Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» м. Сєвєродонецьк про стягнення завданої матеріальної шкоди , відшкодування судових витрат, мотивуючи дані вимоги тим , що 05.09.2014р., приблизно о 15год. 40хв. [PERSON] будучи співробітником виробничого підрозділу «Веселе» ПрАТ «Агротон», виконуючи свої безпосередні обов'язки з перевезення дизельного палива, керуючи вантажним автомобілем ГАЗ 5312, р.н.[NUMBER], який на підставі договору оренди належав ПрАТ «Агротон», знаходячись на відрізку шляху траси Т-13-07 Сватове-Новопсков-Мілове 123км. 785м., нехтуючи та грубо порушуючи вимоги ПДР України не вибрав небезпечної дистанції руху та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ21043, д.р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] та який належить останньому на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначений факт було встановлено рішенням Марківського районного суду від 08.12.2014р. Внаслідок ДТП, яка відбулася з вини [PERSON], легковий автомобіль ВАЗ21043, р.н.[NUMBER], відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження, щодо оцінки, завданої власнику транспортного засобу №120 від 07.09.2016р., отримав пошкодження деталей та механізмів. Вартість шкоди, завданої власнику автомобіля ВАЗ 21043, р.н. [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] - [PERSON], відповідає равній ринковій вартості та складає 55230,04грн. Вартість автотоварознавчого дослідження відповідно до Акту приймання - передачі робіт з незалежної оцінки від 07.09.2016р. складає 600грн. та є судовими витратами. Таким чином, у зв'язку з вчиненням протиправних дій співробітником ПрАТ «Агротон» [PERSON] позивачу була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 55230,04грн. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» м. Сєвєродонецьк завдану матеріальну шкоду у сумі 55230,04грн.; судові витрати у сумі 1240грн., з яких -600грн. становить оплата експертного автотоварознавчого висновку №120 та 640грн. - сума сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти заочного рішення не заперечували. Представник відповідача Звягінцев В.О. у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки до суду не повідомив. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки позивач та представник позивача в поданих до суду заявах не заперечували проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 03.10.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала. Відповідно до ч.1, 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин , утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992р., джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності, тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім робітником при виконанні ним своїх трудових (службових) обов'язків. Матеріалами справи встановлено, що 05.09.2014р. о 15год. 40хв. [PERSON] керуючи автомобілем ГАЗ - 5312, державний номер [NUMBER], на а/д 13-07 сполученням Сватове-Новопсков-Мілове, не вибрав небезпечної дистанції руху та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21043, державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Марківського районного суду Луганської області від 08.12.2014р., яка набрала законної сили. Відповідно до копії Висновку №120 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу ТОВ «Ленкор» від 07.09.2016р. встановлено, що вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, завданої власнику автомобіля ВАЗ21043, р.н. [NUMBER], і.н. (VIN) [NUMBER] на момент укладення договору з урахуванням технічного стану на момент огляду складає 55230,04грн.. Відповідно до копії договору 36, акту приймання-передачі з незалежної оцінки від 07.09.2016р., вартість проведення автотоварознавчого дослідження з визначення матеріальної шкоди становить 600грн. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, транспортний засіб р.н. [NUMBER], марка «ВАЗ 21043» належить [PERSON] Згідно копії листа генерального директора ПрАТ «Агротон» вих..№59 від 20.02.2017р., станом на 05.09.2014р. автомобіль - ГАЗ 5312, д.н. [NUMBER] (вантажний, паливоцистерна), яким керував [PERSON], знаходився в оренді у ПрАТ «Агротон» на підставі договору. Власник автомобіля - ПП СВФ «Агро» / код ЄДРПОУ 30877035. На момент скоєння ДТП, [PERSON] виконував свої безпосередні обов'язки, а саме перевозив дизельне паливо із смт. Марківка у с. Веселе. Таким чином судом встановлено, що у зв'язку з вчиненням протиправних дій співробітником ПрАТ «Агротон» [PERSON] позивачу [PERSON] була заподіяна матеріальна шкода у вигляді пошкодження автомобілю, який належить йому на праві приватної власності на суму 55230,04грн. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що на момент ДТП шкода спричинена позивачу [PERSON] становила 55230,04грн. Враховуючи те, що на момент розгляду справи спричинена матеріальна шкода відповідачем не відшкодована, то суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача [PERSON] про стягнення з відповідача Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» м. Сєвєродонецьк на його користь суми матеріальної шкоди у розмірі 55230,04грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої винними діями співробітника відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі. Стосовно позовної вимоги позивача щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» м. Сєвєродонецьк на його користь 600грн. у якості витрат, понесених на оплату експертного авто товарознавчого висновку суд зазначає наступне. Відповідно до ст.79 ЦПК України, до судових витрат відносяться витрати повязані з проведенням судових експертиз, а дослідження проведене ТОВ "Ленкор" за договором з позивачем не є судовою єкспертизою. При цьому, суд зазначає, що проведене ТОВ "Ленкор" за договором з позивачем дослідження відповідно до положень ст.64 ЦПК України має доказове значення, відповідає вимогам належності та допустимості доказів. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню. Отже, обставини викладені позивачем в обґрунтування позову знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, а тому позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» м. Сєвєродонецьк про стягнення завданої матеріальної шкоди , відшкодування судових витрат підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України , стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Сплата судового збору в розмірі 640грн. документально підтверджена квитанцією в матеріалах справи та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial