Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] ( далі Позивач) звернувся із позовом до ДП «Маріупольській морський торгівельний порт» ( далі Відповідач), в якому просить п.1 наказу ДП «Маріупольській морський торгівельний порт» № 676 від 02 грудня 2014 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани та позбавлення премії 100 % за листопад 2014р. визнати незаконним та скасувати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває в трудових відносинах з ДП «Маріупольській морський торгівельний порт», працює на посаді майстра по ремонту обладнання. 02.12.2014 року Відповідачем видано наказ про оголошення йому догани за неналежне виконання п.2.5 та п.2.18 посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ремонтно-будівельно-монтажного управління (РБМУ) №2-06-368 (44), що призвело до ускладнення роботи РБМУ порту зі своєчасній підготовці заявок на придбання ТМЦ і обладнання в 2015 році з позбавленням премії за листопад 2014 року. Вважає, що вказаний наказ є неправомірним, оскільки 04.11.2014 р. він був ознайомлений розпорядженням №15 від 30.10.2014 р. по РБМУ та був не згоден з ним з ряду причин, які виклав письмово, а саме з причини того, що дане розпорядження не входило до кола його посадових обов'язків, малим строком виконання який після ознайомлення з розпорядженням фактично склав три дні, відсутності доступу до даних які необхідні для оформлення річних заявок, крім того на той час проходила інвентаризація основних засобів закріплених за ним, а також з причини того, що наданням річних заявок в РБМУ займається спеціально навчена людина - інженер по комплектації матеріалів та обладнання. Вважає, що саме його не згода з цим розпорядженням призвела до видачі оскаржуємого наказу, тому, що ні одне з підрозділів підприємства не надало річних заявок в строк оговорений у наказі №572, однак притягнений до відповідальності був тільки він. Також зазначив, що 04.12.2014 року він був ознайомлений з наказом №676 від 02.12.2014 р. про оголошення йому догани з позбавленням премії в розмірі 100%, а після того як він повернувся з лікарняного 15.12.2014 р. він було ознайомлено з наказом №676 від 02.12.2014 р. про оголошення йому догани з позбавленням премії в розмірі 100% за листопад 2014 р. З наказом він не погодився та 12.01.2015 р. звернувся до КТС, засідання якої відбулося 12.01.2015 р., однак рішення з цього питання не прийнято. Просив суд скасувати п.1 наказу ДП «Маріупольській морський торгівельний порт» № 676 від 02 грудня 2014 року. Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позові, крім того зазначив, що було ознайомлено з наказом №676 від 02.12.2014 р. саме 04.12.2014 р. без вказівки за який місяць його позбавили премії та з другим варіантом наказу №676 від 02.12.2014 р. з вказівкою за який місяць його позбавлено премії він було ознайомлено 15.12.2014 р., однак на вимогу суду оригінал або засвідчену копію наказу з яким його було ознайомлено 04.12.2014 р. без зазначення місяця за який його позбавили премії не надав. Також зазначив, що подання річних заявок не передбачено трудовим договором, в його посадові обов'язки це не входить. Також вважає, що роботодавцем не було надано доступ до методики заповнення заявок, а КТС було прийнято немотивоване рішення. Просив позов задовольнити. Представник Відповідача за довіреністю Д*яконова К.І, у судовому засіданні надала письмові заперечення проти позову, підтримала їх повному обсязі, вважає, що наказ видано законно, тому підстави для його скасування відсутні. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник Відповідача за довіреністю Тиріна М.П. у судовому засіданні підтримала письмові заперечення проти позову, зазначила, що позивачем дійсно було неналежно виконано п. 2.5., п. 2.18. посадової інструкції оскільки він має обов'язок виконувати завдання й доручення начальника, але в порушення посадової інструкції позивач відмовився надати річні заявки на придбання обладнання на 2015 рік. Вважає, що наказ було видано відповідно до вимог КЗпП тому відсутні підстава для його скасування, просила відмовити у задоволенні позову. На вимогу суду представник позивача надала для огляду оригінал наказу №676 від 02.12.2014 р. з яким було ознайомлено позивача та зазначила, що ніякого іншого наказу на підприємстві не існує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст..10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в трудових відносинах. 02 грудня 2015 року ДП «Маріупольській морський торгівельний порт» видано наказ № 676 про оголошення [PERSON] догани за неналежне виконання п.2.5 та п.2.18 посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ремонтно-будівельно-монтажного управління (РБМУ) №2-06-368 (44), що призвело до ускладнення роботи РБМУ порту зі своєчасній підготовці заявок на придбання ТМЦ і обладнання в 2015 році з позбавленням премії у розмірі 100% за листопад 2014 року ( а. с. 4). Як вказав позивч з наказом його було ознайомлено 15.12.2014р., що не заперечується стороною відповідача. Не погодившись з наказом № 676 від 02.12.2014 р., Позивач 12.01.2015р. звернувся до комісії по трудовим спорам. Як вбачається з рішення комісії по трудовим спорам ДМ «Маріупольський морський торгівельний порт» від 21.01.2015 р. рішення щодо заяви [PERSON] про скасування п. 1 наказу від 02.12.2014 р. №676 «Про притягнення до відповідальності майстра РСМУ [PERSON]» не прийнято (а.с. 41). Розглядаючи позовні вимоги позивача про визнання п.1 наказу ДП «Маріупольській морський торгівельний порт» № 676 від 02 грудня 2014 року незаконним та його скасування в частині оголошення догани слід вказати наступне. Положенням статті 139 КЗпП України покладено обов'язок на працівників працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової дисципліни, при цьому обов'язок забезпечення трудової дисципліни за ст. ст. 140, 141 цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. Так, матеріалами справи об'єктивно доведено, та не заперечується сторонами, що 04.11.2014р. [PERSON] було ознайомлено з розпорядженням начальника РБМУ порту №15 від 30.10.2014 р. для забезпечення планування проведення закупівель товарно-матеріальних цінностей та обладнання в 2015 році, відповідно до чинного законодавства та внутрішньої нормативної документації, та згідно наказу директора ДП «ММТП» №572 від 01.10.2014 р. ( а.с. 5-13) відповідно до якого майстер по ремонту обладнання [PERSON] було зобов'язано в строк до 10.11.2014 р. до служби надати річні заявки у встановленій формі, яке він відмовився виконувати, про що начальником РБМУ порту Яременко М.Д. було подано на ім'я головного інженера Ляхова Є.В. рапорт (а.с.2,27). Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з видів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно зі ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до власноручного письмового пояснення [PERSON] на ім'я начальника РБМУ Яременко М.Д. від 12.11.2014 р. відносно відмови виконувати розпорядження №15 від 30.10.2014 р., причиною відмови [PERSON] є те, що розпорядження не входить до кола його посадових обов'язків; ознайомлено 04.11.14 р. в той період коли проходила інвентаризація основних засобів, закріплених за ним; заповнення заявок по формі додатків до наказу №572 потребує дані, до яких у нього немає доступу; незрозуміло методика заповнення граф 9,10,11,12,14 додатку 1 до наказу №572; заявки на матеріали та обладнання завжди оформлювала [PERSON] - інженер пл. комплектації РБМУ спеціально навчена для даної роботи ( а.с. 28). В судовому засіданні, зокрема з пояснень позивача, встановлено, що він дійсно було ознайомлено з розпорядженням № 15 від 30.10.2014 р., але він відмовився його виконувати з вищезазначених причин. Згідно п. 2.5., п. 2.18. посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ремонтно-будівельно-монтажного управління №2-06-368 (44) затвердженої 20.12.2007 р. з якою [PERSON] ознайомлено 20.12.07 р. під особистий підпис у листі ознайомлення з документом, до обов'язків майстра з ремонту устаткування входить оформлення та подача заявки на необхідні матеріали та запчастини до устаткування та будівельних машин, а також ручного інструменту та виконання інших завдань й доручень начальника РБМУ порту в межах своїх обов'язків (а.с. 29-40). Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з видів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Виходячи із змісту вказаної норми та системного аналізу трудового законодавства, трудове правопорушення як підстава дисциплінарної відповідальності являє собою винне, протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов'язків, передбачених законодавством про працю, колективним та трудовим договорами, що призводить до порушення внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві. Таким чином, оскільки [PERSON] самовільно не приступив до виконання своїх обов'язків по виконанню розпорядження начальника РБМУ порту Яременко М.Д. № 15 від 30.10.2014 р., чим допустив порушення положення п. 2.5, п. 2.18 своєї посадової інструкції, суд дійшов висновку про правомірність, у відповідності до вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України, видачі ДП «Маріупольській морський торгівельний порт» п.1 наказу № 676 від 02 грудня 2014 року про оголошення догани. Що стосується вимог позивача про неправомірне позбавлення премії 100% за листопад 2014р. слід зазначити наступне. Судом встановлено правомірність застосування дисциплінарного стягнення у виді догани за неналежне виконання п.2.5 та п. 2.18 посадової інструкції майстра з ремонту устаткування ремонтно-будівельно-монтажного управління (РБМУ) №2-06-368 ( 44), що призвело до ускладнення роботи РБМУ порту зі своєчасній підготовці заявок на придбання ТМЦ і обладнання в 2015 р. Так, згідно ч. 3 ст. 151 КЗпП України протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються. Згідно ст.2 ЗУ "По оплату праці" премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій відносяться до заохочувальних виплат. Із роз'яснень, викладених у Листі Міністерства праці та соціальної політики України "Щодо преміювання працівників, на яких накладено дисциплінарне стягнення " від 21 вересня 2009 року № 10712/0/14-09/13 вбачається, що одночасно із застосуванням дисциплінарного стягнення можуть застосовуватися передбачені законодавством заходи впливу, що не є дисциплінарним стягненням, зокрема і позбавлення премії, що передбачена системою оплати праці. Позбавлення премій, передбачених системою оплати праці, провадиться відповідно до положення про преміювання, що діє на підприємстві, в установі, організації, і може провадитися тільки за той розрахунковий період, у якому було допущено порушення трудової дисципліни, що оформлюється наказом керівника з обов'язковим зазначенням конкретних обставин, що стали причиною депреміювання. Таким чином, позбавлення [PERSON] права на отримання місячної премії за той період, в яком мало місце порушення положення його посадової інструкції, відповідає вимогам чинного законодавства. Вказане свідчить, що підстав для задоволення вимог позивача про скасування п. 1 наказу № 676 в частині позбавлення премії у розмірі 100% за листопад 2014 року - не має. Суд не приймає до уваги копію наказу №676 від 02.12.14 р. надану Позивачем (а.с. 3) без зазначення за який місяць його позбавлено премії як належний та допустимий доказ, оскільки Відповідач на вимогу суду не надано його оригіналу або належно засвідченої копії, натомість судом було досліджено оригінал прошитої книги наказів по підприємству в якій міститься нумерація наказів: попереднього наказу відповідала №675, наступного №676 від 02.12.2014 р. копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4), наступний №677. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Згідно ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. В силу п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] при зверненні до суду з вимогами, що випливають із трудових правовідносин має пільги зі сплати державного мита, тому судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст. 97, 139, 142, 143, 147, 147-1, 150, 151 КЗпП України,

Outcome: dismissed