Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за ним право власності на земельний пай розміром 4,97 га із земель колишнього КСП ім. Дзержинського Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за життя його батька [PERSON] йому належало право на земельний пай, розміром 4,97 га із земель колишнього КСП ім. Дзержинського Павлоградського району Дніпропетровської області, відповідно до копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2004 року. [INFO] батько позивача - [PERSON] помер, після смерті якого залишилась спадщина, яку прийняла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , яка не встигла її переоформити в частині паю та померла [INFO] . Після смерті матері позивача залишилась спадщина у вигляді права на земельний пай, розміром 4,97 га із земель колишнього КСП ім. Дзержинського Павлоградського району Дніпропетровської області. Спадкоємицями першої черги по закону є її два сини: позивач [PERSON] , та відповідач - [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Позивач звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на майно, після померлої, [INFO] [PERSON] . Постановою від 23.01.2019 року позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що в спадковій справі до померлої [PERSON] є довідка відділу у Павлоградському районі міськрайонному управлінні у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в якій вказано, що [PERSON] не отримував сертифікат на право на земельну частку (пай), а також не отримував Державний акт на право власності на земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва на території Привовчанської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області. За таких обставин визнання права власності можливо тільки в судовому порядку. 07.05.2019 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити та повернути 50% сплаченого судового збору при поданні відповідної позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої визнає вимоги позивача, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, у вирішенні справи покладаються на рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , в графі мати зазначено [PERSON] , батько [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України, серії [NUMBER] . Відповідно до копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2004 року, яке набрало чинності 19.12.2004 року, мовою оригіналу: «признать право на земельний пай за [PERSON] раз мером 4,97 условных кадастровых гектар и стоимостью 40542 грн., из земель коллективной собственности КСП им. Дзержинского Павлоградского района Днепропетровской области в порядке наследования после умершего отца [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років в м. Павлоград Дніпропетровської області. Після смерті якого була відкрита спадщина, яку належним чином прийняла його дружина [PERSON] , але не встигла оформити в частині паю та померла [INFO] у віці 78 років в м. Павлоград Дніпропетровської області, відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , що підтверджується копіями спадкових справ після смерті [PERSON] № 1014 від 15.11.2015 та після смерті [PERSON] № 362/2019 від 15.05.2018. Станом на 01.01.2019 року вартість земельної частки (паю) по колишньому КСП ім. Дзержинського 4.97 га - 138524.50 грн., що підтверджується повідомленням відділу у Павлоградському районі міськрайонному управлінні у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.03.2019 року за № 29-122/0/186-19. Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] є її сини [PERSON] , [INFO] , який належним чином прийняв спадщину, так як проживав з померлою на час відкриття спадщини, та [PERSON] , який у встановлений законом строк спадщину не прийняв, інших спадкоємців немає, що підтверджується копією спадкової справи після смерті [PERSON] № 362/2019 від 15.05.2018. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] входить право на земельни пай, розміром 4,97 га із земель колишнього КСП ім. Дзержинського Павлоградського району Дніпропетровської області, яке вона отримала, так як після смерті [PERSON] належним чином прийняла спадщину, але не встигла оформити в частині паю. Для оформлення своїх спадкових прав позивач, який належним чином прийняв спадщину, звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, але 23.01.2019 року за вих. № 235/02-14 останньому було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо в зв`язку з тим, що в спадковій справі до померлої [PERSON] є довідка відділу у Павлоградському районі міськрайонному управлінні у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в якій вказано, що [PERSON] не отримував сертифікат на право на земельну частку (пай), а також не отримував Державний акт на право власності на земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва на території Привовчанської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області. Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~\~\~ Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved