Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

11.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] із вимогою про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на даний час розірвано згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/2329/15-ц від 30.09.2015 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Згідно вищевказаного рішення з відповідача присуджено аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень. На даний час прожитковий мінімум на дітей зростає, потреби для забезпечення матеріально в повному обсязі дитини збільшуються, а кошти які стягуються з відповідача являються дуже мізерними, так як відповідач крім сплати аліментів не надає ніякої допомоги і не турбується її розвитком та забезпеченням побутових умов, для належного виховання та розвитку дитини, тому вона вимушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів. Розмір заробітку відповідача носить мінливий дохід, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні обставини справи підтвердила та просила суд позов задовольнити в повному обсязі. По суті справи додатково зазначила, що за останній рік відповідачем була придбана квартира, що вказує на те, що його матеріальний стан дозволяє сплачувати аліменти в тому розмірі, який вимагає позивачка. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що його довіритель на даний час ніде не працює, має проблеми із здоров'ям, квартиру придбав за кошти дружини, на утриманні якої він перебуває. У зв'язку із вищенаведеним просив суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до вимог ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 264 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити чи відмовити; чи є підстави допустити негайне виконання рішення. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дитини віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року даний розмір становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/2329/15-ц від 30.09.2015 року (а.с.10). В даному шлюбі у сторін народилась одна дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 15 липня 2010 року серія 1-ФМ №171627 (а.с.9). На даний час, [PERSON] проживає [INFO], разом з донькою, яка знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №39 виданою начальником КЕВ м. Мукачево від 07.02.2017 року (а.с.14). Відповідно до довідки №41 виданої Виноградівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Виноградівської районної ради Закарпатської області, [PERSON], [INFO], учениця 1-Б класу Виноградівської [PERSON] ст. №1, що проживає в [INFO], яка зарахована у групу продовженого дня 11.10.2016 року, харчується за батьківський кошт з розрахунку 10 грн. на день і за період з жовтня 2016 року по січень 2016 року було оплачено мамою 610 гривень (а.с.12). Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 600 грн. на дитину (вересень 2015 р.) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в розмірі 600 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами. Згідно з офіційної інформації Держстату України, середня місячна заробітна плата у Закарпатській області за листопад 2017 року становить 6756 грн., а згідно до ч. 3 ст. 195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості. Відповідно до довідки №14/03-84 від 06.02.2017 року виданої АТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] дійсно працює в Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» з 12.09.2016 року провідним економістом, її заробіток з вересня 2016 року по січень 2017 року складає 12659,64 грн. (а.с.13), що є нижчим, ніж встановлений розмір середньої заробітної плати у Закарпатській області. При цьому враховано, що позивачка, окрім основної роботи здійснює керівництвом двома юридичними особами: ТОВ "Фаворит" та ТОВ "Пульс-Консалт", однак її дохід від даної діяльності не встановлено. В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживає разом з матірю, і так чи інакше, обовязок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі 600 гривень на утримання доньки є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач [PERSON] на утримання своєї дитини, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, її медичного догляду, забезпечення одягом, тощо. Судом враховано те, що [PERSON] відповідно до консультативного висновку ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова НАМН України за №1737 від 09.02.2017 року має діагноз «Невелика відкрита артеріальна протока без порушення гемодинаміки» (а.с.16-17), а відтак може в подальшому потребувати додаткових витрат на лікування, у зв'язку з чим позивачка може додатково звернутися з позовом до суду. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах наданої Виноградівським районним ВДВС, станом на 05.12.2017 року у [PERSON] заборгованість по аліментах відсутня. Суд також враховує, що відповідач 01.02.2017 року на підставі договору купівлі-продажу придбав двохкімнатну квартиру №51 в м. Виноградів по вул. Станційна, 1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (долучена до матеріалів справи). Дана обставина підтверджує достатній рівень матеріального забезпечення відповідача для сплати аліментів. Посилання представника відповідача, що дана квартира була куплена за рахунок коштів дружини відповідача будь-якими доказами не підтверджена. При цьому судом прийнято до уваги наявність у неї такої можливості, оскільки відповідно до її декларації про доходи за 2016 рік сума останніх становить 5 375 614,81 грн. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] офіційно ніде не працює, однак постійно виїжджає на заробітки за кордон. Зі слів представника відповідача, він останнім часом позбавлений такої можливості, через погіршення стану здоров'я (хвора спина та печінка), що підтверджується виписками з історії хвороби останнього, які долучені до матеріалів справи. При цьому встановлено, що дана хвороба не позбавляє відповідача можливості роботи за фахом - вчитель, а лише частково обмежує у роботі з фізичним навантаженнями. Посилання представника відповідача на наявність домовленості між сторонами про сплату аліментів, що підтверджена відповідною розпискою, судом прийнята бути не може, оскільки нею можуть бути підтверджені лише наявність договірних відносин між ними, а відмова від аліментів є нікчемною. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача та стан його здоровя, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню з 600 грн. на 1400 грн. Виконавчий лист, виданий по справі №299/2329/15-ц в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки підлягає відкликанню. Згідно з ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]С, яка оплатила їх при поданні заяви до суду. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду від 30.09.2015 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial