Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 27.08.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], по 400,00 грн. щомісячно. Зазначає, що з часу призначення аліментів на утримання сина змінилися обставини, дитина навчається в школі, витрати відповідно збільшилися, тому виникла потреба в збільшенні розміру аліментів. Позивачка просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі по 1500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони народили одну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Шлюб між сторонами розірвано 27.09.2011 року. Рішенням Виноградівського районного суду від 27.08.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання одної дитини в розмірі по 400,00 грн. щомісячно. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідач не має регулярного доходу, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Так, згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 2018 р. встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому вочевидь, що розмір аліментів в сумі по 400,00 грн., як це було визначено рішенням Виноградівського районного суду від 27.08.2010 року, станом на березень 2018 р. є, безумовно, недостатньою сумою для забезпечення потреб дитини. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексуУкраїни мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Виходячи з принципів розумності та справедливості судового рішення, а також необхідності вжиття всіх необхідних засобів для захисту прав людини, яка звернулася до суду за захистом свого права, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Виноградівського районного суду від 27.08.2010 року до суми в розмірі 1200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дати набрання судовим рішенням законної сили. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial