Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

31 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом з вимогою розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути заборгованість по орендній платі. В своєму позові позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 4,1100 га, кадастровий номер: 5320682800:00:013:0036, розташованої на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області. 27 вересня 2014 року ним було укладено з ТОВ АФ «Землянки» договір оренди зазначеної земельної ділянки, який 18 лютого 2015 року було зареєстровано Реєстраційною службою Глобинського районного управління юстиції, номер запису про інше речове право № 8776956 (надалі Договір). Відповідно до умов Договору, плата за користування земельною ділянкою становить 6 % від нормативно грошової оцінки даної земельної ділянки в розмірі 6129, 42 грн., яку відповідач повинен сплачувати не пізніше 31 грудня кожного року. В 2016 році відповідач порушив умови договору та станом на 30 січня 2017 року не сплатив йому гроші в рахунок орендної плати за користування земельною ділянкою в 2016 році. Посилаючись на не виконання відповідачем умов договору, позивач просив суд, Договір оренди землі укладений 27 вересня 2014 року між ним та відповідачем розірвати, зобовязати відповідача передати йому земельну ділянку в стані придатному для цільового використання, стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 6129, 42 грн. та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1838,83 грн., а також судовий збір. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю із зазначених в позові підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, був належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання відповідачем 21 лютого 2017 року судової повістки про виклик до суду. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] (позивач) є власником земельної ділянки, площею 4,1100 га, кадастровий номер: 5320682800:00:013:0036, розташованої на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується копією Державного акту на право на земельну ділянку серія ЯИ № 638630, виданого 01 грудня 2009 року відділом Держкомзему у Глобинському районі (а.с. 11). 27 вересня 2014 року між [PERSON] та ТОВ АФ «Землянки» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який 18 лютого 2015 року було зареєстровано Реєстраційною службою Глобинського районного управління юстиції, номер запису про інше речове право № 8776956 (а.с.12-14,30). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Стосовно позовних вимог про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати за 2016 рік. Відповідно до ч. 4\~ст. 124 Земельного кодексу України,\~передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Як зазначено в ст. 1 Закону України "Про оренду землі"\~, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ч. 1\~ст. 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до\~ст. 627 Цивільного кодексу України,\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з ч. 1\~ст. 628 Цивільного кодексу України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 13 Закону України "Про оренду землі"\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як вбачається з п. в ч. 1\~ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно\~ст. 409 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Так відповідно до п. 4.1 Договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату укладення договору і складає 6129,42 грн. на рік. Як зазначено в п. 4.4 Договору, орендна плата вноситься у такі строки: один раз на рік, не пізніше 31 грудня календарного року за який вноситься орендна плата. Згідно до\~ст. 24 Закону України «Про оренду землі»,\~орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, відповідач не виконав умови договору та не сплатив позивачу орендну плату за 2016 рік. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження проведення такої оплати. Згідно зі\~ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу однієї зі сторін договору за рішенням суду в порядку встановленому законом. Як зазначено в ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду зокрема в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст. 24 і 25 цього закону та умовами договору. Як вбачається з ч. 2\~ст. 651 Цивільного кодексу України,\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~вказано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Пунктом 12.3 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін зокрема у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідач не виконав обовязки визначені ст. 24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за 2016 рік, зазначена умова договору є істотною, суд дійшов висновку, що Договір підлягає розірванню. Встановивши те, що відповідачем не проведено орендну плату позивачу за 2016 рік, остання підлягає стягненню з відповідача в розмірі встановленому договором в сумі 6129,42 грн. Стосовно позовної вимоги про стягнення пені за несвоєчасне внесення орендної плати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України,\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як визначили сторони в п. 4.7 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Позивач просить стягнути з відповідача пеню за кожен день прострочки в розмірі 0,01 % несплаченої суми за 30 днів в сумі 1838,83 грн. Разом з тим, як встановлено судом, розрахунок позивача містить математичну помилку, а саме із розрахунку 1 % несплаченої суми замість 0,01 %, тому суд розраховує пеню, яка підлягає стягненню самостійно. Розмір простроченої орендної плати складає 6129,42 грн. Договором передбачене внесення орендної плати не пізніше 31 грудня календарного року за який вноситься орендна плата.\~ Оскільки позов до суду було подано 31 січня 2017 року, то строк прострочення\~складає 30 днів. Розрахунок: 6129,42х0,01% = 0,61 коп. (0,01 % - за 1 день прострочення); 0,61 х 30 днів = 18,30 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення пені за несвоєчасне внесення орендної плати підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 18,30 грн. Вирішення питання розподілу судових витрат. Згідно з ч.1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Приймаючи до уваги те, що судом в частині майнової вимоги було зменшено розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1280 грн.

Outcome: partial