Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

31.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнень до позову, поданих нею 04.10.2017 року, просила: - стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 2000 гривень, починаючи з дня подання позову, з урахуванням індексації відповідно до закону; - стягнути з відповідача вже фактично понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 19116,52 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має дитину [PERSON] Відповідач з родиною не мешкає, офіційно не працює, має неофіційний заробіток, проте грошей на дитину дає дуже мало та не регулярно. Крім того, з листопада 2014 року син отримав статус інваліда з дитинства, потребує постійних додаткових втрат. Зазначила, що вже понесені додаткові витрати на дитину з січня 2016 року по вересень 2017 року складаються з проходженням лікування дитини, зокрема: витрати на проїзд, харчування, медикаменти, оренду житла за місцем лікування. Саме ж лікування відбувалося безкоштовно. Крім того, до додаткових витрат відносить витрати на одяг дитини, ортопедичне взуття та окуляри. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення позову, пояснив, що офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, тому щомісячно може сплачувати не більше 1500 грн. аліментів. Не згоден також і з розміром вже понесених додаткових витрат. Зазначив, що витрати на проїзд матері позивачки не є витратами на дитину. Крім того, зазначив, що не всі витрати на харчування, зазначені в розрахунку позивача підтверджено доказами, а 1000 гривень, які 14.11.2016 року витрачені позивачем на харчування, надавав саме він. Позивач в судовому засіданні визнала вказані обставини. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 11.08.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.(а.с.10) Від шлюбу 22.10.2012 року в них народилась дитина [PERSON]. З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати [PERSON].(а.с. 11) Дитина є інвалідом з дитинства (а.с. 12), мешкає разом з матірю (а.с. 13). Відповідач офіційно не працює, не здійснює підприємницьку діяльність (а.с.110, 111). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матірю позивачки. Підтвердила, що відповідач з дитиною не мешкає, фактично дитину утримує вона та донька. Відповідач та його батьки періодично надавали кошти ти речі для дитини, проте це відбувалося дуже рідко та в недостатніх розмірах. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У Законі України "Про індексацію грошових доходів населення" зі змінами встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Також у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Відповідно до статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" - державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення З досліджених в судовому засіданні доказів судом вбачається наявність додаткових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача в сумі 15\~357,74 грн., які підтверджено наявними в справі довідками, чеками, та платіжними документами. Додаткові витрати виникли в позивача в звязку із лікуванням дитини, необхідністю придбання одягу, спеціального взуття та окулярів. Не зважаючи на часткове виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню дитини, що не заперечується позивачем, суд вважає, що вищезазначені обставини, є підставою для виникнення додаткових витрат на утримання дитини інваліда, які вочевидь не можливо забезпечити лише виконанням аліментних зобовязань. Аналізуючи викладені норми права та докази, що досліджені в судовому засіданні, суд вбачає, що наявні правові підстави для часткового задоволення цих позовних вимог в сумі 15\~357,74 грн., що буде достатнім захистом порушеного права позивача на отримання компенсації додаткових витрат, понесених на утримання дитини. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів за один місяць. Також з відповідача суд вважає за необхідне стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 320 грн. 00 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial