Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

23.07.2019 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка в подальшому буде здійснювати догляд за ними. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтві про народження дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради та в Житомирському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як діти, які проживають у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. За період перебування дітей на обліку суб`єктами соціальної роботи постійно вживались профілактичні заходи впливу, спрямовані на усунення причин порушення [PERSON] прав дітей на безпечні умови життя, охорону здоров`я, фізичний, духовний та соціальний розвиток. Систематична профілактична робота позитивного результату не дала. Виходячи з інтересів дітей, з метою встановлення їх статусу дітей, позбавлених батьківського піклування позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 07.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.44,45). Представник позивача подав заяву, у якій позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, просив справу розглядати у його відсутності (а.с.65). Представник третьої особи також подав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.66). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, відповідач у підготовче та в судове засідання не з`явилась, при цьому, судом вжито заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 28.11.2019 (а.с.61). Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 15.8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлена про порядок розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши висновок органу опіки і піклування, інші матеріали справи, оцінюючи у сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого 23.01.2015) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого 16.03.2019) (а.с.7,8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 00016685963 від 24.05.2016, у свідоцтві про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, актовий запис складено за № 247 від 23.01.2015 (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 00022366917 від 16.03.2019, у свідоцтві про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, актовий запис складено за № 3 від 16.03.2019 (а.с.10). Відповідно до наказу №17, виданого 26.02.2016 службою у справах дітей Житомирської міської ради, малолітню [PERSON] , [INFO] взято на облік в службі у правах дітей Житомирської міської ради, визначено підставу для взяття на облік «проживання дитини у сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків» (а.с.12). Як вбачається з листа Житомирського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №1131 від 27.07.2018, [PERSON] , яка є матір`ю 4 дітей, у тому числі малолітньої [PERSON] , [INFO] , відносно дитини порушує чинне законодавство: не відновила власний паспорт та не зареєструвала восьмимісячну дитину у встановлений законодавством термін. Проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно акту спроби обстеження умов проживання від 08.08.2018, [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. З пояснень сестри співмешканця [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] перебуває у знайомих в с. Калинівка, Житомирського району. Це підтвердила і [PERSON] у телефонному режимі (а.с.35). Зі змісту листа Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради № 230 від 10.08.2018 вбачається, що під наглядом лікарів амбулаторії загальної практики сімейної медицини №5 перебувала малолітня [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Дитина надглядалась нерегулярно. За період нагляду догляд за дитиною здійснювався неналежний. 12.07.2018 надано інформацію в службу у справах дітей Житомирської міської ради щодо неналежного виконання матір`ю дитини, [PERSON] , батьківських обов`язків (а.с.16). Згідно довідки Комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня ім. В.Й. Башек» № 04/4-263 від 18.02.2019, 18.02.2019 в стаціонар медичного закладу доставлено дитину [PERSON] , [INFO] , по акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту дитину та її доставку (а.с.17-20). Відповідно листа Житомирського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №273 від 20.02.2019, сім`я [PERSON] , 1989 року народження, яка є матір`ю чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебуває у міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах з причин схильності до неналежного виконання батьківських обов`язків. Під час планового відвідування сім`ї [PERSON] повідомив, що його донька [PERSON] самоусунулась від виховання дітей, тривалий час не проживає за вищезазначеною адресою, своє місце перебування не повідомляє, на телефонні дзвінки не відповідає. На даний час вихованням та утриманням меншої онуки [PERSON] займається дідусь разом зі своєю співмешканкою [PERSON] та збирає пакет документів з метою оформлення тимчасової опіки над онукою. [PERSON] на даний час перебуває в слідчому ізоляторі ДУ «Житомирської установи виконання покарань» до винесення вироку суду (а.с.14). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 197 від 27.02.2019, вирішено присвоїти дитині прізвище [PERSON], ім`я [PERSON] , по батькові [PERSON] , дату народження записати 04.11.2017 року, матір записати: [PERSON] , [INFO] , батька: [PERSON] та направити клопотання до Управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації про направлення до закладу інституційного догляду та виховання малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.37). З листа Управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації №91 від 26.03.2019, малолітню [PERSON] , [INFO] направлено до обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків Житомирської обласної ради (а.с.21). Згідно листа Управління охорони здоров`я Житомирської міської ради Комунальна установа «Центральна дитяча міська лікарня» № 03/8-445 від 02.03.2018, малолітня [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з дідусем та бабусею. Мати за вказаною адресою не проживає. Умови проживання дитини - непогані. Всі рекомендації лікарів виконаються вчасно. В травні 2017 дитина оформлена в д/с № 42 (а.с.15). Відповідно акту обстеження умов проживання складеного 16.01.2019, малолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дідусем [PERSON] , [PERSON] має своє спальне місце, одяг та взуття відповідно до сезону, іграшки, належні продукти харчування (а.с.36). Відповідно листа Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» № 5/8/8-1530 від 25.02.2019, [PERSON] , [INFO] , з 06.02.2019 утримується у слідчому ізоляторі Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» (а.с.23). Вироком Богунського районного суду м. Житомира № 295/1727/16-к від 18.01.2018 [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до статей 75 та 76 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. (а.с.29-31). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомир від 18.01.2019 скасовано звільнення від покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 18.01.2018 за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України відносно засудженої [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої в [ADDRESS] , прож. [ADDRESS] . Постановлено направити її до місць відбування покарання строком на один рік позбавлення волі (а.с.25-28). Згідно довідки про звільнення, частина «Б», серія ЖИТ № 13480, [PERSON] з 06.02.2019 по 03.05.2019 відбувала покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби (а.с.33). Згідно відомостей, наданих Управлінням соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради № 937/05-02 від 22.03.2019, [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває та ніяких державних соціальних допомог не отримує з 01.03.2016. За допомогою при народженні дитини [PERSON] , [INFO] з заявою до управління не зверталась (а.с.22). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 217 від 06.03.2019, вирішено надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с.38). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №287 від 20.03.2019, вирішено надати статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с.39). Водночас, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №389 від 17.04.2019, призначено [PERSON] опікуном над малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] (а.с.40). Відповідно витягу з протоколу № 26 від 16.07.2019, комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради вирішено: Службі у справах дітей міської ради підготувати позовну заяву до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.24). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.12.2019 року за №1396 затверджено висновок, відповідно до якого виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.67,68). Згідно статей 3, 18 Конвенції Про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року № 780-Х11 (далі - Конвенція) незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частин 3, 4 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , не бере участі у їх вихованні, не цікавиться станом здоров`я дітей, а тому суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав. Крім того, за правилами частин 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (Частини 1, 2 ст. 27 Конвенції). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, на підставі норм Сімейного кодексу України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь особи чи установи, яка в подальшому буде здійснювати догляд за дитиною, на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дитиною, у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.03.2019 і до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття меншої дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1536, 80 грн. (дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру).

Outcome: approved