Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-30 00:00:00

27.04.2017 року позивачка звернулась з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те що ,вона [PERSON], [INFO] самостійно виховує неповнолітню онуку [PERSON], [INFO] . Її донька , [PERSON], [INFO], є матерю неповнолітньої [PERSON], [INFO] . [PERSON] зареєстрована за однією з ними адресою: [ADDRESS] Але фактично все життя мешкала за межами України, приїздила тільки в гості. Останній раз була вдома у вересні 2013 року. Виїхала з країни у жовтні 2013 року і з того моменту і зв'язок припинила і спілкування з дитиною. Батько [PERSON] - [PERSON] не знаходився в шлюбі з [PERSON]. [PERSON] деякий час мешкав з [PERSON] за їх адресою, але з моменту народження доньки [PERSON], виїхав за межі України. З цього часу життям дитини не цікавився та матеріальної допомоги не надавав, жодним чином спілкування не підтримував. Його місцезнаходження не відоме. З жовтня 2013 року онукою, [PERSON] опікується тільки вона .З 2013 року весь фінансовий тягар ліг на її пенсію, їй дуже складно утримувати свою неповнолітню онуку, адже в цьому році [PERSON] закінчує школу і їм потрібно продовжувати освіту. Але в даний момент виникла велика проблема, в цьому році її онуці виповнилося 16 років, їй необхідно отримати паспорт, але без присутності матері ми не можемо оформити даний документ. Відсутність паспорта унеможливлює вступ [PERSON] до вищого навчального закладу що порушує право дитини на отримання освіти. Відсутність в житті дитини її батьків обмежує можливість захисту її прав, оскільки реалізація деяких дій неможлива через відсутність згоди батьків. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавляться життям, не відвідують її вдома, в школі, що і підтверджується відповідними письмовими доказами. І на теперішній час відповідачі жодних стосунків з дитиною не підтримують, тому їй невідоме їх місце роботи та будь-які відомості про доходи. Все наведене, у разі необхідності, можуть підтвердити свідки у судовому засіданні. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 "Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов'язків. Згідно з ст. ст. 150 , 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані : турбуватися про здоров'я дитини , її фізичний , духовний та моральний розвиток , той із батьків хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та ії утриманні. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини я вважаю за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до Узагальнень практики розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008 Верховного Суду України - якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав ,та інші вимоги щодо захисту прав дитини, поєднуються з вимогою про стягнення аліментів такий позов може подаватися до суду за вибором позивача згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України. На підставі викладеного враховуючи п. 7, абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 "Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та

Outcome: approved