Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

13 червня 2017 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до Угриньківської сільської ради, в якій позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом майно її батька [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Угриньківської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,02 га., нормативною грошовою оцінкою - 36563,33 грн., кадастровий номер [NUMBER], згідно Державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Заліщицької районної держадміністрації від 08.09.2005 року №350, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010664700449, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були втрачені, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять суд задоволити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, та не заперечує проти позову. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.08.1965 року позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] року згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.06.2006 року її батька [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому Угриньківської сільської ради №357 від 18.05.2017 року [PERSON] проживала разом із своїм батьком [PERSON] та на момент смерті спадкодавця вступила у володіння майном померлого. Спадкове майно, яке належало [PERSON], згідно довідки відділу у Заліщицькому районі головного управління Держгеокадастру Тернопільської області №29-19-0.25-66/105-17 від 15.03.2017 року, складається із земельної ділянки яка розташована на території Угриньківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,02 га., нормативною грошовою оцінкою - 36563,33 грн., кадастровий номер [NUMBER], згідно Державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Заліщицької районної держадміністрації від 08.09.2005 року №350, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010664700449. Згідно повідомлення державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори від 28.11.2014 року №01-16 вбачається, що після смерті [PERSON], [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця. Позивачці рекомендовано звернутись до суду. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Статтею 1218 України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку яка розташована на території Угриньківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,02 га., нормативною грошовою оцінкою - 36563,33 грн., кадастровий номер [NUMBER], згідно Державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Заліщицької районної держадміністрації від 08.09.2005 року №350, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010664700449, право на спадкування якої за законом належить позивачці у справі. Разом з тим, з матеріалів справи видно, що державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений та такий вважається недійсним, що стверджується оголошенням у місцевій газеті "Колос" №19-20 (8555) від 10.03.2017 року. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведене свідчить про наявні перешкоди для позивачки при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке, а тому за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved