Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] акціонерного товариства Оріана, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Управління пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про зобовязання здійснити нарахування заробітної плати та обовязкових відрахувань у пенсійний та інші державні фонди за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року в сумі 529 550,64 грн з врахуванням суми індексації заробітної плати; зобовязання виплатити заробітну плату за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року в розмірі 431 591,74 грн. з врахуванням суми індексації заробітної плати; зобовязання сплатити обовязкові страхові внески та подати звітність про нараховану заробітну плату по місячно з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року до УПФ та відповідні соціальні фонди; стягнення 3 200,00 грн. судових витрат. Позовні вимоги мотивував тим, що 13.03.2017 року отримав відповідь УПФУ в Івано-Франківській області, яким його повідомлено про те, що згідно акта перевірки в період з 01.02.2008 року по 31.08.2016 року за час перебування у трудових відносинах з ВАТ Оріана, заробітна плата йому не нараховувалась, не виплачувалась та не нараховувались обовязкові платежі у пенсійний та інші фонди. Згідно наказу Фонду Державного майна України №2625 від 26.11.2004 року його призначено на посаду голови правління ВАТ Оріана та укладено контракт №622 від 23.11.2004 року, відповідно до якого йому призначено посадовий оклад в розмірі 2945,79 грн. Додатковими угодами №1 від 28.10.2005 року та №1 від 24.11.2006 року строк дії вказаного контракту продовжено відповідно до 23.11.2006 року та до 23.11.2007 року. Згідно наказів Фонду Державного майна України №1528 від 21.09.2007 року, №200 від 20.02.2008 року його призначено виконуючим обовязки голови правління ВАТ Оріана та 09.10.2007 року, 26.02.2008 року укладено трудові договори, відповідно до яких йому призначено посадовий оклад в розмірі 2945,79 грн. Згідно наказу Фонду Державного майна України №352 від 23.03.2008 року його відсторонено від виконання обов'язків голови правління ВАТ Оріана. 25.03.2008 року наказом в.о. Голови правління ВАТ Оріана №5 від 25.03.2008 року його призначено на посаду першого заступника голови правління ВАТ Оріана та встановлено проводити оплату праці наказом №8 від 28.04.2008 року в повному розмірі згідно штатного розкладу та рішення Наглядової ради ВАТ Оріана, протокол від 24.03.2008 року. 10.04.2009 року наказом в.о. Голови правління ВАТ Оріана №9 від 10.04.2009 року його призначено на посаду радника голови правління ВАТ Оріана, згідно штатного розкладу, затвердженого наказом в.о. Голови правління ВАТ Оріана №73 від 26.11.2007 року та встановлено оплату праці наказом №9а від 10.04.2009 року в розмірі 4418,69 грн. 26.09.2016 року йому призначена пенсія за віком. А тому, за весь період перебування у трудових відносинах з ВАТ Оріана з 23.11.2004 року по 25.09.2016 року, він не перебував у трудових відносинах з 23.03.2008 року по 25.03.2008 року. Однак, за вказаний період перебування у трудових відносинах з ВАТ Оріана йому не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата, та при звільненні не було проведено остаточного розрахунку, чим було порушено його трудові права та право на отримання пенсії за весь трудовий стаж. А тому змушений звертатись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до висновку, викладеному в Рішенні Конституційного суду України у справі №1-13/2013 №8-рп/2013 від 15.10.2013 року, строк звернення до суду ним не пропущено. Просив зобовязати відповідача здійснити нарахування заробітної плати та обовязкових відрахувань у пенсійний та інші державні фонди за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року в сумі 529 550,64 грн з врахуванням суми індексації заробітної плати; зобовязати відповідача виплатити заробітну плату за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року в розмірі 431 591,74 грн. з врахуванням суми індексації заробітної плати; зобовязати відповідача сплатити обовязкові страхові внески та подати звітність про нараховану заробітну плату по місячно з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року до УПФ та відповідні соціальні фонди згідно довідки-розрахунку ТзОВ Юрек-Аудит в сумі 97 958,89 грн., в тому числі: до Фонду соц. страхування на випадок тимчасової втрати працездатності 1 561,76 грн., до Фонду соц. страхування на випадок безробіття 891,08 грн., до Калуського обєднаного УПФУ як за фізичну особу за місцем юридичної реєстрації та підзвітності відповідача 3 123,53 грн., податок на доходи фізичних осіб 78 703,57 грн., єдиний соціальний внесок 11 281,83 грн., військовий збір 2 397,12 грн.; стягнути з відповідача 2 000 грн. витрат за надання юридичної допомоги, 1200 грн. за надання аудиторських послуг. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити, не заперечив щодо винесення заочного рішення (а.с. 74). Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства Оріана в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 73). Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача: Управління пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську заявлені позовні вимоги підтримала. Просила задоволити (а.с. 78). З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 15.10.2013 року, справа №1-13/2013 №8-рп/2013, в аспекті конституційного звернення положення\~частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України\~у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12\~Закону України "Про оплату праці"\~від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Враховуючи викладене, оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду не пропущено. 23.11.2004 року між Фондом державного майна України та [PERSON] укладено контракт №622 з керівником виконавчого органу [PERSON] акціонерного товариства Оріана, відповідно до п.п.3.1, 7.1 якого визначено, що за виконання обовязків, передбачених цим контрактом, керівнику щомісяця нараховується заробітна плата за рахунок коштів ВАТ: посадовий оклад встановлюється відповідно до ршення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.09.2004 року по справі №Б-11/283 у розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні 12 місяців і дорівнює 2 945,79 грн. Цей контракт діє з 23.11.2004 року до 25.11.2005 року (а.с. 8-17). Згідно наказу Фонду Державного майна України №2625 від 26.11.2004 року [PERSON] призначено на посаду голови правління ВАТ Оріана. Підстава: контракт з головою правління ВАТ Оріана [PERSON] Від 23.11.2004 року №622 (а.с. 7). Відповідно до Додаткових угод №1 від 28.10.2005 року та №1 від 24.11.2006 року строк дії контракту №622 від 23.11.2004 року продовжено відповідно до 23.11.2006 року та до 23.11.2007 року (а.с. 18-19). Згідно наказу Фонду Державного майна України №1528 від 21.09.2007 року [PERSON] призначено з дати виходу цього наказу виконуючим обовязки голови правління ВАТ Оріана. Підстава: Протокол загальних зборів акціонерів ВАТ Оріана від 14.09.2007 року (а.с. 20). 09.10.2007 року між Фондом державного майна України та [PERSON], на підставі наказу ФДМУ від 21.09.2007 року №1528, рішення загальних зборів акціонерів (протокол від 14.09.2007 року), відповідно до п.8.4.6 Статуту ВАТ Оріана, укладено трудовий договір з виконуючим обовязки керівника виконавчого органу [PERSON] акціонерного товариства Оріана, згідно якого [PERSON] призначається виконуючим обовязки голови правління ВАТ Оріана. Пунктами 3.2, 7.1 даного договору встановлено, що за виконання обовязків, передбачених цим договором, керівнику щомісяця виплачується заробітна плата за рахунок коштів ВАТ: посадовий оклад на рівні окладу голови правління ВАТ Оріана у 2004-2007 роках і становить 2 945,79 грн. Цей договір діє з 09.10.2007 року до загальних зборів акціонерів ВАТ Оріана, але не більше ніж три роки (а.с. 21-28). Згідно наказу Фонду Державного майна України №200 від 20.02.2008 року у звязку з рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2007 року по справі №7/197 про визнання загальних зборів акціонерів ВАТ Оріана від 14.09.2007 року недійсними, скасовано наказ ФДМУ від 21.09.2007 року. Виконання обовязків голови правління ВАТ Оріана покладено на [PERSON] з дати виходу цього наказу (а.с. 29). 26.02.2008 року між Фондом державного майна України та [PERSON], на підставі наказу ФДМУ від 22.02.2008 року №200, укладено трудовий договір з виконуючим обовязки керівника виконавчого органу [PERSON] акціонерного товариства Оріана, згідно якого [PERSON] призначається виконуючим обовязки голови правління ВАТ Оріана. Пунктами 3.2, 7.1 даного договору встановлено, що за виконання обовязків, передбачених цим договором, керівнику щомісяця виплачується заробітна плата за рахунок коштів ВАТ: посадовий оклад на рівні окладу голови правління ВАТ Оріана у 2004-2007 роках і становить 2 945,79 грн. Цей договір діє з 26.02.2008 року до загальних зборів акціонерів ВАТ Оріана, але не більше ніж три роки (а.с. 30-33). Відповідно до наказу Фонду Державного майна України №352 від 23.03.2008 року відсторонено [PERSON] від виконання обов'язків голови правління ВАТ Оріана. Підстава: постанова прокуратури м.Калуша Івано-Франківської області від 18.02.2008 року (а.с. 34). 25.03.2008 року наказом в.о. Голови правління ВАТ Оріана №5 від 25.03.2008 року [PERSON] призначено на посаду першого заступника голови правління ВАТ Оріана (а.с. 36). Відповідно до Протоколу засідання Наглядової ради ВАТ Оріана від 24.03.2008 року ухвалено: на вакантну посаду члена Правління ВАТ Оріана призначити [PERSON]; доручено в.о. Голови Правління ВАТ Оріана [PERSON] підготовити відповідні документи по призначенню [PERSON] першим заступником Голови правління ВАТ Оріана з урахуванням такої оплати праці, яка була до винесення постанови прокуратури м.Калуша та самостійно визначатись щодо розподілу обов'язків та повноважень між членами правління (а.с. 38-40). Згідно наказу в.о. Голови правління ВАТ Оріана №8 від 28.04.2008 року встановлено оплату праці в.о. Голови правління [PERSON] та першому заступнику [PERSON] проводити в повному обсязі згідно штатного розкладу та рішення Наглядової ради (протокол від 24.03.2008 року) (а.с. 37). 10.04.2009 року наказом в.о. Голови правління ВАТ Оріана №9 від 10.04.2009 року [PERSON] 09.04.2009 року переведено на вакантну посаду радника голови правління за його згодою (а.с. 41). Наказом в.о. Голови правління ВАТ Оріана №9а від 10.04.2009 року, винесеному на уточнення наказу №9 від 10.04.2009 року про перевід [PERSON] на посаду радника голови правління за його згодою, змінено дату наказу з 10.04.2009 року на 09.04.2009 року; внесено пункт №3 до наказу, а саме: оплату праці [PERSON] проводити в повному обсязі, яка була до винесення постанови прокуратури м.Калуша від 18.02.2008 року на час досудового та судового слідства (рішення Наглядової ради від 24.03.2008 року) (а.с. 44). Як вбачається з відповіді Управління пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 13.03.2017 року №121/П-15 [PERSON] призначена пенсія за віком з 26.09.2016 року. Акт перевірки стажу з 01.02.2008 року по 31.08.2016 року Калуського обєднаного УПФ надійшов до управління 30.11.2016 року, в якому зазначено, що 18.02.2008 року прокуратурою м.Калуша винесено постанову про відсторонення [PERSON] від займаної посади і наказом №12-к від 18.05.2009 року звільнено з роботи з 09.04.2009 року. Для перевірки, крім постанови про відсторонення і наказу про звільнення, було використано розрахунково-платіжні відомості по заробітній платі за січень 2008 року і квітень 2009 року. В акті вказано, що звіт про індивідуальні відомості про застраховану особу за 2008-2009 р.р. подано достовірно, і що звіти за 2010-2016 р.р. не подано, так як заробітна плата не нараховувалась (а.с. 6). Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок (ст. 47 КЗпП). Згідно\~ст. 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 2\~ст. 117 КЗпП України\~передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як вбачається з Довідки-розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Юрек-Аудит від 13.04.2017 року аудитором проведено розрахунок суми заробітної плати з врахуванням суми індексації заробітної плати за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року [PERSON] та розрахунок суми заробітної плати, що підлягає виплаті (за вирахуванням податків та зборів) за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року. За період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року на підставі наданих первинних документів та у відповідності до законодавчо-нормативної бази: нарахована сума індексації складає 75429,82 грн.; сума заробітної плати з врахуванням суми індексації заробітної плати складає 529550,64 грн.; сума заробітної плати, що підлягає виплаті 431 591,74 грн. (а.с. 46-53). Відповідно до вимог ст. 33 Закону України Про оплату праці, ч.5 ст. 95 КЗпП України, листа Мінсоцполітики №5080/0/14-14/10 в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати, індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно із чинним законодавством. Враховуючи викладене, оскільки представником відповідача не подано жодних доказів на спростування вищезазначених розрахунків, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобовязання відповідача виплатити позивачу заробітну плату за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року в розмірі 431 591,74 грн. з врахуванням суми індексації заробітної плати підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги про зобовязання відповідача сплатити обовязкові страхові внески та подати звітність про нараховану заробітну плату по місячно з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року до УПФ та відповідні соціальні фонди згідно довідки-розрахунку ТзОВ Юрек-Аудит в сумі 97 958,89 грн., в тому числі: до Фонду соц. страхування на випадок тимчасової втрати працездатності 1 561,76 грн., до Фонду соц. страхування на випадок безробіття 891,08 грн., до Калуського обєднаного УПФУ як за фізичну особу за місцем юридичної реєстрації та підзвітності відповідача 3 123,53 грн., податок на доходи фізичних осіб 78 703,57 грн., єдиний соціальний внесок 11 281,83 грн., військовий збір 2 397,12 грн., то суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на обгрунтування вказаної позовної вимоги, то в її задоволенні слід відмовити. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 3 200,00 грн. судових витрат, то суд виходить з наступного. Частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з оригіналу квитанції №08/05/18 від 08.05.2018року, проведено оплату за надані юридичні послуги в розмірі 2 400 грн. (а.с. 80). А тому позовну вимогу про стягнення 2000 грн. витрат за надання юридичної допомоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 2 000 грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги. Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Згідно копії Договору №М 02/04 про надання інформаційних (консультаційних) послуг від 10.04.2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю аудиторська фірма ЮРЕК-АУДИТ інформує (консультує) [PERSON] з наступних питань: провести розрахунок суми заробітної плати з врахуванням суми індексації заробітної плати за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року; розрахувати суму заробітної плати, що підлягає виплаті (за вирахуванням податків та зборів) за період з 01.02.2008 року по 25.09.2016 року. Винагорода за цим договором становить 1 200,00 грн. (а.с. 55). Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера від 12.04.2017 року ТОВ АФ Юрек Аудит сплачено [PERSON] 1 200,00 грн. Підстава: договір №М 02/04 (а.с. 56). Враховуючи те, що позивачем подано ксерокопію квитанції, що підтверджує оплату аудиторських послуг в сумі 1 200,00 грн, а не ориганіл чи належним чином засвідчена копія, суд приходить до висновку що в задволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача 1 200,00 грн. витрат за оплату аудиторських послуг слід відмовити. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі наведеного, Закону України Про оплату праці, ст.ст. 95, 115-117 Кодексу Законів про працю України,

Outcome: approved