Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

25.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом та просила постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1099/14-ц від 05.06.2014 року, та стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з дня винесення рішення і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної доньки в розмірі 500 грн. Відповідач сплачує вказану суму, однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для її утримання. Позивач не взмозі забезпечити доньці належне харчування, навчання, оздоровлення. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, у ньому зазначених. Відповідач в судовому засіданні позов\~ визнав частково. Пояснив,що погоджується сплачувати аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно, але не більше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2017 року - 1355 грн., з 01.05.2017 року 1426, з 01.12.2017 року 1492 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2017 року 1689 грн., з 01.05.2017 року 1777 грн., з 01.12.2017 року 1860 грн. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання доньки у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Відповідач стверджує, що він не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який заявляє позивач, оскільки він тимчасово не працює (на підтвердження надав довідку про тимчасову непрацездатність) та його матеріальний стан не змінився. Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, однак розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та\~ обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог задовольняє їх частково в розмірі 1000 грн. При визначенні такого розміру суд враховує, що позивач, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1800 грн. щомісячно. Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial