Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: самочинно збудований житловий будинок та самочинно зведені господарські будівлі і споруди, розташовані в [ADDRESS]; земельну ділянку та право на земельну частку (пай). 12.05.2010 року [PERSON] вчинено заповіт на його користь на користь [PERSON], який спадщини не прийняв і не претендує на спадкове майно. В управління та володіння спадковим майном він вступив своєчасно, похоронив померлу, розпорядився її речами, підтримує у належному стані будівлі, але оформити спадкових прав не може, оскільки будівлі зведені самочинно. Постановою державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М. від 06.02.2014 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки будівлі зведені самочинно. Відсутні оригінали правовстановлюючих документів про належність житлового будинку [PERSON] Просив визнати за ним право власності на будівельні матеріали, вироби і конструкції, використані в при будівництві житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS]; земельну ділянку, належну [PERSON] згідно Державного акту серії [NUMBER] та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER]. Суд, відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року, вирішує заявлені позовні вимоги лише в частині визнання права власності на будівельні матеріали, вироби і конструкції, використані при самочинному будівництві житлового будинку. Ухвалою суду від 12.02.2015 року [PERSON] залучено до участі у справі як співвідповідача. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені вимоги, вказуючи також, що житловий будинок будувала [PERSON] та її син [PERSON]. [PERSON] приблизно у 1975 році привів в село [PERSON], по [ADDRESS], була невеличка «шевченківська» хатка, яка по аварійності була знесена приблизно у 2010 році. Тому [PERSON] не може претендувати на будь-яке майно. Відповідач [PERSON] позов визнав з тих підстав, що житловий будинок будувала [PERSON] та її син [PERSON]. [PERSON] вчинила на його користь та на користь його батька [PERSON] заповіт. Він відмовився від спадкування на користь батька. Відповідач [PERSON] та його представник заперечували проти задоволення позову, вказуючи, що з 1974 року проживав із [PERSON] в м. Чернівці, шлюб не реєстрували, у 1976 року у них народився син [PERSON]. У січні 1977 року померла його тітка [PERSON]. Залишивши заповіт на [PERSON] та [PERSON] (його мати), які успадкували будинок в с.Зеленів, [ADDRESS]. Мати подарувала йому ? частину будинку, а іншу ? частину він викупив у [PERSON] З кінця вересня 1977 року він із [PERSON] та сином стали проживати в цьому будинку. Він проживав до 30.05.1979 року. У 1980 році одружився із іншою жінкою. У 1981 році [PERSON] подала його на аліменти. У вказаний будинок він більше не повертався. У 2000 році до нього звернувся син, сказав, що хоче будувати житловий будинок і він йому дозволив, допомагаючи при цьому, ліс привозив, пісок, але оплачував син. У листопаді 2002 року син поїхав на заробітки і повернувся десь у 2007 році, тоді і завершили. Земля була виділена йому під придбаний будинок. Будинок будував він із сином, тому [PERSON] не може його успадкувати. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно з 1975 року по 1979 рік, у 1976 році у них народився син - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. [INFO] померла [PERSON]. 09.11.2011 року заведена спадкова справа після смерті [PERSON], її спадкоємцями за заповітом є: [PERSON] та [PERSON], які 08.11.2011 року звернулись до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 12.05.2010 року [PERSON] вчинила на користь [PERSON] та [PERSON] заповіт. Згідно Державного акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.06.2008 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: [NUMBER], в с. Зеленів Кіцманського району Чернівецької області. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 18.02.1997 року [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 12.06.2014 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання права на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], яка розташована в с. Зеленів Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,2500 га, кадастровий номер: [NUMBER], вартістю 13 700 гривень, що належала на праві власності [PERSON], яка померла [INFO], та про визнання права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, вартістю 11 283 гривень, що належала [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року рішення апеляційного суду Чернівецької області від 12.06.2014 року в цій частині не скасовано. [PERSON] проживала в [ADDRESS]. У вказаному господарстві самочинно збудовані житловий будинок з господарськими спорудами. Згідно ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в том числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємиць також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємиць повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року роз'яснив наступне. За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК об'єкт нерухомості належить до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: - земельна ділянка не відведена для цієї мети; - відсутній належний дозвіл на будівництво; - відсутній належним чином затверджений проект; - при будівництві допущені істотні порушення будівельних норм і правил. У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Якщо відсутні документи про відведення земельних ділянок під забудову, таке будівництво слід визнавати самочинним та відмовляти у визнанні права власності на нього в порядку спадкування. Задоволення судом позову про визнання за спадкоємцем права власності на самочинне будівництво зумовлює виникнення цього права у позивача, а не констатує його перехід у порядку спадкування, тому є неналежним способом захисту прав спадкоємців, якщо право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності не належало спадкодавцеві (частини 3, 5 ст. 376 ЦК). При здійсненні спадкодавцем самочинного будівництва (ч. 1 ст. 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. У разі визнання судом права власності на самочинно зведену будівлю за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій ця будівля розміщена, до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (ч. 6 ст. 376 ЦК). До спадкоємців, які прийняли спадщину, у разі знесення самочинного будівництва переходить обов'язок відшкодувати вартість витрат на його знесення і приведення земельної ділянки до попереднього стану (частини 4, 7 ст. 376 ЦК). Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Житловий будинок в [ADDRESS], зведений самочинно на належній [PERSON] земельній ділянці площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.06.2013 року у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 02 червня 2008 року на ім`я [PERSON], відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 14.08.2013 року рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.06.2013 року залишено без змін. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.11.2013 року у справі № 2-464/12 у задоволенні позову [PERSON], правонаступниками якої згідно заповіту від 20.05.2010 року є [PERSON] та [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку та самочинно збудований житловий будинок - відмовлено. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.04.2014 року у справі № 718/665/14-ц у задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на будівельні матеріали, визнання недійсними та скасування рішення сесії сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, встановлення факту будівництва, - відмовлено. Предметом позову були рішення 14 сесії 5 скликання Брусницької сільської ради від 17.12.2007 року за № 527/14Д, яким внесено зміни у рішення від 01.08.2006 року, уточнено розмір земельної ділянки з 0,20 га на 0,25 га для будівництва житлового будинку та господарських будівель, які передані у власність [PERSON], та Державний акт на право власності на цю земельну серії [NUMBER], виданий 02.06.2008 року на ім`я [PERSON]. 21.09.1977 року між [PERSON], [PERSON] (продавці) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок був розміщений на земельній ділянці площею 0, 06 га, яка надана [PERSON] у користування рішенням загальних зборів колгоспу «Дружба» за № 22 від 20.09.1977 року. На належній [PERSON] згідно Державного акту земельній ділянці протягом 2000-2007 років самочинно збудовані будівлі: житловий будинок (літ. А-І), сараї (літ. В, Г), підвал (літ.Пд/г), вбиральня (літ. У), криниця (літ. К), огорожа (№ 1-2); у 2010 році: літня кухня (літ. Д), гараж (літ. Е), погріб (літ. Пг/Е), сарай (літ. Ж), навіс (літ. З). Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлений у листопаді 2007 року на ім`я [PERSON]. Свідок [PERSON] показала, що будівництво здійснювали [PERSON] та її син [PERSON]. [PERSON] вибув з того господарства приблизно у 1976-1978 роках і проживав з іншою жінкою. [PERSON] виїхав на заробітки в Італію. [PERSON] тримала худобу. [PERSON] не допомагав у будівництві, лише дещо власною працею. У тому господарстві була стара «шевченківська» хатка, у якої задня стіна відпала, і [PERSON] із сином жили в одній, ще не зруйнованій кімнаті, поки не збудували новий будинок, а потім і решту завалили. Як показав свідок [PERSON], з 1993 року він працював землевпорядником у сільській раді, і відколи він працював [PERSON] проживав по [ADDRESS]. [PERSON] був за кордоном,ю а його мати вела будівництво. Старого будинку на даний час немає. Згідно показань свідка [PERSON] будівництво здійснювали [PERSON] та її син [PERSON], їм допомагали родичі [PERSON] Коли розпочали будувати новий будинок, частину старої хатки розібрали, бо вона валилась. Родина [PERSON] подарувала їй автомобіль «Жигулі», який вона продала і купила блок. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] її рідна сестра. Коли [PERSON] хотів поїхати на заробітки в Італію, попросив її пожити із сестрою. Будівництво вели її сестра із сином, сестра продала корову, бика, свиней. Саме її син [PERSON] дав їм автомобіль, який вони продали, а кошти використали на будівництво. [PERSON] не допомагав. У тому господарстві була старенька хатка, половина якої завалилась, лишилась одна кімната, в якій сестра із сином жили, поки не побудували новий будинок. Вона постійно проживала із сестрою 8 років, а потім ще два роки періодично приходила до неї. Сестра варила їжу, а вона продавала овочі. Як показала свідок [PERSON], вона проживає по сусідстві із [PERSON], [PERSON] жив із нею десь півтора року, а потім пішов, залишивши [PERSON] з дитиною. У них була дуже старенька хатка. Десь у 2000-2002 роках вони почали будівництво. З боку [PERSON] допомоги вона не бачила. [PERSON] тримала худобу, продавала с/г продукцію. Мати та сестра [PERSON] допомагали їй, сестра біля 10 років жила із нею. [PERSON] працював за кордоном і допомагав. Свідок [PERSON] надав показання, що на те будівництво він привозив дерево на прохання тата і сина. [PERSON] постійно приходив туди, дав синові автомобіль «Москвич». Чи вкладав кошти у будівництво [PERSON], йому не відомо. [PERSON] мав іншу сім`ю. Згідно показань свідка [PERSON] коли [PERSON] поїхав за кордон і коли будувався, він привозив будівельні матеріали, [PERSON] допомагав, кілька разів їхав із ним за будівельними матеріалами. [PERSON] дав синові автомобіль «Москвич», але коли [PERSON] захворів, він автомобіль забрав. Будував будинок [PERSON]. Оскільки [PERSON] там проживала, вона також приймала участь у будівництві. Як показала свідок [PERSON] всі будівельні матеріали, які були потрібні для будівництва, привозив її чоловік [PERSON], але кошти надавав [PERSON]. [PERSON] варила їжу. У 1977 році [PERSON] придбав той будинок і йому належить земельна ділянка площею 0,06га. [PERSON] дали 0,20га землі, він засадив сад, але цю землю дали [PERSON] для будівництва. Свідок [PERSON] показала, що будівництво вела [PERSON], [PERSON] допомагав матеріально. [PERSON] допомагав як батько синові. [PERSON] посилав гроші, а [PERSON] будувала. [PERSON], як свідок, показав, що [PERSON] був в Італії, він будував, з 2002 по 2007 роки, розповідав, що важко йому, батько допомагає. [PERSON] допомагав працею. Згідно показань свідка [PERSON] будівництво здійснював [PERSON], [PERSON] йому допомагав працею, це вона знає зі слів [PERSON]. За життя [PERSON] не оспорював виданий 02.06.2008 року на ім`я його матері [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку. Окрім того, [PERSON] ані реєстрації [PERSON] та [PERSON], ані зняття з реєстрації його за адресою [ADDRESS], не оспорював. [PERSON] після смерті сина [PERSON] не заявляв про свої спадкові права. Також, судом встановлено, що житлового будинку, придбаного [PERSON] у 1977 році, не існує, він був аварійний і згідно показань свідків поступово був зруйнований та знесений. Немає відомостей про вказаний будинок і у технічному паспорті на житловий будинок [ADDRESS], виготовленому у 2007 році на ім`я [PERSON]. За вищенаведених та встановлених обставин, суд вважає, що позов в частині визнання права власності на будівельні матеріали, вироби і конструкції, використані при самочинному будівництві житлового будинку. Враховуючи наведене, ст.ст. 376, 1218, 1220, 1233, 1235, 1268, 1269, 1270, 1275, ЦК України,

Outcome: approved