Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] як представник заявниці [PERSON] звернувся з зазначеною заявою до суду, в якій вказав, що чоловік заявниці [PERSON] [INFO] , проживав у [ADDRESS] . Останні два роки [PERSON] страждав на серцеве захворювання. Перебуваючи за адресою свого місця проживання [INFO] чоловіку заявниці стало погано, в результаті чого [INFO] [PERSON] помер, перебуваючи у себе вдома. Причиною смерті став перенесений в минулому інфаркт міокарда, що підтверджується довідкою про причину смерті. Поховали чоловіка заявниці на міському цвинтарі у місті Іловайську міста Харцизьк Донецької області. Враховуючи те, що [PERSON] помер на тимчасово-окупованій території, заявниця не може отримати свідоцтво про його смерть державного зразка, бо на даній території органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті чоловіка заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка України для оформлення спадщини та отримання виплат на поховання. Звернувшись у Пологівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного межрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) їй повідомили, що вона не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка у зв`язку з тим, що нею були надані для підтвердження смерті документ від 13 травня 2021 року, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, заявниця не може отримати свідоцтво про смерть свого чоловіка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За таких обставин для отримання свідоцтва про смерть заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України в порядку ст.317 ЦПК України. У судове засідання заявниця, представник заявниці не явилися, але представник заявниці надав заяву, в якій просить розглядати справу про встановлення факту смерті без участі заявниці та його участі, заяву підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити. Начальник Пологівського відділу державної реєстрації актів цивільного у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гончар Т.О. як керівник заінтересованої особи надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заву [PERSON] розглянути у відсутність представника відділу. Не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Рішення суду просять прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України суд розглядає справу за наявними доказами у відсутності учасників справи без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, ознайомившись з заявою, беручи до уваги підтримання заяви заявницею і її представником, думку заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено з копії свідоцтва про укладення шлюбу і з паспортних даних заявниці, що [PERSON] є дружиною [PERSON] . Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19 січня 2000 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] [INFO] , уродженець м.Іловайська, був зареєстрованим з 20 листопада 1987 року по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , причина смерті - перенесений в минулому інфаркт міокарда, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №70 від 13 травня 2021 року, виданого лікарем державного бюджетного закладу «Центральна міська лікарня м.Харцизька» [PERSON] , та копією довідки про причину смерті (до форми №106/ у №70) від 13 травня 2021 року. 13 травня 2021 року адміністрацією міста Іловайська міста Харцизька так званої ДНР був складений актовий запис №87 про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] . Факт взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи у [ADDRESS] підтверджено копією довідки від 16 листопада 2017 року №0000408117. Факт взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи у [ADDRESS] підтверджено копією довідки від 09 лютого 2017 року №000110535. Факт взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи у [ADDRESS] підтверджено копією довідки від 12 квітня 2018 року №2318-10622. На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд керується також положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м.Іловайськ м.Харцизька Донецької області. Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території. Таким чином, на переконання суду, незважаючи на те, що всі документи були видані на тимчасово окупованій території України, з їхнього змісту суд вбачає, що дійсно [PERSON] [INFO] був особою похилого віку та помер у м.Іловайську м.Харцизька. При цьому всі медичні документи підтверджують цей факт. Дружиною померлого [PERSON] [PERSON] було отримано всі документи, отримання яких передбачено для оформлення події смерті, в тому числі й свідоцтво про смерть, проте провести державну реєстрацію смерті згідно чинного законодавства України вона позбавлена можливості з об`єктивних причин, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] у м.Іловайську м.Харцизька Донецької області. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для його дружини [PERSON] , при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті має для [PERSON] юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved