Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

18.03.2019 року Виконавчий комітет Бірківської селищної ради, із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача - Служби у справах дітей Нововодолазької районної адміністрації Харківської області та прокурора Нововодолазького району Харківської області, - звернувся до суду із позовом до [PERSON] «Про позбавлення батьківських прав» (вхідний № 1983/19-вх), в якому просили позбавити батьківських права [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 1 - 2). 29.03.2019 року Виконавчий комітет Бірківської селищної ради звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, яка зареєстрована під вхідним № 2259/19-вх, в якій просили позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з моменту подачі даної заяви, на користь малолітнього [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що за адресом: [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON] , яка [INFO] народила хлопчика. Мати дитиною не опікувалась належним чином, часто залишала дитину на піклування співмешканця та двох непрацездатних осіб, зокрема була відсутня 26 лютого 2019 року та 07 березня 2019 року, її відсутність родичі пояснювали, що вона поїхала робити паспорт, але за свідченням сусідів, майже кожного дня вона від`їжджала на ніч на роботу. 12 березня 2019 року зважаючи на відсутність матері більше трьох діб та залишення дитини без догляду на сліпу бабусю та матір-інваліда, які не здатні забезпечити дитині належне піклування та не мають засобів на її утримання та повідомлення завідуючої Липкуватівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини виконавчим комітетом Бірківської селищної ради було прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , цього ж дня за допомогою служби в справах дітей Нововодолазької РДА дитину було вилучено з сім`ї та влаштовано до дитячого відділення КЗОЗ «Нововодолазького ЦРЛ». На теперішній час відповідач вдома не з`являлась, дитиною не цікавилась. 20.06.2019 року представник позивача Виконавчого комітету Бірківської селищної ради - Шуліка Т. А., що діє на підставі довіреності, звернулись до суду із відповідною заявою (вхідний № 4358/19-вх) про виключення з числа третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору прокурора Нововодолазького району Харківської області (а. с. 30, 31). Представник позивача Виконавчого комітету Бірківської селищної ради - Шуліка Т. А., у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану під вхідним № 4358/19-вх від 20.06.2019 року, в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 30, 31). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності не надала (а. с. 68, 69, 78 - 80). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, - Омельник О. Б.,що діє на підставі довіреності, у судове засідання теж не з`явилась, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомила, однак надала письмові пояснення, зареєстровані під вхідним № 7081/19-вх від 07.10.2019 року, із проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 75). Відповідно до змісту частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача та представника третьої особи свідчать відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ним особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до рішення № 7 виконавчого комітету Бірківської селищної ради від 12.03.2019 року, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] негайно відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , так як подальше його перебування в сім`ї загрожує життю і здоров`ю (а. с. 3). Як убачається з листа сімейного лікаря АЗПСМ села Липкуватівка [PERSON] від 12.03.2019 року в селище міського типу Бірки прибула сім`я у складі: дитини [PERSON] , 2018 року народження, його матері, [PERSON] та її співмешканця. Сім`я проживає у будинку бабусі пенсіонерки [PERSON] , 1947 року народження, за адресом [ADDRESS] . За даними попереднього огляду побутово-житлових умов являються незадовільними, будинок у аварійному стану, що потребує ремонту крівлі, стін, має пічне опалення. Санітарно-гігієнічні умови незадовільні. На момент відвідування медичним працівником дитини, стан здоров`я задовільний, але потребує специфічного лікування, дитина знаходиться на штучному вигодовуванні, має дитячу колиску, чисто - випраний одяг, на прохання медичного працівника надати документ, що засвідчує реєстрацію дитини (свідоцтво про народження) було відмовлено за його відсутності. Зі слів громадянки [PERSON] оригіналу паспорта вона не має, тому зареєструвати дитину [PERSON] не може. Зі слів бабусі [PERSON] її онучка з 10.03.2019 року вранці виїхала в місто Куп`янськ і до цього часу не з`явилася,на телефоні дзвінки не відповідає. На час відвідування медичною сестрою 12.03.2019 року було з`ясовано, що у дитини не має дитячої суміші та всього необхідного для повноцінного розвитку немовля. За немовлям доглядають бабусі, які недієздатні, і не можуть за станом здоров`я доглядати за маленькою дитиною, без правильного догляду за дитиною,що може призвести до загрози життю дитини. Сім`я [PERSON] потребує соціальної допомоги (а. с. 4). Відповідно акту від 26.02.2019 року, складеного комісією у складі: депутата Біріківської селищної ради [PERSON], соціального працівника [PERSON] та мешканки селища міського типу [ADDRESS] [PERSON] , засвідченого селищним головою Бірківської селищної ради, при обстеженні матеріально - побутових умов громадянки [PERSON] встановлено, що остання на даний час постійно мешкає в домоволодінні по [ADDRESS] разом зі своїм сином, який народився [INFO] , з бабусею - [PERSON] , 1947 року народження та матір`ю - [PERSON] ,1969 року народження. Вони мешкають в будинку, який складається з двох окремих кімнат та кухні, обладнаний газовим опаленням. Колодязь та вбиральня на подвір`ї. На момент обстеження в будинку було тепло, але брудно. У дитини є ліжечко, дитячі речі, але коляски не має. [PERSON] була відсутня, дитину доглядав її співмешканець, який пояснив, що вона поїхала робити паспорт. Сім`я існує на пенсію [PERSON] та пенсію [PERSON] , яка є інвалідом, в результаті нещасного випадку (втратила нижні кінцівки вище колін). Комісія вважає, що на даний час умови проживання [PERSON] задовільні, але сім`я знаходиться в скрутному матеріальному становищі (а. с. 5). Згідно акту від 07.03.2019 року, складеного комісією у складі: депутата Біріківської селищної ради [PERSON], соціального працівника [PERSON] та мешканки селища міського типу Бірки [PERSON] , засвідченого селищним головою Бірківської селищної ради, при обстеженні матеріально - побутових умов громадянки [PERSON] встановлено, що остання на даний час постійно мешкає в домоволодінні по [ADDRESS] разом зі своїм сином, який народився [INFO] , з бабусею - [PERSON] ,1947 року народження та матір`ю - [PERSON] ,1969 року народження. На момент обстеження [PERSON] була відсутня, дитину доглядала бабуся [PERSON] , яка пояснила відсутність [PERSON] , що вона поїхала у справах і скоро повернеться. У дитини було все необхідне, дитяча суміш і памперси, бабуся пояснила, що це все купує [PERSON] . Комісія вважає, що на даний час умови проживання [PERSON] та її сина задовільні, але не рідка відсутність матері може відбитись на здоров`ї дитини (а. с. 6). Згідно Свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] ), виданого 26.03.2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] , народився [INFO] , про що 26.03.2019 року складено відповідний актовий запис № 1406, та у графі «Батьки» зазначені громадяни України: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 12). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00022442979 , сформованого 26.03.2019 року о 09 годині 39 хвилин, який надано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, є державна реєстрація в актовому запису про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та матір [PERSON] , та проведена на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою)(а. с. 13). З висновку Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 05.11.2019 року № 02-30/2614 вбачається, що на обліку в службі у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації з 01 квітня 2019 року перебувала малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . У грудні 2018 року [PERSON] , яка проживала за адресом: [ADDRESS] , народила хлопчика. Мати сином не опікувалася. Новонароджена дитина була залишена без догляду на сліпу бабусю та матір-інваліда, яка не має ніг. У зв`язку з наявністю важких захворювань у людей похилого віку, вони не мали змоги забезпечити дитині належне піклування, не були здатні забезпечити хлопчику належний догляд, так як не мають засобів на його утримання (купівлю памперсів, дитячого харчування та необхідних медикаментів). У березні 2019 року виконавчим комітетом Бірківської селищної ради було прийняте рішення про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , так як подальше перебування в сім`ї загрожували життю і здоров`ю дитини. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. Утриманням і вихованням дитини мати не займається, здоров`ям і його життям не цікавиться, не створює належних умов для його проживання та розвитку. Тому районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 83). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року. Відповідно до положень частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Серед батьківських обов`язків чинне законодавство України відокремлює обов`язки з виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, а також поважати дитину (частини 1 - 4 статті 150 Сімейного кодексу України). Частиною 5 цієї ж статті визначено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на положення частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. У свою чергу, положення частини 4 зазначеної статті передбачають, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тотожне за своїм юридичним змістом роз`яснення міститься також у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав". Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначені положеннями статті 166 Сімейного кодексу України, а саме: особа, яка позбавляється батьківських прав, втрачає всі права, засновані на спорідненні з дитиною, - окрім обов`язку щодо утримання дитини (частина 2 статті 166 Сімейного кодексу України). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений наданими письмовими доказами той факт, що відповідач [PERSON] дійсно на теперішній час добровільно відмовляється від виховання та матеріального забезпечення своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не бажає приділяти їй батьківську турботу і увагу, долею дитини та станом її здоров`я не цікавиться, що з огляду на наведені вище норми права є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Згідно вимог статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного Кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За досліджених обставин суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує по відношенню до своєї неповнолітньої дитини батьківські обов`язки, передбачені сімейним законодавством, та ухиляється від належної участі по її утриманню у грошовій чи будь-якій іншій формі. Але в матеріалах справи відсутні письмові докази того де перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , тому позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, не підлягають задоволенню. Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ БІРКІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ до [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РАЙОННОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ «Про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів» частково, суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, частиною 6 цієї ж норми процесуального права визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір - це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 3 вказаного вище нормативно-правового акту, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із зазначеним позовом Виконавчий комітет Бірківської селищної ради звернувся до суду у 2019 році. Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України. Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VІІІ від 23.11.2018 року з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 1921 гривень,, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен був б сплатити судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. Однак на підставі приписів підпункту 14 пункту 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору. Отже, ухвалюючи рішення та задовольняючи позов частково, суд доходить й до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial