Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просив : - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що з квітня 2020 року відповідач не проживає з дітьми, відповідно не займається вихованням дітей, оскільки покинула сім`ю, перестала цікавиться дітьми, не телефонує, не провідує, не цікавиться їхнім здоров`ям, не проводить з ними свій вільний час, фактично обмежила доньку та сина материнської турботи, любові й піклуванні. Звертає увагу суду на те, що [PERSON] неодноразово покидала дітей на кілька тижнів, залишаючи їх на батька і до квітня 2020 року. В квітні 2020 року відповідач покинула дітей без жодного на те пояснення. Зазначив, що вихованням та утриманням дітей повністю займається він, як батько, утримуючись на тимчасових заробітках, оскільки не має можливості працювати, доглядаючи двох дітей. Відповідач не надає їм жодної матеріальної допомоги. Окрім цього зазначив, що [PERSON] повністю самоусунулася від виховання дітей, за що двічі притягалася до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову покликається на вимоги ст.ст. 164-166 СК України та просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, доповнив, що відповідач часто залишала з ним дітей на день, тиждень і пропадала в невідомому напрямку, згодом поверталася. З квітня 2020 року остаточно пропала, залишила дітей і не повертається, приходила лише до дітей на день св. Миколая та забрала свої речі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Бібрської міської ради повідомив, що в березні 2020 року голова Ланівської сільської ради доповіла, що на їх території є мати, яка не займається вихованням дітей, веде аморальний спосіб життя. Служба почала працювати з даною сім`єю з квітня 2020року, щомісяця виїжджають за місцем проживання дітей, спостерігають. Діти проживають в задовільних умовах, мати до дітей не приходить, не цікавиться ними. Батько - [PERSON] повністю займається вихованням та забезпеченням дітей. Вважають за необхідне позбавити мати - [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення повістки (а.с. 31,43,47,62) тому, зі згоди позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, оцінивши в сукупності досліджені докази, вирішую спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.6). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно довідок Ланівського Старостинського округу від 01.09.2020р. №527, від 13.10.2020 №668, Актів обстеження: від 02.09.2020р.; від 17.02.2021р. №136, Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання: від 06.07.2020р.; від 10.09.2020р.; від 27.01.2021р., [PERSON] та [PERSON] протягом останнього року проживають з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати - [PERSON] з квітня 2020року за дітьми не доглядає та не опікується ними. Догляд та піклування веде батько, житлово-побутові умови нормальні (а.с.9,10,14,36,49,50,55). Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення (а.с.4-5). Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення (а.с.2-3). Згідно висновку органу опіки і піклування Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області від 07.10.2020р. №172, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , жительку села Липівці Перемишлянського району Львівської області батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів села Серники Перемишлянського району Львівської області (а.с.22). Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН). Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Свідок [PERSON] - дала показання про те, що вона є рідною сестрою позивача. Її брат - [PERSON] являється хорошим батьком, займається вихованням та доглядом за дітьми самостійно біля одного року. [PERSON] з квітня 2020 року покинула дітей і не навідується до них. Однак, таке траплялося й раніше, вона йшла з дому та тривалі періоди і згодом поверталася. Свідок [PERSON] - дала показання про те, що вона працює фахівцем із соціальної роботи Бібрської міської ради Перемишлянського району. Пояснила, що дана сім`я опинилась у складних життєвих обставинах, таку взято під соціальний супровід, здійснювався супровід для огляду та лікування в медичний заклад. Мати не займається вихованням та доглядом за дітьми. Жодного разу [PERSON] не з`являлась. Умови проживання дітей задовільні, батько здійснює догляд за дітьми. Свідок [PERSON] - дав показання про те, що він працює старостою виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району. Пояснив, що він виїжзжав на місце проживання дітей та спостерігав, що діти належно доглянуті, мати взагалі не цікавиться дітьми. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Судом встановлено, що [PERSON] в квітні 2020року залишила проживати двох своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: с. Серники Перемишлянського району Львівської області. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що впродовж тривалого часу, а саме з квітня 2020 року [PERSON] не займається вихованням та доглядом своїх малолітніх дітей, яких залишала без нагляду, фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню таких. Малолітні діти, позбавлені належного батьківського піклування з боку матері, яка на даний час не бажає забезпечити повне і всебічне виховання дітей та підтримати на належному рівні стан їх здоров`я й життєдіяльності, а залишення дітей є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання, оскільки така регулярно залишає їх без жодного догляду та зникає, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача, яке є доцільним та відповідатиме найвищим інтересам дітей.

Outcome: approved