Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон та через лінію зіткнення. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, заяв не надав. За відсутністю заперечень позивача, судом на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно позову, з 2008 року по 2010 рік [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбу сторін перебуває на вихованні позивачки. Сторони зареєстровані у [INFO], але позивачка [PERSON] з дитиною у звязку з АТО переїхала до м.Словянська Донецької області, де узята на облік внутрішньо переміщених осіб згідно довідці від 09.04.2015 року №1429031886. З 2009 року відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, а у 2014 році виїхав до Російської Федерації, де перебуває до цього часу, у звязку з чим будь-яки звязку з ним перервалися, місце фактичного перебування невідомо. За вказаних обставин позивачка не може отримати нотаріальну згоду батька дитини на виїзд доньки за кордон та через лінію зіткнення на неконтрольовану територію України, з метою провідати родичів, на відпочинок та оздоровлення. На підставі наведеного [PERSON] просить суд надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди доньки [PERSON], [INFO], у її супроводі або уповноважених нею осіб на неконтрольовану територію через лінію зіткнення у межах Донецької області до м.Макіївка, а також на тимчасові виїзди за кордон (до країн ближнього та дальнього зарубіжжя) з метою лікування та відпочинку, без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON], [INFO], протягом трьох років з обовязковим поверненням дитини до території України. А також надати позивачці [PERSON] дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] протягом трьох років. Дослідивши доводи позову, надані заяву та докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року (а.с.7), від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Кіровського районного суду м.Макіївки Донецької області від 22.10.2010 року (а.с.7). Позивачка [PERSON] зареєстрована у [INFO] (а.с.4), однак у звязку з АТО разом із донькою переїхала до м.Словянська Донецької області, де 09.04.2015 року узята на облік внутрішньо переміщених осіб згідно довідці №1429031886 (а.с.5). Позивачка в позові зазначила, що відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], але фактично виїхав та проживає у РФ (а.с.2). У звязку з неможливістю отримати згоду батька дитини на виїзд малолітньої доньки за кордон та через лінію зіткнення, позивачка просить надати такий дозвіль в судовому поряду. З цього приводу суд зазначає, що За змістом ч.1 ст.3, ст.18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ), та ч.7 і ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України\~усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У ст.141 СК України\~визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. За змістом ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст.313 ЦК України\~фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» №3858-Х11 від 21.01.1994 року, який у ст.4 передбачає, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно із п.п.1,4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. За змістом наведеного Закону у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду. Згідно п.5.1.1. розділу V Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 року №415ог, вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57. Згідно п.5.1.2, виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови предявлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного ст.5 Закону України "Про громадянство України" або ст.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Відповідно до вимог п.1 ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови «Про судове рішення у цивільній справі № від 18.12.2009 року №14, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК України та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК України\~вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. На підставі наведеного, враховуючи те, що заявлені позові вимоги не містять чіткого зазначення про державу прямування, відповідного часового проміжку перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду, а також намагання позивачки вирішити права та обовязки інших осіб, які не залучені до участі у справі, в часті вимог про виїзд дитини у супроводі інших уповноважених осіб, а також не доведення факту перешкоджання відповідачем реалізації інтересів дитини, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, у звязку з прийняттям рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати позивачці у вигляді оплаченого при зверненні з позовом до суду судового збору (а.с.1), їй не відшкодовуються.

Outcome: dismissed