Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

29.10.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є він та відповідачі, як діти спадкодавця. При зверненні до нотаріуса з наміром прийняти спадщину отримав відмову в зв"язку з пропуском строку передбаченого чинним законодавством. Після цього змушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовільнити. Іншим чином отримати право на спадщину після смерті батька у нього немає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував та зазначив, що всі діти повинні отримати частку в спадщині. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала пославшись на те, що позивач надає неправдиві пояснення, у нього були відсутні підстави для пропущення строку подачі заяви. Зазначила, що «це помста їй». Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Яхнівської сільської ради Фастівського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 5. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га, земельну ділянку площею 0,3990 га площею 0,0457 га, розташованих в с. Яхни Фастівського району та на земельну ділянку площею 3,542 га розташовану на території Яхнівської сільської ради. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідачі по справі, як діти спадкодавця. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач в передбачений ст.1270 ЦК України шести місячний строк не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. При зверненні позивача до нотаріальної контори для прийняття спадкового майна [PERSON] , державним нотаріусом Фастівської районної нотаріальної контори Київської області було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до нотаріальної контори після спливу строку з дня відкриття спадщини, зазначивши поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини в зв"язку з перебуванням його на стаціонарному лікуванні, суд вважає дану обставину об"єктивною підставою вказаного пропуску і це підтверджено належними доказами, довідкою медичного закладу. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] , заперечувала проти обставин зазначених позивачем, однак будь-яких належних доказів, яки б підтвердили її доводи до суду надані нею не були. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Позивачем до суду надані документи з закладу охорони здоров`я які підтверджують перебування позивачем на лікуванні у період, який був передбачений на подачу заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були наані сторонами та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved