Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

14.03.2018\~року \~ [PERSON] звернувся\~до Київського\~районного суду\~м.Одеси\~ з\~позовом до\~ ДП\~«Морський торгівельний\~порт Чорноморськ»\~про поновлення\~на роботі,\~стягнення заробітної\~плати за\~час вимушеного\~прогулу,\~стягнення моральної\~шкоди.\~23.04.2018\~року \~позивач [PERSON]\~надав \~до суду\~заяву про\~збільшення позовних\~вимог та\~просив визнати\~незаконним наказ\~№99/0-3\~від 16\~лютого 2018\~року у\~зв'язку\~з закінченням\~строку трудового\~договору згідно\~пункту 2\~статті 36\~про звільнення\~[PERSON] з\~посади в.о.\~заступника директора\~з охорони\~праці та\~промислової безпеки\~ДП «Морський\~торгівельний порт\~«Чорноморськ»,\~та поновити\~на посаді\~заступника директора\~з охорони\~праці та\~промислової безпеки\~ДП «Морський\~торгівельний порт\~«Чорноморськ»;\~визнати кандидатуру\~[PERSON] затвердженою\~на посаді\~заступника директора\~з охорони\~праці та\~промислової безпеки\~ДП «Морський\~торгівельний порт\~«Чорноморськ» з\~20\~листопада 2017року;\~визнати незаконним\~наказ від\~01.02.2018р\~№73\~щодо відсторонення\~від роботи\~в.о.\~заступника директора\~з охорони\~праці та\~промислової безпеки\~ДП «Морський\~торгівельний порт\~«Чорноморськ» [PERSON]\~без збереження\~заробітної плати;\~зобов'язати\~ДП «Морський\~торгівельний порт\~«Чорноморськ» ЄДРПОУ\~01125672\~організувати навчання\~[PERSON] з\~питань охорони\~праці та\~промислової безпеки;\~стягнути з\~ДП «Морський\~торгівельний порт\~«Чорноморськ» на\~користь [PERSON]\~оплату вимушеного\~прогулу з\~01.02.2018р\~по 23.04.2018р.\~у розмірі 112511,73 грн.; стягнути з\~ДП «Морський\~торгівельний порт\~«Чорноморськ» \~на користь\~ позивача\~моральну шкоду 100000грн. Рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді заступника директора з охорони праці та промислової безпеки ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» визначити до негайного виконання. Позивач пояснив суду, що працював в Державному підприємстві «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» на посаді в.о. заступника директора з охорони праці та промислової безпеки з 21 вересня 2017 року, його функціональними обов'язками було здійснення контролю за створенням безпечних та здорових умов праці на підприємстві, проведення заходів у цій галузі, додержання чинного законодавства, правил, стандартів, норм, положень, інструкцій з охорони праці, виробничої санітарії, протипожежного захисту і охорони навколишнього середовища та інше. Наказом №99/0-3 від 16 лютого 2018 року позивача було звільнено з посади в.о. заступника директора з охорони праці та промислової безпеки, у зв'язку з закінченням строку трудового договору згідно пункту 2 статті 36 КЗпП України, лист МІУ № 1451 /1010-18 від 14.02.2018 на №05/01 -08 від 31.01.2018р Позивач вважає своє звільнення незаконним, при влаштуванні на роботу позивач не надавав згоди на укладення з ним строкового трудового договору, та не погоджував строку договору. Також він не вимагав припинення трудових стосунків, а це значить, що позивачем з відповідачем було укладено безстрокову трудову угоду. Посада заступника директора з охорони праці та промислової безпеки передбачена штатним розписом підприємства. Як підставу звільнення, відповідач наводить лист Міністерства Інфраструктури України №1451/10/10-18 від 14.02.2018р. згідно з яким Міністерство інфраструктури України за результатами розгляду матеріалів, надісланих листом-поданням ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» від 31.01.2018 № 05/01-08, не погоджує призначення позивача на посаду заступника директора з охорони праці та промислової безпеки ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» та пропонує надати кандидатуру на заміщення цієї посади. Згідно із частиною 2 роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39* ( яке на теперішній час є діючим нормативним актом), передбачено що, призначення працівника виконувачем обов'язків за вакантною посадою не допускається. Таке можливо лише за посадою, призначення на яку здійснюється вищим органом управління. В цьому випадку керівник підприємства, установи, організації зобов'язаний не пізніше місячного строку з дня прийняття працівника на роботу надати документи для його призначення на посаду до вищого органу управління. Цей орган в місячний строк з дня отримання документів повинен розглянути питання і повідомити керівникові про результати. У разі незатвердження на посаді працівника, прийнятого керівником не з числа працівників даного підприємства, установи, організації, йому повинна бути запропонована інша робота з урахуванням кваліфікації, досвіду роботи. При відсутності відповідної роботи або відмови від пропозиції він звільняється від роботи з підстав, передбачених законодавством, наприклад, за згодою сторін. Як вбачається, з зазначеного листа Міністерства Інфраструктури України, відповідач підготував подання 05/01-08 від 31.01.18р. стосовно погодження кандидатури [PERSON] на посаду, до виконання трудових обов'язків позивач приступив з 21 вересня 2017р., згідно із довідкою про заробітну плату виданою ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» від 12.03.2018р. № 960. За таких умов, строк погодження на посаді скінчився 19 листопада 2017 р., тому, позивач вважає, що його кандидатура є затвердженою на посаді заступника директора з охорони праці та промислової безпеки з 20 листопада 2017року, хоча відповідного документа й не було видано. Також відповідач перед звільненням не запропонував позивачу іншої роботи, як передбачено законодавством, і в порушення ст..ст. 47,116 КЗпП України при звільненні не видав позивачу належним чином оформлену трудову книжку , та не провів розрахунок у встановлені строки. 16\~січня 2018\~року,\~позивачу \~на опрацювання\~було надано\~лист №18/272-18\~від 09.01.18р.\~управління безпеки\~на транспорті\~та технічного\~регулювання з\~проханням до\~15.01.2018р.\~надати інформацію\~про середньооблікову\~кількість працівників\~ДП «Морський\~торгівельний порт\~«Чорноморськ»,\~назву навчального\~центру,\~в якому\~було проведено\~навчання з\~питань охорони\~праці керівника\~підприємства,\~період проведення\~навчання,\~дату перевірки\~знань за\~формою згідно\~з додатком.\~В свою,\~чергу позивачем\~ було\~направлено запит\~№ 11/07-10\~від 17.01.2018р.\~начальнику служби\~управління персоналом\~[PERSON],\~з проханням\~надати вищезазначену\~інформацію для\~формування спільної\~відповіді управлінню\~безпеки на\~транспорті та\~технічного регулювання.\~18.01.2018р.\~при особистій\~бесіді з\~керівником підприємства,\~стосовно питання\~надання вищезазначеної\~інформації,\~ позивачу\~було запропоновано\~звільнитися за\~власним бажанням.\~Оскільки \~позивач відмовився\~від такої\~пропозиції,\~наказом №73\~від 01.02.2018р.\~позивача \~було відсторонено\~від роботи\~без збереження\~заробітної плати,\~у зв'язку\~з тим.\~що \~він не\~пройшов навчання\~на перевірку\~знань з\~питань охорони\~праці у\~галузевому навчальному\~центрі на\~підставі статті\~18\~ЗУ «Про\~охорону праці».\~Зазначений наказ\~вважає незаконним,\~оскільки однією\~із підстав\~передбаченою статтею\~46\~КЗпП України\~є відсторонення\~від роботи\~працівника в\~разі його\~відмови або\~ухиленні від\~навчання,\~інструктажу і\~перевірки знань\~з охорони\~праці та\~протипожежної охорони.\~Зі \~сторони \~позивача не\~було \~відмови або\~ухилення від\~навчання,\~інструктажу і\~перевірки знань\~з охорони\~праці та\~протипожежної охорони,\~навпаки,\~за весь\~час своєї\~роботи він\~намагався це\~питання привести\~у відповідність\~діючому законодавству,\~оскільки ніс\~персональну відповідальність\~щодо створення\~заходів та\~засобів,\~спрямованих на\~збереження життя,\~здоров'я\~і працездатності\~людини у\~процесі трудової\~діяльності.\~02.02.2018р.\~службовим листом\~№32/07-10\~ позивач\~ звернувся\~до начальника\~управління кадрів\~[PERSON]\~та директора\~навчально-курсового\~комбінату,\~з проханням\~про організацію\~його навчання\~з питань\~охорони праці\~та промислової\~безпеки.\~Але,\~відповіді стосовно\~цього питання\~не отримав.\~07\~лютого 2018р.\~дізнався про\~наказ №90-К\~від 07.02.2018р.\~підприємства щодо\~організації та\~проведення навчання\~з питань\~охорони праці,\~керівників та\~спеціалістів порту\~згідно переліку,\~але,\~його прізвище\~не було\~включено до\~переліку.\~В порядку\~ст.\~49\~ЦПК,\~та на\~підставі довідки\~про середню\~заробітну плату\~від 11.04.2018р.\~№1052\~надану відповідачем\~у справу,\~щодо збільшення\~робочих днів\~вимушеного прогулу\~і обчислення\~середнього заробітку,\~а саме,\~кількість робочих\~днів вимушеного\~прогулу та\~незаконного відсторонення\~від роботи\~без збереження\~заробітної плати\~з 01.02.2018р\~по 23.04.2018р.(включно)\~складає 57\~робочих днів.\~Отже заробіток,\~за час\~вимушеного прогулу\~в результаті\~незаконного відсторонення\~від роботи\~без збереження\~заробітної плати,\~та незаконного\~звільнення за\~зазначений період\~складає 112511,73грн. (57робочих\~днів х\~1973,89грн.\~середньоденна заробітна\~плата)\~В результаті\~неправомірних дій\~відповідача,\~які полягають\~в незаконному\~звільненні з\~роботи,\~упередженому ставленню\~до позивача\~ з\~боку керівництва,\~втрати нормальних\~життєвих зв'язків,\~необхідності звернення\~до суду\~за захистом\~своїх прав,\~неспроможності забезпечувати\~членів своєї\~родини,\~оскільки позивач\~є єдиним\~годувальником,\~позивач зазнав\~моральної шкоди,\~що виражається\~в порушені\~звичного ритму\~життя,\~які негативно\~позначились на\~загальному психологічному\~стані,\~можливості працювати,\~тому моральну\~шкоду оцінює\~в \~суму 100000 грн. Відповідач представник ДП «Морський торгівельний порт Чорноморськ» позовні вимоги [PERSON] вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1.1 загальних положень Статуту Підприємства ДП «МТП «Чорноморськ» належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України (Уповноважений орган управління). Відповідно до п.4 розділу 8 Статуту Підприємства Уповноважений орган управління погоджує кандидатури для призначення на посаду заступника(-ів) Директора Підприємства з охорони праці та промислової безпеки. Позивача по\~справі -\~[PERSON]\~наказом №\~528-0/2\~від 18.09.2017\~року було\~прийнято на\~роботу до\~ДП «МТП\~«Чорноморськ» з\~21.09.2017\~року на\~посаду виконуючого обов'язки заступника\~директора з\~охорони праці\~та промислової\~безпеки, тимчасово на період до прийняття рішення уповноваженим органом управління. Між позивачем та портом, як вважає відповідач, було укладено строковий трудовий договір (на визначений строк, погоджений сторонами), кінцевим строком дії якого сторонами визначено подію - погодження кандидатури на призначення на посаду Уповноваженим органом управління. Портом 31.01.2018 за вих. № 05/01-08 направлено до Міністерства інфраструктури України подання для узгодження кандидатури [PERSON] на посаді заступника директора з охорони праці та промислової безпеки Порту. До подання № 05/01-08 від 31.01.2018 року директора Порту було надано додатки: автобіографія, біографічна довідка, особовий листок з обліку кадрів, копії дипломів про освіту, копія паспорту, копія ідентифікаційного номеру, копія трудової книжки. Тому, як тільки позивач надав повний пакет документів до Служби управління персоналом Порту, було підготовлено подання з додатками до Міністерства інфраструктури України для погодження на посаді, а саме 31.01.2018 року. За результатами розгляду даного подання Міністерство інфраструктури України надало відповідь про непогодження призначення позивача на посаду заступника директора з охорони праці та промислової безпеки та пропонувало надати іншу кандидатуру на заміщення цієї посади (вих. № 1451/10/10-18 від 14.02.2018). Зазначений лист Міністерства інфраструктури України Портом отримано 15.02.2018 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Порту, причини не погодження у даному листі не зазначені. Пунктом 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України встановлено, що підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Таким чином, оскільки подія, з якою сторони обумовили настання певних наслідків під час укладення трудового договору настала - отримано відповідь Уповноваженого органу управління, то відповідно й строк дії трудового договору між позивачем та портом закінчився 15.02.2018 року. Повноваження директора порту у даній ситуації обмежені вищенаведеними положеннями Статуту підприємства, а тому відсутні підстави для продовження роботи Позивача у ДП «МТП «Чорноморськ» на посаді в.о. заступника директора порту з охорони праці та промислової безпеки з 15.02.2018. Саме тому, виключно у зв'язку із настанням події, з якою Сторони обумовлювали закінчення строку дії трудового договору - отримання 15.02.2018 Портом листа-відповіді Міністерства інфраструктури України про непогодження призначення Позивача на посаду заступника директора з охорони праці та промислової безпеки, Порт, як роботодавець, змушений був припинити трудові відносини з Позивачем на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України - у зв'язку із закінченням строку трудового договору. Причиною звільнення позивача з посади в.о. заступника директора з охорони праці та промислової безпеки Порту - закінчення строку трудового договору - п.2 ст.36 КЗпП України, а підставою для визначення саме такої причини звільнення є лист Міністерства інфраструктури України від 14.02.2018 № 1451/10/10-18 про непогодження призначення [PERSON] на посаду заступника директора з охорони праці та промислової безпеки, що відображено в наказі про припинення трудового договору № 99/0-3 від 15.02.2018 року. Відповідно до Додатку 3 до пункту 5.1. Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом державного комітету України з нагляду за охороною праці № 15 від 26.01.2005 року, посада Позивача входить до Переліку посад посадових осіб, які проходять навчання і перевірку знань з питань охорони праці. Відповідно п. 5.2. Типового положення Позивач має проходити навчання в навчальному центрі. Відповідно до Стандарту організації «Порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці у ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (СОУ 01125672-25-17), затвердженого наказом № 326 від 26.05.2017 року організацією навчання в порту займається Навчально-курсовий комбінат (НКК) Порту (укладання договорів на навчання з відповідним центром, подання поіменних переліків до центру і т.і.). У зв'язку з чим, 02.01.2018 року директором НКК всім керівникам підрозділів порту був направлений службовий лист з проханням надати заявки на проведення навчання з питань охорони праці, перепідготовки кадрів та підвищення кваліфікації у 2018 році. На виконання цього листа Позивачем були направлені 11.01.2018 року два службових листа з переліком працівників служби охорони праці, екології та пожежної безпеки. Однак, заявки від Позивача на організацію проведення його навчання з питань охорони праці не надходило, у зв'язку з чим був виданий наказ від 01.02.2018 № 73 щодо його відсторонення від посади. Відносно вимоги про оплату часу вимушеного прогулу, ДП «Морський торгівельний порт Чорноморськ» вважає, що така вимога є похідною від основних позовних вимог про визнання наказу про звільнення Позивача незаконним, підстав для задоволення вимог про оплату часу вимушеного прогулу немає. Також відповідач заперечував проти відшкодування моральної шкоди. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Згідно з ст. 252 ч.1.ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Запис щодо строкового характеру трудового договору у трудовій книжці не робиться, але є необхідним вказання на це у наказі про прийом на роботу із визначенням строку трудового договору. Відсутність цього, на думку суду, свідчить про те, що договір укладений на невизначений строк. Представником відповідача не представлено документів, які б свідчили про згоду позивача на звільнення у разі не затвердження його кандидатури уповноваженим органом управління. Єдиним нормативно-правовим актом загальної дії, що врегульовує окремі питання тимчасово виконуючих обовязки є Розяснення Держкомпраці СРСР і Секретаріата ВИРПС від 29 грудня 1965 року № 30/39 «Про порядок оплаті тимчасового заступництва (далі Розяснення). Системний аналіз п.2 Розяснення приводить до висновків, що тимчасове виконання обовязків можливе лише відносно керівних посад у юридичних особах, які призначаються їх вищими органами управління, а також до того, що максимальний термін існування у особи статусу виконуючого обовязки обмежується періодом у два місяці. У цей строк вищий орган управління роботодавця повинен затвердити на посаді на постійній основі або звільнити від обовязків тимчасово виконуючого обовязки. Як випливає з системного аналізу п.2. Розяснення, у разі пропуску за будь-яких причин двомісячного строку тимчасово працююча особа вважається такою, що виконує обвязки на постійній основі з дня, коли фактично приступила до їх виконання. З дати прийняття на роботу до дня звільнення [PERSON] пропрацював на своїй посаді 4 місяці 28 днів, що є ще однією підставою вважати, що він виконував свої обовязки за безстроковим договором. Як визначено в Розясненні, у разі незатвердження тимчасово виконуючого обовязки на посаді, йому повинна бути запропонована інша робота у того самого роботодавця з урахуванням його кваліфікації. Позивачу не було запропоновано іншої роботи на підприємстві. Що стосується наказу №73 від 01.02.2018 року про відсторонення [PERSON] від роботи в.о. заступника директора з охорони праці та промислової безпеки ДП «Морський торгівельний порт Чорноморськ» без збереження заробітної плати, суд приходить до наступного. Відсторонення працівника від роботи це призупинення виконання ним своїх трудових обов'язків за рішенням уповно\-важених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством. При відстороненні трудові відносини працівника з роботодав\-цем не припиняються, тому тут не йдеться про звільнення з роботи. Однак при цьому працівник тимчасово не допускається до виконання своїх трудових обов'язків Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи органі\-зації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторо\-нення від роботи у встановленому законом порядку. Стаття 46 КЗпП передбачає правило, за яким працівник може бути відсторонений від роботи роботодавцем при появі його на роботі у нетверезому стані, стані наркотичного або токсичного сп'яніння; при відмові або ухиленні від обов'язко\-вих медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної безпеки, а також в інших випадках, передбачених законодавством. У цих випадках відсторонення від роботи здійснюється роботодавцем за поданням компетентних посадових осіб без збереження заробітної плати. У пункті 53\~рішення ЄСПЛ\~у справі\~"Федорченко\~та Лозенко\~проти України" зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими. Суд вважає не доведеним, що [PERSON] злісно ухилявся від проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці у галузевому навчальному центрі, тому слід визнати незаконним наказ №73 від 01.02.2018 року про відсторонення [PERSON] від роботи в.о. заступника директора з охорони праці та промислової безпеки ДП «Морський торгівельний порт Чорноморськ» без збереження заробітної плати. Відносно позовної вимоги [PERSON] щодо визнання його кандидатури затвердженою на посаді заступника директора з охорони праці та промислової безпеки ДП «Морський торгівельний порт Чорноморськ» з 20 листопада 2017 року та організації навчання [PERSON] з питань охорони праці та промислової безпеки суд вважає, що вирішення даних питань не належить до компетенції суду. Звертаючись до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивач переконливо не довів факт душевних (моральних) переживань (страждань) або інші негативні наслідки, які мали місце, таким чином, у задоволенні даної вимоги слід відмовити.\~ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягає задоволенню частково.\~\~\~ \~\~\~\~

Outcome: partial