Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

29.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гладкова, 13» про визнання припиненим зобов`язань по договору оренди земельної ділянки. 22.03.2021 року позивач подав до суду позовну заяву в уточненій редакції, в якій просив суд визнати припиненим (розірваним) з 02.12.2014 року договір оренди земельної діялнки за адресою: [ADDRESS] , укладений 07.11.2006 року між [PERSON] та Дніпропетровською міською радою, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3285, а в державному земельному кадастрі за № 040610401077. В обгрунтування поданого позову зазначив, що 07.11.2006 року між ним та Дніпропетровською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір нотаріально посвідчений. Зазначений договір є нотаріально посвідченим, а земельна ділянка передавалась строком на 15 років по фактичному розміщенню будівлі гуртожитку № 2 , з цільовим призначенням: землі житлової та громадської забудови. Будівлю гуртожитку було реконструйовано у багатоквартирний житловий будинок, який прийнятий в експлуатацію, а власники квартир створили об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « [ADDRESS] ». На початку грудня 2014 року він та об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « [ADDRESS] » звернулись до Дніпропетровської міської ради із заявами про добровільну відмову позивача від оренди земельної ділянки по [ADDRESS] , повернення земельної ділянки відповідачу та оформлення договору оренди з ОСББ «Гладкова, 13». Але його звернення залишилось поза увагою. Відповідно до п. 12.4 Договору оренди земельної ділянки від 07.11.2006 року цей договір привиняється у випадках, передбачених законом. Після завершення будівництва будівлі гуртожитку та отримання акту готовності реконструйованої у багатоквартирний житловий будинок на земельній ділянці та отримання акта готовності об`єкта до експлуатації, яким підтверджено його готовність до експлуатації, а також передачі забудованого багатоквартирного житлового будинку на баланс для обслуговування об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку « [ADDRESS] », позивач припинив використання орендованої земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового комплексу, що свідчить про наявність правових підстав для припинення спірного договору оренди в судовому порядку у зв`язку з закінченням будівництва на підставі ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про оренду землі». Отже, позивач звернувся до відповідача із заявою про добровільну відмову від користування земельною ділянкою, а ОСББ «Гладкова, 13» звернулось із заявою про надання відповідачем згоди на оренду вказаної земельної ділянки. Відповідач залишив без відповіді та реагування зазначену заяву позивача і питання про розірвання договору не вирішив. Таким чином, позивач вважає, що його зобов`язання як орендаря земельної ділянки припинились, оскільки припинилась дія договору оренди земельної ділянки від 07.11.2006 року, укладений між позивачем та відповідачем. Припинення цього договору та його зобов`язань по ньому як орендаря відбулося в грудні 2014 року - в момент відмови від оренди і повідомлення про зміну власника житлового будинку. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Третя особа не надала письмових пояснень щодо позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що наявність вказаного договору оренди земельної ділянки покладає на позивача обов`язок сплати податків та платежів за нею. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, вказуючи на те, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки він відповідач вимогам діючого законодавства. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та зазначила, що вони є власником житлового будинку по [ADDRESS] і з 2014 року намагаються оформити оренду земельної ділянки під будинком за собою, але Дніпровська міська рада не реагує на їх звернення і питання не вирішує. Вважає, що Дніпровська міська рада зволікає з припиненням договору оранди земельної ділянки з позивачем через те, що позивач має сплачувати податки та платежі за земельну ділянку, а ОСББ звільнені від такої сплати. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено: Згідно копії договору оренди землі від 07.11.2006 року, укладеного між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] , орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цільове використання земельної ділянки за цим договором 1.9 (житлові, житлово-будівельні кооперативи). Договір укладено на 15 років. Згідно п. 12.4 Договору передбачено, що дія договору припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Згідно копії акту приймання-передачі земельної ділянки від 07.11.2006 року, вказану земельну ділянку було передано від ДМР до [PERSON] на підставі договору оренди. Згідно копії акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 07.06.2007 року по [ADDRESS] «Житловий будинок для малосімейних» було прийнято в експлуатацію. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 13.05.2008 року було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « [ADDRESS] » та зареєстровано. Згідно звернення [PERSON] до Дніпропетровської міської ради, останній просив прийняти його відмову від земельної ділянки на підставі ст.ст. 120 та 141 ЗК України через перехід права власності на житлове приміщення. Вказане звернення було отримано ДМР 02.12.2014 року. Згідно копії звернення ОСББ «Гладкова,13» до Дніпропетровської міської ради, останні просили надати їм можливість стати орендарями земельної ділянки по [ADDRESS] . Згідно копії акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, комісія ОСББ «Гладкова, 13» прийняла, а утримувач будинку [ADDRESS] [PERSON] - передав житловий будинок по [ADDRESS] . Суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до частин 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 статті 19 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об`єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що завершення будівництва та прийняття до експлуатації об`єкта будівництва є підставою для припинення на вимогу орендаря договору оренди земельної ділянки, на якій здійснювалось будівництво, що може бути вчинено також шляхом розірвання договору оренди в судовому порядку, у тому числі і в разі відсутності згоди на припинення договору з боку орендодавця. Наведену правову позицію Верховного Суду викладено у постанові від 12.06.2018 у справі N 910/18941/17 та від 19.05.2020 року у справі № 910/10752/19. У частинах 1 та 2 статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Стаття 120 ЗК України не врегульовує питання переходу права власності на багатоквартирний будинок. Правове регулювання цієї статті стосується жилого будинку, будівлі або споруди. Багатоквартирний будинок є специфічним об`єктом права власності, визначення якого наведено в статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" - багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. Крім того, за змістом частини 6 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 цього Кодексу (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим). Тобто, стаття 120 ЗК України у частині 6 містить виключення щодо багатоквартирних будинків. Системний аналіз статті 120 ЗК України свідчить, що наведені правові норми не регулюють питання переходу права власності на багатоквартирний будинок. У порядку obiter dictum суд зазначає, що саме таке правове регулювання з боку законодавця є виправданим та логічним, оскільки конкретний момент переходу права власності на багатоквартирний будинок до його співвласників чинним законодавством не визначено, з огляду на специфіку такого об`єкту права власності. Схожу правову позицію Верховного Суду викладено, зокрема, у постановах від 28.03.2018 у справі N 910/1200/17, від 08.06.2018 у справі N 910/17652/17, від 19.06.2019 у справі N 914/269/18. З огляду на викладене, а також те, що як встановлено в ході розгляду справи судом, будівництво на орендованій згідно з договором оренди земельній ділянці є завершеним, об`єкт будівництва прийнятий до експлуатації, збудовані об`єкти передані на баланс для обслуговування експлуатуючій організації (ОСББ «Гладкова,13»), що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, суд вважає доведеним позивачем факт припинення користання наданою йому в оренду земельною ділянкою. За наведених обставин суд вважає, що в ході розгляду справи знайшло своє обгрунтоване підтвердження факт припинення орендарем використання орендованої земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу, у зв`язку з чим договір оренди підлягає розірванню. Згідно ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved