Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області з наступною вимогою: визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці від дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він є сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла його мати [PERSON] [INFO] помер його батько [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з 25.05.2002 і по день своєї смерті. Строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] в нього був до 21.01.2019. 30.08.2018 він звернувся до секретаря Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, де ним була складена заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини, підпис на якій посвідчено секретарем виконавчого комітету Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, зареєстровано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 26. 15.03.2019 із заявою про прийняття спадщини, посвідченою сільською радою, та іншими документами він звернувся до приватного нотаріуса Кожушної Л. М. для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що він не надав документів на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті батька, та роз`яснено, що він мав протягом шести місяців з дня смерті батька подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки постійно не проживав з останнім на день його смерті, тобто він пропустив строк для прийняття спадщини. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в [ADDRESS] та грошовий вклад з відсотками та всіма компенсаціями, що знаходяться в Державній ощадній касі № 2838/02 с. Таранівка Зміївського району Харківської області по рахунку № [NUMBER] . Він не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька на вказане майно внаслідок пропуску строку для прийняття спадщини. Вважав, що він не подав до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки після смерті [INFO] батька [PERSON] і до спливу шести місяців з часу його смерті, а саме, 30.08.2018, він звертався до секретаря Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області за оформленням заяви про прийняття спадщини, але через помилку вважав, що цього достатньо та не подав заяву до нотаріуса. Разом з позовною заявою позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 28.03.2019 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 10.05.2019. 10.05.2019 в зв`язку з першою неявкою представника відповідача підготовче засідання відкладено. 13.05.2019 від представника відповідача - сільського голови Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області Юрченка Ю. В. до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника територіальної громади в особі Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області. Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки всі учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, а також враховуючи подання представниками відповідачів заяв про визнання позову, що не суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що за результатами підготовчого провадження, за відсутністю учасників справи, належить ухвалити рішення по суті справи. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірними є питання щодо поважності причин пропуску строку на подання позивачем заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] та наявності підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даними свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , які перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.01.1967 (а. с. 9, 10). Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 11.06.2013 Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області [PERSON] , померла [INFO] , у віці 66 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11.06.2013 зроблено запис за № 66 (а. с. 8). Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 23.07.2018 Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 81 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 23.07.2018 зроблено запис за № 61 (а. с. 7). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] мав у власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та грошовий вклад з відсотками, та всіма компенсаціями, якщо такі є, що знаходяться в Державній ощадній касі № 2838/02 с.Таранівка, Зміївського району, Харківської області по рахунку № [NUMBER] , що належав його померлій матері [PERSON] (а. с. 12). 30.08.2018 позивач [PERSON] звернувся до секретаря Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, [PERSON] оформив нотаріально посвідчену заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а. с. 13), однак до нотаріальної контори цю заяву не подавав. З листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. щодо порядку оформлення спадщини № 201/ [NUMBER] від 15.03.2019 вбачається, що [PERSON] необхідно надати документи, що будуть підтверджувати факт прийняття ним спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , а у разі їх відсутності звернутися до суду для вирішення цього питання. (а. с. 14). З листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. № 355/01-16 від 03.05.2019 щодо надання інформації вбачається, що 15.03.2019 до нотаріальної контори надійшла заява від сина спадкодавця, [PERSON] , з проханням розглянути можливість видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину. При цьому нею 15.03.2019 за вих. № 201/02-17 [PERSON] був наданий лист з роз`ясненням порядку видачі свідоцтва про право на спадщину, в якому вона повідомила про необхідність надати документи, що підтверджують факт прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] . Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, спадкова справа не заводилась (а. с. 28). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач наступного місяця після смерті батька оформив в органі місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, підпис на якій було посвідчено секретарем виконавчого комітету сільської ради. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, а також визнаються відповідачем. Таким чином, позивач вчинив дії, спрямовані на прийняття спадщини, однак посвідчення його підпису на заяві виконавчим комітетом органу самоврядування було ним помилково сприйнято як вчинення всіх необхідних дій для прийняття спадщини, через що до нотаріальної контори від звернувся 15.03.2019 вже за отриманням свідоцтва про право на спадщину, пропустивши строк на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини з причини, яку належить визнати поважною. Отже, позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження тих обставин, що він є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] ; він з поважних причин пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини; інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, немає. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved