Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11.11.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними, що є причиною сімейних сварок та конфліктів. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. А тому просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], виданого 11.11.2009 року, сторони 11.11.2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1731 (а.с. 3). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Позивач стверджує, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними, що є причиною сімейних сварок та конфліктів. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, позивач вказує на доцільність проживання їх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з матір"ю. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати. Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved