Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Друга Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме на ? частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON] В обґрунтування вимог вказує, що квартира за [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй, відповідачам [PERSON]., [PERSON] та померлому [PERSON].[INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом із ним. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину квартири після смерті [PERSON] отримала відмову у зв'язку з тим, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності не визначена. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила визначити, що частка спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS] становить 1/4. Уточнені позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали та не заперечують щодо його задоволення. Представник Другої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.10.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.1987, виданим Відділом ЗАГС Тернопільського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис за №1531. Від даного шлюбу у них народилися діти [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1997 року виданого Міським БТІ встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 16.04.2014 року, актовий запис за №584. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на частку квартири [ADDRESS] у праві спільної сумісної власності. Спадкоємцями за законом є дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] Дружина [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання 16 вересня 2014 року до Другої Тернопільської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Доньки [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк подали у Другу Тернопільську державну нотаріальну контору заяви про відмову від належної їм частки у спадщині після смерті батька [PERSON], що підтверджується даними викладеними у постанові Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за № 558/02-31 від 17.10.2014 року. Постановою державного нотаріуса Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за №558/02-31 від 17.10.2012 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частку квартири [ADDRESS], у зв'язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи , дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємці майна померлого за законом доньки [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подали у нотконтору заяви про відмову від спадщини. [PERSON] як спадкоємець першої черги у встановлений законом строк прийняла спадщину подавши у нотконтору про це відповідну заяву. Інших спадкоємців за законом та заповітом не має. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду. В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753\\0\\4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визначити, що частка спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS] становить 1/4.

Outcome: approved