Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про вішкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок ДТП. Просила стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1595,63 грн., моральну шкоду в сумі 15000,00 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 листопада 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв. на нерегульованому пішохідному переході на перехресті вулиць Симона Петлюри і Гетьмана Мазепи, внаслідок того, що на неї наїхав автомобіль «Лада Пріора», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода. Вказана обставина зафіксована у постанові про закриття кримінального провадження № 12018180010007133 від 26.02.2019 року та постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 125309 від 04.03.2019 року якою Відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. і ст. 122 КУпАП, за порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок вищезазначеної ДТП вона отримала тілесні ушкодження, що підтверджується медичними документами. В результаті чого була змушена тривалий час проходити відповідні медичні обстеження, фізпроцедури та купувати ліки. На даний час вона ходить накульгуючи і продовжує лікуватися. На проходження медичних обстежень, фізпроцедури та придбання ліків на даний час вона витратила 2595,63 грн. Розпискою, написаною Відповідачем власноруч 28.11.2018 року, останній зобов`язався оплатити їй розмір заподіяної шкоди, а саме вартість придбаних ліків та вартість лікування. На виконання даної розписки в момент її написання на виконання своїх зобов`язань Відповідач сплатив їй 1000,00 грн. Відтак, наразі Відповідач зобов`язаний відшкодувати їй витрати на лікування та придбання ліків у сумі 1595,63 грн. (2561,33 грн. - 1000,00 грн. = 1561,33 грн.). Разом з тим, внаслідок скоєного на неї наїзду автомобілем під керуванням Відповідача їй також заподіяно немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні моменти в її житті: тривожність, емоційні реакції при згадуванні даної дорожньо-транспортної пригоди; переживання психологічного дискомфорту з приводу того, що вона більше не зможе нормально ходити, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, почуття образи; відсутність нормального сну протягом тривалого періоду часу, депресія, постійно почуває незахищеність і страх, коли переходить дорогу по будь- якому пішохідному переходу. Внаслідок психологічних переживань вона оминає пішохідний перехід на перехресті вулиць Симона Петлюри і Гетьмана Мазепи, на якому сталася зазначена подія. До того ж вона є людиною похилого віку, і невідомо як заподіяні їй травми позначаться на її здоров`ї в майбутньому. Враховуючи наведені обставини, вважає, що справедливим і доцільним буде виплата їй грошового відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000 грн. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Шаховський В.О. підтримав позов у межах його доводів та просив задовольнити стягнувши з відповідача на користь позивачки 1595,63 грн. матеріальної шкоди, 15000,00 грн. моральної шкоди, та понесені судові витрати по сплаті судового збору на суму 768,40 грн. Згідно поданого до суду відзиву відповідач не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. В позовній заяві не існує посилання на висновок судово - медичної експертизи, котра повинна була б проводитись під час досудового розслідування по факту дорожньо - транспортної пригоди. Адже, саме наявність, характер та локалізація тілесних ушкоджень, механізм їх причинення, як такі, встановлюються висновком експерта. Як наслідок, відсутність обов`язкового доказу - висновку судово - медичного експерта (хоча б щодо наявності тілесних ушкоджень) вказує на сумнів щодо достовірності та достатності доказів поданих позивачкою, зазначених в додатках до позовної заяви. Зауважує, що постанова слідчого В.О. Кислянки від 26 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження була винесена після того коли позивачка отримала медичні документи після проходження всіх медичних обстежень, процедур лікування та отримання консультативних висновків лікарів окрім одного - консультації невропатолога КП РОКЛДЦ від 08.04.2019 року і то при наявності попереднього діагнозу.. Отже, при відсутності експертного висновку, а лише при наявності копій медичних документів, котрі додаються до позовної заяви, вбачається необ`єктивне висвітлення позивачкою наявності, характеру, локалізація та механізм спричинення тілесних ушкоджень. Окрім того, із змісту позовної заяви не вбачається: посилання на фіскальні чеки, додані до позову; не існує їх опису; в переліку додатків деякі з них хоча і зазначені але їх копії є нерозбірливими та не дають змоги з`ясувати дату придбання та походження, вид предмету купівлі чи послуг, в деяких є лише розбірлива загальна сума. Недоведеність позивачкою достовірної наявності тілесних ушкоджень через неподання нею висновку судово - медичного експерта, вважає, стало одним із наслідків вимоги нею невиправданого розміру відшкодування моральної шкоди - 15 тисяч гривень. На аркуші 3 позовної заяви позивачка вказує на моральні страждання, котрі вона перенесла внаслідок наїзду на неї: тривожність, депресія, емоційні реакції тощо, що є психолого - медичними чинниками, однак для їх об`єктивного підтвердження, до позову не долучено будь - якого психологічного чи медичного заключення. Вважає також, що встановлена відповідачкою сума розмірі 15 000 грн. є не виправдана за додаткових мотивів: після вчинення дорожньо - транспортної пригоди, він відразу ж надав їй матеріальну допомогу у розмірі 1000 грн. та відвіз її в лікарню, а не став зволікати з часом, чекаючи на виклик поліції та швидкої; тілесні ушкодження відносяться до легкої ступені; форма його вини - необережність. Позивачка посилається на те, що 30.05. 2019 року нею йому були направлені пропозиції про досудове врегулювання спору і, що вони залишені ним без уваги. Пропозиції він дійсно отримав, але не надсилав письмової відповіді оскільки в телефонній розмові із сином позивачки [PERSON] було домовлено, що він з матір`ю обґрунтують розміри матеріальної та моральної шкоди та повідомлять його про це. Однак, ні від нього, ні від потерпілої пропозицій не приходило. Доказів завдання матеріальної шкоди в повному об`ємі не подано, лише збільшено розмір моральної шкоди з 10000 грн. до 15000 грн. з тих же обґрунтувань. Представник відповідача адвокат Савченко Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечив проти задоволення позову про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1595,63 грн. Позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди визнав частково, не заперечив проти стягнення 2000,00 грн. моральної шкоди, оскільки визначений позивачем розмір моральної шкоди не відповідає визначеній повноті заподіної моральної шкоди. Ухвалою суду від 26.09.2019 р. головуючим суддею Смолій Л.Д. відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання. Ухвалою Рівненського міського суду від 06.10.2020 року прийнято до провадження судді Панас О.В. цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про вішкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок ДТП. Ухвалою суду на місці 10.12.2020 р. задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме засвідчену копію Висновку експерта КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради № 88 від 12 лютого 2019 року судово-медичної експертизи гр. [PERSON] , складеного судово-медичним експертом В.А. Сологуб, поданий до суду 01.09.2020р.. Судом було задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , яка допитана в судовому засіданні 22.03.2021 року. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, та заперечення відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року приблизно о 17 год. 00 хв. на нерегульованому пішохідному переході на перехресті вулиць Симона Петлюри і Гетьмана Мазепи, сталося ДТП, внаслідок того, що на позивачку наїхав автомобіль «Лада Пріора», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказана обставина зафіксована у постанові про закриття кримінального провадження № 12018180010007133 від 26.02.2019 року та постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 125309 від 04.03.2019 року якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАІІ, за порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок вищезазначеної ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження, а саме: синовіїт, травматичне пошкодження передньої схрещеної зв`язки, розрив внутрішньо-бокової зв`язки правого колінного суглобу, ушкодження заднього рогу медіального меніска, реактивні (набряк) зміни кісткового мозку латерального виростка в/г кістки: хондроміляції наколінника, часткове пошкодження лівого ахілового сухожилка, деформація лівого гомілково-ступневого суглоба І ступеня, комбінована контрактура лівого гомілково-ступневого суглоба, нейродистрофічний синдром, пошкодження зв`язкового апарату лівого г/ступневого суглобу, помірне порушення статично-динамічної функції обох нижніх кінцівок, і в результаті цього - післятравматичну компресійно-ішемічну нейропатію велико-гомілкового нерва зліва та гіпотрофію лівої гомілки. Вказані травми підтверджуються оглянутими судом : медичною карткою амбулаторного хворого ЦМЛ м. Рівне [PERSON] із записами стосовно обстеження хворої травматологом МТП ЦМЛ м. Рівне [PERSON] , ортопедом ЦМЛ м. Рівне [PERSON] , травматологами КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Центральний» Рівненської міської ради [PERSON], [PERSON] ; Консультаційним заключенням травматолога Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру [PERSON] від 05.12.2018 , Результатами магнітно-резонансної томографії (МРТ) від 13.12.2018 р., Консультативним висновком спеціаліста-травматолога КП «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради [PERSON] від 17.12.2018 р. року , Протоколом сонографії (ультразвукового обстеження) лівого гомілково-ступневого суглоба від 04.01.2019, Консультативним висновком спеціаліста-травматолога КП «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради [PERSON] від 14.01.2019 року , Консультаційним заключенням травматолога Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру [PERSON] від 18.02.2019, Консультаційним заключенням невропатолога Рівненського обласного клінічного лікувально - діагностичного центру [PERSON] від 08.04.2019. Висновком експерта КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради № 88 від 12.02.2019 р. встановлено, що згідно з наданими медичними документами у гр. [PERSON] лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: забій лівого гомілково-ступневого суглобу з наявністю крововиливу та пошкодженням зв`язкового апарату лівого гомілково-ступеневого суглобу; забій правого колінного суглобу з ушкодженням передньої схрещеної зв`язки та частковим розривом у верхній третині внутрішньо-бокової зв`язки правого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 28 листопада 2018 року, в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення і, в сукупності згідно п.2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Дані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин вказаних в ухвалі, в саме при даному виді дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи локалізацію та характер ушкоджень, можна сказати, що в момент первинного контактування потерпіла перебувала у вертикальному положенні і, найбільш ймовірно, була повернута правою боковою поверхнею тіла до автомобіля, який рухався. З оглянутої розписки, написаної відповідачем власноруч 28.11.2018 року, вбачається, що останній зобов`язався оплатити позивачці розмір заподіяної шкоди, а саме вартість придбаних ліків та вартість лікування. Встановлено, що на виконання даної розписки в момент її написання на виконання своїх зобов`язань Відповідач сплатив [PERSON] 1000,00 грн. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже , внаслідок неправомірних, виннхї дій [PERSON] , які виразилися у порушенні правил дорожнього у результаті чого [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження, між діями відповідача та наслідками має місце безпосередній причинно-наслідковий зв`язок, що підтверджується підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження № 12018180010007133 від 26.02.2019 року та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 125309 від 04.03.2019 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є дружиною відповідача, була присутня коли трапилось ДТП, чоловік не залишив потерпілу, привіз позивачку в лікарню, дав 1000 грн. на ліки. У її присутності відбувалася розмова чоловіка з сином позивачки, під час якої чоловік просив надати документи, які підтверджуються понесені позивачкою витрати, проте квитанції йому не надали. З оглянутих судом квитанцій на придбання ліків та проведення медичних обстежень, підтверджується, що позивачкою понесені витрати на їх придбання. Придбані ліки були призначені позивачці згідно записів у медичній карточці про огляд її травматологом на прийомах у період часу - 28.11. 2018р. - 16.08.2019р., яка була оглянута судом в судовому засіданні. Як встановлено судом, всього було понесено 2561,33 грн. витрат , 1000,00 грн. з яких відповідач відшкодував добровільно, відтак, підлягає до стягнення 1593,63 грн. Отже, суд прийшов до висновку, що позовна заява про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягає до задоволення повністю. Загальна сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди становить 1595,63 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено наступне: в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, обчислюючи розмір моральної шкоди, якими доказами це підтверджується. Відповідно до роз`яснення викладених в п. 9 зазначеної Постанови щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо). Позивачка обґрунтовує моральну шкоду тим, що в результаті ДТП їй також заподіяно немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні моменти в її житті: тривожність, емоційні реакції при згадуванні даної дорожньо-транспортної пригоди; переживання психологічного дискомфорту з приводу того, що вона більше не зможе нормально ходити, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, почуття образи; відсутність нормального сну протягом тривалого періоду часу, депресія, постійно почуває незахищеність і страх, коли переходить дорогу по будь - якому пішохідному переходу. Внаслідок психологічних переживань вона оминає пішохідний перехід на перехресті вулиць Симона Петлюри і Гетьмана Мазепи, на якому сталася зазначена подія. Вказані моральні страждання оцінила в 15000 грн. Факт заподіяння позивачці [PERSON] моральної шкоди суд вважає доведеним. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала позивачка, тяжкість вимушених змін у її житті та інші обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, що належить до стягнення на користь позивачки в сумі 2 000 грн. При цьому суд враховує, що відповідач сприяв у отриманні позивачкою своєчасної медичної допомоги - доправив до лікарні та надав кошти для придбання ліків. Відтак, позовна заява про стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача підлягають до стягнення на користь позивачки понесені витрати по оплаті судового збору в сумі - 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial