Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди по вул. Успенська (колишня вул. Крупської), 3-а м. Роздільна Одеської області, які належали [PERSON], померлому 21.10.2017 року. Свою заяву мотивувала тим, що 21.10.2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарчими спорудами №3-а по вул. Успенська (колишня вул. Крупська) в м. Роздільна Одеської області. Заповіту [PERSON] за життя не залишив, а тому має місце спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем після його смерті є вона його дружина, інших спадкоємців першої черги за законом не має. Вона у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок їй було відмовлено у звязку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Тому просила рішенням суду задовольнити позовні вимоги та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на зазначений будинок. В судове засідання [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали повністю, просили справу розглядати за відсутністю їх представника. (а.с.45) У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено,\~що 21.10.2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №503063, виданим 24.10.2017 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №657. (а.с.7) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок №3-а по вул. Успенська (колишня вул. Крупська) м. Роздільна Одеської області з господарчими спорудами. Зазначений будинок належав померлому [PERSON], що підтверджується: - договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від одної до пяти включно від 26.02.1976 року виданого виконкомом Радянських депутатів трудящих м. Роздільна, згідно якого [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 600 кв.м на якій він побудує житловий будинок з житловою площею 35,1 з 2 кімнатами, з господарськими спорудами сарай, погріб, санвузол, літня кухня, котельна. (а.с.8) - актом приймання в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого 16.02.1983 року рішенням виконавчого комітету Радянських народних депутатів м. Роздільна №4, по вул. Крупська, 3-а м. Роздільна Одеської області, належного [PERSON] (а.с.17) Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом, наявним в матеріалах справи, згідно якого житловий будинок №3-а по вул. Успенська (колишня вул. Крупська) в м. Роздільна Одеської складається з літ. «А» - житловий будинок, літ. «а» - веранда загальною площею 86,90 кв.м., в тому числі житловою 27,40 кв.м. та господарчих будівель: літ. «А» - прибудова, літ. «Б» - душ, літ. «В» - гараж, «Г» - сарай, І цистерна, ІІ мостіння, №1-2 огорожа, ворота.(а.с.11) Згідно звіту по встановленню ринкової вартості вказаного житлового будинку його вартість складає 113883,00 грн. (а.с.16) За життя [PERSON] заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №327692, виданим 17.10.1975 року Райбюро загс м. Роздільна Одеської області, на підставі актового запису №184. (а.с.20) Позивач [PERSON] прийняла спадщину, своєчасно звернувшись із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №3-а по вул. Успенська (колишня вул. Крупська) м. Роздільна Одеської області, про що надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2018 року, згідно якої [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок.(а.с.22) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку. Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на новозбудовані обєкти нерухомого майна видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Тобто правовстановлюючим документом на такий обєкт на сьогоднішній день є свідоцтво про право власності. Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд, повно та всебічно зясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до\~ ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачем доведено наданими по справі доказами, що вказаний житловий будинок з господарчими спорудами по вул. Успенська (колишня вул. Крупська), 3-а м. Роздільна Одеської області, належав при житті спадкодавцю [PERSON] та входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті. Позивач [PERSON], дружина померлого [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом, після його смерті своєчасно звернулась до нотаріуса в порядку ст.1268 ЦК України з заявою про прийняття спадщини, а тому у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка. Однак при житті [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно і не провів його реєстрацію відповідно до законодавства, яке існувало на той час, що стало підставою для винесення відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно, судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набирання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по вул. Успенська (колишня вул. Крупська), 3-а м. Роздільна Одеської області, що належав її чоловікові [PERSON], померлому 21.10.2017 року. Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.1216, 1217, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved