Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Макіїввугілля», ДП «Шахта № 13-БІС» про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року. За життя його батько захворів на професійне захворювання і причинно-наслідковий зв'язок між його смертю та професійним захворюванням був встановлений. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], довідкою МСЕК серії 2-18 АВ № 112693, довідкою від 01.08.2013 року обласної МСЕК. Смерть батька заподіяла йому, як рідному сину померлого, фізичні та моральні страждання, оскільки він залишився без батька. Внаслідок цього горя він змушений був здійснювати додаткові зусилля для організації свого повсякденного життя. Він переносив і продовжує переносити особливі моральні страждання у зв'язку із самим фактом смерті свого рідного батька. Через смерть батька він не мав можливості вести нормальне і повноцінне сімейне життя, внаслідок цього горя були частково порушені його відносини з оточуючими людьми, близькими, друзями та знайомими, а також були порушені його плани на подальше життя. Враховуючи обсяг заподіяних йому моральних страждань (фізичних, душевних, психічних), характер та тривалість, глибину заподіяної моральної шкоди, ступень та тривалість моральних страждань, вважає, що сума відшкодування заподіяної смертю батька моральної шкоди, яку повинні йому відшкодувати відповідачі становить по 500000грн. з кожного з відповідачів. При визначенні цього розміру відшкодування заподіяної йому моральної шкоди враховується тривалий характер і ступень заподіяної моральної шкоди та всі без винятку вищевказані обставини. Просить суд стягнути з відповідачів ДП «Макіїввугілля» та ДП «Шахта № 13-БІС» по 500000грн. з кожного, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті у зв'язку із отриманим професійним захворюванням його рідного батька [PERSON]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судове засідання не з»явились. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача ДП "Макіїввугілля" Черемісіна К.А., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі та надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені в письмових запереченнях проти позову, відповідно до яких ДП «Макіїввугілля» не може бути відповідачем по даним позовним вимогам, оскільки відповідно до наказу № 379 від 25.09.2007 року «Шахта № 13-БІС» було відокремлено від складу ДП «Макіїввугілля» та створено ДП «Шахта № 13-БІС», яке є правонаступником майнових прав та обов'язків ДП «Макіїввугілля», пов'язаних з діяльністю його колишнього відокремленого підрозділу «Шахта № 13-БІС», про що свідчить підписаний між підприємствами та затверджений Мінвуглепромом розподільчий баланс. Представник відповідача ДП «Шахта № 13-БІС» Місюріна Г.Ю., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі та суду пояснила, що смерть [PERSON] дійсно сталася внаслідок отриманого ним професійного захворювання, але сума відшкодування моральної шкоди заявлена позивачем є необґрунтовано завищеною, а також немає ніяких підтверджень щодо спричинення позивачу моральної шкоди. По розподільчому балансу між ДП «Макіїввугілля» та ДП «Шахта № 13-БІС» суми моральної шкоди ніде не фігурують. Крім того, на теперішній час ДП «Шахта № 13-БІС» знаходиться в стадії ліквідації і не передбачається виділення коштів на відшкодування моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів, та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, та його батьком в свідоцтві зазначений [PERSON]/а.с.8/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року, причиною смерті є: хронічний обструктивний бронхіт/а.с.14/. Відповідно до витягу із акту огляду у МСЕК серії 2-18 АВ № 112693, при первинному огляді 01.03.1999 року [PERSON] був визнаний інвалідом першої групи внаслідок професійного захворювання. Потребує стороннього догляду і додаткового медикаментозного лікування/а.с.15/. З висновку МСЕК від 11.08.1998 року встановлений причино-наслідковий зв'язок між смертю [PERSON] і маючого у нього професійного захворювання/а.с.16/. З відповіді Донецької обласної профпатологічної МСЕК від 01.08.2013 року вбачається, що питання причинного зв'язку між профзахворюванням [PERSON] і його смертю, яка настала [INFO] року було розглянуто 03.06.1998 року на засіданні обласної профпатологічної МСЕК. Згідно акту № 719- причино - наслідковий зв'язок між смертю з профзахворюванням [PERSON] встановлений /а.с.17/. Згідно ч.2,4 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Згідно до вимог ст. 440-1 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час смерті [PERSON], моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду, незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати. Таким чином, за нормами цивільного законодавства, що діяли на момент смерті [PERSON], позивач [PERSON] мав право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої був не менше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати і ця заподіяна йому моральна шкода повинна бути відшкодована відповідачем ДП «Шахта № 13-БІС», як особою, яка заподіяла таку шкоду, внаслідок того, що загиблий батько позивача перебував з відповідачем у трудових відносинах, під час виконання яких, він отримав професійне захворювання, яке призвело до його смерті. Факт перебування [PERSON] у трудових відносинах, представником відповідача ДП «Шахта № 13-БІС» у судовому засіданні не оспорювався, отже був ним визнаний. Крім того, відповідачем, згідно до положень ст. 440-1 ЦК України(1963р) суду не доведено, що моральна шкода заподіяна не з його вини. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і ступень страждань позивача [PERSON], який втратив близьку йому людину - рідного батька, внаслідок чого він переносив і продовжує переносити особливі моральні страждання у зв'язку з самим фактом смерті близької йому людини. Виходячи з зазначених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - ДП «Шахта № 13-БІС» на користь позивача [PERSON] моральну шкоду, завдану смертю його батька у розмірі 30.000 грн.. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Отже, зазначення в позовній заяві правових підстав для задоволення позову ЦПК України не передбачено, а тому при вирішенні спору, суд повинен враховувати лише обставини справи, якими позивач обґрунтував свої вимоги і у разі посилання не на ту норму права, застосувати ту норму права, яка відповідає цим правовідносинам, незалежно від відсутності посилань на це в позовній заяві. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] до ДП «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до переконання про необхідність відмовити у їх задоволенні, оскільки відповідно до наказу № 379 від 25.09.2007 року «Шахта № 13-БІС» була відокремлена від складу ДП «Макіївугілля» та створено ДП «Шахта № 13-БІС», яка є правонаступником майнових прав і обов'язків ДП «Макіїввугілля», пов'язаних з діяльністю його колишнього відокремленого підрозділу «Шахта № 13-БІС»/а.с.34-37/, в зв'язку з чим ДП «Макіїввугілля» не несе відповідальності по зобов'язанням ДП «Шахта № 13-БІС». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] являють собою вимоги немайнового характеру, тому з огляду на вимоги ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судові витрати у вигляді судового збору, що покладаються на відповідача та стягуються до Державного бюджету України, мають складати 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Враховуючи, що позовна заява була подана до суду 14.11.2013 року, з відповідача ДП «Шахта № 13-БІС» на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн..

Outcome: partial