Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася 13.03.2015 року до Оржицького районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що, що 3 серпня 2006 року між нею та ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» (іпотекодержателем) укладено іпотечний договір нерухомого майна за №13, який посвідчено державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області. Іпотечний договір був укладений як спосіб забезпечення зобов'язань за кредитним договором №13 від 02.08.2006 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та СФГ «Нектар». 15.05.2007 року ВАТ «Державний ощадний банк України» отримав виконавчий напис, вчинений державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори в Полтавській області , на звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12 червня 2014 року по справі N7/9 про визнання СФГ «Нектар» банкрутом , останнього було ліквідовано , відомості про ліквідацію було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. 08.05.2013 року начальником ВДВС Оржицького РУЮ Куць С.І. відкрито виконавче провадження №37860161 на підставі виконавчого напису №803 від 15.05.2007 року та накладено арешт на квартиру [PERSON] Посилаючись на вищевикладені обставини та на те , що іпотека припинилася з моменту припинення кредитного договору №13 від 02.08.2006 року , тобто з 24.07.2014 року (дата внесення запису про припинення СФГ «Нектар» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) позивач просить суд визнати виконавчий напис №803 від 15.05.2007 року, вчинений державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори в Полтавській області , на звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] Полтавської області , що належить [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, посилаючись на те, що СФГ «Нектар» припинено, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, отже іпотека припинилась та не може існувати самостійно без основного зобов»язання. Прохає визнати іпотечний договір № 13 від 03.08.2005 року припиненим. Також просить стягнути на її користь з ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір. У судовому засіданні представник позивача заяву підтримала , просила її задовольнити посилалася на обставини, що в ній викладені . Представник відповідача до суду не з»явився причини неявки суд не повідомив ( судову повістку отримано 19.03.2015 року). Судом поставлено на обговорення питання про винесення заочного рішення по справі, але представник позивача проти вказаного заперечив. Треті особи до суду не направили своїх представників, прохали справу розглядати без їх участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку. У судовому засіданні досліджені наступні докази та встановлені відповідні обставини. Відповідно до кредитного договору №13 від 02.08.2006 року , укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та селянським фермерським господарством «Нектар», останньому було надано кредит в розмірі 236731 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 36 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 01.08.2009 року . Згідно іпотечного договору нерухомого майна №13 від 3 серпня 2006 року між, [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено іпотечний договір нерухомого майна , який посвідчено державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області. Відповідно до умов даного договору заявник виступила, як майновий поручитель по зобов»язаннях СФГ «Нектар» за кредитним договором №13 від 02.08.2006 року перед ВАТ «Державним ощадним банком України» та передала у заставу банку належне їй нерухоме майно у вигляді чотирьохкімнатної квартири з допоміжними господарськими будівлями, загальною площею 82,4 кв. м, за адресою: селище Оржиця , [ADDRESS] . На виконання укладеного між сторонами договору іпотеки, державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори у зв'язку з посвідченням вищезазначеного договору іпотеки було накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна, яке належить [PERSON] до припинення договору іпотеки. 15.05.2007 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори в Полтавській області було вчинено виконавчий напис на звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12 червня 2014 року по справі за N7/9 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс СФГ «Нектар» та ліквідовано СФГ «Нектар» - як юридичну особу у зв»язку з банкрутством . Згідно повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи від 25.07.2014 року за вих. № 02.01-49 / 268 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб 24 липня 2014 року внесено запис за №15751170005000236 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Селянське (фермерське) господарство «Нектар», 24830858 . Відповідно до ч.2 ст.104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Постановою начальника ВДВС Оржицького РУЮ Куць С.І. від 08.05.2013 року відкрито виконавче провадження №37860161 на підставі виконавчого напису №803 від 15.05.2007 року та накладено арешт на квартиру [PERSON] , що знаходиться за адресою: селище Оржиця , [ADDRESS] При розгляді дано позову суд звернувся до слідуючих норм законодавства. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» - нотаріальна дія або відмова у її чиненні, нотаріальний акт оскаржують ся до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно до норм ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом. Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Згідно ст.3 Закону «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов»язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Частиною 1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено , що нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання, право застави (іпотеки) , що забезпечувало його виконання, також є припиненим. Таким чином, виходячи з того, що застава (іпотека) припиняються у разі припинення основного зобов'язання, іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється. Відповідно до п. 16 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" передбачено, що право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат"). Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Верховний Суд України у розділі 1 «Аналізу судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» за 2015 рік зазначив, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов»язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Отже, згідно з чинним законодавством іпотекою забезпечується виключно реально існуючі зобов»язанння або вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. За таких обставин, виконавчий напис, який був вчинений на виконання зобов'язання, що вже припинене, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, а іпотечний договір нерухомого майна № 13 від 03.08.2006 року припиненим. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved