Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

24 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], ТОВ "Златоград", ТОВ "Центр-будінвест", [PERSON], [PERSON] від 24 листопада 2015 року, згідно якої просила визнати її інвестором відповідно інвестиційного договору №24/07И від 24 липня 2044 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Златоград»; визнати договір про пайову участь у будівництві житла №25 від 26 вересня 2005 року, укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON], стосовно квартири №26, загальною площею 123.86 кв.м, під'їзд №2 по [ADDRESS] - недійсним; визнати договір про пайову участь у будівництві житла №86 від 10 січня 2006 року, укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON], стосовно квартири №27, загальною площею 66.8 кв.м., під'їзд №2 по [ADDRESS] - недійсним. Остаточно уточнивши свої вимоги в заяві про збільшення позовних вимог (уточнення) предмету позову, позивач просила визнати її інвестором, відповідно Інвестиційного договору №24/07И від 24 липня 2004 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Златоград»; визнати договір про пайову участь у будівництві житла №25 від 26 вересня 2005 року, укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON], стосовно квартири №26, загальною площею 123.86 кв.м., під'їзд №2 по [ADDRESS] - недійсним; визнати договір про пайову участь у будівництві житла №86 від 10 січня 2006 року, укладений між ТОВ «Центр-Буінвест» та [PERSON], стосовно квартири № 27, загальною площею 66.8 кв. м., під'їзд № 2 по [ADDRESS] - недійсним; визнати Додаткову угоду №1 від 14 листопада 2011 року, укладену між ТОВ «Центр-Будінвест», [PERSON] та [PERSON] - недійсною; визнати договір в новій редакції згідно Додаткової угоди №1 від 11 листопада 2011 року про пайову участь у будівництві житла №86 від 14 листопада 2011 року - недійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24 липня 2004 року між ним та ТОВ «Златоград» укладено інвестиційний договір під №24/07И. Згідно договору позивач як інвестор взяла на себе зобов'язання здійснити інвестування будівництва у вигляді грошових коштів, а ТОВ «Златоград» взяв на себе зобов'язання здійснити будівництво житлового комплексу по [ADDRESS] та передати позивачу наступні об'єкти інвестування: 3-х кімнатна квартира на 6-му поверху 10-поверового будинку з виходом вікон на Деволанівський спуск та на вул. Польську загальною площею 128.9. кв. м., будівельний номер 26 (надалі - Квартира-1), а також 1-но кімнатну квартиру на 6-му поверху 10-поверового будинку з виходом вікон на Деволанівський спуск, загальною площею 63.2. кв.м., будівельний номер 27 (надалі - Квартира-2). За вказаним договором позивач сплатила на користь ТОВ «Златоград» грошові кошти. 27 січня 2005 року між ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест» укладено Інвестиційний контракт №18/11, предметом якого є співробітництво його сторін по інвестуванню будівництва вказаного вище будинку до введення його в експлуатацію. 14 березня 2005 року ТОВ «Златоград» передав ТОВ «Центр-Будінвест» будівельний майданчик разом з усіма об'єктами нерухомості, про що був складений відповідний акт прийому-передачі. Також, вказаними юридичними особами був підписаний протокол від 13 червня 2005 року про розподіл квартир з 3 по 9 поверх, відповідно до якого Квартира-1 та Квартира-2 були передані ТОВ «Златоград». 26 вересня 2005 року між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест» був укладений договір про пайову участь у будівництві житла №25, предметом якого була Квартира-1. 10 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест» був укладений договір про пайову участь у будівництві житла №86, предметом якого є Квартира-2. Додатковою угодою №1 від 11 листопада 2011 року вказаний договір був викладений у новій редакції. 14 листопада 2011 року до вказаного договору була підписана Додаткова угода №1, згідно якої до правовідносин, пов'язаних з Квартирою-2 вступила [PERSON] В подальшому, Додатковою угодою № 1 від 21 серпня 2007 року інвестиційний контракт між ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест» був розірваний за згодою сторін, а будівельний майданчик та права замовника та забудовника будівництва залишилися в ТОВ «Центр-Будінвест». При цьому, позивачу було повідомлено про неможливість отримання ним Квартири-1 та Квартири-2 та відсутність у позивача прав на ці квартири. Не погоджуючись з цим, позивач посилається на порушення оскаржуваними правочинами вимог ч.1 ст.203, ст.215 Цивільного кодексу України, ст.1, ч.1 ст.4, ч.ч.1-3,5 ст.7, ч.ч.1,2 ст.9, ч.1 ст.18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» (в редакції від 02 березня 2004 року). Відповідачі ТОВ «Златоград», ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, правом на судовий захист у даній справі не скористалися та своєї позиції по суті предмет спору не висловили. Представник Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет ОМР - про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, своїх представників для участі у розгляді справи не направив, правом на участь у справі не скористався та своєї позиції по суті предмет спору не висловив. Представник Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління державної реєстрації ОМР - про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, у судове засідання не з'явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники відповідача [PERSON] - адвокати Градовська Л.О. та Вдовіченко Г.М., проти задоволення позову заперечували, надали заперечення проти позову та заяву про застосування позовної давності. У своїх письмових запереченнях проти позову вказали, що позивач є інвестором за інвестиційним договором №24/07И від 24 липня 2004 року, який є чинним, отже підстав визнавати позивача інвестором за цим договором нема. Також, послалися на пункт 3.3. вказаного договору, згідно якого ТОВ «Златоград» зобов'язується передати позивачу об'єкт інвестування, та пункт 7.4., згідно якого підприємство (ТОВ «Златоград») відповідає перед інвестором своїм майном по зобов'язанням, передбаченим цим договором. З огляду на викладене, було зроблено посилання на те, що згідно з умовами інвестиційного договору, відповідальність за невиконання зобов'язання - передання позивачу об'єкту інвестування має нести ТОВ «Златоград». Також, послалися на те, що позивач не є стороною оскаржених нею договорів по справі, а за укладеним ним Інвестиційним договором з ТОВ «Златоград» №24/07И від 24 липня 2004 року не передбачено право позивача на дольову участь у будівництві, право на отримання об'єкта інвестування тощо. Відповідачі зазначили, що позивач не є особою, уповноваженою на оскарження (зацікавленою особою, суб'єктом права) спірних договорів, та може захистити своє право лише в спосіб, який прописано у розділі 7 вказаного інвестиційного контракту, пред'явивши відповідний позов до ТОВ «Златоград» за порушення умов договору. Додатково, просили застосувати до позовних вимог (окрім вимоги про визнання недійсним договору про пайову участь у будівництві житла №25 від 26 вересня 2005 року, укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON].) позовну давність. Представник відповідача - [PERSON] - адвокат [PERSON] - проти задоволення позову заперечував, надав заяви про застосування позовної давності з письмовими поясненнями по справі. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що в лютому 2011 року позивач звертався до суду з позовною заявою по справі №2-5820/11, у якій просив ухвалити рішення про визнання права власності на майнові права на Квартиру-1 та Квартиру-2; стягнути з нього на користь ТОВ «Златоград» гроші в сумі 369 334 гривні. 18 квітня 2012 року Позивачем була подана по вказаній справі позовна заява з уточненими позовними вимогами (зміна предмету позову), у якій він зокрема просив визнати договір №25 про пайову участь будівництва житла від 26.09.2005р., а саме [ADDRESS] укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] - недійсним.; визнати договір №86 про пайову участь будівництва житла від 10.01.2006 р., а саме [ADDRESS] укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] - недійсним». Згідно тексту заяви про зміну предмету позову в справі №2-5820/11, позивач зазначив, що під час судового засідання 03 квітня 2012 року представник ТОВ «Центр-Будінвест» надала суду договір №25 від 26.09.2005р., зі змісту якого стало відомо, що ТОВ «Центр-Будінвест» уклало з [PERSON] правочин про пайову участь будівництва житла, а саме [ADDRESS]». Тобто, про існування оскаржуваного зараз договору №25 від 26.09.2005р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] позивачу стало відомо щонайменш 03 квітня 2012 року, коли вона ознайомилась зі змістом вказаного документу. Судовий розгляд справи №2-5820/11 був завершений ухвалою від 28 січня 2014 року про залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Ухвала набрала законної сили. Зважаючи на те, що з моменту, коли позивач дізнався про існування договору №25 від 26.09.2005р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] - 03 квітня 2012 року та до звернення до суду з позовом у справі, що розглядається зараз - 24 листопада 2015 року - минуло більше трьох років, адвокат просить застосувати позовну давність до вимоги позивача про визнання вказаного договору недійсним. Також зазначає, що залишення позову без розгляду в справі №2-5820/11 не зупиняє перебігу позовної давності. З приводу вимоги позивача про визнання його інвестором відповідно інвестиційного договору №24/07И від 24 липня 2044 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Златоград», адвокат зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (редакція, чинна на час подання заяви про застосування позовної давності), а також не є ефективним засобом (способом) захисту прав позивача з огляду на відсутність підстав для визнання недійсним договору №25 від 26.09.2005р. між [PERSON] та ТОВ «Златоград». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 липня 2004 року між позивачем та ТОВ «Златоград» укладено Інвестиційний договір під №24/07И. Згідно пункту 1.1. цього Договору, позивач здійснює вкладення інвестицій у вигляді власних коштів, а вказане підприємство здійснює будівництво житлового комплексу по [ADDRESS]. Індивідуальними об'єктами інвестування є: 3-х кімнатна квартира на 6-му поверсі 10-поверзового будинку з виходом вікон на Деволанівський спуск та на вулиця Польську, загальною площею 128.9 кв.м. (будівельний номер 26), а також 1-но кімнатна квартира на 6-му поверсі 10-поверхового будинку, з виходом вікон на Деволанівський спуск, загальною площею 63.20 кв.м. (будівельний номер 27). Відповідно до пункту 3.3. зазначеного договору, ТОВ «Златоград» зобов'язався передати позивачу як інвестору вказані квартири як об'єкти інвестування в стані, визначеному актом прийому-передачі. На виконання п.5 Додаткової угоди до Договору інвестування під №24/07И [PERSON] частково виконала взяті на себе зобов'язання та сплатила ОВ «Златоград» 6.07.2004 року грошові кошти в сумі 153 140,00 грн. за квитанцією до прибуткового касового ордеру №12 та 03.06.2005 року та грошові кошти в сумі 123 848,00 грн. за квитанцією до прибуткового касового ордеру № 217. З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2005 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Златоград» було укладено інвестиційний контракт №18/11, предметом якого співробітництво сторін по інвестування будівництва об'єкта - житлового будинку з торгово-офісними площами та підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] - до моменту його введення в експлуатацію. На підставі вказаного контракту 13 червня 2005 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та ТОВ «Златоград» було підписано протокол розподілу квартир по об'єкту - 6-9-10 етажної будівлі по [ADDRESS]. Згідно зазначеного протоколу, квартири з номерами 26 та 27 були передані ТОВ «Златоград». 14 березня 2005 року ТОВ «Златоград» передав ТОВ «Центр-Будінвест» будівельний майданчик разом з усіма об'єктами нерухомості, про що був складений відповідний акт прийому-передачі. Також, вказаними юридичними особами був підписаний протокол від 13 червня 2005 року про розподіл квартир з 3 по 9 поверх 26 вересня 2005 року між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] було укладено договір №25 про дольову участь у будівництві житла. Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. вказаного договору, [PERSON] зобов'язується прийняти дольову участь у будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], парадна №2, квартира 26, а ТОВ «Центр-Будінвест» зобов'язалось здійснити будівництво цього будинку та після здачі його до експлуатації передати [PERSON] 3-х кімнатну квартиру №26. 10 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Центр-Будінвест» був укладений договір про пайову участь у будівництві житла №86, предметом якого є Квартира-2. Додатковою угодою №1 від 11 листопада 2011 року вказаний договір був викладений у новій редакції. 14 листопада 2011 року до вказаного договору була підписана додаткова угода №1, згідно якої до правовідносин, пов'язаних з Квартирою-2 вступила [PERSON] 11 листопада 2011 року між ТОВ «Центр-Будінвест», [PERSON] та [PERSON] була підписана Додаткова угода №1 до Договору №86, згідно п.5 якої до [PERSON] перейшли всі права та обов'язки по Договору №86 від 10.01.2006 року. Згідно умов Додаткової угоди № 1 від 21 серпня 2007 року ТОВ «Златоград» та ТОВ «Центр-Будінвест» дійшли згоди достроково розірвати інвестиційний контракт №18/11 від 27.01.2005 року. Пунктом 1 якої, передбачена умова перерахування ТОВ «Центр-Будінвест» на рахунок ТОВ «Златоград» грошових коштів в сумі 10 060 000,00 грн. з метою забезпечення можливості повернення ТОВ «Златоград» (Інвестором) інвестиційних коштів, що були залучені ТОВ «Златоград» на проектування та будівництво житлового будинку. Згідно абз.1 ч.5 ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Відповідно до ч.1 ст.19 вказаного закону, захист інвестицій - це комплекс організаційних, технічних та правових заходів, спрямованих на створення умов, які сприяють збереженню інвестицій, досягненню цілі внесення інвестицій, ефективній діяльності об'єктів інвестування та реінвестування, захисту законних прав та інтересів інвесторів, у тому числі права на отримання прибутку (доходу) від інвестицій. Згідно ч.3 ст.215 ЦК України, правом заперечення дійсності правочину наділені не лише сторони цього правочину, але й інші заінтересовані особи. Враховуючи викладені норми та зважаючи на те, що за умовами договору №25 про дольову участь у будівництві житла від 26 вересня 2005 року, право отримання Квартири-1 виникло у [PERSON], позивач має право на оскарження цього договору, оскільки за Інвестиційним договором від 24 липня 2004 року він набув право на отримання даної квартири. При цьому, суд погоджується з наявністю підстав для застосування по справі позовної давності, за наступних обставин. 11 лютого 2011 року позивачем - [PERSON] - була подана до Приморського районного суду м. Одеси позовна заява з наступними вимогами: визнати за позивачем право власності на майнові права на трьохкімнатну квартиру (будівельний №26) загальною площею 128.9 кв.м. та однокімнатну квартиру (будівельний номер №27) загальною площею 63.2. кв.м. житлового комплексу, розташованого по [ADDRESS] за [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград» гроші в сумі 369 334 (триста шістдесят дев'ять тисяч триста тридцять чотири) гривні. 18 квітня 2012 року позивачем - [PERSON] була подана по вказаній справі позовна заява з уточненими позовними вимогами (зміна предмету позову), у якій він зокрема просив визнати договір №25 про пайову участь будівництва житла від 26.09.2005р., а саме [ADDRESS] укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] - недійсним.; визнати договір №86 про пайову участь будівництва житла від 10.01.2006 р., а саме [ADDRESS], укладений між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] - недійсним». У вказаній заяві позивач вказав, що «під час судового засідання 03.04.2012р. представник Відповідача-2 (ТОВ «Центр-Будінвест») також надала суду договір №25 від 26.09.2005р. зі змісту якого стало відомо, що ТОВ «Центр-Будінвест» уклало з Відповідачем 3- [PERSON] правочин про пайову участь будівництва житла, а саме [ADDRESS]. Крім того, суду також був наданий договір №86 від 10.01.2006р., згідно з яким ТОВ «Центр-Будінвест» уклало з Відповідачем 4 - [PERSON] правочин про пайову участь будівництві житла, а саме: [ADDRESS]». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2014 року у вказаній справі (№2-5820/11) позовна заява [PERSON] до ТОВ «Златоград», ТОВ «Центр-Будінвест», [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майнові права, визнання інвестиційних прав, зобов'язання вчинити певні дії, визнання недійсним додаткової угоди до інвестиційного контракту та договорів про пайову участь у будівництві була залишена без розгляду на підставі ч.3 ст.169 ЦПК України у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання позивача, повідомленого належним чином. При цьому, суд також наголосив на тому, що позивач зловживає своїми процесуальними правами. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтвердив обізнаність позивача про вказану ухвалу, також підвтердив, що в апеляційному порядку вона не оскаржувалась. Згідно ч. 1 ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.1 ст.265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Матеріалами справи встановлено, що про порушення своїх прав внаслідок укладання оскаржуваного Договору №25 від 26.09.2005р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] позивачу стало відомо 03 квітня 2012 року, у цей же день він достеменно дізнався й про [PERSON], як особу, що порушила права» позивача. Вказаний факт позивачем не спростований. Отже, строк позовної давності до вимоги позивача про визнання недійсним договору №25 від 26.09.2005р. між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] розпочався 03 квітня 2012 року та сплинув 03 квітня 2015 року. При цьому до суду з позовом у цій справі позивач звернувся лише в листопаді 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Одночасно суд зауважує, що оскарження цього договору в справі №2-5820/11 18 квітня 2012 року (шляхом подання позовної заяви з уточненими позовними вимогами (зміна предмету позову) - не зупинило перебігу позовної давності у зв'язку з залишенням цього позову без розгляду через зловживання позивачем своїми процесуальними правами у вигляді неявки у судові засідання по справі. В свою чергу, відповідач [PERSON] скористався своїм правом на подання заяви про застосування позовної давності. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Враховуючи викладене та з огляду на подання адвокатом в інтересах [PERSON] по справі заяви про застосування позовної давності, суд вважає необхідним вказану заяву задовольнити. Одночасно суд зауважує, що позивач та її адвокат не скористалися правом обґрунтувати поважність причин пропущення позовної давності, а з огляду на те, що позовна заява по справі №2-5820/11 була залишена без розгляду через зловживання позивачем своїми процесуальними правами (що встановлено судом у вказаній справі), суд не вбачає поважних причин пропущення позовної давності та підстав для її поновлення. При цьому суд наголошує на тому, що стаття 44 ЦПК України забороняє зловживання процесуальними правами, до яких відноситься й право на звернення до суду. Аналогічна за суттю норма містилася також в ч.3 ст.27 ЦПК України в редакції, чинній на час залишення без розгляду позовної заяви у справі №2-5820/11 та на час звернення позивача з позовом у даній справі. З аналогічних причин та за аналогічних обставин пропущений позивачем й строк позовної давності для заявлення вимоги про визнання недійсним договору №86 від 10.01.2006р. згідно між ТОВ «Центр-Будінвест» та [PERSON] Виходячи з відсутності підстав для визнання недійсним цього договору, суд не має підстав й для задоволення похідних вимог про визнання недійсними додаткової угоди до цього договору №1 від 14 листопада 2011 року, укладену між ТОВ «Центр-Будінвест», [PERSON] та [PERSON] та цього договору в новій редакції згідно Додаткової угоди №1 від 11 листопада 2011 року про пайову участь у будівництві житла №86 від 14 листопада 2011 року . Щодо вимоги позивача про визнання його інвестором відповідно інвестиційного договору №24/07И від 24 липня 2044 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Златоград» - суд зазначає наступне. Матеріали справи не містять доказів невизнання учасниками справи тієї обставини, що позивач є інвестором за вказаним договором. Навпаки, у запереченнях проти позову адвокат [PERSON]- Градовська Л.О. зазначає, що згідно вказаного інвестиційного договору позивач є інвестором, цей договір є чинним. Крім цього, суд зауважує, що згідно вимог ч.1 ст.2 ЦПК України, умовою захисту судом прав є його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, за відсутності вказаних обставин, в суду відсутні підстави для захисту права. Також, відповідно до ч.1 та 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Чинним законодавством України не передбачений такий спосіб захисту права як визнання позивача інвестором за відповідним договором. В свою чергу, за відсутністю підстав для визнання недійсними оспорюваних правочинів по справі, застосування обраного позивачем способу захисту не може вважатися ефективним способом захисту в розумінні вимог ч.2 ст.5 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed