Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON],[PERSON], [PERSON], Департаменту комунального господарства,транспорту і зв'язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Міського голови м. Івано-Франківська, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання приватизації незаконною, визнання розпорядження органу приватизації незаконним та визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним. У судовому засіданні [PERSON], її представник вимоги позову підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі. [PERSON] вимоги позову визнав, просив задовольнити вимоги [PERSON] У повному обсязі. [PERSON] її представник, представники Департаменту комунального господарства, транспорту і зв'язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Міського голови м. Івано-Франківська, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, заперечили проти позову вважають його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Заслухавши сторін та їх преставників, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності та встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд установив, що [PERSON] проживає у у спірній квартирі [ADDRESS] з 1972 року. У 1999 році [PERSON] - син позивачки- одружився з [PERSON] З січня 2001 року вони , разом з сином [PERSON], 01.11.1999 року, вселились і проживають у спірному житлі У 2010 році позивачка довідалась проте, що її невістка, відповідачка [PERSON], провела приватизацію спірної квартири і згідно розпорядження міського голови № 649-р від 04.12.2003 року, право власності на квартиру належить у рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З поданих сторонами на розгляд суду доказів вбачається, що документацію на приватизацію спірного житла подавала відповідачка [PERSON] як наймач квартири та не маючи відповідної довіренності на вчинення дій від позивачки. За змістом ст. 8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", п риватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Таким чином, [PERSON], вчинила дії по приватизації спірного житла, не отримавши відповідних повноважень від інших членів сімії, у тому числі від наймача [PERSON] Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що оскільки особи набули право спільної сумісної власності на спірне нерухоме майно-квартиру з порушенням порядку визначеного ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду", то дане право підлягає до скасування. Окрім цього суд зазначає, що оскільки судом встановлено незаконність проведення приватизації квартири , то окремого вирішення вимоги про визнання факту для даного спору не потребується та відповідно відмовляє у цій частині у задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed