Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Царичанська районна державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 2008 року по 2010 рік вона перебувала в незареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] За період спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання відносин з відповідачем постійно проживає з нею. На даний час місцезнаходження батька дитини їй невідоме, коштів на утримання дитини він не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Під час короткотривалих зустрічей він постійно підвищує голос на дитину, кричить без видимих на то причин. Дитина не сприймає його як батька. Дитина часто хворіє, перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом "шуми в серці", а тому потребує особливої уваги, посиленого харчування та додаткового лікування. Вона працює та одна утримує і виховує сина. Відповідач постійно працює неофіційно і має стабільний заробіток, аліменти на утримання інших дітей не сплачує. Згідно ч.2 ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч. 1 ст. 12 даного закону встановлює, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст.165, 166, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з вищевикладеного, посилаючись на норми ст.ст.164, 166, 180, 181, 182, 183 СК України, враховуючи інтереси малолітнього [PERSON], прохає суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], 2008 року народження; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 2008 року народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, на користь [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина. Представник третьої особи - орган опіки та піклування - Царичанська районна державна адміністрація, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Прокурор прокуратури Царичанського району в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, оскільки маються законні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини та стягнення з нього аліментів на користь матері на утримання малолітнього сина. Заслухавши пояснення прокурора, позивачки, представника третьої особи, перевіривши справу, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, відповідач [PERSON] являється батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 21.12.2012 року (а.с.5). [PERSON] зі своїм малолітнім сином не спілкується, матеріальної допомоги не надає. Позивачка повністю займається вихованням, навчанням та утриманням малолітнього [PERSON] З [PERSON] неодноразово проводилася бесіда службою у справах дітей Царичанської райдержадміністрації щодо надання ним допомоги для утримання та виховання малолітнього сина, проте [PERSON] ухилявся від відповіді, посилаючись на відсутність коштів. 09.04.2013 року [PERSON] нотаріально завірив заяву про відмову від сина та не заперечує проти його усиновлення будь-яким громадянином України або іншої країни та згідний на позбавлення батьківських прав (а.с.4). Відповідно до висновку Царичанської райдержадміністрації позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] є доцільним (а.с.18). Все вищевикладене, свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON]. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання свого малолітнього сина не надає. Оскільки відповідач фізично здорова людина, може працювати та отримувати заробітну плату, тому може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини на користь матері. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved