханням повернути вилучений транспортний засіб йому було відмовлено. 28 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на автомобіль, звільнення його з-під арешту та зняття з розшуку. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.02.2018 року, що набрало законної сили, в задоволенні позову було відмовлено. Відповідно до п.2.1.2 договору відповідач зобовязаний був передати автомобіль вільний від будь-яких прав та вимог третіх осіб, про яку в момент підписання він знав або міг знати. Зважаючи на це, [PERSON] навмисно ввів в оману позивача. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN Vento, 1996 року випуску, номер кузова [NUMBER], червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], від 20 грудня 2016 року, стягнути з відповідача 84000 гривні сплачених коштів та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами загального позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов. Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року у справі було закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду. Станом на 11 березня 2019 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2016 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN Vento, 1996 року випуску, номер кузова [NUMBER], червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Вартість ТЗ по узгодженню сторін становить 84 000, 00 грн. (п.4.1. договору) (а.с.6-7). Як визначено ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Актом приймання передачі автомобіля від 20.12.2016 року підтверджується факт передачі автомобіля та сплати за нього визначеної договором суми коштів (а.с.8). Крім того, 20.12.2018 року відповідачем на імя позивача строком на три роки також була видана нотаріально посвідчена довіреність на представництво його інтересів у всіх державних установах, організаціях…при вирішенні питань, повязаних з експлуатацією, відчуженням (продажем або обміном) транспортного засобу, передачею в найм (оренду), позичку за ціну (плату) та на умовах на розсуд Представника(ів) …, належного йому на підставі власності транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель Vento, 1996 року випуску, номер кузова [NUMBER] (а.с.9). Пунктами 7, 8, 15 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти\~діб після\~придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, в т.ч., оформлені в установленому порядку: нотаріально \~ посвідчені\~ \~договори \~ купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. У разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. З матеріалів справи вбачається, що вищезазначена процедура не була виконана позивачем та відповідачем у визначені строки, транспортний засіб у звязку з різного роду причинами не був знятий з реєстрації та перереєстрований на нового власника відповідно до встановленого законом порядку. Вказане підтверджується також копією наявного в матеріалах справи рішення Луцького міськрайонного суду від 27.02.2018 року, що набрало законної сили (а.с.14-17). Відповідно до Розділу 2 договору купівлі-продажу від 20 грудня 2016 року, продавець зобовязується передати автомобіль покупцю вільним від будь-яких прав і вимог третіх осіб, про які в момент підписання договору продавець знав чи не міг знати, а також всі необхідні документи на нього відповідно до умов цього договору; покупець зобовязується прийняти автомобіль і сплатити його вартість відповідно до умов цього договору, поставити автомобіль\~на облік у відповідному сервісному центрі МВС України, відповідно до вимог діючого законодавства України. Згідно Розділу 5 договору, за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за цим договором, вина сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України і зобовязана відшкодувати іншій стороні всі заподіяні таким невиконанням чи неналежним виконанням збитки. На даний час автомобіль вилучено працівниками поліції. З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 06 вересня 2017 року вбачається,\~що огляд та тимчасове затримання ТЗ VOLKSWAGEN Vento, 1996 року випуску, номер кузова [NUMBER], червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] здійснено у звязку з ВП № 54037543, відкритим 30.05.2017 року Першим відділом ДВС міста [PERSON] територіального управління юстиції у Волинській області, боржник [PERSON], стягувач ДКП «Луцьктепло» (а.с.13). Згідно постанови державного виконавця, наданої на виконання запиту суду (ЗВП №54037543), арешт на все належне боржнику [PERSON] майно повторно накладений 06 серпня 2018 року (48-51). Відповідно до\~ст. 13 ЦК України\~при здійснені своїх прав особа зобовязана\~утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб.\~Не допускається\~дії особи, що вчиняється завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом\~в інших формах. Визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК). Його застосування регулюється ст.ст. 215-236 ЦК. Відповідно\~до\~ст.202 ЦК України\~правочином, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.\~\~ Згідно ч.1\~ст.\~203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити\~ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.\~\~ Згідно ч. 5\~ст. 203 ЦК України\~правочин повинен бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання сторонами\~в момент вчинення правочину вимог встановленими частиною першою, пятою\~ст. 203 ЦК України. Згідно\~ч. 3\~ст. 215 ЦК України\~якщо недійсність\~правочину заперечується іншою заінтересованою стороною, такий правочин може бути визнаний недійсним.\~\~ Договір\~купівлі-продажу\~транспортного засобу є двостороннім\~правочином\~відповідно до\~ст. 626 ЦК України, оскільки у обох сторін договору виникають права\~та обовязки щодо передачі майна , в тому числі і грошових коштів, яке є видом\~майна відповідно до\~глави 13 ЦК України. За своєю правовою природою\~сутністю договору купівлі-продажу є\~оплатне передання\~власником\~права\~власності іншій\~особі. Відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п.2.1.2 договору відповідач зобовязаний був передати автомобіль вільний від будь-яких прав та вимог третіх осіб, про яку в момент підписання він знав або міг знати. \~ \~ \~ \~Відповідно до норми ст. 659 ЦК України кореспондується обов'язок продавця попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного утримання, користування тощо). За змістом частини першої\~статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша\~статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Тобто, правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які вливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила би у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. До обставин, які мають істотне значення, законодавець відносить природу правочину, права та обов'язки сторін, властивості і якості речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням (абзац 2 частини 1 статті 229 ЦК України). З відомостей, наданих Першим ВДВС міста Луцька ГТУЮ вбачається, що відповідач є боржником по ряду виконавчих проваджень від 10.06.2002 року, 12.11.2003 року, 14.03.2009 року, 06.12.2009 року, 30.05.2011 року, 23.11.2012 року, 15.02.2013 року, 24.09.2013 року, 07.10.2013 року, 19.11.2013 року, 07.08.2014 року, які 07 травня 2018 року були приєднані до зведеного виконавче провадження № 54037543. Датою відкриття вказаного виконавчого провадження, згідно АСВП, є 30 травня 2017 року. Враховуючи вищевказане та зважаючи на те, що укладений договір не був спрямований на настання правових наслідків, обумовлених ним, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання договору купівлі-продажу автомобіля від 20 грудня 2016 року недійсним. Відповідно до\~ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно п. 5\~Постанови Пленуму ВСУ\~№ 9\~від\~06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання\~правочинів недійсними"\~вимога про\~застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як сторонами правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси\~якої порушено вчиненням\~правочину. Відповідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9, реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша\~статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Відповідно до п. 11\~Постанови\~Пленуму\~ВСУ № 9 від 06.11.2009 року\~судам необхідно враховувати, що наслідки недійсності правочину залежать від того, які саме дії були здійснені сторонами на виконання такого правочину.\~\~ З умов договору купівлі-продажу вбачається, що його сторони домовилися про вартість придбаного транспортного засобу в сумі\~84000 (вісімдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок. Саме така сума підлягає поверненню позивачу внаслідок застосування реституції визнаного недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, а покупець майна зобов'язаний повернути продавцю отриманий автомобіль. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а його позовні вимоги щодо визнання договору недійсним ґрунтуються на підставах недійсності правочину, передбачених\~ЦК України, крім того, стороною відповідача не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи позивача, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved