Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що [INFO] в них із відповідачем народився син [PERSON] . Шлюб з відповідачем вони розірвали 16 грудня 2019 року. Добровільно надавати кошти на утримання дитини він відмовляється, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач працездатний, може працювати і допомагати їй в утриманні дитини. Точно встановити розмір його доходів немає можливості, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1600 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON] . Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Інших утриманців у відповідача немає. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дитину самим необхідним. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 1600 (тисяча шістсот) гривень щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, починаючи з дня подачі заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його присутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1779 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" ). Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.2). Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Сутисківської селищної ради №34 від 27.01.2020 року (а.с.6), актом обстеження умов проживання (а.с.7). Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] є людиною молодого віку, фізично здоровий, інших утриманців не має, а тому спроможний надавати позивачці допомогу в утриманні їхньої спільної дитини. Суд вважає за доцільне проводити стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду у відповідності до ч.1 ст.191 СК України. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved