Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира була надана позивачу та членам його сім'ї для заселення на підставі ордеру № 39 від 25 березня 1998 року. Згідно довідки ЖБК №120 №17 від 13 травня 2013 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], зареєстрований з 28 вересня 1999 року; [PERSON], зареєстрована з 28 вересня 1999 року; [PERSON], зареєстрований з 28 вересня 1999 року; [PERSON], зареєстрований з 28 вересня 1999 року; [PERSON], зареєстрована з 10 листопада 2010 року; [PERSON], зареєстрована з 2 грудня 2011 року. З самого початку створення сім'ї [PERSON] не мала наміру реально проживати та користуватися житлом, адже її постійним житлом була квартира в м. Бориспіль. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. З 2010 року відповідачка не з'являлася в квартирі. Просить позбавити [PERSON] права користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання з'явився, представник надав суду пояснення щодо заявлених позовних вимог, аргументування щодо доказів та доведення обставин позбавлення відповідача права на користування житловим приміщенням. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про причини своєї неявки не повідомила суд, хоч була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач та його представник проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення виходячи з наступного. На підставі довідки ЖБК №120 №09 від 14 лютого 2014 року [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово - будівельні кооперативи" № 9 від 18 вересня 1987 р., а саме: п. 5-1. Судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати. Як вбачається з довідки ЖБК №120 №17 від 13 травня 2013 року, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 10 листопада 2010 року. З поквартирної картки ЖБК-120 [PERSON] в графі відношення до наймача вказана як невістка. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача та була зареєстрована в [ADDRESS], як дружина до чоловіка, що підтверджується відповіддю з Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області №563 від 25.02.2014 року та копією заяви для реєстрації за місцем проживання. З моменту реєстрації [PERSON] постійно проживала в квартирі в м. Бориспіль. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 5 березня 2014 року встановлено, що [PERSON], за період спільного проживання з [PERSON], так і після припинення між ними шлюбних відносин вони проживали в м. Бориспіль, Київської області. 13 травня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси. Доводи колегії та встановлені обставини надали можливість довести, що [PERSON] не являється членом сім'ї наймача, а лише піднаймачем, а тому її за можливе віднести до інших членів сім'ї, як колишня дружина [PERSON], сина позивача. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно ст..405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає в [ADDRESS] з 10 листопада 2010 року, з моменту реєстрації, не користується ним для власного проживання та має всі підстави для позбавлення її права на користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Зв'язку з вищевказаною квартирою [PERSON] немає з дня реєстрації, вона не є її постійним місцем проживання та перебування, в квартирі немає її речей. Більше трьох років відповідачка не проживає і не користується квартирою [ADDRESS]. Особистих речей в житлі немає, зі слів власників сусідніх помешкань [PERSON] не бачили її постійно проживаючою в житлі. З позиції Верховного суду України, а саме в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11 чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи остаточного рішення суду (про позбавлення право власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі ст. 15,16,384,405 України,

Outcome: approved