Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

09 липня 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом до Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини . В своїй позовній заяві [PERSON] в інтересах [PERSON] прохає суд винести рішення, яким надати [PERSON] додатковий строк в два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті залишилося спадкове майно. Померла [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] . З метою прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріальної контори, на що 12 червня 2019 року отримала лист з роз"ясненням про необхдність звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки нею пропущено визначений законом шестимісячний строк. Представником позивача в позові зазначено, що строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач пропустила з поважної причини, так як з серпня 2015 року і по теперішній час проживає на території Російської Федерації. Після смерті спадкодавця впродовж шести місяців не мала можливості повернутись на територію України. В листопада 2018 року, отримавши тимчасовий дозвіл на проживання, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси. У зв`язку з вище викладеними обставинами позивач в особі свого представника змушена звернутися до суду з даним позовом. ( а.с. 2-3). Сторони в судове засідання не з"явились, про місце , час і дату розгляду повідомлені належним чином ( а.с. 18). Представник позивача у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що позивач від позову не відмовляється та прохає його задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві ( а.с.17). Преедставник відповідача Більиацької селищної ради Більмацького району Запорізької області , в судове засідання не з`явився , надали письмову заяву в якій прохали розглядати справу за відсутності їх представника , проти задоволення позову не заперечували. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з"ясувавши позицію представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області ( а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] ( а.с.7), що підтверджується копією заповіту, посвідченого 09 листопада 2010 року нотаріусом Шостої донецької державної нотаріальної контори та витягом про реєстрацію в спадкову реєстрі ( а.с.8). За правилами стст.1216-1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - [PERSON] установлений шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріальної контори пропустила з поважної причини, так як в серпні 2015 року виїхала до Російської Федерації, де і проживає на теперішній час. Після смерті спадкодавця, впродовж встановлених шести місяців, позивач не мала можливості повернутись на територію України. Позивач лише в листопаді 2018 року отримала дозвіл на тимчасове проживання на території Російської Федерації, та з метою реалізації своїх спадкових прав після смерті спадкодавця, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси. Після звернення до державного нотаріуса Більмацького державної нотаріальної контори Запорізької області з питання про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , нотаріусом було повідомлено про пропуск строку для подання такої заяви та роз`яснено порядок встановлення додаткового строку (а.с.10). Згідно з ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В пункті 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 (далі - Постанова) Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини, судом враховане, що спадкоємець [PERSON] в серпні 2015 року виїхала до Російської Федерації, де і проживає на теперішній час. Після смерті спадкодавця, впродовж встановлених шести місяців, не мала можливості повернутись на територію України для реалізації своїх спадкових прав . Тож, наведені позивачем причини пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК України суд визнає поважними. При вирішенні питання про можливість визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд приймає до уваги, щоспадкоємець за заповітом, в період строку подання заяви про прийняття спадщини, пропустив визначений строк з поважних причин, враховуючи , що відповідач Більмацька селищна рада не заперечувала проти задоволення позову, інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає , суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved