Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з вище вказаним позовом. Посилається на те, що з 11.02.2016 р. вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому в них [INFO] народилася донька [PERSON]. Коли вона перебувала на п'ятому місці вагітності відповідач покинув її саму та намагався розірвати шлюб. 20.04.2017 р. Тячівським районним судом було ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки. Вона разом з дитиною проживає у будинку батьків, тому вони спільно намагаються створити їй належні умови для розвитку та формування її свідомості. Відповідач не цікавиться життям доньки, не спілкується з нею, не навідує її, не приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні, і ще жодного разу її не бачив. Комісія з питань захисту прав дитини при Тячівській РДА надала згоду на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] Просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Монич К.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідач не з'являвся і на розгляд заяви органом опіки та піклування. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що 11.02.2016 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження за актовим записом № 85 від 12.12.2016 р., [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Довідками Нижньоапшанської сільської ради № 2257 від 15.09.2017 р. та Нижньоапшанської дільничної лікарні № 48 від 18.09.2017 р. стверджено, що позивачка сама доглядає та утримує неповнолітню доньку [PERSON] 2016 р.н., яка періодично проходить огляд у лікаря ЗПСМ. З акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що [PERSON] разом з дитиною проживає у будинку батьків. Матеріально-побутові умови сім'ї забезпечені, дитина доглянута, охайна, є дитяча кімната. З моменту народження батько в сім'ї не проживає і не цікавиться здоров'ям дитини. 20.04.2017 р. Тячівським районним судом було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі 1000 грв. щомісячно. Саном на 05.01.2018 р. у відповідача виникла заборгованість по аліментах у розмірі 10000 грв. (а. с. 16-18). Орган опіки та піклування надав висновок про те, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] [INFO] Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-83 ЦПК України. Позивачка належними та допустимими доказами довела, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач належним чином був повідомлена про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явився і заперечень відносно позову не надіслав. Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] [INFO] позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неї. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 640 грв. За таких обставин,

Outcome: approved