Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

08 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] на тимчасово окупованій території - в м.Донецьку, народила доньку [PERSON]. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся в м.Донецьку, який є тичасово окупованою територією України, на якій неможливо отримати медичний документ встановленого зразка. Просить суд встановити факт народження дитини - [PERSON], [INFO] в м.Донецьку. Мати - [PERSON], [INFO], проживає по [ADDRESS], батько - [PERSON], [INFO], проживає по [ADDRESS], зареєстрований по [ADDRESS]. Заявниця в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримала, просить суд її задовільнити. Представник заінтересованої особи в попереднє судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечень та доповнень по справі не має. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що рішення по справі можливо винести в попередньому судовому засіданні. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову виноситься судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав виносить рішення про задоволення позовних вимог. Враховуючи вимогист.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545. [PERSON], [INFO], уродженка м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянка України, [INFO], в м.Донецьку народила доньку, що підтверджується поясненнями [PERSON], дублікатом медичного свідоцтва про народження №196, виданого 23 березня 2016 року лікарем пологового відділення Центральної міської клінічної лікарні №9 м.Донецька, ДНР, яке не може бути визнано дійсним на території України. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Оскільки дублікат медичного свідоцтва про народження №196, виданий 23 березня 2016 року пологовим відділенням Центральної міської клінічної лікарні №9 м.Донецька, ДНР, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків, то з огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження нею - [PERSON], о 03 годині 40 хвилини [INFO], дівчинки, вагою 2 220 грамів на 39 тижні вагітності в Центральній міській клінічній лікарні №9 м.Донецька, ДНР, що в подальшому буде підставою для отримання свідоцтва про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її батькам. У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. В зв'язку з чим, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих заявником, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України та які вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а також аналізу приведеного законодавства в його сукупності та взаємозв'язку, суд вважає можливим встановити факт народження [PERSON] дитини, але підстав для задоволення вимог заявника в частині визначення імені, по-батькові та прізвища дитини, у суду не має. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed