Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], проте в отриманні свідоцтва про спадщину йому відмовлено, в зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позивач до початку судового засідання надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, до суду надіслали в заяву в якій просли суд про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 3,5 га та 0,87 га, що розташовані в межах території Миролюбівської сільської ради Братського району Миколаївської області. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти та чоловік. Відповідачі по справі від прийняття спадщини відмовилися. Позивач, відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину фактично прийняв. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право власності йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю установчих документів на спадкове майно. Згідно п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжнь" та витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно п.4 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжнь", державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до положень ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про власність», громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування. Згідно зі ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved