Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 02 червня 2012 року шлюбі у виконкомі Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони мають різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки та суперечки, з серпня 2015 року проживають окремо, примирення не можливе, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2015 року сторонам надавався термін для примирення шість місяців, але примирення не відбулося. Заслухавши сторони, вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 02 червня 2012 року шлюбі у виконкомі Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки та суперечки, примирення неможливе, з серпня 2015 року проживають окремо, що змусило [PERSON] звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дитини. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу за її заявою залишити шлюбне - "[PERSON]". Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач в позовній заяві не зазначала та в судовому засіданні не заявляла вимоги щодо стягнення сплаченого нею при подачі судового збору з відповідача, тому суд вважає, що судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved