Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

28.02.2019 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Криничненської сільської ради Болградського району та просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS], в наступних частках: - за [PERSON] на 1/5 частку як за членом колгоспного двору, на 1/10 частку як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та на 3/10 часток, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року; - за [PERSON] на 1/5 частку як за членом колгоспного двору; - за [PERSON] на 1/5 частку як за членом колгоспного двору. Окрім цього просять встановити факт того, що [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON] є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року. При цьому позивачі посилаються на те, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору до складу якого входили [PERSON], який помер [INFO] року, [PERSON], яка померла [INFO] року та позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто кожний придбав право власності на 1/5 частину житлового будинку. Після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] їх частку в будинку успадкував син [PERSON] та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але постановами приватнтх нотаріусів йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я померлих.Також усім позивачам рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено в проведенні реєстрації права власності на їх частку будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Окрім цього позивач [PERSON] посилається на те, що в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено «[PERSON]», в той час як прізвище батька в свідоцтві про смерть та його прізвище в свідоцтві у народженні і у паспорті громадянина України зазначено «[PERSON]», що позбавляє його можливості довести родинні зв'язки з матер'ю та факт укладення шлюбу між батьками, тому просить встановити відповідні факти в судовому порядку. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO] року), [PERSON] (померла [INFO] року) та позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/5 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №1139 від 04.12.2018 року (а.с.20). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім'я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов'язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно № 44584911, 44584405 та 44583836 від 13.12.2018 року позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.27, 28,29). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2000 року, виданого Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №85, [PERSON], помер [INFO] року (а.с.11). Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно 12.01.1977 року Болградським ЗАГС Одеської області, на російській мові «[PERSON]» та «[PERSON]» одружилися, про що було зроблено а/з №11 від 13.02.1943 року, та після одруження дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.12). Однак відповідно до свідоцтва про смерть, померла «[PERSON]», тобто помилка в прізвище виникла через невірний переклад працівниками сільської ради прізвища «[PERSON]» (а.с.10), тому суд вважає за можливим встановити факт того, що [PERSON] є дружиною [PERSON] Спадкоємцями після смерті [PERSON] є дружина [PERSON], що було встановлено судом та син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 25.10.2018 року (а.с.6), тобто вони є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, тому спадщина розподілилася між спадкоємцями в рівних частках по 1/10 частини в житловому будинку кожному і загальна частка [PERSON] склала 3/10. Спадщину позивачі прийняли, фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району № 1143 від 07 грудня 2018 року (а.с.24) та матеріалами спадкової справи № 817/07, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., з якої вбачається що з заявою про видачу свідоцтва звернулись дружина та син померлого, які на деяке майно отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 17.01.2019 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на відповідну частку (а.с.29). Також судом встановлено, що [PERSON], позивач по справі народився [INFO] року та його батьками є «[PERSON]» і «[PERSON]», про що було зроблено актовий запис №86 від 06 серпня 1945 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого виконавчим комітетом Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, а/з №59, [PERSON], померла [INFO] року (а.с.10). Тобто помилка в написанні прізвища позивача [PERSON] та померлої [PERSON] виникла в результаті не вірного перекладу, тому суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин. При житті [PERSON] склала заповіт від 05.07.2002 року, посвідчений секретарем Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №145, відповідно до якого заповіла все своє майно, що буде їй належати на день смерті, сертифікат на земельний та майновий паї - [PERSON], позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано. Спадкоємцем за заповітом після її смерті є [PERSON], позивач по справі, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району № 141 від 07.12.2018 року (а.с.22). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. №1329/02-31 від 11.12.2018 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, що також підтверджується копією спадкової справи № 228/2018, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Станєвою В.Б., з якої вбачається що до нотаріуса звернувся тільки позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved