Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

31 травня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.04.2018 року позивач просить: стягнути з ТзДВ СТ «Домінанта» на користь позивача 90 389,03 грн. та 3 500,00 грн. витрати на експертизу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 серпня 2015 року о 19 год. 00 хв. в м.Київ з вини [PERSON], який керував автомобілем «Шкода», державний номер [NUMBER] відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Опель», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Вина [PERSON] встановлена постановою суду. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача згідно висновку спеціаліста становить 143 306,45 грн. Так як на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, яким керував [PERSON] був застрахований ТзДВ СТ «Домінанта» згідно із полісом №АЕ/2998191, тому саме страхова компанія має виплатити страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.. Як зазначає позивач, він надав всі необхідні документи для здійснення страхової виплати, проте на час звернення до суду страхове відшкодування не було виплачено. Крім того, так як страхова компанія не сплатила у строки, визначені діючим законодавством страхове відшкодування, тому має бути стягнуто пеню за період з 30.06.2016 року по 25.05.2017 року в сумі 13 057,53 грн. та з 26.05.2017 року по 22.04.2018 року в сумі 12 710,96 грн. На підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача за період з 30.06.2016 року по 25.05.2017 року 3 % річних в сумі 1 356,16 грн. та інфляційні втрати в сумі 6 050,00 грн. та з 26.05.2017 року по 22.04.2018 року 3% річних в сумі 1 364,38 грн. та інфляційна складова - 5 850,00 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. 15 вересня 2017 року до суду надійшли заперечення ТзДВ СТ «Домінанта» на заявлені вимоги в яких вони не визнають заявлених вимог та просять відмовити в їх задоволенні на тій підставі що випадок, який стався 18.08.2015 року було визнано страховим. За Звітом, який складений на замовлення відповідача вартість відновлювального ремонту становить 34 000,72 грн. з ПДВ та 28 333,93 грн. без ПДВ. Водночас згідно із Звітом, який наданий позивачем вбачається, що автомобіль є фізично знищеним, а тому розрахунок страхового відшкодування має проводитись у відповідності із положеннями ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте позивачем не оцінена вартість автомобіля після ДТП. Крім того, у висновку зазначено ціни на запасні частини встановлені станом на 28.07.2016 року, а це майже через рік після ДТП. Представник зазначає, що так як між сторонами не виникало жодних договірних відносин, до спірних правовідносин не можуть застосовуватись положення ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того представник відповідача просив подальший розгляд справи проводити у відсутність їх представника. А тому у відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Стаття 22.1 Закону визначає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону). Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «Опель», реєстраційний номер [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить [PERSON] Постановою Апеляційного суду м.Києва від 26.08.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В постанові зокрема зазначено, що 18.08.2015 року о 19.00 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода», реєстраційний номер [NUMBER] по вул.Бастіонній,11 в м.Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Опель», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який в свою чергу скоїв наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Як вбачається з матеріалів справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля «Шкода», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована ТзДВ СТ «Домінанта» згідно з полісом №АЕ/2998191. Полісом встановлена франшиза в розмірі 0,00 грн., ліміт відповідальності за завдання шкоди майну встановлена в розмірі 50 000,00 грн. Так як за ухвалою суду було призначено автотоварознавчу експертизу, то саме висновок експерта, складений на підставі ухвали суду суд бере до уваги як належний доказ розміру відновлювального ремонту. Як вбачається із висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель», державний номер [NUMBER] з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні станом на момент ДТП - 18.08.2015 року становить 69 513,17 грн. З висновку не вбачається, що відбулось фізичне знищення автомобіля. Відповідач не надав суду доказів, що він належним чином виконав свої зобов'язання та сплатив страхове відшкодування, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, що становить 50 000,00 грн. Стаття 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. 35.2. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а" - "ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування. Згідно з ст.36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Згідно із ст.36.5 зазначеного Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. 27.08.2015 року позивач повідомив відповідача про настання страхової події. 31.03.2016 року [PERSON] подав до ТзДВ СТ «Домінанта» заяву про виплату страхового відшкодування за страховим випадком від 18.08.2015 року. В заяві зазначено, що автомобіль було оглянуто страховою компанією. В заяві зазначено рахунок для здійснення перерахунку страхового відшкодування. До заяви заявник додав копію паспорту, ідентифікаційного номеру, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. 09.09.2016 року [PERSON] подав додаткову заяву про виплату страхового відшкодування в якій зазначив реквізити для здійснення перерахунку страхового відшкодування (в зв'язку із їх зміною). Оскільки відповідач надав 31.03.2016 року надав визначені Законом документи для здійснення виплати страхового відшкодування, в такому випадку 90 днів спливає 29 червня 2016 року, проте як встановлено в судовому засіданні, страхове відшкодування не сплачено позивачу і на момент розгляду справи. А тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пеню за період з 30.06.2016 року по 22.04.2018 року в сумі 25 744,97 грн. Крім того, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 979 ЦК України договір страхування є правовідношенням, в якому страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відтак, таке правовідношення є грошовим зобов'язанням. Позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачем, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 1 червня 2016 року у справі N 6-927цс16). Тому Велика Палата Верховного Суду погодилась у своїй постанові від 20.06.2018 р. справа N 308/3162/15-ц, провадження N 14-178цс18 з висновками судів попередніх інстанцій про застосування до спірних правовідносин частини другої статті 625 ЦК України. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 30.06.2016 року по 22.04.2018 року в сумі 2 720,54 грн. та інфляційну складову в сумі 11 900,00 грн. Крім того, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме: судовий збір та витрати на експертизу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial