Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, яку мотивувала тим, що після смерті [INFO] громадянки [PERSON], залишилося спадкове майно, яким в тому числі , являється житловий будинок [ADDRESS]. Вона являється донькою, нині померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 серпня 2007 року та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 вересня 2016 року. ЇЇ мати [PERSON] була на її повному утриманні до дня смерті. Вона проживала з нею до дня її смерті за адресою [ADDRESS] та вела з нею спільне господарство. Вважає, що вона, як як спадкоємець за законом фактично прийняла спадщину, оскільки проживала у спадковому будинку по день смерті спадкодавця та й надалі залишається проживати в ньому. Державним нотаріусом Рахівської держнотконтори було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, а свою відмову нотаріус мотивував тим, що вона не надала достатньо доказів для підтвердження прийняття спадщини. Вважає, що така відмова нотаріуса суперечить вимогам спадкового права, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судове засідання заявниця [PERSON] не з"явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області в судове засідання не з"явилася, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І. надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Громадянка, [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 2015 року. Заявниця, [PERSON], являється дочкою нині померлої [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 серпня 2007 року та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 вересня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З довідки № 939 виданої 15.09.2016 року виконкомом Лужанської сільської ради слідує, що [PERSON] дійсно постійно проживала та вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS], разом з мамою [PERSON], до дня її смерті, тобто до [INFO], а також вона являється єдиним спадкоємцем на її майно. Звернення заявниці до суду із заявою про встановлення юридичного факту зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та докази на які, не приймаються нотаріальною конторою. За ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з матір"ю, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявницею докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявниці із спадкодавцем [PERSON] на день смерті останньої, а отже факту прийняття заявницею спадщини. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини після смерті її матері - [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved