Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] 10.12.2014 року звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2013 року, і який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 24.10.2014 року. За час спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], батьками якого записані вона з відповідачем. Дитина фактично є на її утриманні, відповідач ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сім'ї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання сина. Відповідач, маючи мінливий дохід, виїжджаючи час-від-часу на заробітки, самоусунувся від утримання дитини, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягнути з [PERSON] в свою користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] - аліменти в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину, однак просить зменшити розмір аліментів, так як сума, зазначена позивачем, поставить його у скрутне матеріальне становище. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, і підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували з 16.02.2013 року в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 24.10.2014 року. За час їх спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], батьками якого записані сторони по справі і яктй проживає з позивачем, що підтверджується довідкою № 2920 від 24.09.2014 року, виданою КП "Надвірнянський Житловик" (а.с.6). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він є фізично здоровою людиною, взмозі працювати та утримувати сина в розмірі, достатньому для його нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров'я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але в меншому розмірі, який визначила позивач. Тому розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 600 грн. на дитину до досягнення ним повноліття. З відповідача слід також стягнути по справі судові витрати в дохід держави згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved