Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер дід позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Житловий будинок з господарськими спорудами, в якому проживав дід станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів, до складу якого входив спадкодавець [PERSON], позивач та ще двоє членів. Позивач прийняв спадщину, фактично вступив в управління спадковим майном. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку отримав відмову, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача адвокат [PERSON], що дії на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] та просить справу розглянути в її відсутності. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.11.1997 року виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] помер [INFO] року. (а.с.4). Довідкою №340 від 22.03.2017 року (Випискою з погосподарської книги за 1991-1995 роки) виданою виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що згідно погосподарської книги №5 особовий рахунок [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS] відносився до групи колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 року склад двору наступний: голова двору - [PERSON], члени: дружина [PERSON], син [PERSON], батько [PERSON].(а.с.7). Родинний зв'язок позивача [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] підтверджується: актовим записом про народження [PERSON], зареєстрованим 29.12.1976 року виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району, у графі «відомості про батьків» зазначено батько [PERSON], мати [PERSON](а.с.15). Дівоче прізвище матері [PERSON](а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19ю05ю2017 року встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], записані батько [PERSON], мати [PERSON](а.с.28). Тобто позивач являється внуком спадкодавця [PERSON] по лінії матері. Довідкою №1245 від 30.10.2017 року виданою виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що [PERSON], [INFO], за життя був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Спадкоємцем після його смерті являється [PERSON], який фактично вступив в управління спадковим майном. Відповідно до п.1 ст.549 ЦК України(в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже [PERSON] прийняв спадщину після смерті діда, в тому числі 1/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/4 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 22.06.2012 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], частина якого являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 140,3кв.м., житловою площею 82,5кв.м., допоміжною площею 57,8кв.м.(а.с.1011). Вартість будинку станом на 20.03.2017 року становить 97930,00грн. відповідно до звіту про оцінку майна №79(А.С.14). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді-відмови від 07.04.2017 року за №78/02-14, виданої приватним нотаріусом [PERSON] випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за ним право власності на спадкове майно після смерті діда, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.9). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved