Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

21 вересня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим, що після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2008 року відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Шевченка, 34 в селі Вижгів Любомльського району Волинської області. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] Спадщину прийняв, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім нього, спадкоємцями першої черги є його брати [PERSON] та [PERSON], проте вони відмовились від прийняття своєї частки у спадщині. Інших спадкоємців немає. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Шевченка, 34 в селі Вижгів Любомльського району Волинської області. В судове засідання позивач не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник [PERSON] сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З довідки виконкому [PERSON] сільської ради Любомльського району Волинської області №248/1 від 29 серпня 2017 року вбачається, що по вулиці Шевченка, 34 в селі Вижгів Любомльського району Волинської області постійно проживав і був зареєстрований [PERSON] (а.с.3). Витягом з погосподарської книги №6 за 2008 рік стверджується, що по особовому рахунку №385, житловий будинок, 1971 року побудови, з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Шевченка, 34 в селі Вижгів Любомльського району Волинської області належав [PERSON] (а.с.4). Витягом із рішення №2/1 від 13.06.2017 року стверджується, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: село Вижгів, вулиця Шевченка, 34, Волинська область (а.с.11). [PERSON] помер 12 березня 2008 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №054105 (а.с.5.). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Шевченка, 34 в селі Вижгів Любомльського району Волинської області. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Матеріалами справи доводиться та обставина, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно як син спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №255922 (а.с.6). Інший спадкодавець за законом [PERSON] подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], в користь брата [PERSON] (а.с.3). В свою чергу, [PERSON] подав до суду заяву у якій вказав, що не заперечує проти визнання за його братом, [PERSON], права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті їх батька [PERSON] [PERSON], у відповідності до ст. 1269 ЦК України, фактично спадщину прийняв, оскільки подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом у встановлені строки. Проте постановою державного нотаріуса від 29.06.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Шевченка, 34 в селі Вижгів Любомльського району Волинської області останньому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно матеріалів спадкової справи №562/2008, інших спадкоємців немає. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З копії техпаспорта вбачається, що нерухомі обєкти, які знаходяться по вулиці Шевченка, 34 в селі Вижгів Любомльського району Волинської області були побудовані в 1971 та 1973 роках. На час побудови спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідачі [PERSON] сільська рада Любомльського району Волинської області та [PERSON] в своїй заяві позов визнали, що в силу ст. 82 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2008 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Шевченка, 34 в селі Вижгів Любомльського району Волинської області.

Outcome: approved