Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

23 лютого 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області (далі - Управління ПФУ) звернулося до суду з вказаним позовом до громадської організації «Очаків за справедливість». Свої вимоги обґрунтовує тим, що в газеті «Очаков сегодня» за [NUMBER] від [INFO] опубліковано статтю під назвою «[INFO]". В статті, зокрема, зазначено: «Заявления были поданы неоднократно, на что [PERSON] просто приходили не существенные отписки и никаких определенных кардинальных действий УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе Николаевской области проводить не стало. На этом гражданин [PERSON] останавливаться не стал и начал обращаться с заявленими в УПФУ Николаевской области, в которых указывал нарушения работников УПФУ в г. Очакове. Непосредственные нарушения были указаны со стороны начальника УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON] Через некоторое время после обращений в главное Управление Пенсионного фонда Украины Николаевской области, начальник УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON], лично сообщила пенсионеру [PERSON] о начале «войны» с ее стороны, а также пригрозила пенсионеру личной расправой над ним. На тот момент пенсионер [PERSON] не стал обращать внимание на угрозы начальника УПФУ в г. Очакове и Очаковском районе, так как они были не существенны и пенсионер не принял их в особое внимание. Однако, спустя некоторое время он ощутил настоящую «встряску» со стороны правоохранительной системы г.Очакова Николаевской области … …На основании надуманной по инициативе главы УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе проведенной проверке и установлению нарушений по ее заказу - Управлением ПФУ в г.Очакове и Очаковском районе от 25 октября 2013 года винесено решение №1, которым постановлено удерживать с [PERSON] как бы излишне выплаченную сумму денег в размере 339937 грн. 02 коп., за период с 01 января 2004 года по 31 октября 2013 года, в связи с представленим по их мнению недостоверной справки о заработной плате от 17 марта 1992 года». Викладену в статті вищевказану інформацію та саму назву статті позивач вважає необґрунтованою, недостовірною, яка принижує ділову репутацію управління, призводить до заниження оцінки професійної діяльності управління в очах співробітників інших державних органів та установ, пенсіонерів, а також до заниження престижу та підриву довіри до діяльності управління, як органу державної влади. Крім того, на першій сторінці видання «Очаков сегодня» від [INFO] [NUMBER] в колонці редактора [PERSON] зазначено: «… и возможно, когда перестанут наживаться на детях и обижать стариков, которые «отпахали» всю свою жизнь и теперь вынуждены либо давать взятки , либо скитаться на старости лет по судам для того, чтобы отстоять свою пенсию». Ці вислови безпідставно ставлять під сумнів якість виконання керівництвом та спеціалістами фонду соціально-важливих функцій держави, які покладено на органи Пенсійного фонду і формують негативне уявлення у громадян про те, що спеціалісти управління «обижают стариков» та приймають «взятки». Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Управління ПФУ інформацію, поширену в вищевказаній статті, а саме: в абзаці 3: «…на что [PERSON] просто приходили не существенные отписки и никаких определенных кардинальных действий УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе Николаевской области проводить не стало. … Непосредственные нарушения были указаны со стороны начальника УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON]»; в абзаці 4: « …начальник УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON], лично сообщила пенсионеру [PERSON] о начале «войны» с ее стороны, а также пригрозила пенсионеру личной расправой над ним...»; в абзаці 7: « …которым постановлено удерживать с [PERSON] как бы излишне выплаченную сумму денег в размере 339937 грн. 02 коп…»; в абзаці 8: «… по надуманым основаним главы УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе гражданки [PERSON] пенсионер подвергся уголовному преследованию со стороны правоохранителей …»; назву статті «[INFO]"; інформацію, викладену в колонці редактора на першій сторінці газети : «…перестанут …обижать стариков, которые «отпахали» всю свою жизнь и теперь вынуждены либо давати взятки , либо скитаться на старости лет по судам для того, чтобы отстоять свою пенсию». Також просить зобов'язати засновника друкованого засобу масової інформації газети «Очаков Сегодня» - громадську організацію «Очаків за справедливість» опублікувати спростування вищевказаної недостовірної інформації у такий же спосіб, у який вона була поширена на тому ж листі шпальти, тим же шрифтом, під заголовком «Спростування». В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили про їх задоволення. Пояснили, що на всі звернення [PERSON] йому були надані обґрунтовані письмові відповіді, а не відписки. При виявленні факту підробки довідки про заробітну плату [PERSON], розмір його пенсії було перераховано, та рішенням Управління ПФУ від 25 жовтня 2013 року утримано надміру виплачену суму пенсії. При цьому, розмір утриманої пенсії складає 33937 грн. 02 коп., а не 339937 грн. 02 коп., як зазначено у статті. [PERSON] ніколи не погрожувала [PERSON] розправою та «війною» і проводила прийом громадян лише у присутності інших спеціалістів управління. З приводу надання [PERSON] підробленої довідки про заробітну плату, управління ПФУ звернулося до правоохоронних органів, у зв'язку з чим було відкрите кримінальне провадження, по якому на даний час проводиться судовий розгляд. Представники відповідача - громадської організації «Очаків за справедливість» [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Зазначили, що джерелом інформації, розміщеної у газеті «Очаков сегодня» [NUMBER] від [INFO] є інтернет - видання «Nіkmedia», яке є власником даної статті та держателем авторського права, про що газетою зроблено відповідне посилання у статті, а тому відповідно до ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» редакція не несе відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій. Засновником інтернет - видання «Nіkmedia» є приватне підприємство «Інтерлегіс». Крім того, інформація, викладена у статті, не містить фактичних даних, а є висловлюваннями з оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. При написанні своєї колонки в газеті головний редактор газети [PERSON] не мав на увазі Управління ПФУ в м. Очакові та Очаківському районі, а висловом «…и возможно, когда перестанут наживаться на детях и обижать стариков, которые «отпахали» всю свою жизнь и теперь вынуждены либо давати взятки, либо скитаться на старости лет по судам для того, чтобы отстоять свою пенсию» він висловив свої думки та судження щодо формування зрілого громадянського суспільства, зміни менталітету громадян з побажаннями та привітаннями з Новим роком. Вважають, що позивачем не надано жодного доказу того, що автором вищенаведеної статті є газета «Очаков сегодня», що було порушено особисті немайнові права Управління ПФУ та що саме відповідачем вони були порушені. Посилаючись на викладені обставини, просять у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - приватного підприємства «Інтерлегіс» в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов наступного. В газеті «Очаков сегодня» за [NUMBER] від [INFO], засновником якої є громадська організація «Очаків за справедливість», на другій сторінці було надруковано статтю під назвою «[INFO]", в якій міститься інформація, зокрема про те, що «…Заявления были поданы неоднократно, на что [PERSON] просто приходили не существенные отписки и никаких определенных кардинальных действий УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе Николаевской области проводить не стало. На этом гражданин [PERSON] останавливаться не стал и начал обращаться с заявленими в УПФУ Николаевской области, в которых указывал нарушения работников УПФУ в г. Очакове. Непосредственные нарушения были указаны со стороны начальника УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON]», «…Через некоторое время после обращений в главное Управление Пенсионного фонда Украины Николаевской области, начальник УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON], лично сообщила пенсионеру [PERSON] о начале «войны» с ее стороны, а также пригрозила пенсионеру личной расправой над ним. На тот момент пенсионер [PERSON] не стал обращать внимание на угрозы начальника УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе, так как они были не существенны и пенсионер не принял их в особое внимание. Однако, спустя некоторое время он ощутил настоящую «встряску» со стороны правоохранительной системы г.Очакова Николаевской области …», «На основании надуманной по инициативе главы УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе проведенной проверке и установлению нарушений по ее заказу - Управлением ПФУ в г.Очакове и Очаковском районе от 25 октября 2013 года винесено решение №1, которым постановлено удерживать с [PERSON] как бы излишне выплаченную сумму денег в раз мере 339937 грн. 02 коп., за период с 01 января 2004 года по 31 октября 2013 года, в связи с представлением по их мнению недостоверной справки о заработной плате от 17 марта 1992 года». В кінці статті мається посилання на інформацію з інтернет-ресурсу [ADDRESS]. Крім того, на першій сторінці даного примірника газети в колонці редактора [PERSON] зазначено: «… и возможно, когда перестанут наживаться на детях и обижать стариков, которые «отпахали» всю свою жизнь и теперь вынуждены либо давать взятки, либо скитаться на старости лет по судам для того, чтобы отстоять свою пенсию». З копії постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року, наданої представниками позивача, вбачається, що [PERSON] є пенсіонером за віком та отримує пенсію з 1995 року. Управлінням ПФУ було встановлено, що довідка про заробітну плату [PERSON], яка знаходиться в пенсійній справі, не відповідає даним архівної довідки зустрічної перевірки. Пенсійна справа приведена у відповідність та перерахована з 01 січня 2004 року, і рішенням Управління ПФУ від 25 жовтня 2013 року №1 вирішено утримати з [PERSON] надмірно виплачену суму пенсії - 339937,02 грн. Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 травня 2014 року від 19 лютого 2014 року у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Управління ПФУ про скасування рішення, про проведення перерахунку, утримання переплати пенсії та зобов'язання вчинити певні дії було відмовлено. Цією ж постановою, вищевказана постанова Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області скасована та визнано незаконним і скасоване рішення Управління ПФУ від 25 жовтня 2013 року щодо утримання з [PERSON] надміру виплачених сум пенсії. При цьому, апеляційний суд виходив з того, що Управлінням ПФУ не доведено, що сплачена позивачеві пенсія є наслідком зловживання з його боку або наслідком надання ним недостовірних даних і позивач не може нести відповідальність за достовірність документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень. З копії скасованого рішення Управління ПФУ від 25 жовтня 2013 року №1 вбачається, що вказаним рішенням вирішено утримати з [PERSON] надмірно виплачену суму пенсії в розмірі 33937,02 грн. за період з 01 січня 2004 року по 31 жовтня 2013 року у зв'язку з наданням недостовірної довідки про заробітну плату. Статтею 37 Закону Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» від 16 листопада 1992 року № 2782-XII (далі - Закон № 2782-XII) встановлено, що громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події і явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до п. 18 Пленуму, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, однак позивач має право надати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Разом з тим, згідно ст. 30 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII), ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм оцінку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 42 Закону № 2782-XII, журналісти не несуть відповідальність за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють особою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналістів, якщо вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього. Згідно п. 22 Постанови вищевказаного Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1, наведені у ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», підстави звільнення від відповідальності за публікацію недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права або являє собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації та правами журналіста, є вичерпними, а тому розширеному тлумаченню чи вільному редагуванню не підлягають. При цьому, в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов'язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування. Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України. Статтею 10 Конвекції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію, ідеї та робити оціночні судження, навіть якщо вони є провокаційними і перебільшеними без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною другою статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві. Аналіз зазначеного національного законодавства та статті 10 Конвенції свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. Вільне вираження поглядів, передавання почуттів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через ідеї, висловлені іншими людьми. Як пояснив допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], він, вважаючи неправомірними дії Управління ПФУ, звертався до різних інстанцій, в тому числі до Управління ПФУ в Миколаївській області, до суду та до громадської організації «Очаків за справедливість». Прямої погрози на його адресу зі сторони [PERSON] не було, вона була з ним чемною, однак її слова про те, що Управління ПФУ звернеться до правоохоронних органів у зв'язку з підробкою довідки про його заробітну плату розцінив як погрозу розправою з її сторони. Зазначив, що відповіді Управління ПФУ на його звернення вважає необґрунтованими відписками. Управління ПФУ безпідставно відмовляло йому в перегляді розміру пенсії та незаконно звинувачує у підробці довідки про заробітну плату, а тому дії посадових осіб вказаного органу щодо нього вважає упередженими. Проаналізувавши викладене, суд вважає, що висловлювання в статті « …начальник УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON] лично сообщила пенсионеру [PERSON] о начале «войны» с ее стороны, а также пригрозила пенсионеру личной расправой над ним...» не можна вважати оціночними судженнями, як на це посилаються представники відповідача. Дані висловлювання містять у собі твердження й оцінку щодо здійснення погроз [PERSON] на адресу [PERSON] Це призвело до порушення немайнових прав позивача, зокрема, приниженні ділової репутації Управління ПФУ. Зазначена інформація висловлена без посилання на будь-які докази, що доводять вказане та спростована самим [PERSON] в судовому засіданні, а тому є недостовірною. Хоча відповідно до ст.42 Закону № 2782-XII відповідач звільнений від відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності та є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього, однак він зобов'язаний опублікувати спростування цієї недостовірної інформації. Інші висловлювання, які викладені в оскаржуваній статті, не можна визнати недостовірними. Так, висловлювання « …которым постановлено удерживать с [PERSON] как бы излишне выплаченную сумму денег в размере 339937 грн. 02 коп…»; є достовірним, оскільки Управлінням ПФУ дійсно прийнято рішення про стягнення з [PERSON] надміру виплаченої суми пенсії, а зазначення у статті невірного розміру переплати не може вважатися таким, що порушує немайнові права позивача. Висловлювання в статті «…на что [PERSON] просто приходили не существенные отписки и никаких определенных кардинальных действий УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе Николаевской области проводить не стало. … Непосредственные нарушения были указаны со стороны начальника УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON]», «… по надуманым основаним главы УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе гражданки [PERSON] пенсионер подвергся уголовному преследованию со стороны правоохранителей …», назва статті «[INFO]" та висловлювання в колонці редактора «… и возможно, когда перестанут наживаться на детях и обижать стариков, которые «отпахали» всю свою жизнь и теперь вынуждены либо давать взятки, либо скитаться на старости лет по судам для того, чтобы отстоять свою пенсию» є оціночними судженнями, які містять суб'єктивні думки щодо ситуації, яка склалася, та не порушують особистих немайнових прав позивача, а тому вимоги про визнання цієї інформації недостовірною є безпідставними. Разом з тим, відповідно до ст.30 Закону № 2657-XII Управління ПФУ вправі скористатися наданим йому законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених оціночних суджень, надавши їм іншу оцінку. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію позивача інформації « …начальник УПФУ в г.Очакове и Очаковском районе [PERSON] лично сообщила пенсионеру [PERSON] о начале «войны» с ее стороны, а также пригрозила пенсионеру личной расправой над ним...». Позовні вимоги в іншій частині не підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача

Outcome: partial