Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

27 січня 2016 року позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем Відділом ДРАЦС Іванківського РУЮ Київської області 14.08.2012 року був зареєстрований шлюб за актовим записом № 157. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] [INFO]. За час сумісного проживання сторони виявили, що вони мають різні погляди на життя, сім'ю, виховання дитини та ведення домашнього господарства. У сімейному житті почалися негаразди, які призвели до того, що сім'я фактично розпалася, шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають роздільно. Позивач вважає, що шлюб існує формально у вигляді актового запису про нього, зберегти сім'ю неможливо. Тому вона змушена звертатись із позовом до суду, просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити на її вихованні, судові витрати покласти на відповідача. Питання участі відповідача у вихованні дитини сторонами узгоджено. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище [PERSON] Позивач у судове засідання, призначене на 17 березня 2016 року на 10 год. 00 хв. не з'явилася, звернулась до суду із заявою, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить відповідна розписка наявна у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя 14 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 57 зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 14.08.2012 р.). Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 23.10.2012 р.). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Ухвалою суду від 17 лютого 2016 року сторонам було надано строк для примирення - 1 (один) місяць, однак позитивного результату це не дало. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Питання судових витрат вирішується на підставі ст. 88 ЦПК України, та підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved