Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

17 липня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, який обґрунтував тим, що відповідач, відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2004 року, повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. [PERSON] аліменти не отримувала у зв'язку з тим, що боржник ухилявся від сплати аліментів. Таким чином Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради було виплачено громадянці [PERSON] тимчасову допомогу на загальну суму 23829,00 грн. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом, в якому він просить суд стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради 23829,00 гривень, як суму наданої тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача [PERSON], який не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з [PERSON] рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2004 року, стягнуті аліменти на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (а.с.3). Відповідно до довідки ЛН/270 від 21.04.2008 року/а.с.4/, довідки №В-9/137 від 14.03.2013 року/а.с.5/, довідки №19576 від 29.04.2014 року/а.с.6/ [PERSON] не отримує аліменти на забезпечення сина. 25.04.2008 року [PERSON] зверталася із заявою до УПСЗН Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на сина [PERSON], [INFO]. 30.04.2008 року [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на шість місяців на період 01 квітня 2008 року по 30 вересня 2008 року, що підтверджується протоколом 980 від 30.04.2008 року (а.с.35). Надалі, відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року за № 189 [PERSON] зверталася за призначенням тимчасової допомоги: 6 жовтня 2008 року (допомога була призначена на період 01.10.2008 р. по 31.03.2009 р.), 22 квітня 2009 року (допомога була призначена на період з 01.04.2009 р. по 30.09.2009 р.), 29 жовтня 2009 року (допомога була призначена на період з 01.10.2009 р. по 31.03.2010 р.), 22 квітня 2010 року (допомога була призначена на період з 01.04.2010 р. по 30.09.2010 р.), 19 жовтня 2010 року (допомога була призначена на період з 01.10.2010 р. по 31.03.2011 р.), 14 квітня 2011 року (допомога була призначена на період з 01.04.2011 р. по 30.09.2011 р.) 27 жовтня 2011 року (допомога була призначена на період з 01.10.2011 р. по 31.03.2012р.) 26 квітня 2012 року (допомога була призначена на період з 01.04.2012 р. по 30.09.2012 р.), 14 березня 2013 року (допомога була призначена на період з 01.03.2013 р. по 31.08.2013 р.), 10 вересня 2013 року ( допомога була призначена на період з 01.09.2013 р. по 28.02.2014 р.), 10 квітня 2014 року (допомога була призначена на період з 01.04.2014 р. по 30.09.2014 р.), 6 жовтня 2014 року (допомога була призначена на період з 01.10.2014 р. по 31.03.2015 р.) та 21 квітня 2015 року (допомога була призначена на період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р.), що підтверджується відповідними рішення позивача про призначення допомоги сім'ям з дітьми. 22 квітня 2015 року [PERSON], виповнилось 18 років. Згідно пункту 10 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18 - річного віку. Відповідно до розрахунку, сума, яка підлягає поверненню позивачеві за періоди: з 01 квітня 2008 року по 30 квітня 2015 року склала 23829,00 грн. Частинами 8, 9 ст.181 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 147, тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до ч. 10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно з вимогами ст.22 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Відповідно до п. 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18-річного віку. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що підтверджений розмір виплаченої [PERSON] допомоги, як матері дитини, батько якої ухиляється від сплати аліментів, підлягає стягненню з відповідача, як платника аліментів до Державного бюджету України, а отже вимоги позивача законні, обґрунтовані, повністю доведені та підлягають задоволенню. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved