Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її - [PERSON] , [INFO] , постійного проживання на території України протягом 1984-1985 року за адресою - [ADDRESS] . Встановлення даного факту потрібно їй для отримання дозволу на імміграцію та подальшого отримання посвідки на постійне проживання в Україні, в порядку, передбаченому ст.9 Закону України «Про імміграцію». Свої вимоги мотивувала тим, що вона на даний час є громадянкою Республіки Білорусь, однак має намір іммігрувати в Україну. Їй на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, ГУ ДФС в м. Києві її зареєстровано, як платника податків в Україні. З метою отримання дозволу на імміграцію та подальшого отримання посвідки на постійне проживання в Україні, в порядку, передбаченому ст.9 Закону України «Про імміграцію», вона звернулась з відповідною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області . Під час перевірки поданих документів, їй було рекомендовано подати інші (додаткові) документи, що уточнюють наявність підстав для надання дозволу на імміграцію, а саме документи, що підтверджують факт її проживання на території України до 16.07.1990 року. Необхідна додаткова інформація, зокрема відмітка про прописку на території України у зазначений період, зафіксована у її паспорті громадянина СРСР зразка 1974 року, однак вона була втрачена під час обміну паспорту СРСР на паспорт громадянки Республіки Білорусь. При зверненні до Роздільнянського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області їй було повідомлено, що внаслідок закінчення встановленого строку зберігання архівних документів, необхідна їй інформація, для отримання дозволу на імміграцію до України, не може бути ними надана. Тому факт постійного проживання на території України вона може підтвердити лише в судовому порядку. Так, після закінчення Чернігівського юридичного технікуму в Україні, вона працювала в Роздільнянському районному відділі соціального забезпечення на посаді інспектора з призначення пенсій та допомоги в період з серпня 1984 року до травня 1985 року. Протягом вказаного періоду роботи вона постійно проживала і була прописана за адресою: [ADDRESS] . Тому на підставі наданих нею доказів та показів свідків просить суд встановити факт її постійного проживання на території України протягом 1984 - 1985 pоки. [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутність. Подали суду письмове клопотання про допит свідків. Представник заінтересованої особи - Роздільнянського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просили справу розглядати у відсутність їх представника. Дослідивши приєднані до справи матеріали, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, з огляду на наступне. Питання імміграції регулюються Конституцією України, Законом України "Про імміграцію" та іншими нормативно-правовими актами, що не повинні їм суперечити. Так відповідно до п.4 Перехідних положень Закону України "Про імміграцію" вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності цим Законом і мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про прописку або отримали посвідку на постійне проживання в Україні. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на даний час є громадянкою Республіки Білорусь, що підтверджується паспортом [NUMBER] , та перекладом зазначеного паспорта на українську мову (а.с. 6,7) [PERSON] зареєстровано, як платника податків в Україні ГУ ДФС в м. Києві та визначено реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , про що видано картку № 2615-17-03139 від 16.06.2017 року. (а.с.10) Згідно довідки відділу ЗАГС Брестського міствиконкому від 24.12.2003 року №32/632, в архіві відділу ЗАГС Ленінського району м. Брест є на зберігання запис акту про укладення шлюбу №174 від 11.09.1993 року, складена на [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Шлюб розірвано 04.07.2000 року згідно рішення Ленінського району м. Брест від 21.06.2000 року. (а.с.9) Судом встановлено, що дійсно метою отримання дозволу на імміграцію та подальшого отримання посвідки на постійне проживання в Україні, в порядку, передбаченому ст.9 Закону України «Про імміграцію», [PERSON] звернулась з відповідною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області . Однак їй було відмовлено в отриманні дозволу на імміграцію, так як вона не змогла надати паспорт колишнього громадянина СРСР зразка 1974 року в зв`язку з його втратою при обміні на паспорт громадянки Р .Білорусії. Відсутні дані документи і в архіві Роздільнянського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області внаслідок закінчення встановленого строку зберігання архівних документів. Однак судом встановлено, що дійсно [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована на території України в 1984 -1985 роках, так як закінчила навчання на Україні в Чернігівському юридичному технікумі та працювала в Роздільнянському районному відділі соціального забезпечення на посаді інспектора з призначення пенсій та допомоги в період з 03.08.1984 року до 13.05.1985 року, що підтверджується записами у трудовій книжці [NUMBER] (а.с.11), а також архівною довідкою Управління соціального захисту населення Роздільнянської РДА від 12.08.2019 року №1515/5. Протягом вказаного періоду роботи [PERSON] постійно проживала і була прописана за адресою в [ADDRESS] . Даний факт свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в суді, пояснивши, що [PERSON] працювала в Роздільнянському районному відділі соціального забезпечення. Вона не мала свого житла тому проживала на квартирі по [ADDRESS] . Будинок належав матері свідка [PERSON] , де згодом була прописана заявник. В будинку [PERSON] була зареєстрована 1984-1985 роки. В 1985 році по сімейним обставинам [PERSON] виїхала до Р.Білорусь. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідкам достовірно відомо, що заявник [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована на території України - [ADDRESS] в 1984-1985 роки. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, беручи до уваги, що рішення суду про встановлення такого факту є підставою для встановлення належності заявника до громадянства України та документування паспортом. Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки. Згідно з приєднаними до справи письмовими доказами заявник [PERSON] працювала в Роздільнянському районному відділі соціального забезпечення на посаді інспектора з призначення пенсій та допомоги в період з 03.08.1984 року до 13.05.1985 року в цей період була зареєстрована та постійно проживала провулок [ADDRESS] . Таким чином, встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання та реєстрації заявника [PERSON] на території України з серпня 1984 року по травень 1985 року, тому її заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved