Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

19 вересня 2014 року ПАТ «Райфайзен банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення 9723,68 доларів США заборгованості по кредиту за договором №014/2184/74/1333 від 08.02.2008 року, посилаючись на те, що відповідачі неналежним чином виконують свої зобов'язання за договором кредиту та договором поруки, що є підставою для дострокового стягнення боргу. В судовому засіданні представник позивача Надольська А.В. наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] проти стягнення з неї боргу заперечує, оскільки вважає, що її порука припинена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи вважається повідомленим належним чином, шляхом оголошення в газеті «Подільські вісті», оскільки останнє відоме місце проживання відповідача в м.Хмельницькому. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.02.2008 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/2184/74/1333, за яким кредитор надав позичальнику кредит в сумі 47 980 доларів США при умові сплати 11% річних, строком до 08.02.2028 року. Того ж 08.02.2008 року укладено договір поруки з [PERSON], за яким поручитель несе солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань. Додатковою угодою від 12.01.2009 року відсоткову ставку по кредиту тимчасово, з 16.01.2009 року по 17.01.2010 року зменшено до 3,26% річних. Додатковою угодою від 05.05.2009 року, тимчасово, з 08.05.2009 року по 08.03.2010 року зменшено розмір щомісячного платежу до розміру, визначеного у графіку погашення кредиту. Вказана угода підписана поручителем [PERSON] та за графіком до цієї угоди вбачається збільшення обсягу відповідальності за договором. Додатковою угодою від 11.01.2010 року відсоткову ставку по кредиту тимчасово, з 16.01.2010 року по 15.01.2011 року зменшено до рівня 3,26% річних. Додатковою угодою від 16.01.2011 року відсоткову ставку по кредиту, тимчасово, з 16.01.2011 року по 15.01.2012 року зменшено до рівня 5% річних. Цією ж угодою визначено, що процентна ставка за кредитом підвищується до 13.2 річних у випадку припинення трудового договору між кредитором та позичальником, з наступного дня за днем припинення трудового договору. Фактично процентна ставка 13,2% нараховувалася банком з 14.09.2011 року по 20.11.2011 року, з 21.11.2011 року по 11.03.2014 року нараховувалася ставка 1% річних та з 12.03.2014 року банком знову встановлена ставка 13,2 % річних. Загалом, в зв'язку з укладенням усіх зазначених угод обсяг відповідальності боржників зменшився, зокрема відповідно до графіку, що є додатком до договору кредиту від 08.02.2008 року банк планував отримати проценти за договором в сумі 70728,45доларів. За додатковою угодою від 05.05.2009 року, яка підписана поручителем, банк планував отримати процентів 97 810,20 доларів США. Фактично позичальником сплочено відсотків по кредиту в сумі 9978,99 доларів та згідно останнього графіку платежів до закінчення строку дії договору належить до сплати 10276,03доларів відсотків, що разом складає 20255,02 доларів. Станом на 07.07.2014 року заборгованість позичальника перед банком становить 8960,22 долари по самому кредиту та 410,92 доларів проценти, що в еквіваленті до грошової одиниці України, по курсу 11,78грн. за 1 долар, складає 110 392,03 грн. Також банком нараховано пеню за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 352,54 доларів, що в еквіваленті до грошової одиниці України становить 4154,51грн. Вказані обставини підтверджуються: договором кредиту від 08.02.2008 року; договром поруки від того ж числа; графіком погашення кредиту; додатковими угодами до кредитного договору від12.01.2009 року, 05.05.2009 року, 11.01.2010 року та 16.01.2011 року та графіками до них; розрахунком заборгованості та орієнтовним графіком погашення кредиту до закінчення строку дії договору; поясненнями сторін. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов'язання перед банком, за договором кредиту, позичальник виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення з нього суми несплоченого кредиту та нарахованих процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За прострочення сплати кредиту та відсотків банком нараховано пеню в розмірі 352,54 доларів, яка підлягає до стягнення в гривневому еквіваленті 4154,51грн. Згідно ст. 554 ЦК України «У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки». Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Постановою Верховного Суду України від 17.09.2014 року в справі №6-53цс/14 визначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, прострочення сплати кредиту виникло у позичальника ще в 2013 році, як по тілу кредиту так і по процентах, з грудня 2013 року проценти взагалі не сплочувалися. Графіком погашення кредиту передбачено черговість платежів за договором кредиту. При цьому, судом враховано, те, що зобов'язанням боржника, а відтак і поручителя є повернення суми кредиту та процентів за кредитом, сплачуючи його частинами (внесення щомісячних платежів) згідно з графіком платежів. Системний аналіз вищезазначеної постанови Верховного Суду України, а також постанови Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі 6-20цс/14, свідчить про те, що терміном виконання зобов'язань в такому випадку є дата внесення чергового щомісячного платежу у відповідності до графіку погашення. Тобто недотримання графіку платежів слід вважати невиконанням зобов'язання за договором. Умова договору поруки про визначення строку її дії до повного виконання зобов'язань, не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Таким чином, зобов'язання [PERSON] понад шестимісчний строк звернення до суду є припиненними, тому позов до неї задовольняється частково, в межах цього строку, зокрема на суму 9 259,52 доларів США, що в еквіваленті до національної грошової одиниці України становить 109 077,15 грн., з яких (8871,54 доларів заборгованість по самому кредиту та 387,98 доларів заборгованість по процентах), також 1386 грн.86 коп. пені. Вказаний розрахунок зроблено відповідно до представленого розрахунку заборгованості починаючи з березня 2014 року: 50,30+16,91+20,31+17,33доларів по самому кредиту, що підлягають до сплати за шість місяців перед зверненням до суду(19.09.2014р.)=104,85-60-28 сплочених за вказаний період=16,85 доларів, що є солідарним обов'язком поручителя станом на липень 2014 року+8854,69 доларів з 07.07.2014 року до закінчення строку дії договору кредиту (8960,22-105,53 долари простроченої заборгованості=8854,69 доларів строкової заборгованості). 6,94+88,80+97,52+100,75=294,01% доларів за шість місяців перед зверненням до суду+93,97% строкових процентів станом на 07.07.2014 року(410,92-316,95) = 387,98 доларів США процентів, що підлягають до стягнення в солідарному порядку з обох боржників. Розмір пені з березня 2014 року становить 117,73 доларів СШАх11,78(курс долара)=1386,86грн. При цьому, пояснення відповідача [PERSON] про припинення поруки повністю, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки визначним фактором для застосування положень ч.1 ст.559 ЦК України є не лише зміна зобов'язання без згоди поручителя, а й, як наслідок, збільшення обсягу його відповідальності, а як вбачається з досліджених по справі доказах такий обсяг відповідальності не збільшився, а навпаки в зв'язку з неодноразовим зменшенням процентної ставки значно зменшився. Таким чином, особисті зобов'язання [PERSON] перед банком складають 111,62 долари США, що в еквіваленті до національної грошової одиниці України становить 1 314,88 грн., з яких (88,68 доларів заборгованість по самому кредиту та 22,94 доларів заборгованість по процентах), також 2767,65грн. пені. Судові витрати становлять 1145,47 грн і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, пропорційно до частини задоволеного позову, зокрема позов до [PERSON] слід стягнути 593,15 грн. понесених судових витрат, з [PERSON] 552,32 грн. понесених понесених судових витрат.

Outcome: partial