Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» і просить: визнати недійсним договір фінансового лізингу № 003775 від 06.05.2016 року, укладений між ним [PERSON] та ТОВ «Ваш Авто»; стягнути з відповідача 47700 грн. боргу та судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що 6 травня 2016 року між ним та ТОВ «Ваш Авто» у м. Кременчук Полтавської обл. укладено в простій письмовій формі Договір фінансового лізингу № 003775, згідно умов якого, п. 1.1.,1.3.,3.3.3. лізингодавець бере на себе зобовязання придбати трактор МТЗ-82.1.26 у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим Договором, а він зобовязується періодично сплачувати за користування трактором лізингові платежі. Договір фінансового лізингу № 003775 від 6 травня 2016 року суперечить діючому законодавству та порушує його права, як споживача, виходячи з пунктів 1.7, 4.1. ,9.1., 9.4., 9.7., 9.8. Договору фінансового лізингу №003775 від 06.05.2016 року. Крім цього, згідно Додатку №1 до Договору фінансового лізингу №003775 від 06.05.2016 року розмір Адміністративного платежу (10%) становить 1877,95 доларів США. 06.05.2016 року на виконання умов Договору фінансового лізингу № 003775 від 06.05.2016 року згідно квитанції № 0.0.547442128.1 він сплатив відповідачу перший платіж в розмірі 47700 грн. Також, зміст спірного Договору фінансового лізингу №003775 від 06.05.2016 року свідчить, що в договорі виключені та обмежені права позивача - лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом (розділ 12 договору), звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", ст. ст. 806, 808 ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства. Крім того, в договорі фінансового лізингу №003775 від 06.05.2016 року має місце нечітке визначення підстав зміни вартості платежів, розміру предмета лізингу, порядку перерахунку з одночасним правом змінювати в односторонньому порядку ці умови надають лише одному учаснику відносин право на збільшення платежів та вартості у формально правильній поведінці і призводить до позбавлення іншого учасника правовідносин можливості будь-яким чином впливати на зміну істотної умови договору, а тому вищезазначені положення договору в розумінні ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" є несправедливими умовами. Також зазначає, що згідно пункту 4 частини 1 статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Позивач вважає, що за своєю правовою природою договір фінансового лізингу №003775 від 06.05.2016 року є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Однак, всупереч вимог ст. 799 ЦК України договір фінансового лізингу №003775 від 06.05.2016 року нотаріально не посвідчений. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив задоволити. Суду пояснив, що він звернувся до ТОВ «ЛК «Ваш Авто» для придбання трактора, як йому пояснили трактор є і коштує 129000 грн. Таку ціну визначили тому, що трактор 2012 року випуску і не є новим, крім цього він вважається застарілою моделлю. 6 травня 2016 року, близько 13 години він прибув в ТОВ, яке розташоване в м.Кременчук, де йому пояснили, що він має сплатити 47700 грн. в рахунок оплати вартості трактора, а потім, цього ж дня йому доставлять трактор до 18 години в обумовлене місце. Після цього він сплачує залишок коштів через банк, потім укладається договір купівлі-продажу. Трактора він не бачив, йому пояснили що він стоїть на площадці. Коли він сплатив кошти в банку і повернувся в ТОВ, йому запропонували укласти договір фінансового лізінгу. На його запитання що це за договір, йому пояснили, що даний договір лише формальність і він зразу ж після доставки трактора і його оплати, буде анульований, а натомість буде укладено договір купівлі-продажу. На його запитання щодо вартості вказаної в договорі лізингу, йому пояснили, що така вартість відповідає дійсності у випадку, якщо укладається договір лізингу і будуть проводитися платежі шість років. На час коли він підписував цей договір, в ньому взагалі не було ніяких цифр, їх внесли вже після його підпису. Увечері, того ж дня, зателефонував представник ТОВ і повідомив, що не зможе привезти трактор цього дня, так як везе товар у Вінницю. Через деякий час йому повідомили, що такого трактора як він хоче немає, є трактори за 18000 доларів. Він не погодився на такий трактор і з початку б не погоджувався придбати таку техніку, оскільки це занадто дорого. Йому тоді сказали, щоб він написав заяву, і продиктували цю заяву. Він написав заяву в якій вказав, що просить повернути гроші. Цієї заяви у нього немає і витребовувати її непотрібно. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги і просив їх задоволити. Суду пояснив що в ТОВ «ЛК»Ваш Авто» з [PERSON] працювали спеціалісти, які його обробили, все відбувалося дуже швидко і позивач не мав часу для детального вивчення договору та інших умов. Заяву, якою [PERSON] відмовився від договору, витребовувати не потрібно, оскільки вона не має значення для вирішення спору. Відповідач ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» в судове засідання явку представника не забезпечив, представник надав письмові заперечення в яких просив розглядати справу за відсутності представника відповідача. В запереченнях відповідач просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень вказано, що оскаржуваний договір укладено відповідно до чинного законодавства, зокрема яке регулює діяльність у сфері лізингу. Вважав, що сторони досягли всіх істотних умов договору, позивач [PERSON] власноручно підписав договір та додатки до нього. Вказаний договір містить детальний опис умов отримання предмету лізингу та порядку його сплати (п.4.1 ст.4 договору). Вартість предмета лізингу на момент укладення договору зафіксована в статті 8.2 договору. Умови надання позивачу послуг та інформація про послуги детально викладені в договорі і додатках до нього. Щодо не підписання додатку № 3 відповідач посилається на те, що при непрямому лізингу транспортного засобу не існує і невідома його ціна. Відповідно до п.10.4 договору, незалежно від зміни вартості предмета лізингу з моменту укладення даного договору, сторони домовилися та беруть на себе зобовязання підписати додаток № 3 до даного договору із визначенням лізингових періодичних платежів, які розраховуються із ціни транспортного засобу на момент купівлі та передачі транспортного засобу. Відповідач вважає, що в цій частині договір фінансового лізингу є попереднім договором, де визначено лише максимальний строк лізингу і зобовязання сторін погодити їх за будь-яких умов. Також відповідач посилається на визначений ст.3 ЦК України принцип свободи договору, недоведеність позивачем несправедливості умов договору. На думку відповідача, Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є спеціальним законом. А норми Закону України «Про захист прав споживачів» носять загальний характер і жодним чином не регулюють фінансові послуги. Відповідно до позиції ВСУ у справі № 6-260ц15 нотаріальне посвідчення договору лізингу є необовязковим. Крім того, відповідач не займається адмініструванням фінансових активів для придбання товарів у групах, а займається фінансовим лізингом відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг» яким не передбачено ліцензування такого виду діяльності, а регулятором Нацкомфінпослуг видається зокрема довідка на підставі якої здійснюється така діяльність. Судом встановлено, що 06 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» та [PERSON] було укладено Договір фінансового лізингу № 003775 від 06.05.2016 року з двома додатками відповідно № 1 та № 2 до договору, за умовами якого: сторони погодили що адміністративний платіж - це першочерговий єдиноразовий платіж, що входить до складу першого платежу, що має бути сплачений лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір адміністративного платежу відображається у додатку № 1 до договору та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу (визначення термінів); ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» зобовязалося придбати у власність предмет лізингу у вигляді трактора МТЗ - 82.1.26, який вказаний у п. 1.1 договору та зазначений у специфікації, що є додатком № 2 до договору, вартістю 18779,53 доларів США (що згідно з обмінним курсом долара США до української гривні на день укладення договору становить 477000,00 грн.), та передати його у користування позивачу (лізингоодержувачу), який у свою чергу зобовязався сплачувати у встановлений термін і у повному обсязі певні лізингові та інші платежі відповідно до умов договору (стаття 1); передбачене право лізингоодержувача отримати трактор у власність за умови повної сплати всіх платежів, передбачених даним договором, та інших витрат, які зазнав чи міг зазнати лізингодавець у звязку з переходом права власності щодо предмета лізингу (п.п.3.1.1, 3.3.2, 3.3.3, 11.3); лізингодавець передає у користування предмет лізингу лізингоодержувачу не пізніше 120 робочих днів за умови виконання лізингоодержувачем вимог даного договору та із врахуванням строків можливої затримки поставки предмета лізингу згідно з п.1.7 договору, а саме: з дати отримання на поточний рахунок лізингодавця наступних платежів: адміністративного платежу в розмірі 10% вартості предмета лізингу; авансового платежу в розмірі 50% вартості автомобіля; комісії за передачу предмета лізингу в розмірі 3% від його вартості, у разі наявності (п.4.1 цього договору та додаток № 1); сторони погоджуються, що лізингові платежі та інші платежі, що мають бути сплачені за цим договором на користь лізингодавця відображають справедливу вартість предмета лізингу та забезпечують отримання лізингодавцем суми, очікуваної станом на день виконання договору (п.8.1.); укладаючи даний договір сторони погоджуються, що вартість предмета лізингу, на момент укладення договору становить 18779,53 доларів США з урахуванням ПДВ, згідно обмінного курсу гривневий еквівалент вартості предмета лізингу 4770000 грн. (п.8.2.); авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу в розмірі 50 відсотків від вартості предмету лізингу зазначеному в даному договорі та у додатку № 1 (п.9.1.); кошти, які сплачуються лізингоодержувачем до моменту отримання предмету лізингу, незалежно від їх призначення, яке вказується у квитанції, зараховуються за даним договором у наступному порядку адміністративний платіж, - авансовий платіж, комісія за передачу предмета лізингу… (п.9.7.); підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього (п.17.2); підписанням даного договору та додатків до нього лізингоодержувач заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення представника ТОВ «ЛК «Ваш Авто», що стосується змісту даного договору та додатків до нього, проінформований про всі можливі витрати і ризики у звязку з укладенням та виконанням даного договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього. Представником ТОВ надано повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про положення договору та додатків до нього (п.17.4) (а.с.8-13). 6 травня 2016 року позивач [PERSON] на рахунок відповідача ТОВ «ЛК «Ваш Авто» згідно квитанції №0.0.547442128.1 сплатив платіж в розмірі 47700 грн. При цьому ні в квитанції виданій ТОВ, ні в квитанції банку, не вказане призначення платежу (а.с. 15). З листа ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» № 2372 від 07.06.2016 року, адресованого [PERSON], вбачається, що відповідно до даного договору [PERSON] було сплачено кошти в сумі 47700,00 грн., які згідно п.9.7 зараховані як адміністративний платіж. Одночасно повідомлено, що договір лізингу № 003775 від 06.05.2016 року вважається розірваним з 23.05.2016 року на підставі заяви [PERSON] вх. № 1719 від 23.05.2016 року (а.с. 16). Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір щодо договору лізингу. При вирішенні спору, суд виходить з положень норм ЦК України, Конституції України. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч.1 ст.806, ч.1 ст.807 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. У ч.2 ст.1, ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» йдеться про те, що за договором фінансового лізингу (далі договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; - інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає. Таке переконання виникло в зв?язку з тим, що підписавши спірний договір, сторони дійшли згоди щодо його предмета та ціни, що підтверджується п.п.1.1, 1.2, 8.2, підписаного сторонами договору фінансового лізингу № 003775, додатками та іншим. Розмір сплаченого позивачем адміністративного платежу в сумі 47700 грн. розраховувався в залежності від узгодженої сторонами ціни предмета договору (477000,00 грн.), тобто 10%, як про це зазначено в додатку № 1 до договору. Окрім того, відповідно до п.2.2 вказаного договору, строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання акту приймання-передачі предмета лізингу та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання акту приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового платежу за додатком № 3 до цього договору, якщо інше не передбачено умовами даного договору. Тобто, після сплати лізингоодержувачем необхідних лізингових платежів, включаючи авансовий, що зазначені в п.1.7 договору, та після надання йому предмета лізингу в користування із обовязковим підписанням акта приймання-передачі предмета починається лізинговий період, який характеризується сплатою на рахунок лізингодавця решти вартості предмета договору. Підтвердженням початку настання такого лізингового періоду є укладення акта приймання-передачі предмета лізингу та додатка 3, де зазначається порядок сплати лізингових платежів, що відрізняється від порядку в додатку 1 наявністю таких нових складових, як: відсоткова ставка за користування обсягом фінансування, комісія за супроводження договору, коефіцієнт, необхідний для розрахунку лізингових платежів, і інше. Згідно п.4.3 договору разом з підписаним актом приймання-передачі лізингодавець передає лізингоодержувачу графік сплати лізингових платежів (план відшкодування або додаток № 3 до даного договору), який сторони зобовязані підписати до моменту підписання акту приймання-передачі предмета лізингу. Таким чином, із зазначеного вбачається, що обставини для підписання сторонами додатку № 3 до договору ще не настали, так як позивачу ще не переданий предмет лізингу. Щодо розміру щомісячних лізингових платежів, то про них йдеться у п.п.10.1 10.10 спірного договору, тобто, вказане питання сторонами узгоджено. Суд критично відноситься до доводів відповідача стосовно обовязкового нотаріального посвідчення оскаржуваного договору, оскільки норми Закону України «Про фінансовий лізинг» не містять вимог про обовязкове нотаріальне посвідчення договорів фінансового лізингу. Що стосується доводів про необхідність ліцензування, суд враховує, що ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» не займається адмініструванням фінансових активів для придбання товарів у групах, а займається фінансовим лізингом відповідно до Закону України «Про фінансовий лізинг», який не передбачає ліцензування такого виду діяльності. Відповідно до ч.4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. Зокрема, відповідно до п.2.1 ст.2 Положення про надання окремих фінансових послуг юридичними особами субєктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами (затв. розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 22.01.2004 р. № 21) юридична особа має право надавати послуги з фінансового лізингу за наявності, крім всього іншого, довідки про взяття на облік юридичної особи, виданої Нацкомфінпослуг. Як встановлено судом, таку довідку було видано і відповідачу (а.с. 50). За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання недійсним договір фінансового лізингу № 003775 від 06.05.2016 року. З огляду на відсутність підстав для задоволення вимоги про визнання недійсним договору фінансового лізингу, вимога про стягнення з відповідача коштів по договору та судових витрат позивача теж не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed