Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ "АКЦЕНТ-БАНК", про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 01.06.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1663 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором станом на 24.04.2016, грошових коштів у сумі 68605 грн. 15 коп. Про виконавчий напис нотаріуса Рябченко Н.М. дізналась 16.06.2020 року, коли її предтавник ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №51680152, [PERSON] виявила, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства і не підлягає виконанню. Зокрема стягувач не надав нотаріусу графіку платежів за умовами кредитно договору, не приєднав графік платежів до заяви про примусове виконання рішення вих. №30.1.0.0/2-111222 від 01.07.2016. Таким чином, на думку позивача, заборгованість з 12.06.2015 по 24.04.2016, яку нарахував нотаріус за розрахунком заборгованості станом на 24.04.2016 грошових коштів не відповідає сумі платежів, які були вже сплачені і які позивач повинен був сплатити за відповідний період, у зв`язку з чим, заборгованість є спірною. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністативного суду від 22.12.2017 по справі №826/20084/14 визнано незаконною Постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 "Про внесення Змін, що вносяться до Передіку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчихнаписів нотаріусів", в частині п.2 вказаних змін. Таким чином позивач, посилаючись на ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», главу 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання двічі не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Ріпкинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, в судовому засіданні, у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення з`явившихся учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, 01.06.2016 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1663 про стягнення [PERSON] , невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 12.06.2015 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 24.04.2016, грошових коштів у сумі 68605 грн. 15 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23167 грн. 23 коп.; заборгованость за відсотками у розмірі 41494 грн. 82 коп., заборгованості з комісії та пені у розмірі 200 грн. 00 коп., заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 3243 грн. 10 коп., за період з 12.06.2015 року по 24.04.2016 року. 01.07.2016 року виконачий напис пред`явлено до примусового виконання за заявою стягувача до Ріпкинського районного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області, правонаступником якого є Ріпкинський районний відділ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). 08.08.2018 року начальником Ріпкинського районного ВДВС ГТУЮ винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Станом на момент розгляду справи судом із заробітка [PERSON] утримано 26718 грн. 36 коп., тобто стягнута сума перевищує тіло кредиту на 3551 грн. 13 коп. За загальним правилом визначеним ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, у відповідності до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом МЮ України 22.02.2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції діючій на час видачівиконавчого напису нотаріуса), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції діючій на час видачівиконавчого напису нотаріуса), визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II «Порядку», для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції діючій на час видачівиконавчого напису нотаріуса) передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладене та з урахуванням положень ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Таким чином, з вищенаведених норм права вбачається, що нотаріусу в будь-якому випадку подається оригінал документа, що встановлює заборгованість, оскільки на ньому робляться відмітки про вчинення виконавчого напису. Як було встановлено судом, відповідачем не було надано нотаріусу оригіналу кредитного договору від 12.06.2015, що є порушенням п.п. 5.1., 5.3. п. 5 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом МЮ України від 22.12.2012 року № 296/5. Матеріалами справи підтверджено, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. Отже, 16.06.2020 представник позивача ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №51680152 та виявила, що виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого напису, вчиненого 01.06.2016. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В той же час, вимога про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем за позовом необхідно покласти на відповідача, в тому числі витрати понесені на оплату судового збору за подання позову та витрат на професійну правничу допомогу. Розмір понесених [PERSON] витрат за надання правничої допомоги підтверджується договором №159/14-05-2020 про надання правничої допомоги від 14.05.2020 року, квитанцією № 159 від 14.05.2020 року про сплату гонорару 8000 грн., додатковою угодою до Договору №159/14-05-2020 про надання правничої допомоги від 14.05.2020 року, актом ариймання-передачі наданої правничої допомои №1 до Договору №159/14-05-2020 про надання правничої допомоги від 14.05.2020 року. Ухвалою Ріпкинського районного суду від 13.07.2020 року в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Цокало Т.М., про забезпечення позову відмовлено. Таким чином, вимога позивача в частині відшкодування судового збору за подання заяви про забезпечення позову не підлягає задоволенню, а судові витрати понесені позивачем в цій частині необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial