Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини. В позові зазначила, що вона з 05.06.2020 перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . З вересня 2021 вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В кінці серпня 2021 відповідач продав належну йому на праві часткової власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку із продажем квартири, вона з дитиною та відповідач змінили своє місце проживання. Дитина проживає разом із нею. З вересня 2021 відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На даний час вона самостійно забезпечує себе та малолітню дитину. Однак, її доходу не вистачає на повноцінне забезпечення себе та дитини всім необхідним. Тому вона вимушена звернутися до суду та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Також зазначила, що відповідач щомісячно отримує регулярний дохід пенсію в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області, так як є учасником бойових дій, інвалідом війни 3 групи, користується пільгами від держави. Вважає, що відповідач може та зобов`язаний утримувати її та їх малолітню дитину на належному рівні та забезпечити необхідною допомогою аліментами. Тому просила також стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з?явилась. Згідно поданої заяви просила провести розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), однак на дружину не згоден сплачувати аліменти. Вказав, що він отримує пенсію по інвалідності близько 6000 грн.. Згідно поданого відзиву зазначив, що наведені в позовній заяві обставини про те, що він є учасником бойових дiй, інвалідом 3-ї групи ним визнаються. В той же час зазначає, що єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності, за станом здоров`я він не має змоги працювати, потребує постійного лiкування, дана обставина підтверджується виписками з icтopiї хвороби та медичної карти. Більша частина його пенсії витрачається на лiкування та на реабілітацію після отриманих травм. Кошти вiд продажу частки квартири [ADDRESS] були потрачені на потреби сім`ї, в тому числі на утримання дитини та дружини. На даний час у нього відсутнє житло, відсутні кошти на його придбання, державні програми по забезпеченню житлом учасників бойових дiй не працюють, він тимчасово користується кімнатою, яку надав йому бойовий побратим, за адресою: [ADDRESS] . Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разi достатнього матеріального забезпечення чоловiка, однак коштів від пенсії йому не вистачає. На час подання позовної заяви позивач працює, розмір її заробітної плати перевищує розмір його пенсії. Звертаючись до суду з позовом про стягнення алiментiв, позивач не надала жодних допустимих, достатнiх та належних доказів його матеріального становища та розміру отримуваних ним доходів, за яких було б можливе стягнення алiментiв у заявленому позивачем розмірі. Тому, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину визнає частково, у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини. просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони 05.06.2020 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають. Дитина проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні. Статтею 51\~Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Так, згідно зі\~ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. ч. 8, 9 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1, 2\~ст. 184 СК України). Окрім того, відповідно до частин 2 та 4\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст.\~75\~Сімейного Кодексу\~України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач частково визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати батько, суд враховує таке. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Положеннями ч. 1 ст. 18, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років з 1 грудня 2021 року становить 2100 грн на місяць, який визначає вартісну величину мінімально необхідного для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідач [PERSON] отримує пенсію, як учасник бойових дій, інвалід 3 групи, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , а також поясненнями відповідача. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину до 6 років з 01.12.2021 встановлено в розмірі 2100 грн. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує наявні дані про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, і приходить до висновку, що відповідач [PERSON] отримує регулярний дохід, хоч і обмежений у виборі роботи, однак має можливість працювати, відтак, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що посилання відповідача [PERSON] на незадовільний стан здоров`я, а саме те, що згідно з копії медичної виписки №2850 від 16.10.2020 виданої КНП «ВОКГВВ ВОР», №1812 від 16.07.2021 виданої КНП «ВОКГВВ ВОР» та № 3294/222 від 11.11.2021 виданої КНП «Київська міська клінічна лікарня №11» виконавчого органу Київської міської ради він перебував на амбулаторному лікуванні, не може саме по собі свідчити про такий стан здоров?я відповідача, що взагалі не дає можливості працевлаштуватися. Окрім цього, встановлено, що відповідач регулярно отримує дохід від пенсії, відтак, враховуючи розмір такого доходу, який з пояснень відповідача становить біля 6000 грн., суд вважає, що відповідач матиме можливість сплачувати аліменти на дитину у визначеному судом розмірі. При цьому відповідачем не доведено, що біля 2500 грн з пенсійних виплат він витрачає на придбання ліків та потребує істотних постійних додаткових витрат на лікування. Також, суд при визначенні розміру аліментів не бере до уваги, як підставу для зменшення розміру аліментів, доводи відповідача про те, що він самостійно надає допомогу дитині, так, як надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.\~ Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на дружину, суд виходить з такого. Відповідач отримує регулярний дохід, відтак, має змогу сплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, позивачем в повній мірі не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти на дружину в розмірі 2000 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 грудня 2021 року становив 2481 грн на місяць. Суд враховує, що відповідач стверджує, що не має власного житла, проживає в товариша. При цьому позивачем не доведено, що у відповідача у власності є будь-яке житло чи цінне майно. Позивачем не доведено, що у відповідача на праві власності наявне будь-яке майно чи майнові права, в тому числі, рухоме чи нерухоме майно. Не доведено і наявність у відповідача грошових коштів. Посилання позивача на те, що відповідач продав квартиру нічим не підтверджено. При цьому відповідач в судовому засіданні стверджує, що йому належала лише 1/4 частина квартири, яку він вимушено продав. Разом з тим, суд критично оцінює і заперечення відповідача про те, що він не має утримувати дружину, бо вона працює та отримує заробітну плату, а також отримує допомогу на дитину. Вказані обставини не можуть свідчити про звільнення відповідача від свого обов?язку утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Однак, суд враховує і те, що відповідач не має свого житла, хворіє, потребує певного лікування і придбання ліків, що підтверджується виписками з медичної карти та історії хвороби, отримав травми, через що йому встановлено групу інвалідності. Тому, суд вважає, що відповідач через наявність регулярного доходу хоч і спроможний надавати матеріальну допомогу позивачеві, однак у значно меншому розмірі, ніж просить позивач. Відтак, враховуючи наявні доведені та визнані відповідачем дані про його фінансові можливості, суд вважає, що доведеним є необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. Що не позбавляє позивача права в подальшому при зміні матеріального становища відповідача звернутися з позовом до суду про збільшення цього розміру. Виходячи із наявних матеріалів справи, пояснень відповідача, суд вважає, що відповідач спроможний утримувати дитину та дружину у розмірі, визначеному судом. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 998 грн 80 коп. в дохід держави (908 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину та 90 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення аліментів на дружину пропорційно задоволеній частині цієї позовної вимоги). Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 550 грн витрат пов`язаних з правничою допомогою, відповідно до задоволеної частини позовних вимог. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial