Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 02 жовтня 2015року з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 серпня 2012 року вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та проживали разом в [ADDRESS] в будинку у його батьків. Потім вона купила в с. Ярославець будинок, де вони з відповідачем стали проживати разом. Під час спільного проживання у них народився [INFO] року син [PERSON]. Відповідач не заперечує свого батьківства щодо дитини. З червня 2015 року вони припинили фактичні шлюбні відносини і стали проживати окремо, відповідач перейшов проживати до своїх батьків. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона працює в Ярославецькому ДНЗ "Пролісок", отримує заробітну плату близько 2400грн., однак її не вистачає для забезпечення всім необхідним себе та дитини. Вона самостійно несе витрати по оплаті дитсадка, який відвідує син, це складає 120грн. щомісяця, а також на придбання одягу, продуктів харчування, засобів гігієни та ін. Виплата соціальної допомоги припинена в червні 2015 року. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на дитину відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду. Посилаючись на те, що він є працездатним, інших утриманців не має, а також на положення ст.ст. 141,180, 184 Сімейного кодексу України, Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" щодо прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років в сумі 1167 грн.. позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500грн. на місяць. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, пояснивши при цьому, що з червня 2015 року відповідач не надавав коштів на дитину, а лише останнім часом придбали його батьки одяг для дитини на суму приблизно 300грн. Позивач також в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що після того, як відповідач пішов із сім'ї, вона змушена була взяти в банку кредит для придбання телевізора, оскільки він забрав телевізор та деякі інші речі, придбані в період спільного проживання. Відповідач позов визнав частково, в межах 400грн., не заперечуючи свого обов'язку по утриманню сина, посилаючись при цьому на те, що він не працює, проживає з батьками, які також не працюють; живуть фактично за рахунок підсобного господарства та тимчасових підробітків. Він дійсно не надавав грошей позивачу після припинення спільного проживання, однак допомагав по господарству, на її прохання було придбано одяг для сина (куртка, кросівки, чобітки) за рахунок коштів його сім'ї. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає з позивачем(а.с.6, 10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки спір щодо утримання дітей сторони не вирішили в добровільному порядку, це питання підлягає вирішенню за рішенням суду відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України. В судовому засіданні встановлено, зі слів відповідача, що в теперішній час він не працює і не має постійного джерела доходу, на обліку в центрі зайнятості населення він не перебуває. У зв'язку з цим, на думку суду, вимоги позивача щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є обгрунтованими та такими, що відповідають положенням ст.184 СК України. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд керується положеннями ст.184, 182 СК України. Суд враховує, що відповідач є працездатним, інших утриманців він не має. Даних про наявність майна у відповідача сторони не надали. Ці обставини свідчать про те, що відповідач організовує своє життя таким чином, що забезпечує себе матеріально без офіційного працевлаштування та звернення в РЦЗ в пошуках роботи. Тому суд приходить до висновку, що при цьому відповідач повинен забезпечувати не лише себе матеріально, а і свого сина, якого утримує позивач. Разом з тим, враховуючи, що позивачем не надані докази про доходи відповідача, які б свідчили про можливість надання ним утримання на сина в розмірі 500грн., виходячи з положень ст.60 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів слід визначити в межах 400грн. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial