Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

22 листопада 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 7 березня 2017 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. За час проживання з відповідачем у шлюбі і них народилася дочка: [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з позивачем. У зв'язку з припиненням шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо і матеріальну допомогу дочці не надає, хоча має таку змогу, офіційно не працює, однак отримує дохід на тимчасових роботах. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, посилаючись на те, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно, якої недостатньо для її існування та утримання дитини, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала (а.с.21). Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав, силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.19,20). Враховуючи зазначене зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що з 7 березня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.6,7). Як видно з копії довідки Виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 18 жовтня 2018 року №7526, [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] разом з дитиною - [PERSON], а також бабою - [PERSON] (а.с.9). В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено в розмірі: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень Позивач офіційно не працює, отримала за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 5160 грн. (а.с.8). Як вбачається з позовної заяви відповідач ніде офіційно не працює. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дітей сторонами у добровільному порядку не досягнуто, відповідач є особою працездатного віку, відомості про отримання ним доходів у суду відсутні. З врахуванням вищенаведених обставин в сукупності, положень ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач повинен таким чином відшуковувати роботу, яка могла б забезпечити як його пристойне існування, так і надання необхідної матеріальної допомоги неповнолітньому сину. При вирішенні позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з такого. Згідно ч.ч.1,2 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, передбачене законом право жінки на її утримання чоловіком, якщо вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, виникає за наявності в сукупності юридичних фактів: походження дитини від чоловіка; проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір'ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. При цьому матеріальне становище дружини не враховується. Позивач, маючи на утриманні однорічну дочку, на момент звернення з позовом до суду отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні у розмірі 860 грн. щомісячно, не має можливості самостійно утримувати себе і позбавлена змоги одержувати будь-який дохід, домовленість про утримання між сторонами не досягнута. Незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобов'язаний утримувати дружину, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин. З огляду на викладене суд вважає, за можливе стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів, що не перевищуватиме розмір відрахувань, передбачених ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». В зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Outcome: approved