Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі перебували у шлюбі з 12 травня 2005 року, який за рішенням Рахівського районного суду від 04 лютого 2014 року між ними розірвано. За час спільного проживання у них народилася одна дитина - син, [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач, як батько неповнолітньої дитини не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання дитини, що необхідно для нормального дитячого самоусвідомлення, не надає сину доступ до культурних цінностей та не виявляє жодного інтересу до його внутрішнього світу. Жодної матеріальної допомоги відповідач на утримання сина не надає, хоча має реальну можливість допомогти йому, позаяк є особою працездатного віку, інвалідом не являється. Їй одній важко утримувати та забезпечувати сина всім необхідним, тому вона змушена звернутися в суд з заявою про стягнення аліментів. Наскільки їй відомо, відповідач не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. На підставі наведеного просила стягувати, щомісячно, з [PERSON], [INFO], мешканця [NUMBER], Рахівського району Закарпатської області на її користь, аліменти на утримання дитини - сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, встановивши їх на рівні 1000 гривень, до досягнення сином повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею при зверненні з позовом до суду, які складають 500 гривень. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON], позовні вимоги зменшила. Просить стягувати із відповідача на користь її довірительки аліменти на утримання дитини у розмірі по 650 гривень, щомісячно. Також просила стягнути із відповідача на користь її довірительки 500 гривень судових витрат за надання правової допомоги. На задоволенні змінених позовних вимог наполягає. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав частково. В своїх показах зазначив, що його довіритель на даний час ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, в центрі зайнятості не зареєстрований, тому вважає, що доцільно було б стягувати з його довірителя аліменти у розмірі по 600 гривень щомісячно. Враховуючи вище наведені обставини, просив позовні вимоги позивачки задовольнити частково. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, 12.05.2005 року у виконкомі Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, за актовим записом №08. Згідно рішення Рахівського районного суду від 04.02.2014 року по справі №305/2863/13-ц, шлюб між сторонами розірвано. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідач, [PERSON], являється батьком неповнолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини: серії [NUMBER] від 20 березня 2007 року. Наразі дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Лужанської сільської ради Рахівського району №384 від 07.04.2014 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Довідкою Лужанської сільської ради за №620 від 06.06.2014 року, стверджується той факт, що відповідач [PERSON] дійсно не працює, ІТД та ПД не займається в РЦЗ на обліку не перебуває. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини а також беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу і матеріальне становище відповідача, який являється працездатною особою, інших утриманців не має, має мінливий дохід, прийшов до висновку, що змінений позов слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача, сплачувати, щомісячно, в користь позивачки аліменти на утримання дитини - сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, по 625 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 12.05.2014 року. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалюється рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Згідно п. 2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Судом встановлено, що позивачка понесла витрати - оплатила адвокату [PERSON] 500 гривень за надання правової допомоги, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру б/н від 15.04.2014 року, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 500 гривень судових витрат. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial