Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

31.10.2019 позивач [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа ПрАТ СК «Галицька», у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, у сумі 51676,59 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн., судовий збір в сумі 768,40 грн., витрати на складення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу в сумі 1000 грн. В обґрунтування\~\~позовних вимог, позивач посилається на те, що 21.06.2019 постановою Київського районного суду м.Харкова у справі №640/10960/19, зазначено, що [PERSON] 14.05.2019 о 18 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» д/н [NUMBER] , по вул.. Чебишева, 68 в м.Харкові, не дотримався безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , з подальшим наїздом на перешкоду, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаною постановою [PERSON] було визнано винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 22.05.2019 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 135191. [PERSON] , будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину визнав в повному об`ємі і щиро розкаявся. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП була встановлена судом. Відповідно до відомостей МТСБУ транспортний засіб «Volkswagen Golf» д/н [NUMBER] був застрахований відповідно до полісу № АО97551 ПрАТ СК «Галицька». Позивач звертався до ПрАТ СК «Галицька» про відшкодування їй збитків, що були завдані [PERSON] внаслідок ДТП. Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1060 від 06.06.2019 було анульовано ліцензію ПрАТ СК «Галицька» на здійснення обов`язкового страхування цивільно-праовової відповідальності наземних транспортних засобів. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.11.2019 [PERSON] позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Згідно заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020 р. позов [PERSON] був задоволений. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 51 676 (п`ятдесят одна тисяча шістсот сімдесят шість) гривень 59 копійок, суму сплаченого судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та витрати на складення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень. Згідно додаткового заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2021 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. 10.03.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій заявник просив скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020 року, ухвалене по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 р. заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020, ухваленого по справі № 953/21624/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволена. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2020 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Цивільна справа призначена до нового судового розгляду. 04.05.2020 р. відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позов [PERSON] , в якому відповідач проти його задоволення заперечував з тих підстав, що він застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ СК «Галицька» з сумою страхового відшкодування 100000 грн., яка повністю покриває шкоду, що заподіяна позивачу наслідок ДТП, а тому вважає пред`явлення до нього позовних вимог необґрунтованим. Також [PERSON] визнає свій обов`язок сплатити позивачу суму франшизи у розмірі 2000 грн. 07.05.2020 р. представником позивача адвокатом Третяковою Л.Ф. подана відповідь на відзив, в якій вона вказує, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а оскільки ПрАТ СК «Галицька» ухиляється від виконання своїх зобов`язань, то позивач скористався своїм правом на звернення з цим позовом саме до заподіювача шкоди, оскільки ризик вибору контрагента за договором страхування має нести безпосередньо застрахована особа, а не потерпілий внаслідок ДТП. У зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді Київського районного суду м. Харкова у відставку, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи, зазначена справа 07.09.2020 передана в провадження судді Садовського К.С., яким справа була призначена до розгляду в підготовче судове засідання. 26.11.2021 р. представником позивача подана до суду заява про зміну предмету позову, в якій він просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та ПрАТ СК «Галицька» на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену ДТП в сумі 51676,59 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. судовий збір в 768,40 грн. та витрати на складання висновку щодо вартості матеріального збитку в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 12.11.2020 р. представником відповідача [PERSON] адвокатом Чеховим Д.А. поданий до суду відзив на заяву про зміну предмету позову, в якій він посилається на існуючу судову практику Верховного Суду, якою визначено, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Садовського К.С. від 24.12.2020 закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», третя особа МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача адвокат Третякова Л.Ф. з`явилась, на задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та ПрАТ СК «Галицька» наполягала, з підстав, що зазначені у заяві зміну предмету позову від 26.11.2020 р. Також просила суд врахувати при прийнятті рішення, що рішенням Президії МТСБУ від 29.10.2020 (протокол 488/2020) [PERSON] було призначено відшкодування шкоди в розмірі 13000 грн., яке було отримано останнім 13.01.2021 р., а тому з відповідачів підлягає стягненню залишок шкоди, завданої ДТП у розмірі 38676,59 грн. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Чехов Д.А., в судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечував з підстав, що зазначені у відзиві на заяву про зміну предмету позову. Просив у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відмовити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ПрАТ «Галицька» на неодноразові судові виклики свого представника в судове засідання не направило, хоча судом неодноразово вживались заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] булл повідомлено належним чином. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач ПрАТ СК «Галицька» , обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності цього відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що [PERSON] , 14.05.2019 р. о 18 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» д/н [NUMBER] , по вул. Чебишева, 68 в м. Харкові, не дотримався безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , з подальшим наїздом на перешкоду, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м.Харкова від 21.06.2019 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. 00 коп. та стягнуто судовий збір. Постанова набула чинності 02.07.2019 (а.с.10). Згідно ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 21.06.2019, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Hyundai Santa Fe», держномер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відшкодування пошкодженої речі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). [PERSON] звернувся до суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Santa Fe», держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП. Відповідно до висновку № 17/05/2019Ч щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу складеного 04.06.2019 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Hyundai Santa Fe» д/н [NUMBER] становить 51676,59 грн. (а.с.12-39). За складання оцінюючого висновку позивач оплатив 1000 грн. (а.с.44). Також матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що транспортний засіб «Volkswagen Golf» д/н [NUMBER] був застрахований відповідно до полісу № АО97551 ПрАТ СК «Галицька» (а.с.40, 118). Вказаним полісом встановлений ліміт відповідальності страховика у розмірі 100\~000 грн. за шкоду, заподіяну майну; розмір франшизи встановлений в сумі 2000 грн. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинніш законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема. з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Втім, законом встановлено обов`язковість страхування відповідальності фізичної особи перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 100 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час розгляд даної справи ПрАТ СК «Галицька» (ЄДРПОУ 22186790) не перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство, санації або в процесі припинення. Таким чином, враховуючи викладене, з ПрАТ СК «Галицька» на користь [PERSON] підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 38676,59 грн. (враховуючи виплату в сумі 13000 грн., що проведена МТСУ на користь позивача 13.01.2021). Відповідно до правових висновків Верховного Суду, що викладені у постанові Великої палати від 04.07.2018 у справі № 755/18006/125-ц - покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").\~ Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, суд вважає вимоги [PERSON] до ПрАТ СК «Галицька» законними та обґрунтованими, а завдана позивачу матеріальна шкода внаслідок ДТП підлягає відшкодуванню за рахунок саме відповідача - ПрАТ СК «Галицька» у розмірі, який був зазначений вище. За наведених вище підстав у задоволенні позову до відповідача (страхувальника) [PERSON] слід відмовити, у тому числі і в частині стягнення суми франшизи у розмірі 2000 грн., оскільки між сторонами відсутній спір щодо їх виплати відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення. Таким чином з відповідача ПрАТ СК «Галицька» на користь позивача суд стягує витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн., витрати на складання висновку щодо вартості матеріального збитку в сумі 1000 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial