Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць», в якому просив суд встановити факт його постійного проживання з [PERSON], померлою [INFO] року, однією сім'єю з 16 вересня 2012 року за адресою: [ADDRESS], визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була близькою подругою його матері та його хрещеною матір'ю. З померлою [PERSON] більше 20 років вони підтримували дружні стосунки. Враховуючи той факт, що близьких родичів у померлої не було, остання просила позивача піклуватися про неї. В свою чергу він надавав померлій необхідну допомогу, в тому числі - купував необхідні речі, ліки, продукти харчування. [PERSON] стала погано себе почувати, він запропонував останній переїхати до нього на постійне місце проживання. З вересня 2012 року [PERSON] стала проживати разом з ним в його будинку за адресою: [ADDRESS], з [PERSON] вони проживали однією родиною, вели сумісне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Після смерті [PERSON] вінзробив все необхідне для організації її похорон та поминок. [PERSON] була одружена з [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі довідки Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць-2» [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] повністю виплатив пайові внески за квартиру за вказаною адресою. [PERSON] фактично вступила в володіння спадковим майном свого чоловіка. Вона є спадкоємицею після свого чоловіка, [PERSON] В матеріалах спадкової справи є документи, що підтверджують наявність підстави для закликання [PERSON] як спадкоємця за законом першої черги після смерті [PERSON] За заявою [PERSON] КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації'" видало їй технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Проте, на теперішній час право власності на квартиру за вказаною адресою не зареєстроване. У зв'язку з хворобою і раптовою смертю, [PERSON] не встигла оформити свої спадкові права. З метою прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до Дванадцятої Харківської Державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв'язку з тим, що в спадковій справі відсутні документи, що підтверджують наявність підстави закликання його, як спадкоємця за законом після смерті [PERSON], а також через відсутність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на квартиру, про що державним нотаріусом було винесено постанову про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою судді про відкриття провадження у справі і прийняття справи до розгляду від 18 жовтня2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання у справі призначено на 2 листопада2018 року о 10 год. 00 хв. призначено підготовче судове засідання у справі. Також, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року закрито підготовче засідання.Призначено справу до судового розгляду по суті на 22 листопада 2018 року на 12.00 год. Надано відповідачеві строк до 22 листопада 2018 року для подачі до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Також ухвалою суду від 22 листопада 2018 року витребовано з Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори копію спадкових справ, заведених після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. 28 листопада 2018 року на ухвалу суду надійшла копія спадкової справи №972/2017 року, заведеної після смерті [PERSON], померлої[INFO] року. У ході судового розгляду позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним вище, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що з вересня 2012 року [PERSON], [INFO] року народженню, яка є хресною позивача, стала проживати разом з позивачем в належному йому будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом Русько-Тишківської сільської ради за підписами депутата сільської ради та сусідів, складеним 10 січня 2018 року. Позивач через погане самопочуття [PERSON] надав необхідну допомогу, в тому числі - купував необхідні речі, ліки, продукти харчування, вони проживали однією родиною, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON], [PERSON] кожен окремо пояснили суду, що [PERSON] тривалий час до часу смерті проживала з позивачем за адресою: [ADDRESS], який здійснював за нею догляд, вів спільне господарство та поховав її за власні кошти. [INFO] року [PERSON] померла, про що 23 жовтня 2017 року складено відповідний актовий запис №15127. (свідоцтво про смерть серія [NUMBER]). Як вбачається з договору - замовлення №464/85 від 23.10.2017 року, організацію поховання [PERSON] здійснював позивач [PERSON]. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт його спільного сумісного проживання з [PERSON], з вересня 2015 року по день її смерті [INFO] року. Ці обставини підтверджені належними та допустимими доказами, які б беззаперечно мали свідчити про їх спільне проживання, ведення господарства, спільний побут та наявність взаємних прав та обов'язків, що є характерними ознаками сім'ї. [PERSON] була одружена з [PERSON] (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). [PERSON] помер [INFO] року (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER]). Факт впізнання трупа [PERSON] здійснював позивач [PERSON] (протокол пред'явлення трупа для впізнання від 08.05.2017 року, виданого Липецьким відділенням поліції Харківського відділу поліції). На підставі довідки Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць-2» [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] повністю виплатив пайові внески за квартиру за вказаною адресою, що підтверджується довідкою за підписом голови ОСББ «Олімпієць-2» №57 від 01.09.2017 року. Відповідно до ст. 19-1 Закону України „Про кооперацію" член житлово- будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. У відповідності до п. 8 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008 року визначено, «...якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідна квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди». п. З, 20, 23 зазначеної постанови також визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначаєтеся за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Спадкування за законом має здійснюватись почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року: «У разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкоємець вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини». В ст.ст. 13,41 Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання. [PERSON] фактично вступила в володіння спадковим майном свого чоловіка. Вона є спадкоємицею після свого чоловіка, [PERSON] (спадкова справа №719/2017). В матеріалах спадкової справи є документи, що підтверджують наявність підстави для закликання [PERSON] як спадкоємця за законом першої черги відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України після смерті [PERSON] Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.05.2018 року. 11.07.2017 року [PERSON] довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чепою М.В. № 1470, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси з питання оформлення спадщини після померлого чоловіка [PERSON] За заявою [PERSON] КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації'" видало технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. З метою прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до Дванадцятої Харківської Державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в зв'язку з тим, що в спадковій справі відсутні документи, що підтверджують наявність підстави закликання його, як спадкоємця за законом після смерті [PERSON], а також через відсутність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на квартиру, про що державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Стрельниковим А.С. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 08.05.2018 року. Статтею 319ЦК України передбачено,що власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст.ст. 1220-1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті або день, з якого вона оголошується померлою, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, право на спадкування мають, зокрема, особи, визначені у заповіті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Так, відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 21постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року №7при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. При винесенні рішення суд приймає до уваги правову позицію,яка викладена в п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № "7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в свій час листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснив, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, як підтверджені належними доказами, та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved