Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей, який мотивує тим, що 10.05.2003 року вона уклала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження 10.05.2003 року зроблено запис за № 15. В даному шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Зважаючи на те, що в подальшому спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, може суперечити її інтересам, просила суд розірвати шлюб, дітей народжених у даному шлюбі: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з нею. Під час розгляду справи позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача в її користь на утримання їх спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні наведеним в позовній заяві. Додатково пояснила, що чоловік її принижує, ображає, зловживає алкогольними напоями, погрожує їй, завдає фізичного болю, що негативно впливає на дітей і вони його бояться. Чоловік будь-яких коштів на сім"ю та утримання дітей взагалі не дає, матеріально не допомагає, хоча має постійне місце роботи. Вказує, що на протязі останніх семи місяців проживають окремо, тому примирення категорично не хоче, оскільки навіть проживаючи окремо він приходить вночі у нетверезому стані б"є вікна , погрожує. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 01.02.2016 року та 10.02.2016 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, в порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дітей, їхні інтереси, суд вважає, що позов з урахуванням збільшених позовних вимог, підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 10 травня 2003 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії 1-ФМ № 069247, що видане 10.05.2003 року виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. 27 листопада 2003 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 165063, виданого 10 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, а 17 лютого 2010 року в них народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 158943, виданого 01 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Подружнє життя у сторін не склалося, набуло негативних рис через втрату порозуміння, образи, погрози [PERSON] з боку відповідача. На протязі останніх 7 місяців відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви та її пояснення. Відповідач матеріально не забезпечує дітей та сім"ю, коштів не надає. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність малолітніх дітей, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки та дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. Малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд вбачає за необхідне залишити проживати разом з матірю [PERSON] Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей, відповідно до ст. 183 СК України у частці від заробітку (доходу) відповідача, в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved