Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

10 січня 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що він є сином [PERSON], що помер [INFO] у м. Луганськ, Луганської області, причина смерті - атеросклероз судин головного мозгу . Вказує, що отримати свідоцтво про смерть у Софіївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом держаної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначає, що місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.104.2014 № 1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Стверджує, що встановлення факту смерті необхідно йому для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка. Просив суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], у [ADDRESS], громадянина України, який помер у м.Луганськ, Луганської області, Україна, [INFO]. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи про розгляд справи повідомлений належним чином в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що батько заявника [PERSON] - [PERSON], [INFO], мешкав на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме у м.Луганськ, Луганської області. Батько заявника [PERSON], [INFO] помер на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, Луганської області, що зазначено у свідоцтві про смерть серії [NUMBER], виданому Жовтневим відділом запису актів цивільного стану Луганського місцевого управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР від 03 січня 2019 року, але відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначене свідоцтво не є документом, що створює на території України правові наслідки. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 17 від [INFO], виданої комунальним закладом «Луганська міська лікарня №10» ЛНР, [PERSON], помер у віці 77 років [INFO], причина смерті: атеросклероз судин головного мозку. На території м. Харцизьк не функціонують державні органи України, а існують лише органи ДНР. На цій території фактично діє юрисдікція та застосовується законодавство Російської Федерації. У заявника існують перешкоди в оформленні спадкових правовідносин, оскільки свідоцтво про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків на території України. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 8 ч. 1 ст.315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови ПВСУ від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Тобто, свідоцтво про смерть видане Жовтневим відділом запису актів цивільного стану Луганського місцевого управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР від 03 січня 2019 року, актовий запис №14 (російською мовою: "Жовтневый отдел записи актов гражданского состояния Луганского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики"), на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання ( ст.316 ЦПК України). Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON], [INFO], [ADDRESS], громадянина України, який помер у м.Луганськ, Луганської області, Україна, [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved