Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

30 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 4989,30 гривень, компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 33691,03 гривень та компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати у розмірі 3811,64 гривень. Позивач обґрунтовує позов наступним. Відповідно до наказу від 17.11.2005 року №2-п відповідач прийняв позивача на роботу за строковим трудовим контрактом. Трудові відносини з позивачем припинено 29.03.2013 року. Трудову книжку позивачу видали, однак, розрахунку по заробітній платі відповідач з ним не провів. Позивача було звільнено у березні 2013 року, однак, останні два місяці перед звільненням позивач не працював, а тому для розрахунку компенсації за затримку розрахунку при звільненні ним було взято листопад та грудень 2012 року. Середньоденний заробіток позивача становить 58,39 гривень. З часу звільнення позивача пройшло 577 робочих днів. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на день подання позовної заяви становить 33691,03 гривень. Також позивачу належить компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати, виходячи із розміру заборгованої заробітної плати у розмірі 3811,64 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився уповноважив на представництво інтересів [PERSON] Представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила такий задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив частково. Подав письмові заперечення на позов, відповідно до яких зазначив, що сума заборгованості по заробітній платі відрізняється від суми заборгованості, яку просить стягнути позивач, оскільки довідка про заборгованість з заробітної плати, видана позивачу, підписана особою, яка на момент видачі довідки не мала права її підписувати. Крім того, позивачем подано завищений розрахунок компенсації, оскільки при проведенні розрахунку слід брати до уваги середньомісячне число робочих днів, а отже сума компенсації повинна становити 10626,98 гривень. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 17.11.2005 року позивача було прийнято на посаду слюсаря інструментальника 6 розряду на ТзОВ "Науково-виробниче підприємство - Розліт". 29.03.2013 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Вищенаведене, стверджується трудовою книжкою позивача. На день звільнення відповідач мав перед позивачем заборгованість по заробітній платі у розмірі 4913,71 гривень, що стверджується відомостями наданими представником відповідача. Довідка видана 20.07.2015 року №48 позивачу є неналежним доказом, оскільки підписана особою, яка не мала права її підписувати, що стверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у встановлені законом строки. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Середньоденний заробіток позивача становить 32,335 гривень. Оскільки відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУкраїни від 08.02.1995 року №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Згідно табелів обліку робочого часу позивач у січні та лютому 2013 року не працював, у грудні 2012 року відпрацював 1 робочий день, а у листопаді 2012 року - 0 робочих днів. Згідно розрахункового листка за грудень 2012 року позивачу за 1 робочий день виплачено 64,67 гривень заробітної плати без відрахувань. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУкраїни від 08.02.1995 року №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. При здійсненні розрахунку компенсації за затримку розрахунку при звільненні представник відповідача враховував розмір середньомісячної заробітної плати, однак, це не відповідає вимогам законодавства виходячи з аналізу наступних положень. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Дана норма не містить спеціальної вказівки про виплату середньомісячної заробітної плати, а лише на виплату середнього заробітку. А відповідно до п. 8 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Тому при здійсненні розрахунку виплати за вимушений прогул слід виходити з розміру середньоденної заробітної плати і множити її на кількість робочих днів, що входять до періоду затримки розрахунку. Позивач, згідно позовної заяви, просить стягнути компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з квітня 2013 року по липень 2015 року включно. За цей період пройшло 584 робочих дні. Таким чином, середній заробіток позивача за період затримки розрахунку становить 18883,64 гривень. Відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2001 року №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Сума нарахованої позивачу, але невиплаченої заробітної плати становить 4913,71 гривень. Приріст індексу споживчих цін за період з квітня 2013 року по липень 2015 року включно становить 74,63. Таким чином, розмір компенсації, який належить виплатити позивачу становить 3667,10 гривень. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за 1 місяць.

Outcome: approved