Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним, мотивуючи його тим, що 04.09.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, актовий запис № 2317, спільних дітей не мають. Під час шлюбу за кошти [PERSON] із [PERSON] було придбано майно, що є спільною сумісною власністю, в тому числі [PERSON] було придбано в кредит за 287000 грн. автомобіль Mitsubishi Outlander 2.4 CVT Intense, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], 2013 року випуску. Частину коштів [PERSON] було внесено в рахунок купівлі - продажу автомобіля відразу, а саме: 148700 грн. Решту коштів, а саме: 138300 грн. [PERSON] було взято в кредит в IDEA BANK, які згодом були виплачені останнім. В той час у сторін не складалось сімейне життя, стосунки погіршувалися, і [PERSON] щоб якось спробувати налагодити сімейні відносини перереєстрував автомобіль на ім'я дружини [PERSON] Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2015 року шлюб між ними розірвано. З даного часу сторони не проживають та не ведуть спільного господарства. Відразу після розірвання шлюбу без відома [PERSON] перереєструвала вищевказаний автомобіль на [PERSON], про що [PERSON] дізнався випадково, коли його адвокат почав готувати документи для подачі до суду позову про розподіл майна. Про те, що [PERSON] мала намір переоформити вказаний автомобіль на [PERSON] [PERSON] не знав та дозволу не надавав. Просив визнати перереєстрацію автомобіля марки Mitsubishi Outlander 2.4 CVT Intense, чорного кольору 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER] за довідкою - рахунок № [NUMBER] від 12.11.2015 року недійсною. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2016 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Територіальний сервісний центр 0541 регіонального сервісного центру МВС У Вінницькій області. Позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю, а також неправильно обраним способом захисту своїх прав. Відповідач [PERSON] позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Водночас суду пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON] та проживають вони разом, за автомобіль кошти не передавала, тільки в МРЕВ ДАІ дізналася, що на неї перереєстровано даний автомобіль. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Територіальний сервісний центр 0541 регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2007 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2015 року шлюб сторін розірвано (а.с. 8). Спільних дітей сторони не мають. Під час шлюбу за кошти [PERSON] із [PERSON] було придбано майно, що є спільною сумісною власністю, в тому числі [PERSON] було придбано в кредит за 287000 грн. автомобіль Mitsubishi Outlander 2.4 CVT Intense, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], 2013 року випуску (а.с. 14-17). Частину коштів [PERSON] було внесено в рахунок купівлі - продажу автомобіля відразу, а саме: 148700 грн. Решту коштів, а саме: 138300 грн. [PERSON] було взято в кредит в IDEA BANK, які згодом були виплачені (а.с. 10). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами тощо. Зазначене вище майно було придбано позивачем [PERSON] за час шлюбу з відповідачем [PERSON], а відтак суд вважає автомобіль марки Mitsubishi Outlander 2.4 CVT Intense, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], 2013 року випуску, об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. За приписами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Ч. 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Ч. 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна і сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки Mitsubishi Outlander 2.4 CVT Intense, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], 2013 року випуску, 23.07.2014 року був знятий з реєстрації та перереєстрований за відповідачем [PERSON] В подальшому перереєстрований відповідачем [PERSON] на [PERSON], що підтверджується довідкою-рахунком [NUMBER] від 12.11.2015 року та обліковою карткою № [NUMBER] від 12.11.2015 року (а.с.12-13). Згідно п. 8. Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 (1371-2009-п), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух") Оскільки судом встановлено, що при отриманні довідки-рахунку не було дотримано загальних умов, додержання яких є необхідним для чинності правочину купівлі-продажу, передбачених ст. 203 ЦК України, вказаний правочин є неправомірним і реєстрація, вчинена на його підставі, повинна бути скасована. Ухвалюючи рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля у вигляді довідки-рахунку, суд виходить з того, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. При цьому суд зауважує, що оспорюваний договір купівлі-продажу зазначеного транспортного засобу у формі його перереєстрації є угодою щодо розпорядження майном, яке є об'єктом спільної часткової власності і вчинений з недодержанням стороною правочину вимог, встановлених ч. 1 ст. 203 ЦК України. Оскільки відповідачем [PERSON] порушено право власності позивача шляхом відчуження належної йому 1/2 частки автомобіля, оспорюваний договір не може вважитись дійсним. Суд враховує, що відповідачі є рідними сестрами, яким достеменно було відомо про шлюб між [PERSON] та [PERSON], а також придбання ними автомобіля в період шлюбу та необхідності надання одним із подружжя згоди на його відчуження. При цьому відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що жодних коштів вона не передавала, автомобілем не користується і не користувалась, лише під час перереєстрації довідалась про її вчинення. З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку вбачається, що укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд встановить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року (справа № 6-1912цс15) та 30 березня 2016 року (справа № 6-533цс16) . Таким чином, суд приходить до висновку, що за час спільного проживання та перебування у шлюбі подружжям [PERSON] та [PERSON] було придбано спірний автомобіль (що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя), який було перереєстровано відповідачем [PERSON] без згоди позивача на укладення договору купівлі-продажу, відтак вказаний договір був укладений [PERSON] без додержання вимог ст. 65 СК України, а тому перереєстрацію на [PERSON] автомобіля марки Mitsubishi Outlander 2.4 CVT Intense, чорного кольору 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER] за довідкою - рахунок № [NUMBER] від 12.11.2015 року визнати недійсною. Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову посилання представника відповідача на існування в суді іншого спору про поділ майна подружжя, оскільки позивач має право обрання способу захисту своїх порушених прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 275,60 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved