Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Облтеплокомуненерго" про захист прав споживача, в якому просить визнати за ним право на сплату за надані відповідачем послуги за адресою: м. Чернігів, вул. Красносільського, 75/2, без урахування показників будинкового приладу обліку, починаючи з жовтня 2016 року та зобовязати відповідача нараховувати йому оплату за спожиту теплову енергію без сум за показниками будинкового приладу обліку, починаючи з жовтня 2016 року, а також здійснити перерахунок нарахованого платежу за спожиту теплову енергію з жовтня 2016 року. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що будинок № 75 по вул. Красносільського в м. Чернігові обладнаний будинковим приладом обліку теплової енергії, а його квартира також має квартирний лічильник обліку теплової енергії. Зазначає, що в опалювальний період 2015-2016 років відповідач виставляв йому квитанції за спожиту теплову енергію лише за показниками квартирного лічильника, а згідно квитанції за спожиту теплову енергію за жовтень 2016 року, крім показників квартирного лічильника, також була нарахована сума 539,26 грн. за показниками будинкового приладу обліку. Вказує, що на його запит про надання інформації щодо норми правового акту, що застосовував відповідач при встановленні в жовтні 2016 року розміру оплати також за даними будинкового лічильника та порядку обчислення платежу за даними будинкового лічильника отримав від відповідача розрахунок, відповідно до якого відповідач поклав на нього також сплату всієї нерозподіленої теплової енергії за показниками будинкового приладу обліку. Вважає, невизнання відповідачем його права на сплату за послуги з опалення тільки за показниками квартирного лічильника, починаючи з жовтня 2016 року, протиправними. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Пояснили, що позивач є споживачем послуг ПАТ «Облтеплокомуненерго», в нього встановлений квартирний лічильник обміну тепла, за показниками якого він і здійснює оплату за послуги теплопостачання, відповідач не має права виставляти рахунок за опалення місць загального користування. Згідно п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України року № 630 у разі нездійснення заходів з утеплення місць загального користування будинку споживач не має сплачувати за опалення місць загального користування будинку. Отже вважає, що неправомірно застосовані відносно позивача нарахування за показаннями будинкового лічильника. Представники відповідача - [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позову, надавши суду письмові заперечення. Пояснили, що згідно показників будинкового приладу обліку позивачу в період з жовтня 2016 року нараховано оплату послуг за опалення місць загального користування, яка розраховується відповідно до п. 2.2.1 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359. Зазначають, що у газеті «Деснянська правда» № 42 від 23.10.2014 р. було опубліковано типовий договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідно до п. 7 якого плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за її показниками. Виконавець і споживач не мають права відмовлятись від врахувань показань засобів обліку, як квартирних так і будинкових. Споживч сплачує за надані послуги відповідно до показань засобів обліку теплової енергії на підставі платіжного документа. Таким чином позивачу правомірно нараховувалась плата за послуги теплопостачання як за показниками квартирного лічильника так і будинкового, оплата місць загального користування є обовязком позивача як власника квартири у багатоквартирному будинку. Щодо здійснення заходів з утеплення місць загального користування, то вважається що такі заходи проведені це наявність дверей, скла у вікнах, дотримання відповідної температури. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є споживачем послуг з центрального опалення за адресою: [ADDRESS]. Квартира позивача обладнана квартирним засобом обліку теплової енергії. Також будинок № 75 по вул. Красносільського обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобовязує. Згідно ч. 2, 3 ст. 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обовязків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Статтею 1 вищевказаного Закону України передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку - це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Таким чином, власник квартири в багатоквартирному будинку являється співввласником приміщень загального користування. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України власниками квартири у двох або багатоквартирному будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила). Відповідно до п.10 Правил виконавець і споживач не мають права відмовлятись від врахування показань засобів обліку. Згідно п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Однією з підстав заявлених позовних вимог, представниками позивача заявлено про порушення відповідачем п. 12 Правил, а саме те, що відповідач неправомірно застосовує показники будинкового приладу обліку теплової енергії без виконання заходів з утеплення місць загального користування будинку. Проте, відповідних доказів стосовно даних обставин позивачем не надано. Відповідно до ст. 11 ЦПК України , суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог. З огляду на вищевказані правові норми витрати на опалення місць загального користування мають нести усі мешканці багатоквартирного будинку, як ті у кого відсутні індивідуальні прилади обліку, так і ті, у кого встановлений квартирний засіб обліку теплової енергії. Таким чином, позивачем не обґрунтовано відсутність його обовязку щодо оплати за опалення місць загального користування при наявності в його квартирі окремого засобу обліку тепла, а отже розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за ним права на сплату послуг відповідача тільки на підставі показників квартирного засобу обліку тепла без урахування показників будинкового приладу обліку. Стосовно порядку нарахування оплати за опалення місць загального користування, вимоги позивачем не заявлялись.

Outcome: dismissed