Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

3 жовтня 2016 року Перший заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області звернувся до Яготинського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою Яготинського районного суду Київської області від 4 березня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України, у тому, що він, працюючи на посаді голови Яготинської районної державної адміністрації Київської області, видав та підписав розпорядження № 78-к від 22 липня 2015 року та № 110-к від 12 жовтня 2015 року «Про надбавку за вислугу років [PERSON]Ф.», відповідно до яких самостійно встановив собі щомісячну надбавку в розмірі відповідно 20% та 25% від посадового окладу. Таким чином допустив реальний конфлікт інтересів, на підставі чого йому неправомірно було нараховано та виплачено кошти за липень 2015 року в розмірі 189,76 грн, за серпень 2015 року 709,86 грн, за вересень 2015 року 646,60 грн, за жовтень 2015 року - 738,97 грн, за листопад 2015 року 646,60 грн та за грудень 2015 року 1163,90 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь Яготинської районної державної адміністрації Київської області безпідставно набуті грошові кошти всього в розмірі 4095,69 грн. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 21.10.2016 справу передано Згурівському районному суду Київської області за підсудністю. У своїх письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на те, що він як державний службовець станом на 22 липня 2015 року мав право на виплату надбавки за вислугу років в розмірі 20 відсотків його посадового окладу, а на жовтень 2015 року відповідно в розмірі 25 відсотків. Розпорядження за № 78 від 22.07.2015 на встановлення собі надбавки за вислугу років в розмірі 20 відсотків та розпорядження за № 10 від 12.10.2015 про встановлення аналогічної надбавки в розмірі 25 відсотків він дійсно видав та особисто їх підписав. Вважає, що відповідно до\~ст. 33 Закону України «Про державну службу»\~він має право видавати та підписувати вказані розпорядження щодо себе, так як вони є обовязковою частиною заробітної плати. На його думку, узгодження із органом вищого рівня у таких випадках, про що зазначено у позові, не передбачено ні ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ні постановою Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006. У цій постанові зазначено, що рішення про такі виплати приймається органом вищого рівня. В судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю, відповідач позов не визнав повністю. В судовому засіданні прокурор надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. В судовому засіданні відповідач надав пояснення, які повністю відтворюють зміст його письмових заперечень. Крім того, зазначив, що не мав злого умислу на безпідставне отримання коштів. Він не має юридичної освіти і коли приступав до виконання обовязків голови Яготинської райдержадміністрації не мав достатньо часу для ознайомлення із встановленими обмеженнями та врахування можливого конфлікту інтересів. Перед підписанням першого розпорядження він запитав у працівника апарату райдержадміністрації, чи повноважний він видавати його щодо себе, на що останній дав ствердну відповідь. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що постановою Яготинського районного суду Київської області від 4 березня 2016 року, яка постановою Апеляційного суду Київської області від 5 квітня 2016 року залишена без змін та 5 квітня 2016 року набрала законної сили, [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,\~та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що він, працюючи на посаді голови Яготинської районної державної адміністрації Київської області, видав та підписав розпорядження № 78-к від 22 липня 2015 року «Про надбавку за вислугу років [PERSON]Ф.», відповідно до якого самостійно встановив собі щомісячну надбавку в розмірі 20 відсотків від посадового окладу. 12 жовтня 2015 року відповідач видав та підписав аналогічне розпорядження № 110-к, яким встановив собі щомісячну надбавку в розмірі 25 відсотків від посадового окладу. При вирішенні питання щодо встановлення собі надбавки за вислугу років [PERSON] повинен був керуватися, окрім ст. 33 Закону України «Про державну службу», положеннями п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 9 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов праці апарату виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», відповідно до яких рішення про встановлення надбавок керівникам органів виконавчої влади приймається органом вищого рівня (а.с.6-10, 11-13, 14, 15 копії постанов, розпоряджень). На підставі зазначених розпоряджень відповідачу було нараховано та виплачено кошти, а саме, за липень 2015 року в розмірі 189,76 грн, за серпень 2015 року 709,86 грн та за вересень 2015 646,60 грн, за жовтень 2015 року - 738,97 грн, листопад 2015 року 646,60 грн, грудень 2015 року 1163,90 грн. Внаслідок порушення відповідачем зазначених норм чинного законодавства ним було набуто грошові кошти в загальному розмірі 4095,69 грн (а.с.16 копія довідки). Прокурор здійснює у суді представництво інтересів Яготинської районної державної адміністрації Київської області відповідно до ст. 45 ЦПК України та ст. 23 Закону України Про прокуратуру. Відповідно до\~ч. 3\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», яка була чинна на час виникнення правовідносин, конфлікт інтересів - суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. Стаття 14 цього Закону передбачає порядок урегулювання конфлікту інтересів, зокрема особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: 1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; 2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. Статтею 23 цього Закону\~встановлено, що збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного правопорушення, підлягають відшкодуванню в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 1212 ЦК України\~ особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. \~\~\~\~\~ Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави,\~\~та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні \~функції у спірних правовідносинах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Згідно з п. 4. постанови Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що відповідач внаслідок конфлікту інтересів, про наявність якого він не повідомив безпосереднього керівника, неправомірно набув грошові кошти, які належать державі в особі Яготинської районної державної адміністрації Київської області. Його винність встановлена постановою Яготинського районного суду Київської області, яка набрала законної сили та відповідно до ст. 61 ЦПК України\~має в цій справі преюдиційне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь Прокуратури Київської області сплачений судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн\~ 00 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved