Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області суду з позовом, до ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання неправомірним, незаконним здійснення кадастрової зйомки земельної ділянки та її скасування, зняття з реєстрації кадастрового номеру, відшкодування моральних та матеріальних збитків, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» при проведенні кадастрової зйомки його земельної ділянки було порушено його майнові права та права його сусідів. Коли і яким чином проводилась кадастрова зйомка його земельної ділянки, яка знаходиться по [ADDRESS] йому не було невідомо. Зі зміною власника [PERSON] з'ясувалось, що ця земельна ділянка раніше не була приватизована, а купівля-продаж домоволодіння була здійснена на підставі присвоєння земельній ділянці кадастрового номера. Згідно плану - схеми його земельної ділянки і суміжних землекористувачів (землевласників) на якій видно, що кадастровова зйомка його земельної ділянки, яка здійснювалась землевпорядною організацією значно раніше і кадастрова зйомка земельної ділянки [PERSON], яка здійснювалась іншою землевпорядною організацією значно пізніше має суттєву розбіжність, тобто накладку суміжних меж. Порушивши майнові права суміжних землекористувачів змусило сусідів колективно звертатися для захисту своїх прав. Його та сусідів звернення до прокуратури про порушення майнових прав було розглянуто Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області. За інформацією інспекції кадастрову зйомку земельної ділянки [PERSON] здійснював ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою». Згідно витягу державного земельного кадастру про дану земельну ділянку від 24.04.2013 року присвоєно кадастровий номер 0520681000:02:006:0750. Позивач зазначає, що при складанні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] в натурі (на місцевості), яка розташована в [ADDRESS], ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» було допущено порушення, а саме: в акті приймання - передавання межових знаків на зберігання відсутні підписи суміжних землекористувачів; відсутня дата складання відповідного акта; відсутній підпис власника земельної ділянки; відсутній підпис представника сільської ради; на абрисі зовнішніх меж не зазначено його, як суміжного землевласника; межі земельної ділянки проходять по спорудах. ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» грубо порушив інструкцію при встановлені меж земельних ділянок в натурі та їх закріплення межовими знаками, затверджену Наказом Держкомзему від 18.05.2010 року №376. За таких обставинах його землевпорядна організація не має можливості завершити підготовку технічної документації по приватизації його земельної ділянки. Тому він звернувся до суду з даним позовом та просить визнати неправомірним, незаконним здійснення кадастрової зйомки ДП «Вінницьким науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» земельної ділянки [PERSON], що знаходиться в [ADDRESS] та її скасувати, визнати недійсною реєстрацію кадастрового номеру 0520681000:02:006:0750; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 5000, 00 грн. Ухвалою суду від 06.03.2014 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору залучено ТОВ «Сплайн В» в особі Чорного Василя Степановича, Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Також суду пояснив, що в той час коли його землевпорядна організація ТОВ «Сплайн В» завершила підготовку технічної документації по приватизації його земельної ділянки, інша землевпорядна організація таємно, безпідставно, з порушенням законодавства внесла до бази даних державного земельного кадастру земельну ділянку сусіда [PERSON] із захватом частини його земельної ділянки, межі якої проходять по будівлям власником яких є він. Цей факт сильно травмував його, у нього стався серцевий напад, оскільки йому потрібно витрачати багато часу, енергії, коштів і лише тоді він зможе зареєструвати свою земельну ділянку. Він пройшов курс лікування у місцевій Вінницько - Хутірській амбулаторії, а також пройшов курс лікування стаціонарно у клінічному санаторії «Авангард» за власні кошти. Тому просив стягнути із відповідача на його користь моральної шкоди 5000,00 грн. з метою відновити своє здоров'я шляхом санаторно - курортного лікування. Представник відповідача ДП «Вінницьким науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» Герасимчук О.О. в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що позовні вимоги позивача про визнання неправомірним, незаконним здійснення кадастрової зйомки земельної ділянки та її скасування є безпідставними, оскільки вони не підтверджені належними та допустими доказами. Крім того, виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі, яка знаходиться в [ADDRESS] здійснювалось на підставі рішення Вінницько - Хутірської сільської ради від 19.02.2008 року, яке на даний час не скасовано, а отже є чинним та обов'язковим для виконання. Щодо позовної вимоги позивача про зняття із реєстрації кадастрового номеру пояснив, що ця вимога заявлена не до належного відповідача, оскільки державну реєстрацію земельної ділянки здійснює державний кадастровий реєстратор. Також зазначив, що вимога позивача про стягнення з відповідача 5000,00 грн. моральної шкоди, оскільки вона не доведена у судовому засіданні. В задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи ТОВ «Сплайн В» Чорний В.С. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення 17 сесії 5 скликання Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.12.2008 року було передано [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га до житлового будинку [ADDRESS] в т.ч. 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.31). 26.04.2013 року затверджено ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для формування та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, що перебуває у користування [PERSON] на території Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка містить акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 09.04.2012 року, підписаний власниками/ користувачами суміжних земельних ділянок, в тому числі і [PERSON] Як вбачається з листа Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 27.12.2013 року, земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS], загальна площа якої 0,34 га, користується [PERSON], правовстановлюючі документи не виготовлено, а земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS], загальна площа якої 0, 15 га, користується [PERSON], правовстановлюючі документи не виготовлено. Рішенням 21 сесії 06 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 19.06.2013 року [PERSON] надано дозвіл на встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.38). З листа Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.02.2014 року вбачається що на даний час користувачем земельної ділянки загальною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номері 0520681000:02:006:0750 являється [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.04.2013 року, зареєстрованого за №1234 та рішення 21 сесії 06 скликання від 29.06.2013 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах населеного пункту с. Вінницькі Хутори» (а.с.62). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивачем не надано допустимих та належних доказів, визначених ст. ст. 57 - 64 ЦПК України незаконність та неправомірність проведення ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» кадастрової зйомки земельної ділянки позивача, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання неправомірним, незаконним здійснення кадастрової зйомки земельної ділянки та її скасування не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивач належним чином не довів обставини, на які посилався у позові, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» ведення Державного земельного кадастру здійснює Держземагентство та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держземагентство. Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держземагентством за погодженням з Мінагрополітики державне підприємство, яке належить до сфери управління Держземагентства. До складу Держземагентства та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком. Відповідно до п. 9 вказаного Порядку до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держземагентства у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення належать: внесення або надання відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання поземельних книг; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам та інше. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Оскільки позивач такого клопотання не заявляв, а суд позбавлений можливості самостійно визначати та залучати відповідача по справі. При цьому суд сприяв позивачу у здійсненні прав позивача, розяснював йому процесуальні наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Як вбачається з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" при пред'явленні позову до частини відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позовних вимог позивача про визнання недійсним та зняття з реєстрації кадастрового номеру в зв'язку з предявленням позову до неналежного відповідача. Поряд з цим, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Також, у відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України за №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 4 згаданої Постанови вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України за №4 від 31.03.1995 року). Оскільки позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed