Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

25 січня 2017 року позивач в особі голови Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області Царьок О.В. звернувся до суду з позовом, яким просить відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], у матері, [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав; передати малолітнього [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 усіх видів її заробітку щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття на особистий рахунок дитини, який буде відкритий у відділенні «Ощадбанк». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачка [PERSON] має малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], помер 02.11.2016 року. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не працює, є інвалідом 2 групи по зору. 20.03.2014 року мати дитини, [PERSON], була госпіталізована до Маріупольської міської лікарні №5 у зв'язку з тим, що відносно неї [PERSON] було скоєно фізичне насилля. [PERSON] був затриманий співробітниками Іллічівського РВ ММУ ГМВС України в Донецькій області за нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] У зв'язку з тим, що малолітня дитина тимчасово залишилася без батьківського піклування, службою у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради 21.03.2014 було направлено клопотання до центру соціальної опіки дитини «Оновлення» з проханням прийняти малолітнього [PERSON], [INFO], до закладу. З 14.05.2014 центр соціальної опіки дитини «Оновлення» разом із дітьми виїхали з «.Маріуполя спочатку до м.Львів, потім до м.Ржищів Київської області, у зв'язку з нестабільною ситуацією у м.Маріуполі, де дитина перебуває до теперішнього часу. 03.06.2016 року до служби у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради надійшов лист від адміністрації центра соціальної опіки дитини «Оновлення» щодо вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], відносно сина, [PERSON], 2008 року народження. Згідно інформації центру соціальної опіки дитини «Оновлення» від 29.05.2016 за час перебування у центрі [PERSON], мати не приймала участі в утриманні та вихованні сина, окрім двох грошових переказів на загальну суму 350 грн. та декількох посилок. Батько, [PERSON], ніколи не приймав ніякої участі в утриманні та вихованні дитини. [PERSON] дуже боїться свого батька. 04.05.2016 року Кальміуським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради була організована зустріч [PERSON] з його матір'ю у м.Києві. Після зустрічі з мамою [PERSON] став дуже задумливим, сумним, перестав грати в ігри з іншими дітьми. В бесіді із психологом він сказав, що не бажає нікуди переїжджати та бажає залишитися у центрі. 07.05.2016 року у [PERSON] виступила сип герпісного типу. 10.05.2016 був госпіталізований до інфекційного відділення Київської обласної дитячої лікарні, де знаходився на лікуванні до 17.05.2016 року. Адміністрація центру зв'язує захворювання [PERSON] з приїздом матері. При зустрічі мати цілувала [PERSON] та давала йому пити зі свого стакану. Також ця зустріч стала великим емоційним стресом для [PERSON]. При зустрічі [PERSON] справила враження людини, яка не спроможна утримувати та виховувати дитину. З її слів не було зрозуміло, як вона збирається заробляти гроші та ремонтувати житло. 08.07.2016 року до служби у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради знов надійшов лист від адміністрації центра соціальної опіки дитини «Оновлення» з проханням терміново почати процес по позбавленню батьківських прав батьків [PERSON], тому що знаходячись в стаціонарі з 10.05.2016 по 17.05.2016 [PERSON] пройшов обстеження та був направлений на підтвердження діагнозу та додаткового обстеження у Київський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДОМ. Після обстеження був поставлений діагноз ВІЛ - інфекція та надано направлення на госпіталізацію дитини в клініку «Охматдет» для більш ретельного обстеження та надання кваліфікованого лікування. 04.07.2016 [PERSON] госпіталізований до лікарні. Звертають увагу на те, що [PERSON] народився від ВІЛ - інфікованої матері, перебував на обліку в Маріупольській лікарні №4 ім. І.К.Мацука, був знятий з обліку 16.09.2013 у зв'язку з відсутністю в нього антитіл до ВІЛ. Дитина народилася здоровою і отже, вказаний діагноз в нього, тому що відносно [PERSON] та дитини скоювалося фізичне насилля з боку [PERSON], де можливо було багато крові. Згідно інформації комунальної установи «Маріупольська міська лікарня № 4 ім.І.К.Мацука» від 29.07.2016 № 823 малолітній [PERSON] перебував на обліку в КЗ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім.І.К.Мацука» з жовтня 2008 року. Батьки дитини рекомендації лікарів не виконували. Для огляду та обстеження дитину до лікарні не приводили, про виїзд із міста не попередили. Про це медпрацівники дізнались у 2010 році від сусідів. Також не повідомили про повернення до м.Маріуполя. Розшукані активно у 2013 році, після чого дитина обстежена та за результатами знята з обліку 16.09.2013. У теперішній час на обліку не перебуває. Після лікування у лікарні [PERSON] стала мешкати у своєї подруги, [PERSON] разом із своїм співмешканцем, [PERSON] 27.05.2014 року в службі у справах дітей Кальміуської районної адміністрації [PERSON] повідомила, що вона на літній період їде працювати у сел.Мелекіно Першотравневого району Донецької області, після чого забере дитину. Спеціалістами служби у справах дітей Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради з [PERSON] постійно проводилися бесіди щодо необхідності створення необхідних умов для проживання дитини, працевлаштування та повернення сина на виховання до родини. Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.06.2016 №124 «Про надання житлової площі» [PERSON] надано квартиру №4, житловою площею 21,26 кв.м., у будинку [ADDRESS], на склад родини - 2 особи. [PERSON] пояснила, що вона бажає повернути сина у родину, займатися його вихованням. Пообіцяла на протязі 2-х місяців зробити косметичний ремонт в квартирі та забрати сина. Малолітній [PERSON] не може перебувати в дитячому закладі тривалий час без відповідного статусу. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 14.12.2016 було прийняте рішення - підготувати позовну заяву до суду про відібрання у [PERSON], [INFO], малолітнього сина, [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Представник позивача ВідясоваТ.П., діюча на підставі довіреності, до зали суду не прибула, надавши заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач також у судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до зали суду не прибула, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області, до суду не прибув з невідомих причин. Представник третьої особи, Кальміуський районний центр соціальних служб сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради до суду не прибув, з невідомих причин. Представник третьої особи, Центру соціальної опіки «Оновлення» Клімова І.Ч. через канцелярію суду надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та провести розгляд справи за її відсутності. За ч. 4 ст. 130 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, виданого 11 листопада 2008 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] в місті Маріуполь Донецької області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 881. Батьками дитини зазначені: [PERSON], [PERSON] Згідно відомостей, наданих Центром соціальної опіки дитини "Оновлення" від 29.05.2016 року, з 23.03.2014 року, згідно направлення служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 217 від 24.03.2014 року та заяви матері [PERSON], у зв'язку з кризисними обставинами у родині, в центрі «Оновлення» мешкає [PERSON], [INFO]. З листа також вбачається, що за час перебування у центрі [PERSON], мати не приймала участі в утриманні та вихованні сина, окрім двох грошових переказів на загальну суму 350 грн. та декількох посилок. Батько, [PERSON], ніколи не приймав ніякої участі в утриманні та вихованні дитини. [PERSON] дуже боїться свого батька. Згідно листа комунальної установи «Маріупольська міська лікарня № 4 ім.І.К.Мацука» від 29.07.2016 № 823 малолітній [PERSON] перебував на обліку в КЗ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім.І.К.Мацука» з жовтня 2008 року. Батьки дитини рекомендації лікарів не виконували. Для огляду та обстеження дитину до лікарні не приводили, про виїзд із міста не попередили. Про це медпрацівники узнали у 2010 році від сусідів. Також не повідомили про повернення до м.Маріуполя. Розшукані активно у 2013 році, після чого дитина обстежена та за результатами знята з обліку 16.09.2013. У теперішній час на обліку не перебуває. Згідно листа Центра соціальної опіки дитини "Оновлення" від 08.07.2016 року, було повідомлено, що знаходячись в стаціонарі з 10.05.2016 по 17.05.2016 [PERSON] пройшов обстеження та був направлений на підтвердження діагнозу та додаткового обстеження у Київський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДОМ. Після обстеження був поставлений діагноз ВІЛ - інфекція та надано направлення на госпіталізацію дитини в клініку «Охматдет» для більш ретельного обстеження та надання кваліфікованого лікування. 04.07.2016 [PERSON] госпіталізований до лікарні, просять терміново почати процес по позбавленню батьківських прав батьків [PERSON]. Згідно листа Маріупольського міського центру зайнятості від 08.02.2016 року № 03-650 [PERSON] була направлена на підвищення кваліфікації за напрямком «Декоративно-прикладний дизайн, флористичні технології та види флористичних робіт» в ДНЗ «Донецький центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості» за рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального стажування на випадок безробіття. Наказом навчального закладу від 06.01.2016р. №4 В-СНН була відрахована з навчання без поважних причин. Згідно характеристики з місця мешкання інспектора Іллічівського ВП від 09.12.2015 за час проживання гр.[PERSON] зарекомендувала себе з посереднього боку. Спиртними напоями не зловживає. Громадський порядок не порушує. Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 03.02.2016 №19 «Про прийняття громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на квартирний облік для отримання соціального житла» [PERSON] була взята на квартирний облік, з правом першочергового отримання житла з житлового фонду соціального призначення, зі складом родини - 2 особи, із записом у книзі осіб, які перебувають у черзі на отримання соціального житла, за № 394. Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15.06.2016 №124 «Про надання житлової площі» [PERSON] надано квартиру №4, житловою площею 21,26 кв.м., у будинку [ADDRESS], на склад родини - 2 особи. 29.06.2016 року [PERSON] отримала ордер на житло за адресою: [ADDRESS]. 11.07.2016 отримала реєстрацію місця мешкання за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації Кальміуського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради родина [PERSON] з 20.06.2013 по 27.03.2015 та з 18.04.2016. За період перебування під соціальним супроводом з [PERSON] проводилася робота щодо її працевлаштування, оформлення інвалідності, постановка на квартирний облік. За сприянням фахівців центру [PERSON] відвідала сина у м.Києві. У травні 2016 жінка почала курс психологічної підтримки у психолога центру. Під час зустрічей [PERSON] почала самостійно розвиватись, формувати відповідальне ставлення до батьківства. Також надано сприяння у реєстрації [PERSON] у програмі «Розвиток навичок підприємницької діяльності серед ВПО та місцевого населення Донецької та Луганської області» з метою подальшого відкриття власної справи і покращення матеріального становища. У подальшій роботі з родиною соціальний супровід передбачає: надання психологічної підтримки матері, сприяння у ремонті житла, працевлаштування. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. складеного службою у справах дітей Лівобережної районної адміністрації від 07.12.2016 [PERSON] за даною адресою не проживає, будинок не придатний для проживання. Згідно листа Управляння соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради від 04.01.2017 №6/9-1 [PERSON] знаходилась на обліку, як отримувач допомоги малозабезпеченой та особам, які не мають право на пенсію, та з жовтня 2016 року вибула у Лівобережний район м.Маріуполя. Згідно витягу із протоколу № 21 від 14.12.2016 року, Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, комісією з питань захисту прав дитини було прийняте рішення - підготувати позовну заяву до суду про відібрання у [PERSON], [INFO], малолітнього сина, [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1, 4 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». Проте враховуючи категоричну позицію відповідача, яка позов визнала повністю, таким чином погодилася із доводами позивача щодо відмови та самоусунення її від участі у вихованні та утриманні малолітнього сина [PERSON], приймаючи до уваги, що Малолітній [PERSON] не може перебувати в дитячому закладі тривалий час без відповідного статусу, суд погоджується з тим, що на даний час наявні підстави для відібрання дитини від відповідача, оскільки обстановка в сім'ї неблагонадійна для дитини, його розвитку та самоусвідомлення. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає доцільним відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], від матері, [PERSON], [INFO], без позбавлення останньої батьківських прав та передати малолітнього Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської ради Донецької області для подальшого його влаштування до державного закладу або під опіку громадян. За ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначених норм відповідач зобов'язана утримувати свого сина незалежно від факту відібрання дитини (тимчасового влаштування до державного закладу) та сплачувати визначені судом аліменти. Позивач просить стягувати з відповідача на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття на особовий рахунок дитини, який буде відкритий у відділенні «Ощадбанк». Відповідач позов визнає, тим самим не заперечує проти відшукуваного розміру аліментів, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON], [INFO] на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштована дитина, аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття на особовий рахунок дитини, який буде відкритий у відділенні «Ощадбанк», починаючи з 25 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1600 гривень за вимогу про відібрання дитини та 640 гривень за вимогу про стягнення аліментів, а разом - 2240 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved