Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, у розмірі ? до досягнення нею 23 років. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що в 2000 році сторони розірвали свої подружні відносини. Відповідач після розлучення припинив надання матеріальної допомоги на утримання доньки, участі в її виховані не бере. У серпні 2014 року [PERSON] вступила на денну форму навчання до коледжу на бюджет, однак позивачка не має можливості утримувати спільну з відповідачем дитину, а [PERSON], в свою чергу, не має можливості сама себе забезпечувати, адже навчається на денній формі. В зв'язку з тим, що позивачка з донькою опинилися в скрутному матеріальному становищі, [PERSON] звернулася до суду. Позивачка до судового засідання з"явилася, підтримала вимоги позовної заяви. Відповідач до судового засідання з"явився, проти позову заперечував, оскільки вважає свою неспроможність сплачувати аліменти в такій частці. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 26.12.2000 року і є батьком та матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та розірвання шлюбу (а.с.4, 6). Як вбачається з довідки від 06.11.2014 року №01-10/1054, [PERSON] є студенткою Коледжу переробної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка та через недостатню кількість балів стипендія їй не нараховується та не виплачується. (а.с.3). Проаналізувавши матеріальне становищє сторін та необхідність матеріальних витрат, суд, згідно наданих доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на утримання, як така, що продовжує навчання, оскільки відповідач повинен надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, у якої є потреба у купівлі підручників, навчального приладдя, одягу та харчів. Такий обов'язок відповідача прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також береться до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема встановлено, що дитина сторін не працює, бо навчається на денній формі, позивачка утримувати дитину самостійно не в змозі, відповідач на даний час отримує достатній рівень професійної пенсії, який є інвалідом другої групи, у зв"язку з виконанням військових обов"язків, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання у розмірі 1/4 частки від його доходу. Вимоги позивачки ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, з огляду на викладене, приймаючі до уваги матеріальне становище відповідача по справі, який сплачував аліменти до повноліття дитини в такому ж самому розмірі, що відповідало половині прожиткового мінімуму, і не заперечується сторонами. Окрім, виходячи з того, що прожитковий мінімум на 1 працездатну особу в 2014 році складає 1218 грн., суд стягує з відповідача аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки. При цьому суд враховує, що обоє батьків разом зобов'язані забезпечити дочці прожитковий мінімум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved