Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

21 березня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 серпня 2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. За рішенням Ладижинського міського суду 18 листопада 2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Ладижинського міського суду від 04 грудня 2009 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що через нестабільну економічну ситуацію в країні та підвищений рівень інфляції, що призводить до подорожчання життя та підвищення споживчих цін на товари першої необхідності, їхній з відповідачем син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, в зв'язку з чим їй одній важко забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина одягом, продуктами харчування, оплачувати його лікування, відвідування гуртків та інших потреб дитини. А розмір сплачуваних відповідачем аліментів в розмірі 400 гривень є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд збільнити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1000 гривень щомісчяно, що перевищуватиме 50% прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку з дня подання цієї заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог та слухання справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В частині четвертій ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 року. Відповідно до рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 листопада 2009 року шлюб між ним розірвано (а.с.28). В шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с27) Відповідно до рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 04 грудня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.29). Відповідно до довідки виконавчого комітету Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 387 від 19 березня 2018 року (а.с.11) [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України,передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про збільшення розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач в сумі 1 000 гривень, суд вважає, помірним та адекватним, стягнення аліментів в даному розмірі суд, вважає, розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також, суд враховує, що вказаний розмір аліментів перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", тобто мінімальний розмір аліментів. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів в збільшеному розмірі з дня пред'явлення позову до суду задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, наявні підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок, виходячи з ціни позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Outcome: approved