Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

28 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,148 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за адресою: [ADDRESS], яка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №00105 [PERSON], померлому [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що його батько [PERSON] помер [INFO], після смерті якого відкрилося право на спадщину у вигляді зазначеної земельної ділянки. На день смерті батька позивач та його мати [PERSON] проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем за однією адресою. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини протягом передбаченого законом шестимісячного строку, а позивач у зазначений термін звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Втім, в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено в зв'язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 16 січня 1994 року, а рішення, на підставі якого він був виданий, було прийнято виконкомом Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 28 січня 1994 року, тобто державний акт передує рішенню, на підставі якого він був виданий. Крім того, в наданому Державному акті є дописки, незастережні виправлення (підтертості). У зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду та просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 26 листопада 2013 року за клопотанням позивача був замінений первісний відповідач [PERSON], яка померла [INFO], на Миколаївську сільську раду Жовтневого району Миколаївської області. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просив позов задовольнити та слухати справу за його відсутності. Відповідач Миколаївська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, повідомивши письмово про визнання позову та можливість розгляду справи у відсутність її представника. Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Миколаївської сільської ради за №495/0135 від 13 листопада 2013 року на день відкриття спадщини, тобто станом на [INFO], у будинку №11 по вул.Піонерській в с.Миколаївське разом із спадкодавцем [PERSON] були зареєстровані [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), які є спадкоємцями першої черги, та [PERSON] (невістка), [PERSON], [PERSON] (онуки) (а.с.42). Державний акт на право приватної власності на землю серії МК №00105 виданий 16 січня 1994 року на підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів від 28 січня 1994 року за №18 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №59, згідно з яким земельна ділянка площею 0,148 га, розташована в межах території Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області в "[ADDRESS]" (з дописками), надана для житлового будівництва, "обслуговування та господарських споруд" (з дописками) та належить [PERSON].(а.с.11). Разом з тим, у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 вересня 2013 року зазначено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,148 га, кадастровий номер 4823383200:04:022:0019, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.55). З листа Жовтневої державної нотаріальної контори за №1830/02-14 від 27.09.2013 року вбачається, що в оформленні спадкових прав на земельну ділянку позивачу відмовлено у зв'язку з тим, що Державний акт на право власності на землю МК №00105 виданий 16 січня 1994 року на підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 28 січня 1994 року, тобто державний акт передує рішенню, на підставі якого він був виданий; в наданому Державному акті є дописки, незастережні виправлення (підтертості) (а.с.16). На підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів від 28 січня 1994 року за №18 [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка 0,148 га в [ADDRESS] (а.с.100). Згідно довідок Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №166/01.34 від 06.02.2014 року та №185/01.34 від 10.02.2014 року земельна ділянка площею 0,148 га по [ADDRESS] належала [PERSON] (а.с.89,95). Згідно даних обліково-кадастрової книги реєстрації громадянам, яким безкоштовно передано земельні ділянки у власність 1993-2008 р.р., була допущена технічна помилка у даті реєстрації державного акту на земельну ділянку, що підтверджується даними листів Миколаївської сільської ради, книги реєстрації громадян, яким безкоштовно передано земельні ділянки у приватну власність за 1993-2008 р.р., земельно-кадастрової книги та архівної копії рішення виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів за №18 від 28.01.1994 року (а.с.89-100). Дослідивши копію спадкової справи № 38/2013 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 22 березня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]; мати позивача [PERSON] 22 березня 2013 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини та заяву про те, що не претендує на видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя (а.с.21-36 ). До складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що спадкодавцю [PERSON] на момент смерті на праві власності належала земельна ділянка площею 0,148 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за адресою: [ADDRESS], а відтак після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на зазначену земельну ділянку. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом після смерті [PERSON], звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, його мати [PERSON] від спадщини відмовилася, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved