Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Житло - Гарант» про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який за життя залишив заповіт на ім`я позивача. Згідно заповіту все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те що померлому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав [PERSON] . За життя [PERSON] повністю вніс пай в сумі 10591,00 грн. за 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються довідкою №871 від 16.03.2020р., яка видана МКП «УК «Житло-Гарант». Приватним нотаріусом ВМНО Терещеко І.В. зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом від 16.02.2021р. Єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є позивач. Позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва на право на спадщину на квартиру [ADDRESS] . Однак, постановою віл 03.08.2021р. відмовлено у видачі свідоцтва про право нас спадщину на квартиру [ADDRESS] , оскільки нотаріусу не надано документів, що підтверджують право власності на квартиру, а також квартира не зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просить визнати за [PERSON] право власності в порядкування спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] загальною площею 66,3 кв.м. (житлова площа 38,2 кв.м.). Ухвалою суду від 19.08.2021року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 15.09.2021р. ухвалою суду залучено до участі в справі в якості співвідповідача вінницьку міську раду. В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача ВМР в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладалась на розсуд суду. Представник відповідача МКП «Управляюча компанія «Житло - Гарант» в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] який за життя залишив заповіт на ім`я позивача. Згідно заповіту все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те що померлому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав [PERSON] . За життя [PERSON] повністю вніс пай в сумі 10591,00 грн. за 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №871 від 16.03.2020р., яка видана МКП «УК «Житло-Гарант». Приватним нотаріусом ВМНО Терещеко І.В. зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом від 16.02.2021р. Єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є позивач. Позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва на право на спадщину на квартиру [ADDRESS] . Однак, постановою віл 03.08.2021р. відмовлено у видачі свідоцтва про право нас спадщину на квартиру [ADDRESS] , оскільки нотаріусу не надано документів, що підтверджують право власності на квартиру, а також квартира не зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Нормами ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зі змісту статті 182 ЦК України випливає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Нотаріус як спеціальний суб`єкт здійснює функції державного реєстратора, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими правами та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. За клопотанням представника позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 11, 15, 17, 328, 331, 384, 1217, 1218, 1261-1265, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, керуючи ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд -

Outcome: approved