Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся\~ до Бахмацького районного суду з позовом до Пісківської сільської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилися після смерті матері [PERSON], що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Новоселівка,12 в с.Запорізьке Бахмацького району Чернігівської області, обгрунтовуючи свої він не може оформити право власності на спадкове нерухоме майно за законом через нотаріуса, оскільки у покійного спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на належне йому домоволодіння. Позивач в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Судом, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~ засобу не здійснювалось. Встановивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, дослідивши усі докази по справі, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що домоволодінні, розташованому в с.Запорізьке, Бахмацького району,\~ Чернігівської області, по вул.Новоселівка,12 згідно запису в по господарській книзі №2 особового рахунку №78 за 1991-1995 роки, станом на 15.04.1991 року \~яке відносилось до категорії «колгоспних дворів», були зареєстровані і проживали: голова двору - [PERSON], [INFO], який помер 04.02.1993 року, дочка - [PERSON], [INFO], яка померла 07.12.2016 року, зять - [PERSON] [INFO], вибув в м.Бахмач 13.09.1991 року. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 \~Постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, \~що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, \~котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду \~народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада \~вела погосподарські \~книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, \~на \~ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином \~реєстрація \~власності в сільській \~місцевості передбачена не була за виключенням \~договорів \~дарування, міни, купівлі- \~\~продажу, \~пожиттєвого \~утримування, \~спадкування. \~\~З введенням \~в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, які регулювали власність колгоспного двору, житловий будинок в с.Запорізьке, Бахмацького району,\~ Чернігівської області, по вул.Новоселівка,12 на праві власності \~належав [PERSON] та [PERSON] 04.02.1993 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №303217 (а.с.11). Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла дочка [PERSON], оскільки на день смерті проживала разом зі спадкодавцем і \~фактично стала одноособовим власником \~вищевказаної нерухомості. Але юридично не оформила. Родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження №27 від 14.04.1930 року, копією свідоцтва про одруження серії XV-УА №124286 (а.с.6,10) 07.12.2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №291531 (а.с.13) Відповідно до інформаційної довідки Бахмацької державної нотаріальної контори від 31.08.2017 року №2117/01-16 спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита 13.03.2017 року за заявою про прийняття спадщини [PERSON] У справі є заповіти посвідчені Пісківською сільською радою від 15.02.1991р. за №02 на все майно на ім.»я [PERSON] та від 11.06.2015 року за №29 на земельну ділянку згідно акту ЯА№4077088 на ім.»я [PERSON]. Були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім.»я [PERSON] від 28.08.2017 року за 32-786 та 2-787 на земельні ділянки. Тобто, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, \~який \~бажає \~прийняти спадщину, але на час відкриття \~спадщини \~не \~проживав \~постійно \~із \~спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За вимогами ст. 1270 ЦК \~України, \~для \~\~прийняття \~спадщини \~встановлюється \~строк \~у \~шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ст.1297 ЦК \~України визначено, що спадкоємець, \~який \~прийняв \~спадщину, \~у \~складі \~якої є нерухоме \~майно, \~зобов'язаний \~звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач у встановлені законодавством терміни подав нотаріусу заяву про прийняття вищевказаної спадщини, проте нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, оскільки у покійного спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на належну їй нерухомість. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. \~ Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки на вказаний будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Запорізьке, Бахмацького району, Чернігівської області по вул. Новоселівка,12 відсутні правовстановлюючі документи. (а.с.20). Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, \~позивач має право на спірне домоволодіння, як спадкоємець за заповітом \~і його вимоги підлягають задоволенню. Суд встановив \~також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved