Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

13.02.2018 року позивач звернувся в суд із позовом до Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку №485, кадастровий номер 3525589900:02:000:0485, площею 3,02 га яка розташована на території Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області та належала [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 29 липня 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина яка складається з земельної ділянки №485, кадастровий номер 3525589900:02:000:0485, площею 3,02 га яка розташована на території Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області (на той час Ульяновського району). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження зазначеною замельною ділянкою, а саме, заповітом від 02 липня 2014 року заповіла її позивачеві. При зверненні [PERSON] до нотаріуса з питання оформлення спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про належність вказаної спадщини спадкодавцеві, що змусило його звернутись до суду з метою захисту свого права на спадкування за заповітом. Позивач у судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному розмірі. Представник Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області у судове засідання не з"явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №258908 (а.с.8). На праві приватної власності, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР №052922 (а.с.11), їй належала земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва №485 розміром 3,02 га (кадастровий номер 3525589900:02:000:0485), яка розташована на території Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Заповітом, посвідченим 02.07.2014 року приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] (а.с.9), [PERSON] заповіла вищевказану земельну ділянку позивачеві. У зв"язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач не має можливості. Приймаючи рішення, суд керується наступним. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved