Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. На обґрунтування свого позову позивач вказав, що 06.08.2014 р. між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1230. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Відповідач подала до суду позов про розірвання шлюбу, що призвело до непорозумінь щодо участі позивача у вихованні доньки. [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, що призводить до неможливості нормального спілкування позивача з донькою, впливає на психологічний стан дитини та спричиняє їй душевні страждання. Позивач вказує, що відповідач створює такі обставини, які перешкоджають йому брати участь у вихованні, утриманні, відпочинку дитини, розвитку її здібностей та забезпеченні нормального рівня її життя. З урахування заяви про уточнення позовних вимог позивач просить визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні його доньки - [PERSON] , [INFO] та спілкування з нею: кожного вівторка і четверга з 16.00 по 21.00 в громадських місцях, розважальних закладах м. Чернівці, без супроводу матері з урахуванням стану здоров`я дитини; у другу та четверту суботу та неділю місяця з 11.00 по 20.00 в громадських місцях, розважальних закладах м. Чернівці, без супроводу матері з урахуванням стану здоров`я дитини до досягнення 6-річного віку, після досягнення 6-річного віку з можливою ночівлею за місцем проживання батька у другу та четверту суботу неділю місяця з 11.00 год. суботи до 20.00 год. неділі місяця; після досягнення 6-річного віку під час шкільних канікул: весняних - З перші дні, осінніх: 3 останні дні, зимових: у непарні роки 1-ий тиждень, у парні - 2-ий тиждень, літніх: у парні роки -1-а половина, у непарні - 2-а половина без присутності матері дитини; необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування батька та доньки; в день побачень з донькою, батько має право забирати доньку з дому/школи/гуртка/днз/інше. Також просить вирішити питання про стягнення судових витрат. Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. В підготовчому судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримував в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Чернівецької міської ради у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без присутності представника, а також врахування при винесенні рішення інтересів дитини відповідно до вимог законодавства. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою Першотравневного районного суду м. Чернівці від 19.06.2019 р. справу передано для розгляду за підсудністю Хмельницькому міськрайонному суду. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.07.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.08.2019 р. вирішено провести судове засідання 04.09.2019 р. в режимі відеоконференції. 05.12.2019 р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.12.2019 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 24.03.2020 р. Служба у справах дітей Чернівецької міської ради направила на адресу суду рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.03.2020 р. № 125/6 «Про надання висновку органу опіки та піклування щодо участі у вихованні малолітньої [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 06.08.2014 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1230. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Першотравневного районного суду м. Чернівці від 13.06.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розлучення малолітня [PERSON] [INFO] проживає із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] чинить [PERSON] перешкоди у спілкуванні з дитиною, створює обставини, які перешкоджають позивачу брати участь у вихованні, утриманні, відпочинку дитини, розвитку її здібностей та забезпеченні нормального рівня її життя. Зі змісту позовної заяви та встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини стосовно визначення способу участі батька у вихованні дитини. Дані правовідносини врегульовано нормами СК України, Закону України "Про охорону дитинства". Згідно з частиною першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України). Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Згідно з ч. 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 125/6 від 11.03.2020 р. «Про надання висновку органу опіки та піклування щодо участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] » надано висновок про визначення участі у вихованні дитини та встановлено порядок побачення [PERSON] із малолітньою донькою [PERSON] під час перебування батька в м. Чернівцях щонеділі з 15.00 год. до 19.00 год. в межах Чернівецької обл., та в будні дні, святкові дні - за попередньою домовленістю між батьками. За таких обставин, враховуючи наявність спору між батьками щодо участі [PERSON] у вихованні доньки та спілкуванні з нею, неможливість самостійно дійти згоди у способах участі батька у вихованні доньки, а також наявність перешкод з боку відповідача у спілкуванні батька з дитиною, суд дійшов висновку про доцільність визначення способів участі [PERSON] у вихованні доньки у запропонованому органом опіки та піклування порядку, що не суперечить інтересам дитини. Витрати, які позивач очікує понести в зв`язку з розглядом справи в сумі 13353,60 грн. стягненню не підлягають, оскільки суду не надано доказів, що позивач поніс такі витрати. До матеріалів справи долучено лише копію попереднього (орієнтованого) розрахунку, проте документів які б підтверджували перерахунок чи сплату вказаних коштів позивачем, а також щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, згідно вказаного розрахунку, суду не надано. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача не приймав участі в судових засіданнях під час розгляду справи. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved