Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом (в подальшому уточненим) до Державного підприємства «СЕТАМ», [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, треті особи [PERSON], публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання результатів електронних торгів, що проводилися відносно лота №190845 предмета іпотеки: нежитлового приміщення аптечного кіоску загальною площею 30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Чехова,буд 9, приміщення 1 недійсними. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2007 року між ним та ПАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір, на забезпечення виконання якого між сторонами 27.11.2007р. укладено договір іпотеки житлової квартири [ADDRESS]. На підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 22.12.2015 року першим відділом державної виконавчої служби [PERSON] міського управління юстиції було складено акт опису та арешту майна. 25.01.2017 року Державним підприємством «Сетам» проведено електронні торги по продажу предмета іпотеки, переможцем яких став учасник під номером 6, результати яких позивач вважає незаконними та такими, що відбулися з порушенням норм законодавства та просить суд визнати їх недійсними. Вказує на те, що в рішенні суду про стягнення кредитної заборгованості не визначено спосіб та порядок реалізації предмета іпотеки, не встановлено початкову вартість. Вартість предмета іпотеки, визначена експертом не відповідає дійсності, так як оцінка проведена без огляду приміщення. Предметом іпотеки згідно договору іпотеки була квартира, однак позивач здійснив її реконструкцію в нежитлове приміщення. Державним виконавцем не дотримано правил черговості звернення стягнення на майно боржника, тобто не звернуто в першу чергу стягнення на рухоме майно. Вважає, що порушено його право на участь в електронних торгах з метою викупу предмета іпотеки, так як позивач ДП «СЕТАМ» не повідомляв про призначення електронних торгів. Також не було опубліковано в засобах масової інформації оголошення про електронні торги. Опис предмета іпотеки на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ» містить неправдиву інформацію. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, наведених у ньому та просить його задовольнити. Представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з»явився, надіслав суду заперечення проти позову, в яких просить залишити позовні вимоги без задоволення та розглянути справу у його відсутності. Заперечення зводяться до того, що усі проведені підприємством дії з продажу предмета іпотеки відповідали чинному законодавству, зокрема Закону України «Про іпотеку», Порядку реалізації арештованого майна, підприємство опублікувало у двох місцевих засобах масової інформації оголошення про проведення електронних торгів, письмово повідомило позивача про торги, опис предмета іпотеки. Вказує на те, що за відповідність документів чинному законодавству та достовірність інформації, на підставі яких вноситься інформація до системи, відповідальність несуть посадові особи органу ДВС. Окрім того, дії державного виконавця мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Позивачем не доведено, що відбулось порушення вимог Порядку при проведенні торгів, ці порушення вплинули на результати торгів, і законні інтереси позивача були порушені. А також, на думку відповідача, вимоги до органу ДВС повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у письмовому запереченні та усних поясненнях. Так, на думку відповідача, позов не може бути задоволено, тому що позивач не оскаржував дій державного виконавця, зокрема про опис та арешт майна, про призначення оцінки, висновок про оцінку майна. Всі дії органу ДВС проведені згідно з вимогами чинного законодавства, просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з мотивів, наведених у письмовому запереченні та наданих суду усних поясненнях. Вважають електронні торги такими, що відбулися правомірно, [PERSON] після сплати за придбане на електронних торгах майно став його власником. Просять відмовити з задоволенні позову. Представник третьої особи ПАТ «Універсал банк» в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 26 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», який в подальшому змінив найменування на ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №022-2900/840-0011, за умовами якого позивач отримав у банку кредит в розмірі 46000,00 доларів США під 12,45% річних. 27 листопада 2007 року між цими ж сторонами на виконання вищевказаного кредитного договору укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] передає в іпотеку банку нерухоме майно однокімнатну квартиру загальною площею 30,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 березня 2015 року позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] Маряни Ярославівни про стягнення заборгованості за кредитним договором №022-2900/840-0011 від 26 листопада 2007 року задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку 52323,50 доларів США, що еквівалентно 675402,20 грн. На виконання рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 09.07.2015р. видано виконавчий лист №607/17371/14-ц про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] Маряни Ярославівни 52323,50 доларів США, що еквівалентно 675402,20 грн. 24.11.2015р. на виконання вищевказаного виконавчого листа державним виконавцем Першого відділу ДВС [PERSON] міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №49412798, постановою від 24.11.2015р. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а 22.12.2015р. складено акт опису й арешту майна боржника [PERSON], яким описано нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Чехова, 9/1. Описане майно передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ПАТ «Універсал Банк». Окрім цього на виконанні у цьому ж відділі перебуває виконавче провадження ВП №49412877 з виконання такого ж виконавчого листа, однак про стягнення із іншого солідарного боржника [PERSON] Маряни Ярославівни. На підставі постанови державного виконавця від 19.10.2016р. про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності, оцінювачем [PERSON] складено висновок від 20.10.2016р. про те, що вартість вищевказаного арештованого майна боржника [PERSON] станом на 19.10.2016р. становить 556000,00 грн. Копію даного висновку 25.10.2016 року [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надіслав на адреси сторін виконавчого провадження. Вищевказане виконавче провадження ВП №49412798 було передано з Першого відділу ДВС [PERSON] міського управління юстиції для подальшого виконання до [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, у звязку із змінами у територіальній підвідомчості виконавчих проваджень у даних органах ДВС. На підтвердження даної обставини сторони доказів не надали, однак це визнано сторонами та третіми особами, тому доказуванню не підлягає (ч. 1 статті 61 ЦПК України). 11.11.2016р. [PERSON] районним відділом ДВС ГТУЮ у Тернопільській області складено довідки про те, що повідомлень про оскарження оцінки описаного майна до відділу не надходило, а також про те, що державним виконавцем дотримано вимог черговості звернення стягнення на майно боржника. Того ж дня орган ДВС направив до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області заявку на реалізацію арештованого майна. 26.12.2016р. Державне підприємство «СЕТАМ» надіслало лист сторонам виконавчого провадження та державному виконавцю, із повідомленням про відомостей щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, а саме: реєстраційний номер лота 190845 (уцінено лот №183092), відомості про предмет іпотеки нежитлове приміщення аптечного кіоску, загальною площею 30,0 кв.м., що розташоване у м. Тернополі по вул. Чехова, 9 приміщення 1, день та час проведення електронних торгів 25.01.2017р. о 09:00 та початкову ціну продажу майна 444800,00 грн. Як вбачається з оголошення, яке опубліковане в газеті «Свобода» (№101 (3139) від 28 грудня 2016 року) державне підприємство «СЕТАМ» повідомляє про проведення торгів з продажу предмета іпотеки нежитлового приміщення, приміщення аптечного кіоску загальною площею 30 кв.м. , що розташоване за адресою: м. Тернопіль вул. Чехова, буд. №9, приміщення №1, дата торгів: 25.01.2017 року о 9 год. Лот №190845 (уцінено лот №183092). Копія іншого оголошення, наданого до справи відповідачем ДП «СЕТАМ», не дає можливості встановити назву газети та дату її друку. 25 січня 2017 року Державним підприємством «Сетам» було проведено електронні торги по продажу лота №190845 предмета іпотеки - нежитлове приміщення аптечного кіоску загальною площею 30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Чехова, 9/1, за результатами якого переможцем торгів став учасник №6 [PERSON], який запропонував 444800 грн., що стверджується протоколом №231033 проведення електронних торгів. 10 лютого 2017 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено акт про реалізацію вищевказаного предмета іпотеки. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання необхідність задоволення позову. При цьому, суд виходив із наступного. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги. Статтею 360-7 ЦПК України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Верховний Суд України в постановах від 24 жовтня 2012 року по справі №6-116цс12 та від 13.02.2013р. по справі №6-174цс12 зробив правовий висновок про те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, і така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Так, в постановах зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. При вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Правила проведення електронних торгів визначені Порядком реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2831/5. Цим Порядком встановлено, що електронні торги це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 1 Порядку), та передбачені певні правила проведення цих торгів. Відповідно до п. 2 розділу VII Порядку, реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Строк підготовки до електронних торгів під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки та на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. За результатами проведення електронних торгів складається протокол, який підписується уповноваженим представником Організатора та покупцем предмета іпотеки. У протоколі, крім інформації, передбаченої пунктом 1 розділу VIII цього Порядку, зазначаються дата видачі/підписання протоколу та початкова ціна предмета іпотеки, встановлена відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про іпотеку». Зменшення ціни предмета іпотеки на електронних торгах проводиться відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про іпотеку». Також п. 2 розділу ІІ Порядку передбачено, що організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. А в пункті 4 розділу ІІ Порядку зазначено, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Реалізоване на електронних торгах нежитлове приміщення було предметом іпотеки (іпотекодавець [PERSON], іпотекодержатель - ПАТ «Універсал банк»), що підтверджується договором іпотеки. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Так само стаття 51 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на те, що реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Таким чином, Закон України «Про іпотеку» визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про іпотеку», уразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. З огляду на вищенаведене, нормою частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачений перелік компонентів, які є обовязковими для вказівки судом у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі й реалізації на прилюдних торгах. При цьому, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд повинен установити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах, тобто чітко визначити ціну предмета в грошовому вираженні, зазначивши її в рішенні. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21.12.2016р. по справі №6-2839цс16. Судом встановлено, що державним виконавцем звернуто стягнення на предмет іпотеки, і в подальшому ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги, без рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а на підставі рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, без встановленої рішенням суду початкової ціни продажу предмета іпотеки. Натомість оцінка проводилась призначеним державним виконавцем оцінювачем, що суперечить вищевказаним положенням Закону України «Про іпотеку». Окрім того, згідно статті 48 Закону України «Про іпотеку», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Судом встановлено, що державним виконавцем не проводилась перевірка наявності іншого, окрім предмета іпотеки, майна боржника, чим порушено вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». Суд критично ставиться до довідки від 11.11.2016р. про дотримання державним виконавцем вимог черговості звернення стягнення на майно, так як на запитання суду, чи здійснювались заходи щодо розшуку майна боржника, державний виконавець (представника відповідача органу ДВС) повідомила, що винесено лише постанову про арешт усього рухомого і нерухомого майна боржника [PERSON] Однак, яке саме рухоме (інше нерухоме) майно арештовано вона не знає, запитів до реєструючих органів не робила. Верховним Судом України у справі №6-103цс16 у постанові від 27.04.2016р. висловлено правову позицію, згідно якої норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем. У звязку із тим, що за відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби, а реалізація ДП «СЕТАМ» відбулась на підставі рішення суду без зазначення необхідних передбачених статтею 39 Закону України «Про іпотеку» відомостей, а також на підставі документа, який не відповідає дійсності (довідка про дотримання черговості), електронні торги проведені з порушенням актів цивільного законодавства (Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку»). Не проведення державним виконавцем заходів щодо звернення стягнення на інше (рухоме) майно боржника, який одночасно є іпотекодавцем, порушує його законні права та інтереси. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відтак на підставі ч. 1 статті 215 ЦК України слід визнати недійсними результати електронних торгів з реалізації предмету іпотеки нежитлового приміщення аптечного кіоску, загальною площею 30,0 кв.м., розташованого за адресою м. Тернопіль, вул. Чехова, 9, приміщення 1, оформлених протоколом проведення електронних торгів №231033 від 25.01.2017р. Інші обґрунтування позову слід відхилити, так як дані обставини могли бути предметом дослідження при розгляді скарги на дії державного виконавця. На підставі статті 88 ЦПК України слід стягнути з Державного підприємства «СЕТАМ» та [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь [PERSON] по 480,00 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved