Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаними позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що є власницею земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,76 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Вищевказана земельна ділянка знаходиться у оренді ТОВ «Аграрний дім ім Горького» згідно договору оренди земельної ділянки № 860 від 11.09.2006 року, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2008 року №040870200187, укладеного строком на 10 років з ТОВ «Аграрний дім ім Горького». У 2006 році розмір орендної плати за користування земельною ділянкою був збільшений ТОВ «Аграрний дім ім Горького» до 2% від нормативної оцінки земельної ділянки, а з вересня 2008 року і по цей час ТОВ «Аграрний дім ім Горького» здійснює виплату орендної плати за користування земельною ділянкою за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки виходячи із приписів Указу Президента України « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 року № 92/2002. Таким чином, зміна розміру орендної плати за вказаним договором оренди земельної ділянки відбувалася у бік її збільшення два рази, останній - у 2008 році, і на цей час, період отримання мною орендної плати незмінному рівні у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить шість років. 13.05.2015 року позивач направила на адресу відповідача пропозицію про зміну розміру орендної плати за вищевказаним договором оренди земельної ділянки, встановивши її у розмірі 8,5% від нормативної грошової оцінки землі, а також про внесення до договору умови про те, що перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову проводиться виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг), вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік, та запропонував внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки № 860 від 11.09.2006 року, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області від 22.08.2008 року №040870200187. Однак, на вказану пропозицію ТОВ «Аграрний дім ім Горького» не надало відповіді. [PERSON] є учасником господарсько-правових відносин по використанню ТОВ «Аграрний дім ім Горького» належної позивачу земельної ділянки, і відповідно до п. п.4.5.1, 4.5 вказаного договору, є всі підстави для зміни розміру орендної плати внаслідок зміни умов господарювання, спричинених інфляційними процесами. Крім того, у договорі земельної ділянки не визначена ціна сільськогосподарської продукції, якою здійснюється розрахунок між сторонами договору при сплаті орендної плати у натуральній (відробітковій) формі, і орендар встановлює ціну такої продукції (робіт, послуг) у односторонньому порядку без узгодження її вартості зі сторони позивача, як орендодавця, що впливає на кількість отримуваної сільгосппродукції в залежності від розміру її ціни по відношенню до загального грошового виразу орендної плати виходячи зі співвідношення процентної ставки орендної плати до нормативної грошової оцінки землі, що є порушенням моїх прав як сторони договору. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивні вимоги є безпідставними та не відповідають приписам чинного законодавства. Так, представник відповідача зазначив, що 11.09.2006 року між ТОВ «Аграрний дім ім Горького» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки №860. Згідно розділу «Орендна плата» зазначеного договору сторони погодили розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати за використання земельної ділянки. У п. 4.2 спірного договору зазначено, що розмір орендної плати є договірним і складає 1,5 % від грошової оцінки землі. У п. 4.6 спірного договору зазначено, що в усіх інших випадках сторони можуть змінювати розмір, порядок, строки та умови оплати орендної плати не частіше, ніж один раз у два роки. Таким чином, положення, що викладені у визначених пунктах договору, закріплюють не обов'язок, а лише право сторін за певних обставин переглянути умови договору та за взаємною згодою вносити зміни щодо розміру орендної плати. Слід зазначити, що ані приписами діючого законодавства, ні умовами укладеного договору не передбачено обов'язку орендаря погоджуватися з пропозицією орендодавця щодо змін розміру орендної плати за землю, на якій наполягає позивач. Крім того, індекс споживчих цін уже враховано у Коефіцієнті індексації нормативної грошової оцінки земель, який відповідач застосував при виплаті орендної плати, а тому повторно застосувати його немає підстав. Суд, заслухавши думку учасників справи, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,76 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, згідно Державного акту право власності на землю [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 240 від 23.05.2001 року. 11.09.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.08.2008 року №040870200187. Земельна ділянка була передана в користування ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно акту прийому-передачі земельної ділянки. Відповідно до ст. ст. 13, 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотною умовою договору оренди землі є в тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом статей 759 та 762 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, п.4.4 договору оренди земельної ділянки передбачено, що у разі необхідності, за домовленістю сторін, розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати можуть змінюватись, що встановлюється додатковою угодою. Пунктом 4.5 договору оренди передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни умов господарювання, спричинених інфляційними процесами; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - невиконання або неналежного виконання орендодавцем обов'язків, які викладені у пункті 1.5 цього договору; - збільшення розмірів ставки земельного податку; - в інших випадках передбачених законом. З позовної заяви вбачається, що вимоги про внесення змін до договору оренди землі, переданої в оренду ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», пов'язані зі зміною умов господарювання, спричинених інфляційними процесами. Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" визначено, що зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку. За загальними правилами, передбаченими ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. За правилами ч. 4 ст. 652 ЦК України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Тож зміна умов договору у судовому порядку є винятковим випадком, можливим лише у разі наявності одночасно всіх умов, передбачених ч.2 ст 652 ЦК України: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Вимогу позивача про внесення судом змін до п. 4.2, вказавши їх у запропонованій позивачем редакції, не можна вважати таким способом судового захисту, який ґрунтується на вимогах закону і передбачений умовами договору оренди земельної ділянки. За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. А тому у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не підлягає стягненню

Outcome: dismissed