Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

20 березня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №978658 від 09.12.2013 року в сумі 17 201,38 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] був підписаний Договір №978658 про відкриття карткового рахунку, видачу платіжної картки та їх обслуговування. За даним договором відповідачу була видана у користування платіжна картка VISA Classic. Відповідно до договору [PERSON] встановлено відновлювальну кредитну лінію у розмірі 10 000,00 грн. строком дії 24 місяці. Як зазначає позивач, він, на виконання умов договору надав відповідачу кошти, але відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 26.02.2015 року становить: 11 339,69 грн. рахунок простроченої заборгованості, 372,81 грн. - рахунок нарахованих відсотків за період 01.02.2015 по 26.02.2015 року, 3 429,82 грн. - рахунок прострочених відсотків, 1 850,81 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за порушення виконання зобов'язання, 208,25 грн. - сума штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди, а загальна сума заборгованості складає 17 201,38 грн. В судове засіданні представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 09.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір про відкриття карткового рахунку, видачу кредитної платіжної картки та їх обслуговування № 978658 за яким Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та надав у користування банківську платіжну картку на підставі отриманої заяви на відкриття картрахунку та видачу Картки, за яким [PERSON] встановлено відновлювальну кредитну лінію в розмірі 10 000,00 грн. строком на 24 місяці з 09.12.2013 року по 31.12.2015 року (включно) (п. 1.1,1.2,2.2 Договору). Банк виконав свої зобов'язання по вказаному договору на виконання п.1.1 Договору, відкривши ([PERSON].) картковий рахунок [NUMBER] та надав у користування банківську платіжну картку на підставі отриманої заяви на відкриття картрахунку та видачу Картки, що підтверджується розпискою. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.02.2015 року становить: 11 339,69 грн. рахунок простроченої заборгованості, 372,81 грн. - рахунок нарахованих відсотків за період 01.02.2015 по 26.02.2015 року, 3 429,82 грн. - рахунок прострочених відсотків, 1 850,81 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за порушення виконання зобов'язання, 208,25 грн. - сума штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди, а загальна сума заборгованості складає 17 201,38 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження відсутності заборгованості чи меншого її розміру суду не надав. Частина 2 статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобов'язання відповідача по поверненню коштів є грошовими суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному Договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в загальній сумі 17 201,38 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved