Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по 1/3 частки доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття з дня подання позовної заяви. Згідно заяви про уточнення позовних вимог (вх. № 767 від 13.01.2015 року, а.с. 23) позивачем заявлено до стягнення з [PERSON], на її користь на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по 1/3 частки доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, [PERSON] та в подальшому стягнути аліменти з відповідача на утримання, дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позов мотивований тим, що з 23.11.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків, щодо виховання та матеріального утримання дітей ухиляється. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву (вх. № 44566 від 04.12.2014 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 04.12.2014 року повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 15). В судові засідання, призначені на 13.01.2015 року та 05.02.2015 року відповідач також не з'явився. Судові повістки у даній справі про виклик до суду повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 22, 27). Поштова кореспонденція судом направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 9). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Сторони з 23.11.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про одруження, серії [NUMBER] від 23.11.2002 року, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.12.2006 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 2356 (а.с. 4) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.01.2014 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 52 (а.с. 5), які проживають з позивачем, про що свідчить довідка № 1477 від 22.10.2014 року, видана Комунальним підприємством «Комунальник-96» (а.с. 2) та знаходяться на її повному утриманні. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 05.12.2006 року, актовий запис за № 2356 та свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 09.01.2014 року, актовий запис за № 52, батьками дітей є [PERSON] та [PERSON]. Статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав малолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленністю між ними (частина 1 статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у статті 182 Сімейного кодексу України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із ним, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини відсутня. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому суд враховує, що діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. За приписом частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки підстави, визначені Законом України "Про судовий збір" щодо звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved