Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ЛМКП «Львівтеплоенерго», в якій просила суд стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 60197,82, з яких 46427,31 грн. матеріальний збиток, 981 грн. - 3% річних, 11100,58 - пеня, 1688,93 грн. інфляційне збільшення боргу. Крім цього просила суд стягнути 704,80 грн. судового збіру та витрати на оцінку вартості матеріального збитку, загалом судових витрат в розмірі судові витрати 1948,95 грн. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 12.09.2017 року о 12 годині 50 хвилин настала дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER] ( власник [PERSON]) та КАМАЗ 5511 д.н.з. [NUMBER] (власник ЛМКП «Львівтеплоенерго»), застрахованого у ПрАТ "КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ" Поліс № AM 0413591 від 07.06.2017 р. На місці події складено європротокол, за яким позивач є потерпілою, а винуватою особою є водій КАМАЗу. Про настання страхового випадку повідомлено ПрАТ «Київський страховий дім» в день настання ДТП, а також надіслано повідомлення потерпілого та заяву на виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експерта № 5/18 від 17.01.2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 46427,31 грн.На експертний огляд були запрошені відповідач та третя особа. Оскільки автомобіль винуватця ДТП- був застрахований у відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» - просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду поступила заява представника позивача [PERSON], в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення розгляд справи, про розгляд справи за відсутності представника відповідача, письмові заперечення чи відзив на позов до суду не поступали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення. Через канцелярію суду поступила заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору про розгляд справи без участі представника ЛМКП «Львівтеплоенерго». Тому, суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 12.09.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] (власник [PERSON]) та КАМАЗ 5511 д.н.з. [NUMBER] (власник ЛМКП «Львівтеплоенерго»), зарахованого у ПрAT "КИЇВСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ" Поліс № AM 0413591 від 07.06.2017 р Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу КАМАЗ 5511 д.н.з. [NUMBER] [PERSON], що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом) від 12.09.2017 року. Власником транспортного засобу КАМАЗ 5511 д.н.з. [NUMBER] є ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КАМАЗ 5511 д.н.з. [NUMBER] є ЛМКП «Львівтеплоенерго» була застрахована Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №AM 0413591 від 07.06.2017 р. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що позивачем було повідомлено страхову компанію про ДТП та 20.11.2017 року подано заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З наданого суду висновку №5/18 експертного авто товарознавчого дослідження від 17.01.2108 р. вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 46427,31 грн. Станом на день звернення до суду вказана сума виплачена не була, докази на підтвердження виконання обов'язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в матеріалах справи відсутні. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст. 35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Звертаючись до суду позивач просить стягнути пеню за період з 17.01.2018 року по 07.09.2018 року в розмірі 11100,58 грн. Проведений позивачем розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства щодо розрахунку пені, і не спростований відповідачем. Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду. Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» та власником автомобіля ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь третіх осіб. В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 6-927цс16. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3% річних за період з 17.01.2018 р. по 01.10.2018 р. у розмірі 981,00 грн., інфляційні збитки - в розмірі 1688,93 грн. Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження, є доведеними, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1948,95 грн., оплата яких підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved