Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, після уточнення позовних вимог просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 28 квітня 2006 року\~ Бритівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 022020 від 28.04.2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., тобто по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач також надав до суду письмову заяву відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, з розміром аліментів по 500 грн. на дитину відповідач погодився. Частиною 2\~ст. 197 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.04.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Бритівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 022020 від 28.04.2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем\~ не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сімю, будь-які відносини між сторонами припинені та шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ ст. 112 СК України суд\~ постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим та суперечитиме інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] з приводу розірвання шлюбу із відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Діти: малолітній Нікіта та неповнолітній [PERSON] мешкають з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 12.05.2016 року №272, виданою Виконкомом Випасненської сільської ради та знаходяться на її утриманні (а.с.14). За положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного , розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.ст. 181 ч.3, 183 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище дітей, які проживають разом з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Також суд враховує задовільний стан здоров'я платника аліментів, те що [PERSON] є особою працездатною та має можливість працювати та заробляти гроші, відсутність на його утриманні інших осіб. З огляду на викладене, суд вважає за доцільне та достатнє для забезпечення дітям нормального рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового та духовного розвитку визначити аліменти в розмірі по 500 грн. щомісяця на кожну дитину. Відповідно до ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] з приводу стягнення з відповідача аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved