Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] 27.08.2021 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] із вимогами щодо зміни розміру аліментів, що стягуються з останнього на її користь за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 13.06.2017 року на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 900 грн щомісячно, які просила визначити в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дочкою повноліття. У позовній заяві позивачем [PERSON] викладена наступна позиція. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 13.06.2017 року з відповідача присуджено до стягнення її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 грн щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . Позивач вказала, що на теперішній час їй стало відомо, що матеріальне становище відповідача значно покращилось, так як він займається будівельними ремонтами та отримує значні доходи, у зв`язку з чим придбав автомобіль, що потребує значних коштів на обслуговування та заправку паливом, й свідчить про покращення матеріального стану відповідача. ЇЇ матеріальне становище з дня присудження аліментів погіршилось, оскільки вона утримує доньку на свою незначну заробітну плату, додаткового доходу у неї немає. Дочка відвідує ряд гуртків, зокрема танці, відвідує репетиторів з англійської мови, математики, на що потрібно постійно кошти. Навчання у школі також потребує значних коштів, позаяк зросли ціни на шкільне приладдя, проїзд до школи тощо. З часу присудження аліментів підвищились ціни на продукти, комунальні послуги, а тому її заробітної плати та аліментів не вистачає для нормального рівня життя та забезпечення потреб їхньої дочки [PERSON] (а.с.1-4). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.09.2021 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] , за наслідком вручення йому у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України копії ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою адресою його проживання, відзиву на позовну заяву чи інших клопотань до суду не надіслав. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження сторонами не подано. Відтак суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] позивач [PERSON] є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.06.2017 року присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з 22.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.7-9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно довідки квартального комітету "Добробут" м.Жмеринка від 28.07.2021 року №248 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входить дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, містять відомості, які мають значення щодо заявленого цивільного спору. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ст.183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд враховує, що позивачем грунтовно доведено належними та допустимими доказами обставини того, що після ухвалення рішення Жмеринського міськрайонного суду від 13.06.2017 року про стягнення аліментів, що присуджені до стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , істотно змінився рівень життя, підвищились споживчі ціни та соціальні гарантії для їхньої неповнолітньої дочки, що доводиться наведеними вище доказами та не заперечується беспосередньо стороною відповідача, натомість становлячи достатність підстав стосовно зміни присуджених аліментів за відповідним правом їх отримувача. Відповідачем не заперечено ні в який спосіб вказаних обставин, а також не представлено суду жодних доказів щодо незадовільного стану власного здоров`я, змін свого матеріального або сімейного стану, наявності у нього інших утриманців тощо. Відповідно саме за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, визначається спосіб стягнення коштів на утримання дитини. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року в справі №759/10277/18. Таким чином, з урахуванням очевидного перевищення в теперішній час гарантованого законом мінімального розміру аліментів, який, виходячи з встановленого на час подачі позову прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, не може бути меншим 1372 грн, над розміром присуджених раніше аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, яке погіршилось стосовно позивача, суд визначає наявність підстав для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів за позовом їх отримувача, відтак позовні вимоги в частині зміни присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі 900 грн. аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , аліментів, із визначенням їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника підлягають задоволенню судом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 908 грн. за відповідною ставкою щодо вимог майнового характеру фізичної особи. Враховуючи викладене,

Outcome: approved