Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~28.04.2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. \~ \~ \~ \~У своєму позові позивач зазначив, що 06.05.2018 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний номерний знак [NUMBER] у м.Миколаєві допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercеdes Benz E200», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 06.08.2018 року відповідач винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-VI, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до Звіту № 162/10-18, вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу «Mercеdes Benz E200», державний номерний знак [NUMBER] , становить 10\~299,64 грн. Сума витрат на збір документів складає 860,00 грн. \~ \~ \~ \~Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, а останній, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, позивач просив стягнути на його користь з відповідача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 10\~099,38 грн. та судові витрати. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.05.2021 року, цивільна справа №945/699/21 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу передано на розгляд Заводського районного суду м.Миколаєва. 30.07.2021 року дана справа надійшла до Заводського районного суду м.Миколаєва. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.08.2021 року відкрито провадження по даній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому до суду позові просив розглянути його без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.05.2018 року близько о 18-00 год., [PERSON] керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний номерний знак [NUMBER] в м.Миколаєві по вул. Г.Карпенка 22, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mercеdes Benz E200», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. \~ \~Постановою Заводського\~районного суду\~м.Миколаєва\~від 06.08.2018\~року,\~провадження по\~справі про\~адміністративне правопорушення\~про притягнення\~ [PERSON] до\~адміністративної відповідальності,\~передбаченої ст.124\~КУпАП,\~закрито в\~зв`язку із\~закінченням строків\~притягнення до\~адміністративної відповідальності. Дана постанова набрала законної сили 17.08.2018 р. Із вищезазначеної постанови слідує, що [PERSON] своїми діями порушив вимоги п.2.3.б, 13.1 ПДР України. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником автомобіля «Mercеdes Benz E200», н/з [NUMBER] є [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів автомобіля «Mercеdes Benz E200», н/з [NUMBER] застрахована в ПрАТ «Українська Страхова Компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується Полісом № АЕ 9399365. 12.09.2018 року [PERSON] повідомила Моторному (транспортному)страховому бюро України про ДТП та в подальшому звернулася МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту № 162/10-18 про оцінку автомобіля «Mercеdes Benz E200», н/з [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля становить 10299,64 грн. На час вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі наказу № 106н від 20.11.2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, Моторне (транспортне)страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілій [PERSON] в розмірі 9\~239,38 грн. Факт сплати підтверджується платіжним дорученням № 1014075 від 21.11.2018 року. Позивачем також були понесені додаткові витрати на збір документів в розмірі 860,00грн. Факт понесених витрат підтверджується рахунком-фактурою №СФ-351 від 24.10.2018 року актом виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ №3.1-05/52938/вих./1 від 24.09.2018 року по справі МТСБУ № 52938 та платіжним дорученням № 1013905 від 15.11.2018 року. Звертаючись до суду з цим позовом, МТСБУ просило відшкодувати кошти в порядку регресу на підставі положень пункту 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вирішуючи спір, суд виходить з того, що МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до відповідача. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як убачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.05.2018 року є відповідач [PERSON] та внаслідок вказаної ДТП спричинена матеріальна шкода в загальному розмірі 9239,38 грн. і ця сума виплачена Моторним (транспортним) страховим бюро України, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Станом на час розгляду справи відповідачем [PERSON] відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved