Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить надати дозвіл [PERSON], [INFO] на тимчасовий періодичний виїзд за кордон з України до Республіки Польщі та інших країн Шенгенської угоди на навчання без згоди та супроводу батька [PERSON], до досягнення нею повноліття, а також надати дозвіл [PERSON] або її законному представнику [PERSON] на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон до Респубкліки Польщі та інших країн Шенгенської угоди (оформлення візи) без згоди та супроводу батька [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25.04.1998 року по 21.11.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. 21.11.2007 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано і з того часу дочка проживає з позивачем. З батьком дівчинки з того часу спілкування припинилося, будь-якої участі у вихованні доньки він не бере, її життям не цікавиться, з 2009 року не сплачує аліменти, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість. [PERSON] в 2017 році здобула повну загальну середню освіту в Технічному ліцеї Шевченківського району м. Києва. Має навчальні досягнення достатньо високого рівня. Враховуючи велику зацікавленість до біології, [PERSON] вступила на навчання до Університету Марії Кюрі-Склодовської в місті Любліні Республіки Польщі на факультет біології та біотехнології. Навчання розпочинається з вересня 2017 року. Електронним листом з вищевказаного університету [PERSON] повідомили, що для відкриття студентської візи для неповнолітньої потрібно нотаріальний дозвіл від обох батьків. Позивачем такий дозвіл надано. Проте, з відповідачем будь-яке спілкування припинене і отримати такий дозвіл від батька дівчини неможливо, оскільки він проживає на тимчасово окупованій території в м. Новоазовськ Донецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судові повістки направлялись йому за зареєстрованим місцем проживання і були повернуті підприємством поштового зв'язку на підставі листа генеральної дирекції УДППЗ «Укпошта» від 22.07.2014 року № 522-31/205 «Щодо часткового призупинення приймання до пересилання поштових відправлень». 22.08.2017 року з електронної скриньки "[INFO]" на адресу суду надійшла заява від імені [PERSON], в якій він дає згоду на оформлення відповідних виїзних документів на термін, вказаний в позовній заяві та в якій не заперечує проти тимчасовий виїзд його доньки за кордон. Однак, суд не приймає до увагу вищевказану заяву, оскільки вона надійшла з невідомої адреси електронної пошти без ідентифікації автора. З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи було розміщено оголошення на офіційному сайті суду. Третя особа Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація до суду уповноваженого представника не направила, про причини неявки не повідомила. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 1998 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва, актовий запис № 269. Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого 02.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 508. Згідно копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище позивача змінено на дошлюбне - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 24.04.2009 року виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, 24 квітня 2009 року було зареєстровано шлюб між гр. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, дитина мешкає разом з матір'ю. Відповідно довідки № KSZ-s/PL/183/2017 від 08.08.2017 року, виданої Університетом Марії Кюрі-Склодовської в місті Любліні Республіки Польщі, [PERSON], [INFO], дійсно була прийнята на 1 курс зі стаціонарною формою навчання першого ступеня на факультеті Біологія у 2017/2018 році академічному році. Згідно з довідкою навчального закладу від 08.08.2017 року, [PERSON] зобов'язана пройти інтенсивний курс з польської мови у Центрі польської мови та культури у Любліні з 04 по 29 вересня 2017 року. Відповідно до листа від 19.08.2017 року № 109/05/40-7612, орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не заперечує проти того, щоб неповнолітня [PERSON], 2000 р.н., за згодою матері та без згоди батька оформила студентську візу до Польщі. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року (з наступними змінами) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно п. 4 Правил виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється серед іншого без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення належним чином засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні письмової згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги те, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, враховуючи те, що намір позивача відправити дитину за кордон, а саме до Республіки Польщі для навчання в Університеті Марії Кюрі-Склодовської в місті Любліні відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої [PERSON] за кордон без згоди батька. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] Згідно квитанції № 99509 від 07.08.2017 року позивач [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 640,20 грн. Частина 1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved