Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і утримання на дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дочкою повноліття та стягнути з нього аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно і до досягнення донькою трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною для звернення до суду з цим позовом є те, що відповідач не надає в добровільному порядку коштів на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Враховуючи вимоги ст. 180-182, 184 СК України просить суд задоволити її позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Окрім того, враховуючи вимоги ст. 84 СК України та те, що вона здійснює догляд за дитиною до трьохрічного віку просить суд задоволити її позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення донькою трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення на дитину аліментів у розмірі 1000 грн. і на утримання дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 500 грн. Пояснив суду, що його щомісячний заробіток складає 4000 грн., а тому сплачувати аліменти у зазначеному у позові розмірі він не має змоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю позивачки. Свідок вказала, що [PERSON] з дитиною проживають разом з нею, коштів на утримання дитини відповідач не надає. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, свідка, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 05.05.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.05.2017 року виданого Костопільським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.3). Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] виданого Костопільським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.4).\~ Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що сторони разом не проживають, неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік",\~ прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня по 30 червня становить 1626 гривень, з 1 липня по 30 листопада 1699 гривень, з 01 грудня 1779 гривень. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їх спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Враховуючи викладене, суд, визначаючи розмір аліментів, виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України\~ батьки мають рівні обов`язки щодо дитини, відповідач є молодою, працездатною особою і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала. Окрім того, суду не було надано доказів, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2000 щомісячно. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 500 грн. Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі\~ 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved