Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

13 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви зазначає, що 01.06.2012 року він уклав шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON]. [INFO] року в м. Євпаторія , АРК у неї народилася дитина чоловічої статі. Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про народження [NUMBER] від 26 грудня 2017 року. Територія, на якій народилася його дитина, є тимчасово окупованою територією згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 18 зазначеного вище закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Таким чином, видане незаконними органами, що функціонують на тимчасово окупованій території, свідоцтво не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини (прізвища, ім'я по батькові, дати народження, місця народження). Це створює перешкоди у реалізації батьківських прав і у подальшому реалізації правового статусу громадянина України новонародженою дитиною (отримання паспорту, атестату, виплат). Проведення повторної реєстрації факту народження у відповідності з українським законодавством органами реєстрації цивільного стану є неможливим, оскільки відповідно до п.2 розділу 111 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та пологи. Однак медичні документи були видані незаконними органами влади тимчасово окупованої території. Законом України "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" №990-VІІІ від 04 лютого 2016 року, діючий ЦПК України доповнено ст.257-1, якою безпосередньо передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заявник просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON], [INFO] року в м. Євпаторія, та вказати прізвище дитини - [PERSON], [INFO], м. Євпаторія АРК від батьків: [PERSON], [INFO], уродженка м. Євпаторія АРК, громадянка України; [PERSON], [INFO], уродженець м. Зеленодольськ, Дніпропетровської області, громадянин України. Заявник в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки для підтвердження факту народження дитини він не пред'явив медичний документ, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймають пологи. Згідно оригіналу свідоцтва про народження [NUMBER] від 26 грудня 2017 року, виданого Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, яке не може бути визнане дійсним на території України, [PERSON] народився [INFO] року в м. Євпаторія, Республіка Крим, Російська Федерація. Батьки: [PERSON], громадянин України, та [PERSON], громадянка України. Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч .2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Оскільки свідоцтво про народження [NUMBER] від 26.12.2017 року видане Євпаторійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створює правових наслідків, то з огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження дитини чоловічої статі [INFO] року в місті Євпаторія, Автономної Республіки Крим, Україна, що в подальшому буде підставою для отримання свідоцтва про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її батькам. У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. У зв'язку з чим, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням, тому заява в даній частині задоволенню не підлягає. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих заявником, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України та які вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а також аналізу приведеного законодавства в його сукупності та взаємозв'язку, суд вважає можливим встановити факт народження [INFO] року дитини чоловічої статі в місті Євпаторія, Автономна Республіка Крим, Україна, [PERSON]. Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту народження слід допустити до негайного виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial