Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником автомобіля [PERSON] д.н.з. СА 2887АХ. 5 червня 2015 року о 14 год. 15 хв. його автомобіль, знаходячись припарковим потрапив в ДТП. Вищенаведена ДТП відбулася за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням власника автомобіля [PERSON], яка не впевнилася в безпеці руху та скоїла наїзд на його автомобіль. Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 19 червня 2015 року [PERSON] визнано винною у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до відповідальності. Відповідно до страхового полісу № АІ 733797, виданого СК «Глобус» цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на суму 50000 грн. Відповідно до умов договору страхування, полісу № АІ 733797 франшиза становить 510 грн. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 41/15 від 17 липня 2015 року, розмір матеріальних збитків спричинених власнику автомобіля [PERSON] д.н.з, С А 2887 АХ в результаті ДТП, яке відбулося 5 червня 2015 року, на момент проведення оцінки з урахуванням величини втрати товарної вартості автомобіля становить 36652 грн. 78 коп. в цьому висновку зазначено що величина втрати товарної вартості автомобіля становить 6755 грн. 07 коп. Відповідно до квитанції № 41/15 від 17 липня 2015 року ним сплачено 800 грн. за проведення зазначеного вище експертного товарознавчого дослідження. Відповідно до умов договору страхування, полісу № АІ 733797 величина втрати товарної вартості автомобіля не відшкодовується страховою компанією в якій застрахована цивільна відповідальність відповідача. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичною зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Статтею 1194 ЦК України передбачено що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повною відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загальна сума спричиненої йому в наслідок ДТГІ шкоди, яку йому повинна відшкодувати відповідач становить 6755 грн. 07 коп. + 800 грн. = 7555 гри. 07 коп. Відповідно до ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода завдана неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Також наслідком вищенаведеної ДТП йому завдана моральна шкода, яка полягає в фізичних та духовних стражданнях, які стали наслідком дій та бездіяльності [PERSON]. ДТП вибила його з нормального ритму життя, він був змушений шукати час для непередбачених ним дій, які є наслідком саме ДТП - займатися пошуком запчастин, проведенням ремонту автомобіля, проведенням експертиз, звернення за допомогою до фахівців певних галузей, в тому числі адвоката, лікування від нервового потрясіння та отриманні сторонньої допомоги, що негативно вплинуло на його життя, самопочуття родинні стосунки. На сьогодні він змушений витрачати значні особисті та позичені у друзів та знайомих кошти на всі вищенаведені дії. В зв'язку з вищенаведеним, а саме відсутністю коштів та необхідністю вчиняти вищенаведені дії тривалий час, він та його родина були змушені відмовляти собі в багатьох речах повсякденного вжитку, йому потрібні були додаткові зусилля для організації свого життя. Вся його родина, близькі та знайомі повинні була надавати йому допомогу. Наслідком цієї ДТП є його духовні страждання, нервування, використання ним заспокійливого, чого раніше ніколи не було, він втрачає віру в Закон. Після ДТП він був змушений терпіти сильну фізичну та моральну біль, яка продовжується по сьогоднішній день, переносити дію лікарських препаратів та медикаментів в продовж тривалого часу. Завдану моральну шкоду він оцінює в сумі 3000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 7555 грн. 07 коп. матеріальних збитків, 510 грн. франшизи, 3000 грн. моральної шкоди та судовий збір. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля [PERSON] д.н.з. СА 2887АХ є [PERSON] Постановою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 19 червня 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що вона, 5 червня 2015 року близько 14.15 год. біля будинку 45 по вул. Гагаріна в м. Черкаси, керуючи автомобілем [NUMBER] рухалася заднім ходом. При цьому, порушуючи вимоги п.п.10.9, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, не впевнилася в безпеці руху та скоїла наїзд на автомобіль [PERSON] д.н.з. СА 2887АХ, а після цього на металевий паркан, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно висновку експертного дослідження № 41/15 від 17 липня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [PERSON] д.н.з. СА 2887АХ [PERSON], унаслідок ДТП, що мала місце 5 червня 2015 року на дату проведення його огляду, становить, з врахуванням ВТВ - 36652 грн. 78 коп., без врахування ВТВ 29897 грн. 71 коп. 6 жовтня 2014 року між СК «Глобус» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АІ/7337397, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника повязану з експлуатацією автомобіля [NUMBER]. Строк дії договору з 11жовтня 2014 року по 10 жовтня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичноїособи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 12 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза згідно полісу № АІ/7337397від 6 жовтня 2014 року становить 510 грн. Відповідно до ст. 36 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже сума франшизи підлягає стягненню з особи, винної в ДТП [PERSON] Пунктом 32.7 статті 32 Закону України ««Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»» передбачено, що відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Верховний Суд України постановою від 4 червня 2014 року у справі №6-49цс14 про відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок ДТП висловив позицію про те, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.\~Зокрема, у правовій позиції ВСУ, викладеної як додаток до постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 червня 2014 року № 6-49цс14 вказано, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, зокрема й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала цю шкоду, у загальному порядку. Суд зробив правовий висновок на основі системного аналізу пункту 32.7 статті 32 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а саме у редакції Закону України від 7 липня 2011 року № 3610-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, у сфері зв'язку та інформатизації, ринків цінних паперів і фінансових послуг", яка була чинною у період з 8 січня 2012 року до 4 листопада 2012 року), статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. У звязку з цим, суд приходить до висновку, що майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу в сумі 6755 грн. 07 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивачем було оплачено проведення експертного дослідження в сумі 800 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 41/15 від 17 липня 2015 року. Ці збитки понесені ним внаслідок спричинення [PERSON] ДТП, отже також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, виходячи з наступного. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходить при цьому Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем в судовому засіданні не надано жодного доказу, який й би підтверджував його моральні переживання у звязку з пошкодженням його автомобіля, а також будь-яких доказів щодо погіршення стану його здоровя. У звязку з цим, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди є недоведена. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст.979,1166,1167,1187,

Outcome: partial