Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований виконкомом Павлівської сільської ради Мар'їнського районну Донецької області. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 22 січня 2005 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстрований шлюб між [PERSON], позивачем по даній цивільній справі та [PERSON], відповідачем по даній цивільній справі. Від шлюбу сторони по справі мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося з причини різниці характерів та способу життя. Подружні відносини між сторонами фактично припинено. Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя сторони на час розгляду справи не мають. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сім'ю. Заходи спрямовані для збереження сім'ї, зокрема строк на примирення сторонам по справі не потрібен, оскільки не дасть позитивного результату. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 9 січня 2014 року, 5 лютого 2014 року, 20 лютого 2014 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112 СК України. Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду сім'ї це відсутнє взаєморозуміння, різниця характерів. Крім того, відповідач [PERSON] морально знущається з [PERSON], принижує останню на очах у дітей. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. [PERSON] скористалась даним правом та звернулась до суду з таким позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 110 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч. 1, 3 ст. 115 СК України розірвання шлюбу, здійснене в порядку, передбаченому статтями 106 і 107 цього Кодексу, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Частина перша статті 56 ЦПК України при цьому визначає, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи встановлено, що позивачу була надана правова допомога адвокатом в вигляді складання позовної заяви. Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня на рівні 1 218 гривень. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за складання позовної заяви - дорівнює 487,20 гривень. Враховуючи вказане, суд вважає наявними підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу у розмірі 150,00 гривень. Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню витрати по оплаті [PERSON] судового збору при пред'явленні позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 229,40 гривень (відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 пп. 3 ппп. 1 Закону України «Про судовий збір»). На підставі ст. ст. 104, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved