Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

27 листопада 2013 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] як законного представника неповнолітнього [PERSON] про зобов'язання надати дозвіл на реєстрацію, вказавши, що перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 23 листопада 1993 року належить 1/3 частка квартири, а також на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 29 травня 2013 року половина від 1/3 частки квартири [ADDRESS], в якій він зареєстрований разом із дитиною. Інша 1/2 частка квартири належить на тих же підставах неповнолітньому [PERSON], матір'ю якого є [PERSON] Позивач [PERSON] постійно проживає за вищевказаною адресою разом із родиною, іншого житла не має, відноситься до квартири, як до свого місяця проживання, але зареєструватись за спірною адресою не має можливості, оскільки необхідний дозвіл іншого співвласника квартири. Просять зобов'язати відповідача надати заяву про дозвіл на реєстрацію [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причин неявки суд не повідомила, хоча про день а час розгляду справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу відповідно до статті 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 08 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 188 (а. с. 6). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Відповідно до витягу з особового рахунку № 0143052 від 29.07.2013 року, виданого КП "ЖЕК № 1 Пролетарського району м. Донецька" [PERSON] зареєстрований разом із неповнолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також у квартирі зареєстрований брат позивача [PERSON] (а. с. 8). Як убачається зі свідоцтва про право власності на квартиру № 20149 від 23 листопада 1993 року, квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 29 травня 2013 року, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], яке складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). Згідно з Наказом МВС України від 22 листопада 2012 року № 1077 "Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів", для реєстрації місця проживання особа подає наступні документи: письмову заяву про реєстрацію місця проживання; документ до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання. Із пояснень позивача [PERSON] та матеріалів справи видно, що відповідач [PERSON] як законний представник співвласника спірної квартири [PERSON] не дає свою згоду на реєстрацію [PERSON] Суд наголошує на тому, що розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у способи, визначені цією статтею. Між тим спосіб захисту обраний позивачами, який полягає у зобов'язанні [PERSON] як законного представника неповнолітнього співвласника надати згоду на реєстрацію [PERSON] у спірній квартирі статтею 16 ЦК України не передбачений. При цьому правових підстав, на яких ґрунтуються вказані вимоги позивачем не наведено.

Outcome: dismissed