Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

31 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому заявлена вимога про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Позивач прохає суд стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на період її навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча зобов`язаний утримувати згідно норм Сімейного кодексу України, а вона потребує такої допомоги. 30 січня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу, відповідна кореспонденція була вручена відповідачу 03 вересня 2020 року особисто. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання надала письмову заяву, в якій прохала розглядати справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання надав заяву, в якій повідомив, що визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та згоден сплачувати аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини свого заробітку на період її навчання. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позиції сторін , викладені в письмових заявах, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 26.08.2020 № 367, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З письмових пояснень позивача слідує, що після смерті мами і до початку навчання вона постійно проживала разом з бабусею [PERSON] . Її батько, [PERSON] сплачував аліменти на її утримання згідно рішення суду, але після досягнення нею повноліття, [INFO] , сплата аліментів була припинена, на даний час вона перебуває на своєму отриманні та утриманні бабусі. З 01 вересня 2019 року позивач є студенткою денної форми навчання Київського національного університету імені Тараса Шевченка, економічного факультету, освітньої програми «фінанси і кредит». Строк закінчення навчання - 30 червня 2023 року, що підтверджується відповідною довідкою № 040/1263 від 11.08.2020. Згідно зі ст. ст. 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач також зазначила, що навчання та проживання в столиці потребує значних матеріальних витрат. Окрім того, вона має потребу періодично приїздити до додому. На проїзд витрачає значні кошти, так як вартість проїзду на потязі Київ - Запоріжжя та в зворотному напрямку Запоріжжя - Київ варіюється в межах від 289,52грн. до 469,13грн. , а вартість проїзду на потязі Київ - Комиш-Зоря варіюється в межах від 336,64 грн. до 767,52 грн., що підтверджується, посадочними документами AT «Укрзалізниця». Крім того на проїзд від автостанції Запоріжжя-1 до населеного пункту Більмак Запорізької області та у зворотному напрямку вона витрачає близько 150 грн. в одну сторону. Крім цього, кожного дня для забезпечення процесу навчання позивач несе значні матеріальні затрати: придбання канцелярських товарів, книжок, методичних матеріалів. За відсутності можливості взяти літературу в бібліотеці, ксерокопіює значну кількість наукового матеріалу, на що також витрачає кошти, так як власних засобів оргтехніки у зв`язку з складним матеріальним становищем немає. Навчаючись на денній формі навчання у навчальному закладі, позивач зазначає, що не має можливості працевлаштуватися та утримувати себе самостійно, а відтак окрім стипендії не має ніякого іншого джерела доходів, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Оскільки самотужки позивач не може забезпечити належний рівень свого існування, тому вважає, що відповідач по справі повинен приймати посильну участь в забезпеченні належного рівня матеріального благополуччя його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільну заробітну плату, фізичних або психічних вад не має, інші стягнення не виконавчими документами не здійснюються. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З пояснень відповідача слідує, що він визнає позовні вимоги позивача, має можливість та згоден сплачувати на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на період навчання. У п. 20 постанови Пленуму ВС України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Оцінюючи надані сторонами докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, аліменти стягуються на період навчання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. До суду з позовом позивач звернулась 28 серпня 2020 року. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому присуджує із відповідача в дохід держави судовий збір, оскільки позивач при пред"явленні позову від сплати судового збору була звільнена. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць суд вважає за доцільне допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved