Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду з заявою, в якій просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] на тимчасово окупованій території України - Донецької області. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що [PERSON] являється її матір'ю. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується лікарським свідоцтвом про смерть від [INFO], виданого центральною міською лікарнею м. Харцизька, довідкою про причину смерті, та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане адміністрацією міста Зугресу донецької народної республіки. До дня смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З метою проведення державної реєстрації смерті [PERSON], позивач звернулася до Новомосковського міськрайонного відділ державної реєстрації актів цивільного стану, де їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті через те, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який повинен бути наданий відділу державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до глави 5, п. 1 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні». У зв'язку з цим, заявник вимушена звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір'ю заявника- [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, Новомосковським управлінням праці та соціального захисту населення, що підтверджується довідкою № 72 від 29.01.2018 року (а.с.7). Суду надано копію лікарського свідоцтва про смерть № 84 від [INFO], виданого центральною міською лікарнею м. Харцизька, у відповідності до якого [PERSON] померла [INFO] в місті Зугрес міста Харцизьк Донецької області, через хронічну серцеву недостатність та атеросклеротичний кардіосклероз з артеріальною гіпертензією, що також підтверджується довідкою про причину смерті від [INFO] (а.с. 10). Оцінюючи зазначені документи про смерть, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Судом встановлено, що заявнику відмовлено у вчиненні державної реєстрації смерті [PERSON] через те, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який повинен бути наданий відділу державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до глави 5, п. 1 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні». У відповідності до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно до вимог ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Так, Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року № 254-VІІІ, визначено тимчасово окупованими окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей перелік яких зазначений в Постанові Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІІ. Відповідно до п. 1 зазначеної Постанови ВРУ до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена координатами. Одним з таких міст являється місто Харцизьк з підпорядкованими населеними пунктами. Таким чином, у відповідності до вищевикладених законів України, медичне свідоцтво про смерть [PERSON], яке видане від імені Донецької Народної Республіки є недійсним та не створює юридичних наслідків. Відповідно до ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної зави до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, вимога про встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved