Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

23 січня 2018 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з [PERSON], являється батьком їхньої спільної неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем припинили сімейні відносини, проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить її із дитиною у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідач не працює, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, інших стягнень з відповідача по виконавчих листах не здійснюється та враховуючи різке знецінення національної валюти і підвищення цін на всі види товарів для дітей, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO] щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 10\~000 гривень, починаючи з дня предявлення позову до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ 10.04.2018 року відповідач надав суду клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке судом задоволено. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON] , надав пояснення по суті справи, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] також надали пояснення по суті справи, позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі, розмір якої становить 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений в сумі 1762 грн., з посиланням на те, що на даний час він за станом свого здоровя ніде не працює, являється інвалідом та отримує мізерну пенсію. Приватним підприємцем він також не являється, свідоцтво платника ПДВ у нього анульовано ще 31.10.2017 рок. У лютому місяці 2017 року він переніс повторний геморрагічний інсульт, монопарез правої ніжньої кінцівки, потребує у постійному медикаментозному лікуванні. На даний час він проживає разом зі своїм батьком - [PERSON] у м. Бердянську Запорізької області, який також являється пенсіонером, розмір отримуваної ним пенсії становить 1542,90 грн. Таким чином за станом свого здоровя він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, у звязку з чим не має можливості надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки саме в такому розмір, в якому вона просить. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2\~ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. \~Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4\~\~ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ У відповідності до ст.ст.\~76,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.10.2006 року, який розірвано рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.05.2017 року ( а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї від 11 січня 2018 року ( а.с. 5). У добровільному порядку відповідач кошти на утримання доньки не надає. Згідно свідоцтва про народження Серії 1 ЖС № 234495, виданого10 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області , актовий запис № 840 сторони по справі являються батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] ( а.с.4). \~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, судом встановлено, що на даний час неповнолітня дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з останньою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. На даний час відповідач за станом свого здоровя не працює, являється інвалідом.\~\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України\~\~аліменти присуджуються\~\~за рішенням суду\~\~від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" - установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Як вбачається з позовної заяви та встановлено у судовому засіданні, на теперішній час відповідач матеріального утримання на неповнолітню доньку не надає. Згідно до ст.184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Тож, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання доньки на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі, 1 000,00 грн. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~За таких обставин та враховуючи всі вивченні судом обставини, матеріальний стан позивачки та той факт, що відповідач на даний час за станом свого здоровя ніде не працює, потребує у медикаментозному лікуванні, являється інвалідом, отримує мізерну пенсію, тобто перебуває у скрутному матеріальному становищі, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягнувши з\~\~ відповідача аліменти на користь\~\~позивачки на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі\~\~в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме: з 23 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позову відмовити. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином, обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме: положеннями ст.184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. \~\~ \~Суд також звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: partial