Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивував тим, що з 19 травня 2009 року по 22 січня 2015 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син [PERSON], 2009 року народження, який проживає з ним і знаходиться на його утриманні. Відповідач [PERSON] тривалий час неналежно виконує обов'язки матері по утриманні їхнього сина, не надає допомоги ні в матеріальній, ні в грошовій формі. Йому важко самому утримувати сина, тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на його користь на утримання дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, натомість подав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. На адресу суду надіслала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги визнає, просить призначити мінімальну суму сплати аліментів у зв'язку з тим, що перебуває на сьомому місяці вагітності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 19 травня 2009 року по 03 лютого 2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). В шлюбі у сторін [INFO] року народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18 січня 2010 року) (а.с. 4). Відповідно до довідки Конищівської сільської ради №262 від 04.03.2015 року син сторін [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні (а.с. 6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення її від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Суд приходить до висновку, що ? частка всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде стягуватись як аліменти на дитину, є законною та обґрунтованою, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved