Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ВДВС Балаклавського РУЮ в місті Севастополі в особі департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: [PERSON], ТОВ «Фінансова компанія «Вендор», що є правонаступником ВАТ «СЕБ Банк», про зняття арешту з заставленого майна. Мотивуючи свої вимоги тим, що постановою ВП № 40806041 державного виконавця ВДВС Балаклавського РУЮ в місті Севастополі Муєдіновим А.І. при примусовому виконанні виконавчого листа № 762/987/13-ц, виданого 04.11.2013 року Балаклавським районним судом м. Севастополя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки по справі за позовом ПАТ «СЕБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, накладено арешт на земельну ділянку [ADDRESS], належну [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 11.03.2005 року Орлинівською сільською радою, кадарстовий номер [NUMBER]. ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» є правонаступником ВАТ «СЕБ Банк», й в ході проведення виконавчих дій погодив боржнику за кредитним зобов»язанням прощення боргу зі сплатою останнім її частки в сумі 600 000 грн., відповідно стягувач як кредитор претензій до позичальника та поручителя за кредитним договором не має. Незважаючи на те, що сторони виконавчого провадження прийшли до примирення, проте виконавче провадження залишається відкритим з підстав дії на території м. Севастополя, де знаходиться виконавче провадження, окупаційного режиму, однак питання про зняття арешту з заставленого майна не вирішено до сьогодні у зв"язку з чим порушуються її права як іпотекодавця, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено Дарницькому районному суду м. Києва (а.с.2). В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON], діючі на підставі нотаріально посвідченої довіреності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, поновивши тим самим права іпотекодавця по закінченим борговим зобов»язанням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 30 грудня 2015 року (а.с.103), позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні, вважаючи департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України неналежним відповідачем у спірних правовідносинах. В судовому засіданні представник третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» Хоменко В.О., діючий на підставі довіреності від 16 липня 2015 року (а.с.95), позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, визнавши припиненими зобов»язання між сторонами виконавчого провадження. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON], [PERSON], діючий на підставі довіреності від 09 липня 2013 року (а.с.102), позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, визнавши припиненими зобов»язання між сторонами виконавчого провадження. Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Судом встановлено, що постановою ВП № 40806041 державного виконавця ВДВС Балаклавського РУЮ в місті Севастополі Муєдіновим А.І. при примусовому виконанні виконавчого листа № 762/987/13-ц, виданого 04.11.2013 року Балаклавським районним судом м. Севастополя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки по справі за позовом ПАТ «СЕБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, накладено арешт на земельну ділянку [ADDRESS], належну [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 11.03.2005 року Орлинівською сільською радою, кадарстовий номер [NUMBER] (а.с.12, 13). ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» є правонаступником ВАТ «СЕБ Банк», й в ході проведення виконавчих дій погодив боржнику за кредитним зобов»язанням прощення боргу зі сплатою останнім її частки в сумі 600 000 грн., відповідно стягувач як кредитор претензій до позичальника та поручителя за кредитним договором не має, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Вендор» № 21.12/117 від 31 липня 2015 року (а.с.25). Незважаючи на те, що сторони виконавчого провадження прийшли до примирення, проте виконавче провадження залишається відкритим з підстав дії на території м. Севастополя, де знаходиться виконавче провадження, окупаційного режиму, однак питання про зняття арешту з заставленого майна не вирішено до сьогодні у зв"язку з чим порушуються права позивача як іпотекодавця. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року (ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя (п.1 ч.1 ст. 3 вказаного Закрну). Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»). Як встановлено в ході розгляду справи сторони виконавчого провадження погодили факт відсутності боргових зобов»язань та фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження (ч.1 ст. 50 вказаного закону). Проте, вчинити вказані процесуальні дії щодо скасування арешту державний виконавець за територіальністю не може з підстав дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна та коштів в незавершеному виконавчому провадженні може бути знятий за рішенням суду. За таких правових підстав, встановлених судом правовідносин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, ст. 49, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved