Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2010 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Пелагіївської селищної ради м. Тореза Донецької області, актовий запис № 47. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею і відповідачем фактично припинені з жовтня 2013 року. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння. Відносини, що склались між нею і відповідачем, перешкоджають подальшому збереженню шлюбу. На примирення не згодна. Спору про поділ майна і по вихованню дитини, на час вирішення питання про розірвання шлюбу, немає. Просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 200 грн., витрати по сплаті судового збору. Позивачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій указала, що позовні вимоги до [PERSON] про розірвання шлюбу вона підтримує. З 20 березня 2014 року між нею і відповідачем фактично припинені шлюбні відносини. З цього часу вони спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть сумісне господарство. Спору про поділ майна і по вихованню дитини в теперішній час немає. Строк на примирення не потрібний, оскільки вони раніше намагались примиритись, але це результатів не дало. Просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача витрати на оплату правової допомоги та витрати по оплаті судового збору, справу розглянути за її відсутності. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу він визнає. З 20 березня 2014 року між ним і позивачкою фактично припинені шлюбні відносини. З цього часу вони спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть сумісне господарство. Спору про поділ майна і по вихованню дитини в теперішній час не має. Строк на примирення не потрібний, оскільки вони раніше намагались примиритись, але це результатів не дало. Просив про розгляд справи за його відсутності. Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивача і відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 24 липня 2010 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Пелагіївської селищної ради м. Тореза Донецької області, актовий запис № 47 (а.с.6). Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Фактично шлюбні відносини між позивачкою і відповідачем припинені з 20 березня 2014 року. З цього часу вони спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть сумісне господарство. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння. Спору про поділ майна і по вихованню дитини між сторонами в теперішній час немає. Сторони зазначили, що строк на примирення їм не потрібний. Згідно зі ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно із ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року, який набрав чинності з 01 січня 2012 року, - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах -суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно з довідкою адвоката [PERSON], [PERSON] було надано правову допомогу по підготовці документів та складанню позовної заяви і за одну годину роботи позивачем сплачено 200 грн. (а.с. 3). Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановлений ЗУ "Про Державний бюджет України на 2014 рік", - 1218 грн.(на час виконання роботи), граничний розмір оплати за надання правової допомоги за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, складає 487 грн. 20 коп. (1218*40% = 487 грн. 20 коп.). Позивачкою понесено витрати на правову допомогу за одну годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, у сумі 200 грн., що не перевищує граничного розміру, встановленого діючим законодавством, та підтверджено наданою довідкою. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved