Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

19.11.2020 р. позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просив суд припинити стягнення аліментів відповідно до рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.07.2017 року (виконавчий лист № 2/488/1039/17 від 23.08.2017 року) в частині стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1200, 00 грн, щомісячно, починаючи з 17.03.2017 року і до повноліття дитини; звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на підставі виконавчого листа № 2/488/1039/17 від 23.08.2017 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1200,00 грн., у період з березня 2020 року та до дня винесення судового рішення; відкликати з Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист 2/488/1039/17 від 23.08.2017 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі 1200,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17.07.2017 року і до повноліття дітей; стягнути з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 19.02.2000 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.12.2016 року шлюб між ними був розірваний. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір`ю, а тому, згідно з рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.07.2017 року, з нього на користь відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання синів в розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і до повноліття дитини. 29.08.2017 року Корабельним відділом ДВС м. Миколаїв було відкрито виконавче провадження № 54583123 та з нього щомісячно стягувались аліменти на утримання дітей. У зв`язку з повноліттям старшого сина [PERSON] , [INFO] , стягнення аліментів на його утримання припинилося. Стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , продовжується. Однак, з моменту введення карантину та онлайн навчання, а саме з 01.03.2020 року і до тепер, їхній з відповідачкою син [PERSON] , 2008 року народження, переїхав на постійне місце проживання з Київської області від своєї матері до нього в м. Миколаїв. З вересня дитина відвідує школу у м. Миколаєві та постійно проживає з ним і повністю знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не приймає участі у матеріальних витратах на сина, однак аліменти продовжує отримувати. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 09.12.2020 року провадження у справі було відкрите за правилами спрощеного позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін та копії ухвали невідкладно направлені сторонам по справі. Ухвала суду відразу розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду була доступною для ознайомлення відповідачу. Крім того, ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.11.2021 р. за результатами задоволення заяви позивача про відмову від частини позовних вимог, провадження в частині вимог про звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах на підставі виконавчого листа № 2/488/1039/17 від 23.08.2017 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1200,00 грн., у період з березня 2020 року та до дня винесення судового рішення, а також щодо відкликання з Корабельного відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) виконавчого листа № 2/488/1039/17 від 23.08.2017 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі 1200,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17.07.2017 року і до повноліття дітей - закрите. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів відповідно до рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.07.2017 року в частині стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1200, 00 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2017 року і до повноліття дитини, а також щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.11.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття, підтримав повністю та просив позов в цій частині задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать наявні у справі зворотні поштові повідомлення. Однак, заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надав. Причини його неявки в судове засідання суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача, а також враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 19.02.2000 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва був зареєстрований шлюб, про що був зроблений відповідний актовий запис № 40. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.12.2016 р. по справі № 488/3421/16-ц шлюб між сторонами розірваний. Відповідно до наданої суду копії виконавчого листа по справі № 488/1030/17 (провадження № 2/488/1039/17), виданого на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.07.2017 р., з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17.03.2017 р. та до повноліття дітей. Згідно з постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Дамонян М.П., 29.08.2017 р. було відкрите виконавче провадження № 54583123 з примусового виконання вказаного виконавчого листа по справі № 488/1030/17. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Згідно з Актом про проживання від 10.11.2020 р., складеним та підписаним сусідами будинку [ADDRESS] , неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з 01.03.2020 р. проживає разом зі своїм батьком [PERSON] та повністю знаходиться на його утриманні. Відповідно до наданої суду копії довідки, виданої Миколаївською гімназією № 3 від 23.10.2020 р. № 267, [PERSON] навчається в Миколаївській гімназії № 3 м. Миколаєва в 7-А класі. Докази, які б підтверджували надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч. 1 ст. Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 1-2 ст. 179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2017 року і до повноліття дитини, які стягуються на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.07.2017 року. Крім того, відповідач [PERSON] , як мати [PERSON] , [INFO] , зобов`язана матеріально утримувати свого неповнолітнього сина шляхом сплати аліментів на користь позивача, як особи, разом з якою проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність в матеріалах справи будь-якої інформації щодо особи відповідача, що б вказувала на неможливість виконання нею обов`язку щодо утримання сина або була підставою для відхилення від звичайного розміру аліментів, а тому дійшов висновку, що остання може щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду (в даному випадку - 19 листопада 2020 року) та припиняється з досягненням дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved