Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

14.06.2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивача, подружнє життя у сторін не склалося, сторони переконалися, що є зовсім різними людьми, шлюб виявився невдалим, подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, і тому позивач вирішив розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на викладені в позовні заяві факти та норми права. Крім того, додала, що вже після подання нею позову відповідач неодноразово застосовував фізичне насильство до неї та її матері, у зв'язку з чим вона звернулась до правоохоронних органів, а примирення є неможливим. Також позивач уточнила, що після розірвання шлюбу бажає мати дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, пояснень чи заперечень по суті позовних вимог не надав. На електронну пошту суду 22.08.2008 року надійшов текст заяви про перенесення розгляду справи, яка виходила начебто від відповідача, однак ідентифікувати особу, яка подала таку заяву, виявилось неможливим. Крім того, відповідач не вказав на обставини (поважні причини), що перешкоджали йому прибути в судове засідання, та не надав відповідних доказів. За таких обставин справа була розглянута за відсутності відповідача. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім'ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.08.2013 року виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів за 2013 рік був зроблений запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області 14.08.2013 року. За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, набутого у шлюбі, а також про місце проживання дитини, між сторонами не має. Позивачем надані копії витягів з кримінальних проваджень №№ 1201608031000883, 1201608031000929, 1201608031000931, з яких випливає, що на розгляді в Оріхівському ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходяться кримінальні провадження за фактом завдання [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved