Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх спільної малолітньої доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем, батьком дитини, 29.12.2009 року шлюб було розірвано, проживає він окремо, утриманням та вихованням доньки він не займається, не цікавиться її здоров'ям, фізичним, моральним, духовним розвитком, не піклується про її оздоровлення та відпочинок, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька байдужа до батька, оскільки відповідач не навідує її, не телефонує та не вітає зі святами, у зв'язку з чим всі обов'язки по утриманню та вихованню доньки змушена нести позивачка. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву, де позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, де проти позовних вимог не заперечував, просив слухати справу у його відсутність. Уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву, де просив слухати справу без участі представника, крім того долучив до заяви висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 29.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, від якого [INFO] року народилася донька - [PERSON]. (а.с. 9) 29.12.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с. 8) Відповідно до довідки Форми 3 № 22 від 08.01.2014 року [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані і мешкають в квартирі [ADDRESS]. (а.с. 10) Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 28.07.2009 року та до повноліття дитини. (а.с. 11-12) Відповідно до характеристики директора та класного керівника спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням предметів художньо-естетичного циклу № 302 м. Києва встановлено зокрема, що мати дівчинки - [PERSON] завжди цікавиться навчанням дівчинки, завжди відвідує батьківські збори, у вихованні дитини активно допомагає бабуся - [PERSON], батько дівчинки - [PERSON] жодного разу не відвідував школу, батьківські збори, життям і навчанням дівчинки не цікавився. (а.с. 13) Згідно характеристики завідуючої дошкільного навчального закладу «Лісова Пісня» № 147 зокрема встановлено, що за весь період перебування [PERSON] в дитячому навчальному закладі, батько - [PERSON], жодного разу не приходив до садочка та не турбувався станом своєї дитиною. (а.с. 14) Згідно з ч. 2 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки повинні поважати дитину. Стаття 155 цього ж кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З цього випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 167 Сімейного Кодексу України покладає на суд обов'язок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з Висновком Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації визначено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень доньці, не турбується про стан її здоров'я, а тому з метою захисту майбутнього та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с. 43-44) Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не заперечував у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що до відповідача [PERSON] може бути застосований крайній захід впливу як до особи, яка не виконує батьківських обов'язків, а саме позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене та

Outcome: approved