Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про скасування державної реєстрації додаткової угоди, витребування земельної ділянки, стягнення збитків, моральної шкоди, судових витрат, мотивуючись тим, що у нього у власності знаходиться земельна ділянка площею 9,77 га на території Новокам`янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. 03.05.2007 р. між позивачем та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 9 р., до 01.12.2016 р. В 2018 р. йому стало відомо, що «СП» Злато Таврії» уклали з ним угоду про внесення змін до вищевказаного договору, відповідно до якої, продовжили термін дії договору до 31.12.2023 р. Зазначена угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Великоолександрівському районі Херсонської області 25.07.2012 р., а речове право в державному реєстрі прав зареєстрували 19.12.2015 р. Вказану угоду він не підписував, оскільки в період часу з 14.10.2011 р. по 19.08.2012 р. перебував за межами України. ТОВ «СП» Злато Таврії» на власний розсуд, підробивши офіційні документи, всупереч волі позивача продовжує використовувати земельну ділянку, що належить останньому, (засіває, обробляє, збирає урожай) та отримує з цього прибуток. На неодноразові звернення позивача до ТОВ «СП» Злато Таврії» з вимогою повернути земельну ділянку, останній ніяк не реагує та продовжує незаконно користуватися нею. Відповідач незаконно використовував майно позивача в період часу з 2017 р. по 2020 р., за вказаний період має відшкодувати вартість врожаю, що був ним зібраний, або сплатити орендну плату, яку позивач міг би потенційно отримати за ринковими цінами. Крім того, відповідачем такими неправомірними діями завдано позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 20 000 грн., в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх присутності. Просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх присутності. Проти задоволення позовних вимог заперечує. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, що пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 495932 [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 9,77 гектарів, розташованої на території Новокам`янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. [PERSON] та ТОВ «СП «Злато Таврії» уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки від 03.05.2007 року, зареєстрований 25.06.07 року у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель є запис за № 4АА002094-040771600003. У подальшому «СП «Злато Таврії» уклало угоду про внесення змін до вищевказаного договору оренди, відповідно до якої продовжили термін дії договору до 31.12.2023 р. Зазначена угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Великоолександрівському районі Херсонської області 25.07.2012 р. за № ХС- 652090004002519, а речове право в державному реєстрі прав зареєстрували 19.12.2015 р. Позивач зазначає, що не підписував Угоду про внесення змін до Договору оренди земельних ділянок від 01.07.2008 року, підпис від його імені виконала інша особа, дана обставина підтверджується висновком експерта судово почеркознавчої експертизи Одеського науково - дослідного інституту судових експертів № 19-625/625 від 03.012020 р., виконана в рамкам кримінального провадження № 12019230010000017 від 12.01.2019 р. порушеного за заявою [PERSON] . Судом встановлено, що ТОВ «СП» Злато Таврії» на власний розсуд, всупереч волі позивача, продовжує користуватися земельною ділянкою, що належить позивачу (засіває, обробляє, збирає урожай). Кошти в рахунок виплати орендної плати за 2017- 2018 роки позивач не отримував, що підтверджується листом нотаріуса від 25.01.2019 р. № 89/002-23 та відповіддю [PERSON] від 19.02.2019 р. Станом на 22.01.2020 р. вказані кошти, як неотриманні, знаходяться на депозитному рахунку нотаріуса, що підтверджується листом приватного нотаріуса № 22/02 від 22.01.2020 р. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином недійсність правочину, який оспорюється, прямо встановлена законом. На підставі ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Таким чином позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки з незаконного користування підлягають задоволенню. Однак позивачем не надано суду доказів на підтвердження суми вартості врожаю отриманого відповідачем за період 2017 р. - 2020 р. в результаті незаконного використання земельної ділянки, суми моральної шкоди, завданої позивачу та суми витрат на правову допомогу, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: approved