Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 22 лютого 1997 року уклала шлюб з відповідачем у даній справі. В шлюбі в них народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Однак подружнє життя у них не склалося через різні погляди на спосіб життя, ведення спільного господарства, тощо. Як наслідок цього, рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 жовтня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу їх старший син [PERSON] залишився проживати з її свекрухою, оскільки відвідував школу в с. Гришівці, а молодший син [PERSON] залишився проживати і проживає із нею на даний час. 08 квітня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. В даному шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. Таким чином на даний час вона проживає в с. Кобелецьке і до складу її сім'ї входять: чоловік, [PERSON] та два сини - від першого шлюбу - [PERSON] та від другого шлюбу - [PERSON]. Вона на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років та отримує соціальну допомогу в розмірі 1575,63 грн. на місяць. Її чоловік, [PERSON] працює в ПП "Паланиця" та отримує мінімальну заробітну плату. Син [PERSON] на даний час навчається у першому класі Гришовецької ЗОШ, що тягне за собою витрати на купівлю необхідних для його навчання підручників та іншого шкільного приладдя. Крім того, він перебуває на диспансерному обліку в Тиврівському районному медичному центрі первинної медико-санітарної допомоги, хворіє на алергічний васкуліт та енурез, відтак потребує постійного лікування, на що також потрібні додаткові витрати. Таким чином їх сім'я перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки коштів, які отримує її чоловік та вона недостатньо для забезпечення дітей. Відповідач, як батько їх сина [PERSON] зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Вона неодноразово намагалась вирішити з відповідачем питання про надання їй допомоги на утримання сина, однак даного обов'язку він добровільно не виконує, згоди між ними щодо участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. Відповідач по справі постійного місця роботи не має, однак є працездатним, інших утриманців у нього немає, відтак він спроможний надавати кошти на утримання їх дитини. Оскільки в даний час дохід відповідача є мінливим, нерегулярним, вважає, що розмір аліментів доцільно визначити у твердій грошовій сумі. На її думку, відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно на її користь на утримання сина [PERSON]. Просить стягувати з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав, наведених в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому порядку, відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів ( ч.4 ст. 169 ЦПК України) . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного : Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження . Згідно довідки Гришовецької с/ради № 48 від 02.02.2015 року син [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері- позивачки [PERSON] Дитина хворіє, що стверджується довідкою Тиврівської АЗПСМ / а.с.14/. Сім'я позивачки є малозабезпеченою / а.с.12/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] постійної роботи і стабільних доходів не має, тому вимоги позивачки про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі обґрунтовані. Згідно Закону України " Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років становить 1286 грн. на місяць, з 01.12.2015 р. становитиме 1455 грн., тому стягнення аліментів в розмірі 700 грн. на місяць на утримання сина буде обґрунтованим і суттєво не погіршить матеріального становища відповідача.

Outcome: approved