Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

11.04.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно їхньої малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач після розірвання шлюбу між сторонами у 2010 р. ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться долею дочки, не приймає участі у її житті та вихованні, не надає фінансової допомоги на утримання дитини. Всі питання щодо виховання дитини позивачка вирішує самостійно. Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні підтримала позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] і просила цей позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, врахувавши думку позивачки та інших учасників процесу, суд знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, покази свідків [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого [INFO] р. народилася дочка [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2010 р. шлюб між сторонами розірвано. Як зазначила позивачка в своїй позовній заяві та підтвердила ці обставини у судовому засіданні, після припинення між сторонами шлюбних стосунків у жовтні 2009 р., відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї дочки [PERSON], жодного разу не бачився зі своєї дочкою, не цікавиться її життям, її навчанням, успіхами, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вказані обставини в судовому засіданні підтверджені показами свідків [PERSON] [PERSON], які показали, що з жовтня 2009 р. сторони проживають окремо, дитина проживає з матірю. З цього часу відповідач життям доньки не цікавиться, жодного разу не телефонував та не спілкувався з нею, участь у вихованні дитини не приймав. Крім того факт ухилення відповідача від участі у вихованні дитини підтверджено наданими суду письмовими доказами. Так, згідно характеристики наданої дошкільним навчальним закладом №547 управління освіти Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації вбачається, що неповнолітня [PERSON] прибула до вказаного дошкільного навчального закладу в трирічному віці в 2011 році. Окрім іншого в характеристиці вказано, що вихованням дитини займається виключно її матір. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 01.04.2014 р. встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS]. Умови проживання в квартирі відповідають санітарно-гігієнічним нормам, а також створено всі необхідні умови для виховання та розвитку дитини. Відповідно до заяви відповідача від 27.02.2014 р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]., відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Виходячи з наведеного вище, судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, її фізичним та психічним розвитком не займається та не цікавиться. З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.05.2014 р. за №107-2776/40 вбачається, що органом опіки та піклування розглянуто звернення гр. [PERSON] про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] р.н.. Орган опіки та піклування, виходячи з інтересів дитини, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, вважає гр. [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] року народження. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані, виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України в частині 2 пункту 16 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 03.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати дитину не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, при чому робить це свідомо, без поважних причин, оскільки позивач не чинила перешкод для виконання ним своїх обов'язків та спілкування з дитиною. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати понесені нею на оплату судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved