Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом , вимоги за яким уточнила заявою від 25.10.2019 р., до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Рівненської райдержадміністрації, Городищенської сільради про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2013 р. вона уклала шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2015 року. Від шлюбних стосунків у них народився син [PERSON] , [INFO] . З моменту розлучення вони проживають окремо, за цей час відповідач самостійно не приймає участь у вихованні дитини, фізичним, моральним там духовним розвитком не займається та не цікавиться, дитина повністю знаходиться на її утриманні, матеріального забезпечення на розвиток дитини відповідач не надає. Елементарних зобов`язань не дотримується, злісно ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів, хоча за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2014 року , повинен сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Про те що, Відповідач не цікавиться дитиною, не бере участі у її вихованні та не проявляє батьківських почуттів свідчить довідка про педагогічну характеристику [PERSON] видана ЗДО № 51 м. Рівне. На даний момент, батько активно ухиляється від усіх її намагань зв`язатися з ним, і вона не знає де він знаходиться, та як з ним зв`язатися. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . [INFO] . В судовому засіданні представник позивачки адвокат Щербяк Ю.В. підтримала позов в межах доводів позовної заяви. Просила позов задовольнити повністю. Додатково пояснила, що відповідач перебуває за кордоном, фінансової участі в житті дитини не бере, вихованням дитини не займається. Позивачка без згоди батька не може вирішити питання щодо виїзду дитини за кордон на відпочинок, та вирішити побутові питання у яких необхідна згода батька. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Гнатюк Ю.А., будучи повідомленими належним чином про день, час та місце слухання справи під особистий підпис на розписці, в судове засідання не з`явився. Представником відповідача адвокатом Гнатюком Ю.А. було подано до суду письмовий відзив. Свою правову позицію обґрунтовував тим, що як вказує сторона позивачки, сторони уклали шлюб 01.02.2013р., їх син - [PERSON] народився [INFO] , тобто , з моменту реєстрації шлюбу до народження дитини пройшло 6-ть місяців. На момент зачаття дитини його довіритель ще перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27.02.2015 р. справа № 570/110/15-ц шлюб між сторонами розірвано , однак позивачка, дійсну причину розірвання шлюбу не вказує, або свідомо замовчує. Виникають сумніви чи дійсно відповідач є фізіологічним батьком дитини [PERSON] , оскільки він ще проживав з попередньою дружиною, а позивачка мала можливість завагітніти і від іншого чоловіка. В дійсності, причиною розпаду їхньої сім`ї є аморальна поведінка та дії позивачки, які й в дійсності призвели до неможливості спільного проживання. Як вбачається з матеріалів справи то позивачка 06.06.2014 року звернулась до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, однак його довіритель про цей факт не знав, оскільки за зареєстрованим місцем проживання не проживав про що свідчить заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2014 року (Справа № 570/2796-14-ц). Тому вважає, що вимога позивачки в частині несплати аліментів є передчасною та безпідставною, а тому не може бути належним чином обґрунтованою. 25.10.2019 року представником позивача додано письмовий доказ - копія рішення виконавчого комітету Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 19.08.2019 року № 139 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , як вбачається зі змісту цього рішення, то воно вважає прийняте не об`єктивно, на підставі зібраних довідок та документів, з яких вбачаються розбіжності у зазначенні посади, яку займає [PERSON] Оскільки орган опіки та піклування Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області готував висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача фактично не надавши належної та неупередженої оцінки письмовим доказам, вважає, що представника органу опіки та піклування Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області необхідно залучити стороною по справі. У судовому засіданні, яке відбулося 21.01.2020 р. представник відповідача адвокат Гнатюк Ю.А. позов не визнав. Пояснив, що відповідач переніс важку травму після ДТП, має нівалідність, виїхав з України на лікування за кордон. Йому не відомо коли відповідач останній раз спілкувався з дитиною. Представник третьої особи органу опіки та піклування Рівненської райдержадміністрації підтримала висновок Городищенської сільської ради та вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . [INFO] . Представник третьої особи органу опіки та піклування Городищенської сільради, в судове засідання не з`явився. У поданих до суду заявах просили розглядати справу у їх відсутність. Ухвалою суду від 22.02.2019 р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.06.2019 р. за клопотанням представника позивачки залучено у якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог службу у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області. За клопотанням представника позивачки адвоката Щербяк Ю.С., ухвалою суду від 24.06.2019 року витребовувалась інформація з Державної прикордонної служби України про перетинання [PERSON] державного кордону України з 2013 по 2019 р.р., на виконання якої 10.07.2019р. вх.№ 36665/19 вх. надійшла інформація. Ухвалою суду від 06.12.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, призначено судове засідання з викликом учасників справи. Задоволено клопотання представника відповідача адвоката Гнатюка Ю.А. та залучено до участі у справі Орган опіки та піклування Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 20.12.2019 р. повернуто [PERSON] в особі представника [PERSON] , зустрічну позовну заяву до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення його як батька з актового запису про народження дитини, оригінал квитанції № 5 від 02.12.2019р. про оплату судового збору в сумі 768,40 грн. , внесеного [PERSON] з копіями додатків до неї. Повернуто [PERSON] , як представнику позивача, сплачений судовий збір за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення його як батька з актового запису про народження дитини з гідно квитанції № 5 від 02.12.2019р. на суму 768,40 грн. Ухвалою суду від 20.02.2020 р. повернуто [PERSON] в особі представника [PERSON] , зустрічну позовну заяву до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення його як батька з актового запису про народження дитини, оригінал квитанції № 5 від 02.12.2019р. про оплату судового збору в сумі 768,40 грн. , внесеного [PERSON] з копіями додатків до неї. Повернуто [PERSON] , як представнику позивача, сплачений судовий збір за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення його як батька з актового запису про народження дитини згідно квитанції № 5 від 02.12.2019р. на суму 768,40 грн. Ухвалою суду від 27.10.2020 р. представнику відповідача [PERSON] адвокату Гнатюку Ю.А. відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27.05.2015 року. За рішенням суду неповнолітнього [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю [PERSON] .. Свідоцтвом про народження підтверджується, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 15, зареєстрований виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області є [PERSON] та [PERSON] .. Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30.09.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно,починаючи з 06.06.2014 р. і до повноліття диини, та на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.06.2014 р. і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку, а саме до [INFO] . Згідно довідки про неотримання аліментів № 11532 від 08.02.2018р. виданої Рівненським міським відділом ДВС ГТКЮ у Рівненській області [PERSON] , вбачається, що вона дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 06.06.2014 р. по 31.01.2018 р. згідно виконавчого листа №570/2796/14-ц, який видано Рівненським районним судом від 25.11.2014 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Педагогічною характеристикою [PERSON] , [INFO] вихованця ЗДО №51 від 05.06.2018 р. підтверджується, що активну участь у житті та вихованні сина приймає мама, [PERSON] , тата [PERSON] у дитячому садку не бачили. Згідно характеристики на [PERSON] від 05.02.2018 р. , вбачається, що вона працювала у Городищенській ЗОШ І-ІІІ ступенів Рівненської районної ради на посаді підсобний працівник та зарекомендувала себе з позитивної сторони. З оглянутої судом довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6 від 02.02.2018 р., виданої КП «Затишок» , вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрований за місцем проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлових умов заявника [PERSON] від 02.02.2018 р. проведеного комісією у складі КП «Затишок» встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , де проживає позиачка з сином, знаходиться у задовільному стані та придатна для проживання. Згідно характеристики № 22/11-01 від 22.11.2019 р. , вбачається, що [PERSON] з 01.02.2019 р. працює мерчендайзером у РФ ТОВ «Північ-Центр ЛТД» , та зарекомендувала себе з позитивної сторони. Згідно довідки про доходи № 37 від 22.11.2019 р. вбачається, що [PERSON] офіційно працевлаштована, за період з 01 травня 2019 р. по 31 жовтеня 2019 р. загальний дохід склав 23954,61 грн. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей , одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 139 від 19.08.2019 року на підставі розгляду матеріалів, а саме: заяву гр. [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] - [INFO] , акт соціального інспектування від 19.08.2019 р. №1, довідку про неотримання аліментів № 11532 від 08.02.2018 року, витяг з наявної інформації щодо перетинання державного кордону України [PERSON] № 49885 від 18.06.2019 року, вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування Городищенської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] щодо його сина [PERSON] [INFO] . Так, наданий суду та досліджений в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування містить в собі інформацію про те, що [PERSON] [INFO] на протязі трьох років не займається утриманням та вихованням сина, повністю самоусунувся від будь -яких контактів з ним, не цікавиться його здоров`ям, навчанням, проведенням вільного від навчання часом. Як встановлено судом, ні висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, ні рішення зовсім не вмотивовані. Окрім того, з нанадних суду письмових документів не вбачається, що орган опіки проводив будь-яку роботу щодо встановлення матеріального стану батька, його відношення до виховання та утримання дитини, тобто рішення прийнято виключно на підставі документів, отриманих в ході перевірки заяви матері та оцінки її участі у вихованні дитини. За таких обставин, суд вважає, що висновок органу опіки і піклування є не обгрунтованим. В судовому засіданні не надано доказів та судом не встановлено виключних та надзвичайних обставин, які б свідчили про недобросовісність батька та його умисне ухилення від виконання батьківських обо`язків. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 9 Конвенції "Про права дитини"держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3) держави-сторони поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті стосунки і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передача дитини (дітей) на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо них (неї). Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що сторони проживають окремо, малолітній син залишений проживати та проживає з матір`ю. При цьому встановлено, що дитина зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Достовірних доказів того, що відповідач не цікавиться життям сина, на що посилалася позивачка не здобуто. Батько дитини має право на особисте спілкування з нею, проте , як встановлено судом, матір дитини, з якою залишена дитина на проживання, жодними діями цьому не сприяє. Згідно п.16 вказаної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Пункту 15 Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У ч.5 ст. 157 СК( набрала чинності 28.08.2018р.) , чітко визначено порядок тимчасового виїзду за межі України дитини за наявності рішення суду розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. А за встановленими судом доказами, неповнолітня дитина має проживати з матір`ю. Відтак, посилання позивачки як на одну з підстав позбавлення батьківських прав - правове врегулювання виїзду неповнолітньої дитини за кордон, є безпідставним та суперечить самому принципу позбавлення батьківських прав за яким оцінюється протиправна поведінка матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Судом не встановлено ніяких старань з боку позивачки щодо налагодження спілкування дитини з батьком. Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази і враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку, що достатніх належних доказів ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини не здобуто, тому підстав для позбавлення його батьківських прав немає, а відтак позовна заява до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог. При цьому суд враховує, що відповідач позов не визнав, а дану обставину суд оцінює як прояв інтересу батька до дитини. На підставі викладеного, ст. 150,153, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: dismissed