Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 21 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 11.11.1988, головою колгоспного двору за адресою: вул. Гагаріна, буд. 21, с.Олієво-Королівка, Городенківський район Івано-Франківська область, був - [PERSON]. Вказане, також підтверджується довідками Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер 09.04.2017. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, буд. 21, с. Олієво-Королівка, Городенківський район, Івано-Франківська область. Позивач прийняв спадщину, оскільки в термін до шести місяців звернувся до нотаріуса. Згідно довідки Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 22.06.2017 № 669, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до Приватного нотаріуса, із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса від 11.10.2017, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що не визначені частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житлове приміщення та Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, буд. 21, с. Олієво-Королівка Городенківський район Івано- Франківська область. Звітом про оцінку житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, буд. 21, с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, визначено, що ринкова вартість будинку становить 87546,00 грн. В судове засідання сторони та їхні представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, позов просить задовільнити. Відповідач [PERSON] від своєї частки відмовляється, позивні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Олієво-Королівська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області позовні вимоги визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 11.11.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 134 від 13.07.1988 року слідує, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку, господарських будівель, споруд і розташоване в с. Олієво-Королівка по вул. Гагаріна за № 21 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Головою колгоспного двору, що в селі Олієво-Королівка вул. Гагаріна, 21 був [PERSON], [INFO], що стверджено довідкою № 666 від 22.06.2017 року, виданою виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. У відповідності з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с.Олієво-Королівка по вул. Гагаріна, 21 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А»,\~\~побудованого 1959 р., загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., гаражу, 2 комор, стодоли, навісу, 2 сараїв, стайні, л/кухні, паливної, вбиральні, колодязя, огорожі, воріт. Згідно звіту, складеного ФОП [PERSON] встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами в с.Олієво-Королівка по вул. Гагаріна, 21 Городенківського району Івано-Франківської області станом на 22.08.2017 року становить 87546 грн. Ч.3\~ст.5 Цивільного кодексу України\~(2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно довідки № 667 від 22.06.2017 року, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку, що в селі Олієво-Королівка вул. Гагаріна, 21 були зареєстровані за місцем проживання слідуючі особи: [PERSON], [INFO] голова сімї; [PERSON], [INFO] дружина. У відповідності до ст.ст.\~346,\~347 ЦК України\~право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. В силу п.4 ч.1\~ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідач [PERSON] від своєї частки відмовляється, позивні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, що стверджено поданою до суду заявою. [PERSON] помер\~ 09.04.2017 року у віці 85 років,\~ актовий запис № 6\~ від 11.04.2017 р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 246467, виданого 11 квітня 2017 р. виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської\~ області. Внаслідок його смерті відкрилась\~\~спадщина. Померлий заповіту не вчиняв. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з\~ст. 1223 ЦК України\~- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.\~\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~\~Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1\~ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про народження позивача серії ІІ-УР № 511979, виданого 08.01.1960 р. Олієво-Королівським сільським бюро ЗАГС встановлено, що [PERSON] народився 03.01.1960 року в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 08.01.1960 р., його батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Макогін) [PERSON] з 01.04.1957 року перебували в шлюбі, що стверджено копією свідоцтва про одруження серія І-ЯР № 666037. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON](позивач) та дружина - [PERSON] (відповідач). Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідач [PERSON], [INFO] від своєї частки відмовляється, позивні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, що стверджено поданою до суду заявою. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON]прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернувся до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що стверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48182531 від 22.06.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Гагаріна, 21 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки частки в цьому житловому будинку між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 669 від 22.06.2017 року, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради слідує, що за домогосподарством, що в селі Олієво-Королівка вул. Гагаріна, 21 закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га. Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 21 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості, оскільки частки у цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею\~\~317 Цивільного кодексу\~\~України\~\~\~\~визначено, що власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно\~ст. 328\~\~цього ж кодексу\~\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). В силу вимог\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 21 в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. \~На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~ 346-347,\~365,\~392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved