Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

09.09.2014 року до суду звернувся ПАТ Дельта Банк з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON], в якому з урахуванням уточнень від 21.04.2015 року просить суд звернути стягнення на одержане ними у спадщину нерухоме майно: домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,0528 га, розташованих по провулку Львівському № 3 у м. Одесі та визнати право власності на вищевказані обєкти за ПАТ «Дельта Банк». Обгрунтовуючи свої вимоги ПАТ Дельта Банк зазначає, що 26.08.2008 року вказане нерухоме майно було передане в іпотеку покійним [PERSON] задля забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 75/15-Ф від 12.08.2008 року, укладеного ним та [PERSON] з одного боку та ЗАТ Сведбанк Інвест (правонаступником якого є ПАТ Омега Банк) з іншого. 18.06.2013 року між ПАТ Омега Банк та АТ Дельта Банк був укладений Договір про купівлю-продаж прав вимоги № 1 (про заміну кредитора у зобовязанні), відповідно до додатку № 1 якого право вимоги по вказаному Кредитному договору перейшло до АТ Дельта Банк. Оскільки після смерті [PERSON] зобовязання по Кредитному договору залишилися не виконаними, а спадкоємцями, що прийняли спадщину є відповідачі по первісному позову, ПАТ Дельта Банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за Кредитним договором № 75/15-Ф від 12.08.2008 року та визнати право власності за ПАТ «Дельта Банк» на предмети іпотеки. 11.06.2015 року [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ Дельта Банк, в якому просить визнати недійсним договір іпотеки, який був укладений 26.08.2008 року її чоловіком, покійним [PERSON] з ЗАТ Сведбанк Інвест задля забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 75/15-Ф від 12.08.2008 року, укладеного [PERSON] та [PERSON] з одного боку та ЗАТ Сведбанк Інвест (правонаступником якого є ПАТ Омега Банк) з іншого. В якості обгрунтування позову [PERSON] вказує на те, що при укладені договору іпотеки були порушені права та законні інтереси її малолітної доньки [PERSON], яка на день укладення договору іпотеки мала право користування предметом іпотеки, так як постійно мешкала в спірному домоволодінні з березня 2007 року та мешкає по теперішній час. Оскільки договір іпотеки був укладений без згоди органу опіки та піклування, то він має бути визнаний недійсним. Представник ПАТ Дельта Банк в судовому засіданні уточнений первісний позов підтримав, у задоволенні зустрічного просив відмовити. Представник [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримав, у задоволенні уточненого первісного просив відмовити. Представники третіх осіб до судового засідання не зявилися, про своє бажання брати участь у справі суд не повідомляли. В матеріалах справи маються докази належного сповіщення третіх осіб про розгляд судом цивільної справи та отримання ними копій позовних заяв. Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЦПК України якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків суд приходить до висновку про відмову у задоволенні уточненого первісного позову ПАТ Дельта Банк та задоволення зустрічного позову [PERSON] При цьому суд обґрунтовує своє рішення на наступних обставинах та доказах, які були встановлені в судовому засіданні. Як вбачається із матеріалів справи 12.08.2008 року Закритим акціонерним товариством Сведбанк Інвест (правонаступником якого є ПАТ Омега Банк) з одного боку та громадянами [PERSON] та [PERSON], з іншого боку, було укладено Кредитний договір № 75/15-Ф, згідно умов якого Банк відкрив Позичальникам кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надав кредит у доларах США з загальним лімітом кредитування у розмірі 2000000 (два мільйони) доларів США окремими частинами під процентну ставку 14% річних у доларах США та з кінцевим строком користування кредиту до 11.08.2013 року. Згідно Розділу 5 Кредитного договору, в якості забезпечення зобовязань за цим договором, Позичальники мали надати в іпотеку належне їм нерухоме майно та забезпечити свої зобовязання порукою [PERSON] Зокрема Позичальник [PERSON] мав надати в іпотеку домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,0528 га., що знаходяться по провулку Львівському № 3 в м. Одесі. Право власності на вказане домоволодіння зареєстроване за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 05.03.2007 року, виданого виконкомом Одеської міської ради та зареєстрованого в КП ОМБТІ та РОН 14.03.2007 року. Право власності на вказану земельну ділянку зареєєстроване за [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 01.03.2006 року. 26.08.2008 року [PERSON] та ЗАТ Сведбанк Інвест уклали та нотаріально посвідчили договір іпотеки, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку ЗАТ Сведбанк Інвест домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,0528 га., що розташовані по провулку Львівському № 3 в м. Одесі. В звязку із невиконанням умов Кредитного договору, ЗАТ Сведбанк Інвест звернулося до Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу у солідарному порядку. 28.05.2009 року Рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків позов ЗАТ Сведбанк Інвест задоволено, стягнуто з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за Кредитним договором та судові витрати. 26.12.2011 року [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис № 1603 від 27.12.2011 року та видано Свідоцтво про смерть. З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] його спадкоємцями є його дружина, [PERSON], та його малолітні діти, [PERSON] та [PERSON], які прийняли, але не оформили на себе спадщину. 18.06.2013 року між ПАТ Омега Банк (який є правонаступником ЗАТ Сведбанк Інвест) та АТ Дельта Банк (правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк) було укладено Договір про купівлю-продаж прав вимоги № 1 (про заміну кредитора у зобовязанні), який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 1358. Згідно Додатку № 1 до вказаного договору право вимоги по Кредитному договору № 75/15-Ф від 12.08.2008 року з усіма змінами та доповненнями переходить до АТ Дельта Банк. З отриманої на запит суду інформації з Реєстраційної служби вбачається, що відомості про укладений ПАТ Омега Банк та АТ Дельта Банк Договір про купівлю-продаж прав вимоги № 1 були перенесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] до відповідного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, ПАТ Дельта Банк замість ЗАТ Сведбанк Інвест є стороною договору іпотеки від 26.08.2008року укладеного з [PERSON], має усі права та несе усі обовязки, які випливають із укладення та виконання вказаного договору, зокрема і з зверненням до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 7 Закону України Про іпотеку за рахунок предмета іпотекиіпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За змістом статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що при укладені договору іпотеки від 26.08.2008 року [PERSON] та ЗАТ Сведбанк Інвест були порушені права та законні інтереси малолітньої [PERSON] Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтерес дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Відповідно до п. 44 листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012\~\~№ 10-1393/0/4-12 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно зі статтею 32 ЦК , статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним, суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним. При цьому відсутність реєстрації дитини не є підставою для відмови в позові. Саме таку Правову позицію висловив ВСУ по справі № 6-396цс15. За таких обставин при вирішенні питання про обгрунтованість позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки необхідно встановити чи мала малолітняособа право користування майном, яке передано в іпотеку. [PERSON] народилася 19.03.2005 року та є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 12.05.2005 року. З відповіді з Реєстраційної служби вбачається, що малолітня [PERSON] ніколи не мала у власності будь якого нерухомого майна. З матеріалів справи вбачається, що станом на 26.08.2008 року день укладення договору іпотеки - за матірю [PERSON], [PERSON] не було зареєстроване будь яке нерухоме житлове майно, а за батьком, покійним [PERSON], було зареєстроване тільки домоволодіння та земельна ділянка по провулку Львівському № 3 в м. Одесі, тобто спірне іпотечне майно. На день укладення договору іпотеки малолітняЧернишева О.О. не була зареєстрована за будь-якою адресою, а у спірному будинку були зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (мати [PERSON]А.). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що мешкають по провулку Львівському в м. Одесі та є сусідами [PERSON] Познайомилися з сімєю [PERSON] приблизно на початку 2007 року, коли останні вселилися в будинок, який самі ж і побудували. Свідкі підтвердили, що малолітня [PERSON] з часу вселення в будинок, приблизно навесні 2007 року, та по теперішній час постійно мешкає в ньому з батьками. Вказане підтверджується і Актом від 02.06.2015 року, який складений сусідами та затверджений Органом самоорганізації населення комітет мікрорайону 10 станція великого фонтану у місті [PERSON]. Зі Звіту про незалежну оцінку спірного житлового будинку (а.с. Звіту 17), який був зроблений станом на 23.04.2008 року, тобто за 4 місяці до дати укладення договору іпотеки, вбачається що у будинку є дитяча кімната, в якій знаходиться два дитячих ліжечка. Одне ліжечко для немовлят, інше для більш дорослої дитини. Також у кімнтаті є дитяча шафа з речами. Свідок [PERSON], який є хрещеним батьком малолітньої [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дружив з покійним [PERSON], і що останній після отримання земельної ділянки по пров. Львівському 3 в м. Одесі в 2006 році почав будувати будинок для себе і своєї сімї для постійного мешкання. Будинок будувався якісно, з усіма побутовими зручностями. Зокрема в будинку було збудовано басейн, сауну, гараж. Будинок було обладнано усією необхідною технікою та меблями. Після завершення будівництва, на початку 2007 року [PERSON] зі своєю дружиною та малолітньою донькою переїхали до будинку та почали в ньому постійно мешкати. Так як малолітня [PERSON] підросла, то свідок [PERSON] вирішив придбати їй нове ліжечко, яке він впізнав у Звіті про незалежну оцінку спірного житлового будинку. Свідок [PERSON], яка працює педіатром Одеської міської дитячої поліклініки № 6 в судовому засіданні пояснила, що малолітня [PERSON] стоїть на обліку в поліклініці з квітня 2007 року та постійно обліковується за адресою: м. Одеса, пров. Львівський № 3. За період з 2007 року по теперішній час свідок [PERSON] неодноразово відвідуваламалолітню [PERSON] саме по вказаній адресі. По будь-яких інших адресах відвідувань не було. Ознайомившись із фотографіями дитячої кімнати, які відображені у Звіті про незалежну оцінку спірного житлового будинку, свідок [PERSON] впізнала кімнату, в якій проводила огляд [PERSON], звернувши увагу на речі та розташування меблів. Доказом знаходження [PERSON] (що мешкає за адресою провулок Львівський № 3 в м. Одесі) на обліку в Одеській міській дитячій поліклініці № 6 з квітня 2007 року по теперішній час є також відповідь № 338 від 08.07.2015 року Головного лікаря поліклініки на запит суду, а також і медична картка [PERSON] Крім того, суд приймає до уваги той факт, що до укладення договору іпотеки [PERSON] сповістив ЗАТ Сведбанк Інвест про наявність у нього малолітньої дитини. Так, перед отриманням згоди на укладення Кредитного договору, 22 липня 2008 року [PERSON] заповнив Анкету-Опитування, в якій, в графі Адреса прописки та Місце проживання ним був зазначений спірний будинок: пров. Львівський № 3, а в графі Діти [PERSON] поставив Банк до відома про наявність дитини [PERSON]. Інформація про місце та дату реєстрації [PERSON] та його дружини [PERSON] також вбачається із копій їх громадянських паспортів, які були надані банку перед укладенням Кредитного договору та договору іпотеки. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Отже, за змістом зазначених норм матеріального права за умови встановлення місця проживання батьків (усиновлювачів) або одного з них, місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, презюмується за місцем їх проживання, а відсутність або наявність факту реєстрації за цим місцем проживання сама по собі не впливає на реалізацію права на свободу вибору місця проживання. Відповідно до ст. 177 СК України, батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло. Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27 лютого 1991 року №789-Х11, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Cтаттями 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. З отриманої копії нотаріальної справи, в рамках якої був укладений спірний договір іпотеки вбачається, що органом опіки та піклування дозвіл на укладення договору іпотеки не видавався. Згідно ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. За таких обставин передача [PERSON] нерухомості в іпотеку ЗАТ Сведбанк Інвест відбулася всупереч вимогамст. 177 СК України, ст.ст. 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» без попередньої згоди органу опіки та піклування, спірний договір іпотеки не відповідає вимогам статті 203 ЦК України, а тому на підставі статті 215 ЦК України він підлягає визнанню недійсним як такий, що порушує майнові права малолітньої дитини. Оскільки вимоги уточненого первісного позову грунтуються саме на дійсності договору іпотеки від 26.08.2008 року, то задоволення зустрічного позову про визнання такого договору недійсним виключає можливість задоволення уточненого первісного позову.

Outcome: approved