Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

30.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що судовим наказом Єланецького районного суду Миколаївської області від 24.01.2020 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу з його заробітної плати здійснюється відрахування аліментів за місцем роботи. Між тим, на даний час вищевказаний розмір аліментів є для нього непосильним та занадто великим, у зв`язку із зміною сімейного та матеріального стану. Посилаючись на вищевикладене, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідачки на його користь сплачений під час подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 840,80 грн. Ухвалою від 08.10.2020 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також у відповідності до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням про це сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідачка у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, за Конституцією України, ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів. Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В силу ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході судового розгляду, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). Судовим наказом Єланецького районного суду Миколаївської області від 24.01.2020 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 5). Вказаний судовий наказ перебуває на виконанні в Єланецькому районному відділі державної виконавчої служби (а. с. 13). Наразі позивач звернувся до суду для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки, посилаючись на те, що вищевказаний розмір аліментів є для нього непосильним та занадто великим, у зв`язку із зміною його сімейного та матеріального стану. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи слідує, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). З 23.12.2017 року позивач перебуває у іншому зареєстрованому шлюбу (а. с. 6) від якого він має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Також з позивачем та його сім`єю проживає син дружини від попереднього шлюбу [PERSON] (а. с. 11). У позивача відсутні земельні ділянки чи інше нерухоме майно відмінне від земельної ділянки (а. с. 12, 14). Позивач на постійній основі займає посаду підсобного робітника у ТОВ "Новий сад". З 11.04.2020 року по 31.08.2020 року загальна сума нарахованого доходу позивачу становить 27325 грн., з них сплачено аліментів на суму 8805,80 грн. (а. с. 10). Між тим, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.09.2020 року у позивача виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки у сумі 1183,98 грн. (а. с. 13). Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, суд виходить з положень ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік", у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року становить 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Суд враховує матеріальний стан позивача (а. с. 10), відсутність у нього рухомого та нерухомого майна (а. с.12, 14), наявність у останнього іншої сім`ї та наявність ще однієї малолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні (а. с. 7, 9, 11), та вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу Єланецького районного суду Миколаївської області від 24.01.2020 року з 1/4 на 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати залишити за позивачем відповідно до його заяви. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved