Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до П`ятихатського районного суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. Свою заяву мотивувала тим, що 26.04.1983 року вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області. Вони проживали разом у кв. [ADDRESS] . В останні два роки її чоловік [PERSON] хворів тяжкими хронічними захворюваннями і фактично не виходив за межі квартири. [INFO] о 01.00 год. ночі [PERSON] помер в даній квартирі у її присутності. Оскільки це була неділя, то вона повідомила про смерть чоловіка свого сина та сусідку. [INFO] на її прохання до неї у квартиру прийшла працівник моргу П`ятихатської ЦРЛ та підготувала тіло [PERSON] до похорон. Протягом [INFO] вона неодноразово телефонувала сімейному лікарю П`ятихатської ЦРЛ для засвідчення факту смерті її чоловіка та отримати лікарське свідоцтво про його смерть, але жоден телефон лікарні не відповідав. А самій відвідати лікарню вона не мала змоги за станом здоров`я. 14.12.2020 року [PERSON] був похоронений на П`ятихатському центральному міському кладовищі. Після його смерті вона так і не змогла отримати лікарське свідоцтво про смерть, оскільки через пандемію хвороби СОVID-19 та оголошеними карантинними заходами сімейний лікар не зміг констатувати смерть [PERSON] . Листом відділу ДРАЦС по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) їй відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] , в зв`язку з відсутністю актового запису про смерть. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті померлого [PERSON] .. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Саксагань, П`ятихатського району Дніпропетровської області, у певний час, а саме [INFO] у м.П`ятихатки Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 09.06.2021 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду та відкрито окреме провадження. [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити її заяву та пояснила, що її чоловік [PERSON] тривалий час хворів і майже два роки не виходив з квартири; [INFO] вночі він помер. Вона двічі телефонувала до сімейного лікаря, але на телефонний дзвінок їй не відповіли. Про те, що факт смерті повинен бути засвідчений лікарем або необхідно повідомляти поліцію, вона не знала. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої заперечень щодо заявлених [PERSON] вимог не має, просить розглядати справу без його участі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявниця це його матір; по суті справи пояснив, що [PERSON] тривалий час хворів, був прикутий до ліжка; [INFO] близько 05 години ранку йому зателефонувала матір та повідомила, що [PERSON] помер; коли він приїхав до матері, там вже знаходилася сусідка [PERSON] . Зрозумівши, що [PERSON] помер, почав займатися організаційними питаннями поховання. На його запитання чи телефонувала вона до лікаря, мати відповіла, що двічі телефонувала, але їй не відповіли. Про те, що потрібно повідомляти поліцію та телефонувати в лікарню - не знав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці; чоловік заявниці за життя дуже хворів; [INFO] після 12 години ночі [PERSON] зателефонувала їй та повідомила, що [PERSON] помер. Коли вона прийшла до [PERSON] , то побачила що чоловік заявниці лежить на ліжку з заплющеними очима та не ворушиться; оскільки у нього не було ознаків життя, вона зробила висновок, що він помер. Вислухавши заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час, день, місяць та рік проводиться тільки у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті особи в певний час при відмові органів запису актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів РАЦСу в реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які підтверджують подію смерті. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів поліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Заявник в обґрунтування заявленої вимоги посилається на наступні докази: -копію паспорта [PERSON] ; -копію свідоцтва про укладення шлюбу з [PERSON] ; -копію товарних чеків на придбання гробу та похоронної атрибутики; -копії квитанцій про оплату копання могили та поховання [PERSON] , -копії фотографій могили [PERSON] та на покази свідків. Згідно копії листа відділу ДРАЦС по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 26.04.2021 р., заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про смерть на [PERSON] , оскільки актовий запис про смерть на [PERSON] відсутній в державному реєстрі актів цивільного стану громадян. (а.с.9) При цьому, згідно копії листа заявнику відділом ДРАЦС по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 04.06.2021 року роз`яснено встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.21). Так, станом на день смерті [PERSON] , є чинними Правила Державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у розділі ІІІ, глави 5, п.1 підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о);- фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; та ін. Ці документи додаються до другого примірника запису акта про смерть. Якщо заява про реєстрацію смерті надійшла після закінчення року з дня настання смерті, то реєстрація провадиться за місцем проживання заявника за наявності лікарського свідоцтва або фельдшерської довідки про смерть установленої форми в книзі реєстрації поновлених записів актів про смерть на загальних підставах як первинна, без складання висновку, але після перевірки наявності реєстрації смерті за місцем настання смерті, за місцем останнього проживання заявника, за місцем поховання чи виявлення трупа. Отже, заявниця, яка виявила ознаки смерті свого чоловіка [PERSON] , мала повідомити заклад охорони здоров`я, при цьому, заява про реєстрацію смерті в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть або фельдшерської довідки про смерть встановленої форми, має бути зроблена не пізніше п`яти діб з дня смерті. Однак, як вбачається із матеріалів справи, - ніхто до працівників закладів охорони здоров`я чи працівників правоохоронних органів про смерть [PERSON] не повідомляв, із заявою про реєстрацію смерті у встановлений термін не звертався. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31березня 1995№5 заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявниця зобов`язана обґрунтувати свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд не може вважати надані заявником документи та пояснення свідків належними та достовірними доказами. Тобто, заявником не зазначено та не надано суду переконливих доказів, що достовірно підтверджують обставини смерті [PERSON] у певний час, у певному місці і за певних обставин (дозвіл на поховання; витяг з книги реєстрації поховання померлих, документи слідчих органів, медичних установ, міської ради, документи на підтвердження тяжких хронічних захворювань, тощо), не зазначено при яких обставинах настала смерть останнього і чому факт смерті не було зареєстровано. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, а також з огляду на те, що заявником не доведено неможливість звернутися до працівників закладу охорони здоров`я чи працівників правоохоронних органів щодо встановлення факту смерті [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення факту смерті в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed