Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на час навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 вересня 1997 року народилась [PERSON], батьком якої являється відповідач [PERSON] та яка, на даний час навчається на другому курсі денної державної форми навчання у Вінницькому національному аграрному університеті на факультеті: технології виробництва і переробки продукції тваринництва, в звязку з чим, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, просила стягнути з відповідача на її користь, аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку щомісячно до 30 червня 2018 року. Сторони в судове засідання не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 вересня 1997 року народилась [PERSON], батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження являється [PERSON] (а. с. 5). [PERSON] навчається на другому курсі денної державної форми навчання у Вінницькому національному аграрному університеті на факультеті: технології виробництва і переробки продукції тваринництва, що підтверджується копією студентського квитка (а.с.6), довідкою Вінницького національного аграрного університету № 367 від 21 вересня 2015 року (а. с. 7). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим за 23 роки; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші суттєві обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що оскільки повнолітня [PERSON] якій на час розгляду справи виповнилось по 18 років, продовжує навчання, навчається на денній формі навчання, в м. Вінниця, у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, працює в приватному акціонерному товаристві «Уланівський Агромаш», а тому в змозі її надавати. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Розподіл судових витрат провести відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved