Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 18 грудня 2013 року між ним, [PERSON], та [PERSON] в простій письмовій формі був укладений договір позики грошей. Відповідно до п. 1 даного договору (зі змінами, внесеними додатковими договорами від 17.12.2014 р. та 01.04.2015 р.) Відповідач до оформлення цього договору отримав від позивача в позику гроші в сумі 360 000 грн., що було еквівалентом 14 000 доларам США по комерційному курсу продажу валют, встановленому НБУ на день розрахунку, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 6,5% від суми боргу на день розрахунку, що мають сплачуватися щомісячно не пізніше 20 числа кожного місяця (п.п. а ст. 2 договору). Остаточний розрахунок щодо повернення грошових коштів за даним договором (з відповідними змінами) мав бути здійснено не пізніше 18 червня 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 18.12.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., зареєстровано в реєстрі за № 5836. Відповідно до даного договору іпотеки позивачу була передана в іпотеку належна відповідачу на праві власності земельна ділянка площею 0, 2100 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Дробахою О.Д., приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, 31.10.2013 р. за реєстром № 675, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою О.Д. 31.10.2013 р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна -198505605206, номер запису про право власності - 3165137. Даним договором іпотеки (з врахуванням додаткових договорів від 17.12.2014 р. та 01.04.2015 року) забезпечено вимогу Іпотекодержателя, що випливає з договору позики, укладеного в простій письмовій формі 18.12.2013 року та додаткових договорів до договору позики, укладених в простій письмовій формі 17.12.2014 р. та 01.04.2015 р. між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний до 18.06.2015 року включно повернути позивачу позику у розмірі 360 000 грн. 07 травня 2015 року Ткачук М.В., приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу на підставі ст. 84 Закону України «Про нотаріат» передала відповідачу його досудову вимогу про погашення суми боргу за період з 18.12.2014 р. по 18.04.2015 року на загальну суму 72 000 грн., що було еквівалентом 3 000 доларів США, та запропоновано на протязі 30 днів з дня отримання ним вимоги сплатити вищезазначену суму боргу з урахуванням процентів за користування за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України. В даній вимозі було зроблено застереження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в разі несплати Відповідачем на протязі 30 (тридцяти) днів вищевказаної суми боргу з дня отримання вимоги. Дана досудова вимога була отримана відповідачем на руки 07.05.2015 року, про що ним зроблено власноручний запис, однак жодних дій на виконання вимоги ним зроблено не було. 04 серпня 2016 року на адресу відповідача позивачем повторно була направлена досудова вимога про сплату в строк до 04 вересня 2016 року боргу за договором позики 757 800 грн., що включає в себе 360 000 грн. тіла позики та 397 800 грн. процентів за користування позикою. На даний час свої зобов'язання по поверненню отриманих грошових коштів відповідач не виконав, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість в сумі 360 000 грн., та процентів в сумі 374 400 грн. Згідно розрахунку, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 392 410 грн., а загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 766 810 грн. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, та просив його задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] надав суду заяву, за якою просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. У судові засідання відповідач [PERSON] який про слухання справи повідомлений в порядку ст.76 ЦПК України, не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи поштові повідомлення в матеріалах справи, та оголошення в пресі. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 18 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], в простій письмовій формі був укладений Договір позики грошей. Відповідно до п. 1 даного Договору відповідач до оформлення цього Договору отримав від позивача в позику гроші в сумі 360 000 грн., що було еквівалентом 14 000 доларам США по комерційному курсу продажу валют, встановленому НБУ на день розрахунку, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 6,5% від суми боргу на день розрахунку, що мають сплачуватися щомісячно не пізніше 20 числа кожного місяця (а.с.13-15). 18.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., зареєстровано в реєстрі за № 5836. Відповідно до даного договору іпотеки [PERSON] була передана в іпотеку належна відповідачу на праві власності земельна ділянка площею 0,2100 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Дробахою О.Д., приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, 31.10.2013 року за реєстром № 675, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою О.Д. 31.10.2013 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 198505605206, номер запису про право власності - 3165137, індексний номер витягу: 11964245 (а.с.16-20). Даним договором іпотеки (з врахуванням додаткових договорів від 17.12.2014 р. та 01.04.2015 року) забезпечено вимогу іпотекодержателя, що випливає з договору позики, укладеного в простій письмовій формі 18.12.2013 року та додаткових договорів до договору позики, укладених в простій письмовій формі 17.12.2014 р. та 01.04.2015 р. між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний до 18.06.2015 року включно повернути йому позику у розмірі 360 000 грн. (а.с.20-21). [PERSON] було направлено відповідачу [PERSON] досудову вимогу про погашення суми боргу за, та запропоновано сплатити суму боргу з урахуванням процентів за користування за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України (а.с.9). Відповідно до наданого розрахунку, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 392 410 грн., а загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 766 810 грн. (а.с.6). Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до інформації та відомостей з реєстрів обтяжень, вищий пріоритет має Позивач. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимогами ст. 346 ЦК України визначено підстави припинення права власності, в тому числі й в разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Згідно ч. 1 чт. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Та згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 6 890,00 грн. Враховуючи доведення позивачем наявності боргу за кредитним зобов'язаннями, яке не є погашеним згідно умов договору, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та визнанням за [PERSON] права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved