Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] 16.01.2019р. звернулася в суд з позовом до Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, в якому просить визнати конкурс на посаду асистента кафедри педіатрії №2 таким, що відбувся з порушенням встановленого порядку; визнати незаконним та скасувати рішення Вченої ради медичного факультету №2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького від 17 грудня 2018 року про не обрання [PERSON] на посаду асистента кафедри педіатрії №2, прийняте за результатами конкурсу на оформлене протоколом №4 від 17 грудня 2018 року; скасувати наказ ректора Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №474кз від 17.12.2018р. про звільнення [PERSON] від займаної посади асистента кафедри педіатрії №2 з 17.12.2018 року; поновити [PERSON] на посаді асистента кафедри педіатрії №2 з 18.12.2018 року; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та судові витрати. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що з 2007р. працювала на посаді асистента кафедри факультетської та шпитальної педіатрії Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького. З 04.09.2007р. по 01.12.2008р. за сумісництвом. З 01.12.2008р. переведена на штатну посаду асистента кафедри педіатрії, з 01.09.2016р. кафедри педіатрії №2. Наказом ректора Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №474кз від 17.12.2018р. її звільнено із займаної посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору, не обранням на новий строк за конкурсом. Своє звільнення вважає незаконним, оскільки не було дотримано терміну оголошення про проведення конкурсу. Такий конкурс на займану нею посаду мав бути оголошений не 12.11.2018р., а за 3 місяці до закінчення терміну її строкового договору - 01.09.2018р. Також зазначає, що Вченою радою медичного факультету №2 було порушено порядок прийняття рішення за результатами голосування. Оскільки, коли жоден з претендентів не набрав більше 50% голосів присутніх членів Вченої ради, то конкурс вважається таким, що не відбувся. Повторний конкурс оголошується впродовж одного місяця. Крім того, ставить під сумнів присутність на засіданні 17.123.2018р. усіх членів Вченої ради та повно важність членів Вченої ради медичного факультету №2. Також позивачка зазначає, що рішення Вченої ради про не обрання її на посаду асистента кафедри педіатрії №2 не відповідає критеріям об`єктивності і обґрунтованості, прийнято на основі негативного враження, яке склалося про неї у членів ради на підставі висновку трудового колективу кафедри педіатрії №2 під головуванням професора [PERSON] , яка виявляла упереджене ставлення до неї і її особистих та професійних якостей. Позивачка вказує, що вона автор та співавтор 7 навчально-методичних посібників, один з яких рекомендовано МОЗ України, як навчально-методичний посібник, два рекомендовані до друку Вченою радою ЛЕМУ імені Данила Галицького. Вона систематично брала участь у культурно-виховних заходах університету, сумлінно виконувала свої трудові обов`язки, підвищувала професійний рівень. Вона є лікарем вищої кваліфікаційної категорії, 27.09.2016р. пройшла атестацію в МОЗ України. Жодних стягнень не мала, навпаки, їй давали заохочення у виді подяк із внесенням до трудової книжки. Звільнення з посади позбавило їх засобів існування, вплинуло на широке коло стосунків з іншими людьми. Ухвалою від 21.01.2019р. відкрито у справі спрощене позовне провадження. Представником відповідача 11.02.2019р. подано відзив на позов, у якому вказано на законність оголошення і проведення конкурсу та звільнення позивачки з посади. Вказано про те, що прийняття на роботу науково-педагогічних працівників, в тому числі асистентів кафедр, здійснюється на основі конкурсного відбору, таємним голосуванням Вченою радою факультету. Кандидатури претендентів на посаду попередньо обговорюються трудовим колективом кафедри, висновки кафедри і особисті якості претендентів затверджуються таємним голосуванням та передаються на розгляд конкурсної комісії. Позивачка [PERSON] , займаючи посаду асистента кафедри педіатрії №2, по закінченні строку договору, як претендент на обрання на цю ж посаду, отримала негативний висновок трудового колективу кафедри педіатрії №2. Проте, вона одноголосно була рекомендована конкурсною комісією Вченій раді для обрання на посаді. Вважає, що дана обставина спростовує твердження позивачки про упереджене ставлення до неї. Проте таємним голосування Вченої ради медичного факультету №2 [PERSON] не була обрана на посаді асистента кафедри педіатрії №2. Вважає голослівним твердження позивачки про порушення порядку прийняття рішення Вченою радою, оскільки рішення Вченогї ради є дійсним, якщо у голосування брало участь 2/3 членів Вченої ради. Відповідно до протоколу №2 лічильної колмісії, обраної Вченою радою медичного факультету №2 від 17.12.2018р., склад Вченої ради затверджено в кількості 31 особи, на засіданні були присутні 28 осіб, що є більше 2/3 членів Вченої ради. Рішення Вченої ради щодо [PERSON] було прийнято за результатами таємного голосування кожного члена Вченої ради. Ухвалою від 13.02.2019р. вирішено здійснювати розгляд даного спору в порядку загального позовного провадження. У відповіді на відзив від 25.03.2019р. [PERSON] зазначає про те, що контракт у 2016р. з нею було укладено не на 5 років, як з іншими працівниками, а лише на 2 роки, що свідчить про упереджене ставлення до неї вже на той час. Наголошує на необ`єктивності та необґрунтованості прийнятого Вченою радою рішення, оскільки звіту, з яким вона виступила на засіданні Вченої ради 17.12.2018р. ніхто з членів Ради по суті не проаналізував. Їй не було надано можливості спростувати негативні висновки кафедри щодо неї. Паралельно з нею Вчена рада проголосувала за обрання на посаду асистента кафедри особу, котра має менше наукових праць, не має педагогічної освіти, тривалий час не працювала, перебуваючи у декретній відпустці. Негативний висновок кафедри вважає прийнятий внаслідок упередженого суб`єктивного ставлення до неї завідувача кафедри професора [PERSON] , неприязних відносин з доцентом кафедри [PERSON] Ухвалою від 11.10.2019р. справу призначено до судового розгляду. В судовому засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Арутюнова Н.Ф. позовні вимоги підтримали повністю, виходячи з наведених у позові та відзиві на позов обставин. Просили позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Представник відповідача Мінаєв М.Г. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, покликаючи на мотиви та обставини, наведені у відзиві на позов. Заслухавши вступне слово позивачки, її представника, представника відповідача, показання свідків, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, оглянувши та вивчивши подані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких мотивів. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. При вирішення спору суд керується нормами Закону України «Про вищу освіту» Відповідно до п.9 ч.1 ст.55 Закону до основних посад науково-педагогічних працівників закладів вищої освіти віднесено посаду асистента. За ч.9 цієї статті посади науково-педагогічних працівників можуть займати особи, які мають науковий ступінь або вчене звання, а також особи, які мають ступінь магістра. У ч.11 ст.55 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою закладу вищої освіти. Відповідно до Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад, прийняття на роботу, укладання трудових відносин і звільнення з посад науково-педагогічних, педагогічних та наукових працівників Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, затвердженого Вченою радою Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького 28.12.2015р., протокол №11-ВР (надалі по тесту - Порядку), основними посадами науково-педагогічних працівників Університету є: ректор, проректор (діяльність якого безпосередньо пов`язана з освітнім або науковим процесом), декан, його заступники, директор бібліотеки, завідувач кафедри, професор, доцент, старший викладач, викладач, асистент, викладач - стажист, завідувач аспірантури, докторантури (п.1.3) Згідно п.2.1 Порядку прийняття на роботу науково-педагогічних працівників університету здійснюється на основі конкурсного відбору. До переліку вакантних посад науково-педагогічних працівників, які заміщаються в порядку конкурсного відбору, відносяться: декан, завідувач кафедри, професор, доцент, старший викладач, викладач, асистент, директор бібліотеки та директор медичного коледжу Обрання за конкурсом цих категорій науково-педагогічних працівників може проводитись у разі закінчення строку трудового договору (контракту) особи, яка обіймала відповідну посаду, або в разі вакантності посади (п.2.5 Порядку). Вказаний Порядок визначає, що конкурс на заміщення посади науково-педагогічного працівника в порядку конкурсного відбору оголошується не пізніше, ніж через 2 місяці після набуття нею статусу вакантної, а в порядку обрання за конкурсом не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з науково-педагогічним працівником. Термін проведення конкурсу після завершення прийняття заяв претендентів не більше 2 місяців (п.2.6 Порядку). Оголошення про проведення конкурсу, терміни й умови його проведення публікуються у засобах масової інформації та офіційному інтернет-сайті Університету. Також визначено що строк подання документів для участі у конкурсі становить один місяць з дня опублікування оголошення про конкурс. Впродовж 5 робочих днів після закінчення строку подання заяв та документів ректор університету видає наказ про допуск до участі в конкурсному відборі. Відповідно до п.3.6, 3.7 Порядку доценти, старші викладачі, викладачі, асистенти обираються за конкурсом таємним голосуванням Вченою радою факультету терміном на 5 років. Кандидатури претендентів на ці посади попередньо обговорюються трудовим колективом кафедри у їх присутності (у разі відсутності претендента кандидатура обговорюється лише за його письмової згоди). Висновки кафедри про професійні та особисті якості претендентів затверджуються таємним голосуванням та передаються на розгляд конкурсної комісії. Претенденти на посади мають право бути ознайомленими з висновкам за результатами попереднього обговорення та рекомендаціями конкурсної комісії до засідання Вченої ради. Негативний висновок за результатами попереднього обговорення або в рекомендаціях конкурсної комісії не є підставою для відмови претенденту в розгляді його кандидатури Вченою радою. Рішення Вченої ради Університету або факультету при проведенні обрання на посади вважаються дійсним, якщо в голосуванні брало участь 2/3 членів Вченої ради. Обраним вважається претендент, який здобув більше 50% голосів присутніх членів Вченої ради (п.3.8 Порядку). У п.3.9 Порядку визначено, якщо при проведенні конкурсу на відповідну посаду не було подано жодної заяви або жоден із претендентів не набрав більше 50% голосів присутніх членів Вченої ради, то конкурс також вважається таким, що не відбувся, і оголошується повторно впродовж одного місяця. Пункт 3.16 Порядку передбачає, якщо у науково-педагогічного працівника закінчується термін дії Трудового договору (контракту) і досягнуто домовленості про продовження трудових відносин на новий строк (за погодженням з трудовим колективом кафедри про таку пролонгацію), конкурс не оголошується і з таким працівником укладається трудовий договір (контракт) на строк від 1 до 5 років. Водночас, положення п.3.17 Порядку передбачають, що за два місяці до закінчення трудового договору (контракту) науково-педагогічний працівник зобов`язаний звернутись до ректора Університету про продовження або не продовження з ним трудових відносин. Неподання такої заяви у вказаний термін вважатиметься відмовою науково-педагогічного працівника від переукладання трудового договору (контракту) та має наслідком звільнення його у зв`язку із закінченням строку трудового договору. У даній справі судом встановлено, що позивачка [PERSON] працювала за строковим договором на посаді асистента кафедри педіатрії №2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького з 01.12.2016р. по 01.12.2018р. на підставі наказу ЛНМУ №275к від 01.12.2016р. [PERSON] , відповідно до п.3.17 Порядку за 2 місяці до закінчення трудового договору, тобто до 01.10.2018р. зобов`язана була звернутись до ректора Університету із заявою про продовження або не продовження з нею трудових відносин. Такої заяви позивачкою до 01.10.2018р. подано ректору не було. Відповідно до протоколу засідання кафедри педіатрії №2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького від 12.11.2018р., кафедра прийняла рішення звернутися до ректорату з проханням оголосити конкурс на посаду асистента кафедри педіатрії №2 у зв`язку із закінченням 01.12.2018р. у [PERSON] строкового трудового договору. З 13-ти осіб професорсько-викладацього складу кафедри за таке рішення проголосувало 12 осіб. Конкурс на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників, куди входила посада асистента кафедри педіатрії №2, оголошено наказом ЛНМУ №332к від 12.11.2018р. Наказом ЛНМУ №343к від 21.11.2018р. на підставі заяви [PERSON] у зв`язку із закінченням строкового договору вона була з 02.12.2018р. переведена в.о. асистента кафедри педіатрії №2 до оголошення результатів конкурсу. 26.11.2018р. [PERSON] подала ректору Університету заяву з проханням допустити її до участі у конкурсі на посаду асистента кафедри педіатрії №2. Наказом ЛНМУ №368к від 13.12.2018р. [PERSON] допущена до участі у конкурсі на посаду асистента кафедри педіатрії №2. Та обставина, що конкурс на заміщення посади асистента кафедри педіатрії №2 був оголошений не за 3 місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з [PERSON] , а пізніше, суд не вважає достатньою підставою для визнання його таким, що відбувся з порушенням встановленого порядку. Недотримання визначеного часу оголошення конкурсу не стало перешкодою позивачці подати необхідні для участі у конкурсі документи та прийняти участь у конкурсі. 13.12.2018 року відбулося засідання кафедри педіатрії № 2 ( протокол № 6 ) з обговорення кандидатури позивачки на посаду асистента кафедри педіатрії № 2, результат таємного голосування - не рекомендувати конкурсній комісії підтримати кандидатуру позивачки для обрання Вченою радою медичного факультету № 2 на посаду асистента. Відповідно до Висновку трудового колективу кафедри педіатрії №2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького щодо попереднього обговорення кандидатур претендентів на вакантні посади науково-педагогічних працівників про їх професійні та особисті якості від 13.12.2018р. трудовий колектив кафедри, враховуючи професійні та особисті якості претендента, не рекомендує конкурсній комісії підтримувати кандидатуру [PERSON] для обрання Вченою радою медичного факультету №2. Вказане рішення на засідання трудового колективу працівниками кафедри приймалося таємним голосуванням. У голосування взяло участь 18 осіб. Результати голосування «за»-1, «проти»-16, недійсний бюлетень -1. Незважаючи на такий висновок трудового колективу кафедри педіатрії №2, негативну характеристику [PERSON] , підписану завідувачем кафедри педіатрії №2 [PERSON] , протоколом №22 засідання конкурсної комісії Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького від 17.12.2018р. [PERSON] була допущена до участі у конкурсі. Це відповідає пункту 3.7 Порядку. Позивачка [PERSON] 17.12.2018р. була присутня на засіданні Вченої ради медичного факультету №2, їй було надано можливість виступити, особисто представити свій звіт про роботу на кафедрі педіатрії №2 за 2016-2018 роки для обговорення, висловити свою думку щодо висновку трудового колективу кафедри, дати відповіді на запитання членів Вченої ради. Згідно протоколу №4 засідання Вченої ради медичного факультету №2 від 17.12.2018р. за результатами таємного голосування і підрахунку голосів Вчена рада прийняла рішення, за яким [PERSON] не обрано на посаду асистента кафедри педіатрії №2. З 28 членів Вченої ради, які були присутні на засіданні та взяли участь у таємному голосуванні, «за» кандидатуру [PERSON] віддано 3 голоси, «проти» - 25 голосів. У позовній заяві [PERSON] зазначає про свої сумніви у повно важності членів Вченої ради та присутності на засіданні всіх вказаних у протоколі засідання членів Вченої ради. Проте такі сумніви вона в суді жодними доказами не обґрунтувала. Встановлено та підтверджено протоколом лічильної комісії від 17.12.2018р., що із затвердженого складу Вченої ради у кількості 31 особа, на засіданні були присутні та взяли участь у голосуванні щодо кандидатури [PERSON] 28 осіб, що є більше 2/3 складу Вченої ради. Рішення вченої ради є колективним та прийнятим за результатами таємного голосування кожного з членів Вченої ради медичного факультету №2 виходячи з власного переконання та на підставі поданих кандидатом на посаді та представлених конкурсною комісією документів. Покликання позивачки [PERSON] на упереджене та необ`єктивне ставлення до неї при прийнятті Вченою радою рішення є голослівними. Судом за клопотанням як позивачки, так і відповідача, було допитано цілий ряд свідків - працівників кафедри педіатрії №2, членів Вченої ради медичного факультету №2, які в своїх показаннях в суді розказали які взаємовідносини складалися між позивачкою [PERSON] та працівниками кафедри педіатрії №2, чому кафедра не рекомендувала її на посаду асистента цієї кафедри та не бажала продовження трудового договору з [PERSON] . Свідки члени Вченої ради медичного факультету №2, які були присутні на засіданні 17.12.2018р., вказали на те, що жодного упередженого ставлення до [PERSON] у членів Вченої ради не було, як і тиску на них з метою не обрання [PERSON] на посаду, вони голосували за своїм внутрішнім переконанням. Свідок [PERSON] , голова Вченої ради медичного факультету № 2, показав, що засідання Вченої ради 17.12.2018р. відбулося без будь-яких порушень, професор [PERSON] , як завідувач кафедри, пояснила чому кафедра проголосувала проти обрання [PERSON] на новий термін. До нього [PERSON] з проханням не ставити на голосування кандидатуру позивачки не зверталася, рішення ради приймаються тільки таємним голосуванням. Свідок [PERSON] , завідувач кафедри педіатрії №2, в судовому засіданні дала показання про те, що [PERSON] є її ученицею, жодного упередженого ставлення до неї вона не має. Критичні зауваження стосовно роботи [PERSON] не можуть вважатися упередженим ставленням до неї. Вона повністю підтримує свій виступ на Вченій раді факультету 17.12.2018р. щодо кандидатури [PERSON] . Вона не зверталася з проханням не ставити на голосування кандидатуру позивачки та не впливала ні на кого з членів Вченої ради щодо голосування "за" чи "проти" позивачки. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , члени Вченої ради медичного факультету № 2 надали суду показання, що ставлення членів Вченої ради до [PERSON] було об`єктивним, на засіданні ради [PERSON] та всім бажаючим дали можливість висловитися щодо кандидатури [PERSON] . Ніхто до них перед голосуванням або під час голосування не звертався щоби голосувати проти позивачки, порушень при проведенні голосування під час засідання Вченої ради медичного факультету №2 17.12.2018 р. не було. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]. [PERSON] викладачі кафедри педіатрії №2 в судовому засіданні дали показання щодо причин, з яких трудовий колектив кафедри прийняв рішення проти обрання [PERSON] на посаду асистента кафедри на новий термін. Вказали, що ніякого тиску при прийнятті рішення або упередженого ставлення до позивачки з боку працівників кафедри не було. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Вченої ради медичного факультету №2 ЛНМУ імені Данила Галицького від 17 грудня 2018 року про не обрання [PERSON] на посаду асистента кафедри педіатрії №2. Проголосувавши 25 голосами «проти», Вчена рада медичного факультету №2 абсолютною більшість висловилася щодо не обрання [PERSON] на вказану посаду. Наказом ректора Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького №474кз від 17.12.2018р. [PERSON] звільнена від займаної посади асистента кафедри педіатрії №2 з 17 грудня 2018 року відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору, не обрання на новий строк за конкурсом). Враховуючи те, що строк трудового договору [PERSON] завершився 01.12.2018р., з 02.12.2018р. [PERSON] на підставі особистої заяви наказом №343к від 21.11.2018р. була переведена в.о. асистента кафедри педіатрії №2 до оголошення результатів конкурсу, за результатами конкурсу від 17.12. 2018р. Вчена рада медичного факультету №2 прийняла рішення за яким [PERSON] не була обрана на посаду асистента кафедри педіатрії №2, а рішення Вченої ради є підставою для видання відповідного наказу ректора Університету, суд вважає, що підстав для скасування цього наказу та поновлення позивачки на посаді асистента кафедри педіатрії №2 немає. Суду надані копії документів, щодо проведення підготовки та навчального процесу, серед яких індивідуальні плани, рецензії, журнали обліку взаємних відвідувань та інші, проте вказані документи не доводять порушень порядку проведення конкурсу, незаконності рішення Вченої ради факультету та наказу про звільнення позивачки. Також суд не вважає наведену у цих документах інформацію свідченням упередженого та суб`єктивного ставлення до позивачки. Враховуючи все вищенаведене, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні. У задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed