Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позов мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шкільній, 17 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області. В належному йому житловому будинку також прописана його колишня дружина [PERSON], з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 01.12.1994 року по 14.04.2016 року. Відповідачка не проживає в житловому будинку по вул. Шкільній,17 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області протягом восьми років, не оплачує комунальних послуг та не бере участі у його утриманні . Місце знаходження відповідачки йому невідомо. Реєстрація відповідачки у вказаному будинку позбавляє його можливості повноправно здійснювати свої права власника , на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком розташованим за адресою: Вінницька область Бершадський район с. Красносілка вул. Шкільна ,17 та зняти її з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги підтримав повністю та просить слухати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи у суді , через оголошення у пресі, про причини неявки не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шкільній, 17 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в належному позивачу житловому будинку по вул.Шкільній,17 в с. Красносілка Бершадського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в позовній заяві стверджує, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не проживає протягом восьми років. Факт відсутності [PERSON] в належному позивачу житловому будинку з 2009 року по даний час також констатовано довідкою Красносільської сільської рад Бершадського району Вінницької області № 196 . Як зазначено у ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наведене кореспондується і з нормами ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом. Статтею 401 ЦК України, передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Частиною 2 вказаної статті унормовано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із здобутих у справі доказів судом з'ясовано, що в розумінні ст.64 ЖК України та ст.3 СК України, відповідач [PERSON] була зареєстрована в належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку на правах члена його сім'ї - як дружина, відтак набула права сервітуту, проте з 2009 року там не проживає, тобто більш як один рік, та рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 14.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відтак слід констатувати, що вона втратила право на користування цим житлом, оскільки інше не було встановлено домовленістю між нею та власником житла чи законом. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст.386 ЦК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на нормах чинного законодавства. Крім того, позивачем було заявлено вимоги про зняття відповідачки з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Суд вважає, що ці вимоги позивачки не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Тобто це не є компетенцією суду, а підставою для знаття з реєстрації особи є відповідне рішення суду про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням за місцем реєстрації. Тому суд вважає, що в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial