Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

27.05.2019 року позивач [PERSON] до Корабельного районного суду міста Миколаєва із позовом, в якому просив визнати договір міни № 51 від 09.06.2000 року укладеного на Товарній універсальній біржі "Клондайк" між ним, [PERSON] , та [PERSON] дійсним. В обгрунтування позову вказує, що 09.06.2000 року [PERSON] було укладено з відповідачем [PERSON] на Товарній універсальні біржі «Клондайк» договір міни нерухомого майна № 51, а саме проведено обмін квартири [ADDRESS] на житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарчими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що обмінювалась належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16.11.1999 р. державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером 1-1390, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації 25.12.1999 р. за реєстраційним номером 18713, а житловий будинок належав мені на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18.04.2000 р. державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером 615, зареєстрованого Березанською філією Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації 18.04 2000 р. за реєстраційним номером 18. Свої зобов`язання за договором він виконав та прийняв у власність квартиру [ADDRESS] . Договір зареєстровано ТУБ «Клондайк» в Журналі реєстрації біржових угод за № 51 від 09.06.2000 року, а також зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвензаризанії, що підтверджено реєстраційним написом на правовстановлюючому документі від 19.06.2000 року № 18713. З метою відчуження квартири, він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу, де йому було роз`яснено, що він не має можливості це зробити. Оскільки виданий товарною біржею "Клондайк" договір не є належним документом, який посвідчує право власності на квартиру, так як не була дотримана нотаріальна форма договору, тому звернувся до суду з даним позовом. 27.05.2019 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 - ІV (у редакції Закону № 2147 - VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 31.05.2019 року зазначену справу було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. До канцелярії суду від позивача 07.06.2019 року надійшла заява у якій були усунені недоліки позовної заяви. Відповідно до ч.ч. 6,8 ст. 187 ЦПК, в порядку досудової підготовки судом був надісланий запит до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, відповідь на який надійшла 24.06.2019 року. 25.06.2019 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва, провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті на 17.09.2019 року, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва, заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, 09.06.2000 року позивачем [PERSON] було укладено з відповідачем [PERSON] на Товарній універсальні біржі «Клондайк» договір міни нерухомого майна № 51, а саме проведено обмін квартири [ADDRESS] на житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарчими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Квартира , що обмінювалась належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16.11.1999 р. державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером 1-1390, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації 25.12.1999 р. за реєстраційним номером 18713, а житловий будинок належав мені на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18.04.2000 р. державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером 615, зареєстрованого Березанською філією Миколаївського міського бюро технічної інвентаризації 18.04 2000 р. за реєстраційним номером 18 . Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконав та прийняв у власність квартиру [ADDRESS] . Договір зареєстровано ТУБ «Клондайк» в Журналі реєстрації біржових угод за № 51 від 09.06.2000 року, а також зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвензаризанії, що підтверджено реєстраційним написом на правовстановлюючому документі від 19.06.2000 року № 18713. Даний договір міни нерухомості нотаріально не оформлений. Відповідно до норм діючого на час укладання договору міни цивільного законодавства, а саме ст. 242 ЦК України (1963р.), до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Згідно ст. 227 ЦК України (1963р.) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Статтею 47 ЦК України (1963 р.) визначено, що суд має право визнати угоду дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Враховуючи, що обидві сторони повністю виконали умови договору міни нерухомості, що вимагає нотаріального посвідчення, зареєстрували його на товарній біржі, будучи впевненими в його законності, беручи до уваги, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд приходить до висновку про можливість визнання договору міни нерухомості дійсним відповідно до ст. 47 ЦК України (1963р.). На підставі викладеного,

Outcome: approved