Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого по вул. 40 років Перемоги, б.11 в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10 вересня 2000 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.09.2000 року померла її мати - [PERSON]. Спадкоємцями першої черги є вона та її брат, відповідач у справі. На момент смерті її матері належало на праві власності нерухоме майно: ? частина житлового будинку, розташованого по вул. 40 років Перемоги, б. 11 в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області. У визначений законом строк вона звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В даний час виникла необхідність оформлення правовстановлюючих документів на спадкову частину житлового будинку на її ім?я, тому що це єдине житло, де вона має можливість законно проживати після втрати квартири, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України в районі проведення антитерористичної операції. З 04 вересня 2014 року вона взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та має статус переселенця. В січні 2015 року вона звернулась до Приазовського районної нотаріальної контори Запорізької області з проханням оформити спадщину на частину житлового будинку. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину вищевказаного житлового будинку їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, про що 03.01.2015 року нотаріусом надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де розяснено, що з метою визнання її права власності потрібно звернутися до суду. Набути право власності на спадкове майно в порядку спадкування шляхом оформлення документів у нотаріуса вона не може через перешкоди відповідача у надані оригіналів правовстановлюючих документів нотаріусу для вчинення нотаріальних дій. Позивач [PERSON], її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали за обставинами викладеними в позовній заяві та просять їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши про обставини виникнення неприязних відносин між ним і позивачкою в зв'язку з тим, що вона на 11 день після смерті матері звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, наполягала на продажу будинку, він підозрює її у вчинені крадіжки у зв'язку з чим звернувся до міліції. Повідомив, що правовстановлюючи документи на спірний будинок знаходяться у нього і він не має наміру надавати їх особисто [PERSON] без офіційного запиту. Для нього має принципове значення оформлення позивачкою права на спадкове майно тільки в судовому порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнає з тих підстав, що між сторонами відсутній спір про право, на його думку предмету спору не має, заявлені позовні вимоги є недоведеними. Представник третьої особи Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з?явився. Державний нотаріус [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла 10 вересня 2000 року у віці 68 років в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 296996 від 24.07.2014р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.1994р., яке зареєстровано в реєстрі за № 53, та реєстраційного свідоцтва Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації від 22.02.1994 року, записаного в реєстрову книгу № 8 за реєстровим № 1490, наявних в матеріалах інвентарної справи комунального підприємства "Нерухомість-П" Приазовської районної ради, померлій [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку, розташованого по вулиці 40 років Перемоги, будинок 11, в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області. Як вбачається з довідки Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 899 від 25.07.2014 року та матеріалів спадкової справи № 594, відкритої 21.09.2000р. після смерті [PERSON], звісними спадкоємцями першої черги є донька [PERSON], позивач у справі, та син [PERSON], відповідач у справі. Із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до Приазовської державної нотаріальної контори позивач [PERSON] звернулась 21 вересня 2000 року. Вищезазначені обставини відповідачем в судовому засіданні визнаються і не оспорюються. Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03.01.2015р. у звязку з ненаданням нотаріусу документів, які б підтверджували право власності померлої на нерухоме майно, державний нотаріус Приазовської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив позивачці в оформленні спадщини на вищезазначений будинок та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Оригінали правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок № 11 по вулиці 40 років Перемоги в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, які підтверджують право власності померлої [PERSON], відповідно до пояснень відповідача, знаходяться у нього. В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що через подання позивачкою до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері між ним і [PERSON] виникли неприязні стосунки, надавати їй особисто документи наміру він не має і питання оформлення права на спадкове майно позивачкою в судовому порядку для нього є принциповим. Згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно ст. 525 ЦК УРСР (в ред.1963р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 548 ЦК УРСР (в ред.1963р.) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як визначено ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред.2003 року) визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що в зв'язку із звернення з відповідною заявою до державної нотаріальної контори 21.09.2000р. позивачкою була прийнята спадщина після смерті [PERSON], в зв'язку з чим з урахуванням положень ст. 548 ЦК УРСР (в ред.1963р.) ця спадщина належить [PERSON] з 10.09.2000р. Одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості у звязку з відсутністю особисто у неї і не можливістю через це надання нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, що стало підставою для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії. З'ясувавши обставини справи та проаналізувавши надані докази, з урахуванням положень ст. 8 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту права у такий спосіб як визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом права власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого по вулиці 40 років Перемоги, будинок 11, в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, оскільки наявність її суб'єктивного права при зверненні до державної нотаріальної контори з об'єктивних причин не було підтверджено оригіналом правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно, а саме, в зв'язку з ненаданням цих документів відповідачем через неприязні стосунками між ним і позивачкою. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на відсутність спору про право між сторонами, оскільки ця обставинами будь-якими належними та допустимими доказами недоведена та, більш того, це спростовується поясненнями самого відповідача, наданими в судовому засіданні.

Outcome: approved