Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю та визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У обґрунтування вимог зазначив, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,44 га розташовану на території Дмитрівської сільської ради Комінтернівського(нині Лиманського) району. Вказана земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту серії IV-ОД №073794 від 04.07.2000 року. З метою отримання спадщини позивач звернувся до Лимарської районної державної нотаріальної контори Одеської області, але оскільки в свідоцтві про право на землю були виявлені помилки, йому було рекомендовано звернутись ся до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась надавши свою заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву якою просить розглядати справу без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] надала до суду заяву якою просить розглядати справу без її участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву якою просить розглядати справу без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, спадкову справу суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] у віці 64 років померла [PERSON] . Позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] віл 18 грудня 1999 року. Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ОД №073794, виданого на підставі рішення XIV сесії ХХІІІ скликання Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 24 березня 2000 року №77-ХХІІІ земельну ділянку площею 9,44 га розташовану в межах Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано [PERSON] овні. Відповідно до копії спадкової справи, [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] та на його заяву заведено спадкову справу №142/2018. [PERSON] надала нотаріусу заяву якою відмовилась від прийняття належної їй частки у спадщині після смерті матері на користь батька [PERSON] . [PERSON] надав нотаріусу заяву якою відмовився від прийняття належної йому частки у спадщині після смерті матері на користь вітчима [PERSON] . [PERSON] надала нотаріусу заяву якою відмовилась від прийняття належної їй частки у спадщині після смерті матері на користь вітчима [PERSON] . [PERSON] надав нотаріусу заяву якою відмовився від прийняття належної йому частки у спадщині після смерті матері на користь батька [PERSON] . Задовольняючи позовні вимоги суд, виходить з того, що належність спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки, підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД №073794, який виданий 04 липня 2000 року, однак у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні імені по батькові спадкодавця, а саме вказано "Борисовні" замість " [PERSON] ", вказана помилка перешкоджає позивачу в отриманні спадщини, а отже його право підлягає захисту. Позивач перебував у шлюбі із померлою [PERSON] є спадкоємцем першої черги та звернувся із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. .На підставі викладеного та

Outcome: approved