Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], треті особи: Шаланківська сільська рада Виноградівського району, Виноградівське РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та зняття з реєстрації. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок позивачка є власником жилого будинку в с.Шаланки по вул..Спортивна, 1. В цьому будинку значиться зареєстрованою бувша невістка позивачки [PERSON] Мелінда Євгенівна, яка з 2014 року не проживає у вказаному житловому приміщенні, не користується ним, не несе витрат на його утримання. Поважних причин, які б давали відповідачці право на збереження за нею права користування житловим приміщенням, позивачці невідомо. В добровільному порядку відповідачка з реєстрації не знімається, хоч в будинку і не проживає. Позивачка просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою с.Шаланки, вул.Спортивна, 1 та скасувати реєстрацію за вищевказаною адресою. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином своєчасно повідомлена про час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідача. Представники третіх осіб Шаланківської сільської ради Виноградівського району та Виноградівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області в судове засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надходило. Розгляд справи проводиться без їх участі, на підставі поданих доказів. Розглянувши доводи позову, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Як вбачається з Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 29.09.2000 року житловий будинок в с.Шаланкои по вул.Спортивна, 1 належить на праві особистої власності [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Шаланківської сільської ради Виноградівського району №746 від 16.09.2016 року слідує, що [PERSON], [INFO], мешканка с.Шаланки, вул.Спортивна, 1, дійсно має слідуючий склад сімї: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON]А, [INFO] Рішенням Виноградівського районного суду від 16.12.2015 року у справі №299/2209/15-ц, шлюб, укладений 23.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON] у виконкомі Шаланківської сільської ради за актовим записом №8 розірвано. З поданих позивачем доказів, а саме письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON], [INFO], з 2014 року за адресою с.Шаланки, вул.Спортивна, 1 не проживає і не відвідує своїх малолітніх дітей. З довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №27/959 від 06.10.2016 року [PERSON] Мелінда Євгенівна, [INFO], значиться зареєстрованою за адресою [INFO]. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо. Згідно приписів ч.1 ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст.72 Житлового кодексу України, провадиться в судовому порядку. З позовної заяви позивачки вбачається, що вона бажає розпоряджатися своїм власним майном на власний розсуд, однак реєстрація відповідачки за вказаною адресою перешкоджає цьому. Разом з тим, розглядаючи вимогу позивачки про зняття відповідачки [PERSON] з реєстраційного обліку суд враховує, що питання зняття з реєстрації місця проживання/перебування вирішується та така процедура здійснюється органом реєстрації, яким визначено виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-1V "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Таким чином рішення суду щодо права користування особи житловим приміщенням, що набрало законної сили, є підставою для порушення питання зняття її з реєстрації перед органами реєстрації. Відтак позов у частині зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов є огрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial