Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Акціонерного товариства «Укрсіббанк» третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтував тим, що йому стало відомо про те, що за виконавчим написом № 8323, виданим 29 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., з нього підлягає стягненню на користь ТОВ «ФКУА» заборгованість за картковим рахунком № [NUMBER] від 15 серпня 2013 року у загальному розмірі 14257,26 гривень. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що позивач є боржником за картковим рахунком, відкритим на підставі договору, укладеного з АТ «Укрсіббанк», який за договором факторингу № 25 від 27 серпня 2015 року відступлено право вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», яким в свою чергу відступлено право вимоги за договором факторингу № 20182407-3/4 від 24 липня 2018 року ТОВ «ФКУА». Стягнення заборгованості проводиться за період з 26 серпня 2015 року до 20 січня 2020 року і складається з: 9030,35 гривень заборгованості тілом кредиту; 5076,91 гривень заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 150,00 гривень плати за вчинення виконавчого напису. ТОВ «ФКУА» не додав належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджував би факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого було б встановити суму, яку надав/перерахував згідно з Договором відповідач. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за Договором № 26254005145782 від 15 серпня 2013 року, а саме суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та комісією у виконавчому написі зроблено приватним нотаріусом без урахування думки та позиції позивача, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Отже, жодного із вказаних документів, які можуть підтверджувати факт проведення розрахункових операцій не надано. Заборгованість зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення була спірною, але при вчиненні вищезазначеного виконавчого напису нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, а також не врахував спливу строків давності за вимогами, чим порушив вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Таким чином, виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням, оскільки не дотримано принципу безспірності, строків давності за вимогами, а тому позивач вважає, що вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусом здійснено з порушенням вимог Закону, положень актів цивільного законодавства України, якими врегульовано питання про вчинення нотаріальних написів нотаріусами. Тому, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8323, вчинений 29 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення [PERSON] на користь ТОВ «ФКУА» заборгованості за договором № 26254005145782 від 15 серпня 2013 року, укладеним між позивачем та АТ «Укрсіббанк» в розмірі 14107,26 гривень. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача ТОВ «ФК Управління активами» повідомлявся належним чином про розгляд справи в спрощеному провадженні та про необхідність надати відзив на позовну заяву. Представник відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомлявся належним чином про розгляд справи в спрощеному провадженні, до суду надав відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просив справу розглянути у його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Так, 24 липня 2018 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФКУА» укладено договір факторингу № 20182407-3/4, відповідно до якого фактором передано грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові права вимог до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості, в розмірі портфеля заборгованості. Сторонами договору погоджено, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитним договором. Так, за порядковим номером 1752 у Додатку № 1 до вказаного Договору факторингу ТОВ «ФКУА» набуло права вимоги грошової вимоги до позивача за кредитним договором, картковий рахунок якого № [NUMBER] від 15 серпня 2013 року. За наведених обставин ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним відповідачем, оскільки кредитний договір, укладений між позивачем та АТ «Укрсіббанк», ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є стороною договору, не є новим кредитором по відношенню до позивача, оскільки 24 липня 2018 року відбулось відступлення права грошової вимоги до позивача на користь ТОВ «ФКУА». Представник відповідача АТ «Укрсіббанк» повідомлявся належним чином про розгляд справи в спрощеному провадженні та про необхідність надати відзив на позовну заяву. Третя особа приватний нотаріус Гуревічов О.М. повідомлявся належним чином про розгляд справи в спрощеному провадженні, однак не надав суду пояснення стосовно позовних вимог. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «ФК «Управління активами», ТОВ «ФК «ЄАПБ», АТ «Укрсіббанк» третя особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Як вбачається\~з позовної\~заяви,\~позивачу стало\~відомо,\~що на\~підставі виконавчого напису № 8323, здійсненого 29 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., з нього на користь ТОВ «ФКУА» підлягає стягненню сума заборгованості за картковим рахунком № [NUMBER] від 15 серпня 2013 року у загальному розмірі 14257,26 гривень. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат»\~встановлено,\~що для\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна\~нотаріуси вчиняють\~виконавчі написи\~на документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (із відповідними змінами та доповненнями) встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням\~приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18\~ЦК,\~ст.ст.\~50,\~87,\~88\~закону «Про\~нотаріат» захист\~цивільних прав\~шляхом учинення\~нотаріусом виконавчого\~напису полягає\~в тому,\~що нотаріус\~підтверджує наявне\~в стягувача\~право на\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна.\~Це право\~існує,\~поки суд\~не встановить\~протилежного.\~Тобто боржник,\~який так\~само має\~право на\~захист свого\~цивільного права,\~у судовому\~порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік документів затверджений\~постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~(надалі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662\~Перелік доповнено розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662\~набрала чинності 10.12.2014 року. Таким чином, з 10.12.2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».) Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який

Outcome: approved