Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернувся до суду із заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року (13 листопада 1991 року). Заяву обґрунтовує тим, що він народився [INFO] року в місті Тбілісі Грузинської РСР. Після розпаду СРСР його родина переїхала до України, та з серпня 1990 року по вересень 1993 року він разом з батьками був прописаний та проживав в [ADDRESS] Дідусь заявника [PERSON] проживав в селі Небелівка з 1981 року. Всі члени родини заявника отримали українське громадянство та мають паспорти України. Заявник вказує, що його життєві обставини склалися так, що він вчасно не отримав паспорт громадянина України та до цього часу його не має. Для отримання паспорту заявнику необхідно підтвердити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року (13 листопада 1991 року). Оскільки іншим способом дане питання [PERSON] вирішити не може, він вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України в зазначений період. Заявник, [PERSON] та його представник - адвокат Дворник О.В., в судовому засідання вимоги, викладені в заяві, підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Крюківського районного у місті Кременчуці Управління ДМС України в Полтавській області - Супрун А.П., в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення заявника [PERSON] та його представника - адвоката Дворник О.В., представника заінтересованої особи, Крюківського районного у місті Кременчуці Управління ДМС України в Полтавській області - Супрун А.П., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 жовтня 1986 року відділом ЗАГС Первомайського району міста Тбілісі, [INFO] року в місті Тбілісі народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів, а саме: паспорту [PERSON] серії [NUMBER]; повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області ДМС України за вих.№5317/19513-18 від 21 листопада 2018 року з додатком №1 у виді форми №1 вбачається, що батьки заявника - [PERSON] та [PERSON] являються уродженцями Грузії, та зареєстровані 12 серпня 1998 року та з 24 червня 1997 року відповідно у [ADDRESS] Згідно змісту довідки про склад сім'ї, виданої 16 липня 2001 року за вих.№ 462 Деріївською сільською радою народних депутатів Онуфріївського району Кіровоградської області, [PERSON], його батько [PERSON], 1962 року народження, та мати [PERSON], 1961 року народження, проживали в селищі міського типу [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, заявник [PERSON] до цього часу паспорта громадянина України не отримував, клопотання щодо оформлення набуття громадянства України не подавав, паспортом громадянина України на території Кіровоградської області не документувався. Згідно змісту довідок, виданих сільським головою Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області Титаренко А.М. 07 серпня 2018 року за вих.№543 та 23 жовтня 2018 року за вих.№692, [PERSON], [INFO], дійсно проживав разом зі своїми батьками і був прописаний в селі [ADDRESS] з 22 квітня 1990 року по 29 вересня 1993 року. Із записів копії господарської книги члена господарства [PERSON], [INFO], яка є бабусею заявника, та чоловіком якої є [PERSON], [INFO], - дідусь заявника [PERSON], у селі [ADDRESS] членом вказаного господарства значиться [PERSON]. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON], [PERSON], також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] В матеріалах справи міститься копія характеристики випускника 9-Б класу середньої загальноосвітньої школи №16 Крюківського району міста Кременчука, та додаток до атестата, з яких вбачається факт навчання [PERSON], 1986 року народження, у вказаному навчальному закладі. Згідно довідки, виданої Кременчуцьким професійним ліцеєм ім. А.С. Макаренка 28 березня 2017 року з вих. №74, [PERSON] навчався в Кременчуцькому професійному ліцеї ім. А.С. Макаренка на денному відділенні з 01 вересня 2001 року по 30 червня 2004 року за напрямом професії - ремонтник. Згідно акту про проживання б/н від 10 вересня 2018 року ТОВ «Місто для людей Крмеенчук», громадяни [PERSON] та [PERSON], посвідчили, що [PERSON], 1986 року народження, проживає в квартирі [ADDRESS] з 2011 року і по теперішній час. В судовому засіданні свідки [PERSON], який є рідним братом заявника, та [PERSON] - мати заявника, пояснили, що вся родина переїхала жити в Україну з Грузії у 1990 році до селища Небелівка Кіровоградської області на батьківщину родини [PERSON], після чого деякий час родина проживала в місті Біла Церква, а з 1995 року вони всі за сімейними обставинами переїхали проживати до [ADDRESS] Згідно із положеннями статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому поряду можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» № 2235-III від 18 січня 2001 року, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Частиною 1 статті 8 зазначеного вище Закону передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до пункту 7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР» відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженогоУказом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому суд приймає до уваги, що наведений у статті 315 Цивільного процесуального кодексу України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно із частинами 1, 2 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, а саме дані, що вбачаються із: свідоцтва про народження серії [NUMBER]; свідоцтва про народження серії [NUMBER]; паспорт серії [NUMBER]; повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області ДМС України за вих.№5317/19513-18 від 21 листопада 2018 року; довідку про склад сім'ї, виданої 16 липня 2001 року за вих.№ 462; довідки від 07 серпня 2018 року за вих.№543 та від 23 жовтня 2018 року за вих.№692; записи копії господарської книги члена господарства [PERSON]; свідоцтво про народження серії [NUMBER], а також враховуючи пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO], постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно, на той час був неповнолітній та проживав разом з батьком [PERSON], 1967 року народження, та матір'ю [PERSON],1961 року народження. Приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки заявник довів даний факт і діючим законодавством не визначено іншого порядку його встановлення, суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved