Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

27.10.2017р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 3,40 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області. Причиною пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає віддаленість місця його проживання від місця проживання спадкодавця, оскільки він проживає в смт. Врадіївка, Миколаївської області, в той час, коли спадкодавець на момент смерті фактично проживав в м. Рені Одеської області. Крім того, позивач вказує, як на причини пропуску строку прийняття спадщини, на відсутність у нього інформації щодо існування заповіту, оскільки після смерті [PERSON] заповіт знаходився в його сина [PERSON], який лише в жовтні 2017 року повідомив позивача про існування заповіту. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву (вх. № 4941 від 31.10.2017р.), в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність, а також покласти на нього витрати зі сплати судового збору. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, а також просив судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву (вх. № 5630 від 04.12.2017р.), в якій просить розглядати справу в його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчив матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, показання свідка [PERSON], враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом встановлено наступне. [INFO]. в м. Рені Одеської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане повторно 18.10.2017р.). У відповідності до довідки Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області № 5061 від 27.10.2017р. позивач зареєстрований та проживає по [ADDRESS]. Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Врадіївською райдержадміністрацією 04.10.2007р. [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка розміром 3,40 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], що розташована в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району, Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, а саме 16.06.2015 року, [PERSON] заповів позивачу вказану земельну ділянку, що підтверджується заповітом від 16.06.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Ренійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко І.П., зареєстровано в реєстрі за № 704, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40681925 від 16.06.2015р. На звернення позивача, щодо оформлення спадкових прав за заповітом після смерті [PERSON], приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М. постановою № 1700/02-31 від 24.10.2017р. відмовила останньому у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно інформації №1744/01-16 від 30.10.2017р. приватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М. після смерті [PERSON], який помер [INFO]., спадкова справа не відкривалась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Матеріали справи не містять рішення суду про визнання спадщини після померлого [INFO]. [PERSON] відумерлою. З показань свідка [PERSON] слідує, що з 2000 року його батько [PERSON] прожив в м. Рені Одеської області де і помер [INFO]. За життя [PERSON] на ім'я позивача склав заповіт, про існування якого свідок дізнався після смерті [PERSON], та який з цього часу знаходився у свідка, і лише в жовтні 2017 року свідок повідомив позивача про існування вищевказаного заповіту. Свідок як спадкоємець за законом не має жодних претензій до позивача як спадкоємця за заповітом. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз'яснено судам, що відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Як роз'яснено Верховним Судом України у п. 24 постанови Пленуму від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Щодо зазначених позивачем причин пропуску строку прийняття спадщини суд враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст.ст. 65-67 Конституції України. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. При цьому ст. 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. Таким чином, прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а тому оцінюючи в сукупності обставини, які встановлені під час судового розгляду, а саме: що позивач на час відкриття спадщини [INFO]. по теперішній час проживає в смт. Врадіївка Миколаївської області, в той час коли місце проживання спадкодавця було м. Рені Одеської області, та те, що позивач дізнався про існування заповіту на своє ім'я лише в жовтня 2017 року, при чому останній з вказаним позовом звернувся до суду 27.10.2017р., суд вважає встановленим наявність об'єктивних причин пропуску строку прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного суд вважає, що оскільки позивач з об'єктивних причин пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач визнає позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимога позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи думку позивача та його представника, витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved