Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка до смерті проживала в [ADDRESS]. Після смерті якої відкрилась спадщина на даний житловий будинок. Станом на 15.04.1991 року домогосподарство відносилась до суспільної групи колгоспний двір, головою та єдиним членом була [PERSON] Спадкоємцем після смерті матері являється позивач. Вона вчасно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримала відмову, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надіслала на адресу суду телеграму, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач представник Торканівської сільської ради Тростянецького району в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] за [PERSON] та просить справу розглянути в його відсутності. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12.07.2017року Тростянецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області [PERSON] померла [INFO]. (а.с.6). Родинні відносини позивача та померлої підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.06.2002 року, виданим на ім'я [PERSON], [INFO], в якому в графі мати записана [PERSON](а.с.7). Довідкою №767 від 15.08.2017року виданою виконкомом Торканівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що дійсно за життя [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Спадкоємцем після смерті являється дочка [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном.(а.с.8). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS](а.с.8). Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 26.07.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 53,7кв.м., житловою площею 17,6кв.м., допоміжною площею 36,1кв.м.(а.с.11-17). Довідкою №453 від 02.08.2017 року, виданою виконкомом Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що домогосподарство [ADDRESS] згідно погосподарської книги №7 особовий рахунок [NUMBER], станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою була [PERSON](а.с.18). Також це підтверджено ксерокопією погосподарської книги за 1991-1995 роки(а.с.19-21). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме їй належав житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Позивач вчасно прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], фактично вступивши в управління спадковим майном. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР(в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді-відмови від 22.09.2017 року за №619/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори Середою Н.М. випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.10). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved