Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

3 лютого 2014 року померла мати заявниці [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно. Спадкоємцями на майно померлої є дочка - [PERSON] та чоловік - [PERSON]. Маючи намір оформити право на спадщину заявниця звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори. Однак, оформити спадкове майно не має можливості, так як відсутні документи, які б підтверджували її родинні зв'язки з померлою, зокрема наявні відмінності у написанні прізвища померлої та спадкоємиці. Враховуючи вищенаведене, заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить постановити рішення суду, яким встановити факт родинних відносин громадян про те, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи по суті на адресу суду надійшла заява про те, що заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити, а справу слухати без її участі. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав заяву про те, що він не заперечує проти задоволення вимог заявниці та просить справу слухати без його участі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2014 року (а.с. 5) [PERSON] померла [INFO] в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області у віці 85 років. [PERSON], подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини позбавлена можливості оформити спадкове майно, що вказано у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2014 року (а.с. 9). Зокрема нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як з наданих їй документів неможливо становити родинні зв'язки між заявницею та померлою. Так, у свідоцтві про народження (а.с.6) вказано, що [PERSON] народилась [INFO], а її батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]", що вказано у свідоцтві про укладення шлюбу (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.8) вбачається, що 22.07.1947 року виконавчий комітет Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області зареєстрував шлюб між [PERSON] та [PERSON] 1928 року народження, в результаті чого прізвище дружини було змінено на "[PERSON]". У паспорті [PERSON] (а.с.11) на 11 сторінці вказано, що 22.07.1947 року він уклав шлюб із [PERSON] Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Отже, враховуючи розбіжності у вищеописаних документах суд приходить до висновку, що дійсно у документах, які підтверджують родинні зв'язки заявниці та померлої наявні розбіжності в написанні прізвища померлої. Встановлення факту, про який просить заявниця має для неї важливе значення, оскільки дає право на оформлення спадкового майна після смерті матері. Тому, оскільки спір про право в даній справі відсутній, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved