Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

16.12.2015 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання сина, [PERSON], [INFO]., в розмірі 600,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2012 року. Сім'я розпалася, вони проживають окремо. Син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у його вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що після розірвання шлюбу відповідач добровільно сплачував на утримання сина по 1000 грн. щомісячно, проте останнім часом добровільні виплати припинив, що стало підставою звернення до суду з позовом. Він офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, тому просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. З сином спілкується в телефонному режимі при цьому повідомив, що в судове засідання не з'явиться. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно довідки Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області №5619/02-29 від 16.12.2015 року син [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 цього ж Кодексу вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу, якою встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2016 року становить - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень; При вирішенні спору суд враховує, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий та неконтрольований дохід. Є працездатним, на його утриманні не перебувають інші особи. При таких обставинах суд вважає за можливе позов в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі задовольнити. Передбачений ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відноситься лише до випадків стягнення аліментів у відсотках від заробітку (доходу), тому не може бути застосований до випадків стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Законодавець захищає дитину від отримання аліментів у сумі, яка була б меншою від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шляхом індексації аліментів, що передбачено ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України та можливістю отримання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбаченої ч.3 цієї ж статті Кодексу. Таким чином вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: partial