Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

16.07.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 14.01.1993 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що на даний час вона звернулась до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, оскільки останній не бере участі у вихованні дітей, жодних коштів на їхнє утримання не надає. Неповнолітня донька [PERSON] , навчається у 9 класі Ліцею №16 м. Дрогобича Дрогобицької міської ради та на постійній основі відвідує репетиторів з української мови, англійської мови, алгебри, геометрії та фізики, що тягне за собою значних фінансових затрат. Крім того, донька [PERSON] є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи та потребує значних витрат на лікування та періодичної профілактики захворювань. Враховуючи те, що відповідач вирішити даний спір в добровільному порядку не бажає, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. 16.07.2020 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 29.07.2020. Ухвалою від 16.07.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем 11.08.2020 подано відзив на позову заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову відповідач вказує на те, що проживає разом з позивачкою та їхньою донькою [PERSON] за однією адресою, а тому доводи позивача про те, що він не приймає участі у вихованні та утриманні доньки є необгрунтованими. Крім того, зазначив, що у період з 01.06.2020 по 02.08.2020 перебував у м. Коростень Житомирської області у звязку з погіршенням стану здоровя його батька. Після повернення додому йому стало відомо про те, що його дружина звернулась до суду з позовом про розірвання їхнього шлюбу та стягнення аліментів, що стало для значним здивуванням, оскільки у них ніколи не було жодних конфліктів, спорів щодо утримання їхніх дітей та зокрема лікування доньки [PERSON] . Поряд з цим, звертає увагу суду на те, що визначений позивачкою розмір аліментів на їхню доньку [PERSON] є неспівмірним з його доходом, оскільки на даний час працевлаштований в ТзОВ «Українська готельна група» на посаді завідувача відділу та отримує заробітну плату в розмірі 3740 гривень, погоджується сплачувати аліменти на доньку в розмірі 1159 гривень. 18.08.2020 від позивачки [PERSON] надійшли письмові пояснення з приводу відзиву відповідача, які за змістом і суттю співпадають з доводами зазначеними позивачем у позовній заяві. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить відмітка у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Івано - Франківським МУВС МВС в Івано - Франківській області 24.06.1996, а.с.5. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а.с. 7. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №005025/10-2019 від 09.10.2019 вбачається, що [PERSON] зареєстрована на [ADDRESS] , а.с. 10. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Довідкою №123 від 14.07.2020, виданою Ліцеєм №16 м. Дрогобича Дрогобицької міської ради Львівської області встановлено, що [PERSON] навчається у 9-В класі Дрогобицького ліцею №16 імені Юрія Дрогобича, а.с. 11. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заслуговують на увагу доводи позивача висловлені в позовній заяві щодо того, що для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, одягом, підручниками, а також задля духовного та фізичного розвитку потрібні численні фінансові витрати. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний і частково погоджується їй таку допомогу надавати. Отже, в даному випадку існує спір щодо витрат на утримання дитини, який полягає у незгоді між батьками щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Перевіривши доводи позивача, суд вважає голослівними твердження останньої з приводу працевлаштування відповідача в санаторії «Кристал» м. Трускавця, оскільки згідно довідок №00000000070 та №00000000071 долучених відповідачем до відзиву, [PERSON] працює в ТзОВ «Українська готельна група» і займає посаду завідувача урологічного відділу. Розмір його доходу в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 складав 61094,10 грн., а дохід за період з 01.01.2020 - 30.06.2020 становив - 25087,65 грн., а.с. 40 - 41. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивач в обґрунтування зазначеного розміру аліментів вказує на те, що їхня з відповідачем донька [PERSON] , [INFO] задля підтримання високого рівня знань постійно відвідує репетиторів та є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого потребує значних фінансових затрат на лікування та профілактику захворювань, про що долучає висновок УЗД дослідження від 22.08.2016, результати аналізів [PERSON] з діагностичного центру Медіс, висновок отриманий за результатами сканування брахіоцифальних судин головного мозку від 04.11.2017, протокол обстеження МРТ від 30.01.2020, рекомендації лікаря з приводу постійних мігренозних головних болей голови, заключення оталаринголога від 10.03.2020. Звертає увагу суду саме на необхідності проведення періодичних курсів лікування, проведення відповідних обстежень та відповідно понесення витрат на придбання необхідних ліків. Суд, детально ознайомившись з долученими до матеріалів справи доказами, приходить до переконання, що згідно протоколу обстеження МРТ від 30.01.2020 та заключення отоларинголога від 10.03.2020 доньці сторін по справі [PERSON] , [INFO] надано лише рекомендації щодо проведення лікувально - профілактичні комплексів (1 раз в 6 місяців) та курс повторного лікування призначеного лікарем оталариногологом [PERSON] , а тому доводи позивача щодо необхідності систематичного постійного лікування доньки [PERSON] не знайшли свого належного обґрунтування. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу її право звернутись до суду з позовом на підставі вимог ст. 185 СК України, а саме той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про здійснення оплати послуг репетиторів та власне понесення нею витрат (чеки, квитанції) на препарати задля лікування доньки [PERSON] (зазначені в позовній заяві), а тому не можуть братись до уваги судом, оскільки вимогами ст. ст. 13, 81ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Поряд з цим, законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості, а також зважаючи на згоду відповідача сплачувати аліменти на доньку в розмірі 1159 грн., а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення, а саме щодо стягнення з останнього аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1700 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved