Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме зняти арешт з квартири [ADDRESS] та виключити з матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] Постанову СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 04.11.2010 (кримінальна справа №4071159), якою накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] . В обґрунтування позову посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 жовтня 2002 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 08.10.2002 № 4/311-02, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 10 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В. було оформлено запит до Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради з метою отримання даних про спадкове майно. 24.12.2020 за №15444 Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради була надана відповідь, в якій крім іншого зазначено, що в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] міститься постанова СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.09.2010 (кримінальна справа №4071159), якою накладено арешт на заощадження, цінності та інше майно, що належить [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , де б воно не знаходилось; постанова СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 04.11.2010 (кримінальна справа №4071159), якою накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На підставі виявлених обставин, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Однак, як зазначено в постановах, арешт було накладено на майно, яке належить [PERSON] , [INFO] , а позивач є [PERSON] , [INFO] , тому позивач вважає, що постанова СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 04.11.2010 (кримінальна справа №4071159), якою накладено арешт на нерухоме майно є незаконною та протиправною. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач та третя особа не скористалися своїм правом надання відзиву на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 жовтня 2002 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 08.10.2002 № 4/311-02, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Насобіної Т.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 10 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Насобіною Т.В. було оформлено запит до Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради з метою отримання даних про спадкове майно. 24.12.2020 за №15444 Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради була надана відповідь, в якій крім іншого зазначено, що в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] міститься постанова СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.09.2010 (кримінальна справа №4071159), якою накладено арешт на заощадження, цінності та інше майно, що належить [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , де б воно не знаходилось; постанова СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 04.11.2010 (кримінальна справа №4071159), якою накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Однак, як вбачається з відповіді КП «ДМБТІ» ДМР від 24.12.2020 за № 15444 в постанова СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 04.11.2010 (кримінальна справа №4071159), арешт було накладено на майно, яке належить [PERSON] , [INFO] , тоді, як позивачем, згідно його паспортних даних є - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За висновком Великої Палати Верховного Суду, виклаленими у постанові 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року. Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства. У постанові від 26.11.2019 у справі N 905/386/18 (пункти 39, 62) Велика Палата Верховного Суду формулювала висновок за яким особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. У відповідності до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Відповідно до п.9 ч1 ст.27 вказаного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. У позові позивач просить - зобов`язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме зняти арешт з квартири [ADDRESS] та виключити з матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] Постанову СВ УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 04.11.2010 (кримінальна справа №4071159), якою накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] . Суд, приходить до висновку, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року по справі № 554/7908/17-ц (провадження № 61-4357св19), а також через недоведеність позовних вимог належними та достатніми доказами, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. На підставі положень статті 141 ЦПК України, вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed