Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

24.07.2017 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, відповідно до якої прохав суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого 17.12.2013 року [PERSON] на спадкове майно, а саме: 4/25 частини домоволодіння за адресою м. Полтава, вул. Маяковського, буд. 22, що складається з: квартири № 2 в житловому будинку літ. «А-1», загальною площею 34, 8 кв.м., а саме: сіней II пл.7.8 кв.м., кухні 2-2 пл. 11,7 кв.м., кімнати 2-3 пл. 15,3 кв.м.; житлового будинку літ. «Ж-1», загальною площею 20,3 кв.м., а саме: кімнати 1-1 пл. 11,7 кв. м., веранди 1 пл. 8,6 кв. м.; сараю літ. «Д». В обгрунтування позову позивачем зазначено, що після смерті 17.12.2013 р. його батька [PERSON] [PERSON] Полтавською державною нотаріальною конторою 17.05.2014 року було заведено спадкову справу № 130/2014. Позивачем також зазначено, що 17.05.2014 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші заяви про прийняття спадщини після померлого в спадковій справі відсутні, заповіту спадкоємцем за життя складено не було. Однак 08.10.2014 року нотаріусом позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що відповідно до довідки, наданої нотаріусу на його запит ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 7667 від 09.09.2014 р., станом на 31.12.2012 р. реєстрація права власності по вулиці Маяковського, буд. 22 в м. Полтава за [PERSON] не проводилась. Також позивачем зазначено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05.06.2008 р. (у справі № 2- 3299/08) за [PERSON] було визнано право на спадкування після [PERSON], та визнано право власності за [PERSON] на 4/25 частини домоволодіння по вул. Маяковського, 22 в м. Полтаві, що складається з квартири № 2 в житловому будинку літ. «А-1», сіней II пл.7.8 кв.м., кухні 2-2 пл. 11,7 кв.м., кімнати 2-3 пл. 15.3 кв.м., сараю літ. «Д», житлового будинку літ. «Ж-1». Оскільки спадкодавцем [PERSON] за життя не була здійснена реєстрація права власності на вказане майно, позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді Октябрського районного суд у м. Полтави [PERSON] відкрито провадження по справі. 25.09.2017 р. до суду надійшло заперечення на позовну заяву від представника відповідача територіальної громади в особі Полтавської міської ради, відповідно до якого останній заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до ст. 392 ЦПК України, ст. 16 ЦК України захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права. Позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами факт порушення з боку відповідача - територіальної громади в особі Полтавської міської ради спадкових прав позивача. Відповідно до заперечення, представник прохав провести розгляд справи за його відсутності. Ухвалою судді Октябрського районного суд у м. Полтави [PERSON] від 09.01.2018 р. вказану цивільну справу прийнято в провадження, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не зявився, адвокат позивача [PERSON] 23.04.2018 року надала до суду заяву, відповідно до якої прохала суд розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала суд позов задовольнити. Представник відповідача - Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради 16.04.2018 року надав Представник третьої особи - [PERSON] Полтавської державної нотаріальної контори 27.03.2018 р. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням письмових заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії ІІ-КЕ № 348886 (а.с. 8) позивач [PERSON] є сином [PERSON], що помер 17.12.2013 р. (свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 258715, актовий запис № 1893 (а.с. 9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 37400983 (а.с.10) після смерті [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] [PERSON] Полтавською державною нотаріальною конторою 17.05.2014 р. заведено спадкову справу № 56088944. Відповідно до постанови державного нотаріуса [PERSON] [PERSON] Полтавської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.10.2017 р. (а.с. 21) судом встановлено, що у спадковій справі знаходиться заява [PERSON] про прийняття спадщини, дані про інших спадкоємців відсутні, будь-які інші заяви у справі відсутні. Згідно з даними Спадкового реєстру заповіту спадкодавцем за життя не реєструвалось. Підставою відмови у видачі позивачу свідоцтва на право власності на майно спадкодавця, а саме на 4/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за номером 22 по вул. Маяковського у м. Полтаві, стала відсутність факту державної реєстрації спадкодавцем вказаного майна за життя, згідно з довідкою ПП «ПБТІ «Інвентаризатор» № 7667 від 09.09.2014 р., наданої на запит нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05.06.2008 р. (у справі № 2- 3299/08), що набрало законної сили 16.06.2008 р., визнано за [PERSON] право на спадкування після [PERSON], та визнано право власності за [PERSON] на 4/25 частини домоволодіння по вул. Маяковського, 22 в м. Полтаві, що складається з квартири № 2 в житловому будинку літ. «А-1», сіней II пл.7.8 кв.м., кухні 2-2 пл. 11,7 кв.м., кімнати 2-3 пл. 15.3 кв.м., сараю літ. «Д», житлового будинку літ. «Ж-1». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 22 по вул. Маяковського в м. Полтава від 28.04.2017 року, виготовлений ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»[ADDRESS] в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею 34.8 кв.м. складається з сіней II пл.7.8 кв.м., кухні 2-2 пл. 11,7 кв.м., кімнати 2-3 пл. 15.3 кв.м. Житловий будинок літ. «Ж-1» загальною площею 20.3 кв.м. складається з кімнати 1-1 пл. 11.7 кв.м., веранди 1 пл.8.6 кв.м. (а.с. 11-18). З Довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.05.2017 р. № 4364 (а.с. 19) судом встановлено, що самочинного будівництва чи перепланування об'єктів, щодо яких ставиться питання про визнання права власності, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24.05.2001 року зі змінами, технічним паспортом від 28.04.2017 року не виявлено, розбіжності з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05.06.2008 року відсутні, за виключенням сараю літ. «З», який на даний час знищений. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» висловив відповідні правові позиції, в тому числі і про те, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до ч. 5 cт. 1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 cт. 1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного законодавства, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (cт. 1299\~ЦК). На підставі встановлених вище обставин, враховуючи те, що позивачем доведено належність спадкодавцю спірного майна, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого, - суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved