Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

19 червня 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про зменшення розміру аліментів . Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 листопада 2013 року рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області з позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень 00 копійок) та на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. (п'ятсот гривень 00 копійок). 14 квітня 2014 року позивачем припинена підприємницька діяльність як фізичної особи-підприємця, а за період з 01 січня 2014 року по 14 квітня 2014 року позивач доходу від підприємницької діяльності не отримував. 07 травня 2014 року позивач працевлаштувався на роботу водієм автотранспорту до фізичної особи-підприємця [PERSON] з оплатою праці в розмірі 1220 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті двадцять гривень 00 копійок) в місяць, будь-яких інших доходів, крім заробітної плати, він не має. А тому, враховуючи погіршення матеріального стану, позивач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, встановленому вищевказаним рішенням суду та вважає, що має право на зменшення розміру аліментів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали. Виходячи з письмових заперечень поданих до суду підставами для відмови в задоволення позову є те, що у власності [PERSON] є трикімнатна квартира та транспортний засіб. Крім того, в чинному законодавстві немає визначення матеріальний стан чи матеріальне становище людини, однак в юридичній літературі та тлумачних словниках матеріальним станом людини вважається показник, який розраховується як сума ринкової вартості його особистого майна за вирахуванням боргів. Визначений рішенням суду розмір аліментів на даний час забезпечує прожитковий мінімум для відповідача та для дитини віком до 6 років, при цьому, розмір прожиткового мінімуму постійно збільшується, а вартість життя зростає. Отримання [PERSON] заробітної плати по трудовому договору у своєї матері не можна вважати стабільним доходом, оскільки таке працевлаштування не є тривалим, а сам позивач не має заборгованості зі сплати аліментів, не має обов'язку перед іншими особами по сплаті аліментів та по наданню матеріальної допомоги іншим особам, що в своїй сукупності є підставою для відмови в задоволенні позову. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 березня 2014 року (а.с.27-28) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За [PERSON] залишено дошлюбне прізвище „[PERSON]". З позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошові сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі гривень 00 копійок), а також аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. (п'ятсот гривень 00 копійок), що підтверджується рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2013 року (а.с.6-8). Повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (а.с.9) підтверджується, що 14 квітня 2014 року внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] Довідкою Бахмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області № 1 від 16 червня 2014 року (а.с.11) підтверджується, що [PERSON] 18 грудня 2013 року подав заяву про припинення підприємницької діяльності. 15 січня 2014 року платником була подана ліквідаційна податкова декларація платника єдиного податку за 2014 рік, в якій сума доходу за звітний період становить 00 грн. 00 коп. (нуль гривень 00 копійок). Виходячи із змісту трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 07 травня 2014 року (а.с.10) [PERSON] прийнятий безстроково на роботу водієм автотранспорту із місячною заробітною платою в розмірі 1220 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті двадцять гривень 00 копійок). Відомістю на виплату грошей за травень 2014 року (а.с.12-13) підтверджується виплата заробітної плати позивачу та розмір одержаних коштів. Довідкою Комунального підприємства „Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" від 04 липня 2014 року (а.с.29) підтверджується право власності [PERSON] на об'єкт нерухомості - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а довідкою Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бахмач, Бахмацького, Борзнянського, Коропського, Талалаївського районів № 405 від 02 липня 2014 року (а.с.30) підтверджується, що за [PERSON] значиться причіп VAN HOOL, д.н.з. [NUMBER]. Розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку працюючим жінкам, яку отримує відповідач підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області № 1115 від 04 липня 2014 року (а.с.31). З встановленого випливають наступні висновки. За змістом статті 84 Сімейного кодексу України (далі СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. А, виходячи із статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічно форму сплати аліментів одному із подружжя і обставини при визначені їх розміру визначає і стаття 80 СК України. В свою чергу, частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також, частиною третьою статті 80 СК України передбачена можливість зміни розміру аліментів одному із подружжя. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (далі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із статтями 10, 60 Цивільно процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданими позивачем доказами підтверджується, що його матеріальний стан змінився в бік його зменшення, оскільки він припинив підприємницьку діяльність і перестав отримувати дохід від неї, працевлаштувався на підставі трудового договору і отримує заробітну плату, яка є меншою від раніше отримуваного доходу. Відповідачем всупереч принципу змагальності не спростовані доводи позивача про зміну матеріального стану, а надані нею докази не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову. Доводи відповідача про те, що працевлаштування є не тривалим спростовуються змістом трудового договору. Виходячи з вищевикладеного наявні всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки погіршення матеріального становища позивача може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому, судом враховується, те, що задоволення позову не позбавляє [PERSON] від гарантій щодо утримання, встановлених нормами СК України. При задоволенні позову, судом враховується, те, що, виходячи із змісту норм СК України, які регулюють порядок стягнення аліментів, їх розмір, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. А, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 80, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Проте, вирішуючи позовні вимоги суд знаходить підстави для їх часткового задоволення, і з врахуванням конкретних обставин справи вважає достатнім зменшення розміру аліментів на утримання дружини до ? всіх видів заробітку (доходу), а не до 1/6, як просить позивач, що відповідає статті 70 Закону України „Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV. Із врахуванням пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial