Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

15 квітня 2015 року позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивують тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на земельні ділянки: площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Запілля Любомльського району (Запільська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,48 га для ведення селянського господарства, яка розташована в селі Запілля Любомльського району (Запільська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER]; та земельну частку площею 2,61 га для розширення особистого підсобного господарства на території Запільської сільської ради Любомльського району. Земельні ділянки належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю: від 28.12.2001 року та від 13.02.2009 року. Вказують, що є спадкоємцями першої черги за законом, і на момент смерті матері [PERSON] були непрацездатними особами пенсійного віку. Вони у встановленому законом порядку спадщину прийняли, звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, проте оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі викладеного, просять визнати за ними право власності на 1/3 частку вищезазначених земельних ділянок у порядку спадкування за законом, що залишились після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач та представники позивачів позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 2,61 га для розширення особистого підсобного господарства на території Запільської сільської ради Любомльського району. В письмових запереченнях, наданих суду, зазначив, що земельні ділянки: площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Запілля Любомльського району (Запільська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,48 га для ведення селянського господарства, яка розташована в селі Запілля Любомльського району (Запільська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER], на день смерті їх матері [PERSON], їй не належали, так як ще 16 лютого 2009 року були передані йому у власність на підставі договору дарування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. [INFO] померла мати позивачів - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). За життя останній на праві власності належали земельні ділянки: площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Запілля Любомльського району (Запільська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,48 га для ведення селянського господарства, яка розташована в селі Запілля Любомльського району (Запільська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER]; та земельну частку площею 2,61 га для розширення особистого підсобного господарства на території Запільської сільської ради Любомльського району, що підтверджуються даними Державного актів на право власності (а.с.17-19). При цьому, судом встановлено, що 16 лютого 2009 року [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] належні їй земельні ділянки: площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована в селі Запілля Любомльського району (Запільська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,48 га для ведення селянського господарства, яка розташована в селі Запілля Любомльського району (Запільська сільська рада), кадастровий номер [NUMBER], що стверджується Договорами дарування земельної ділянки та відмітками нотаріуса на державних актах про посвідчення Договорів дарування, на підставі яких право власності на вищевказані земельні ділянки перейшло до [PERSON] (а.с.31-34). Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина лише на земельну частку площею 2,61 га для розширення особистого підсобного господарства на території Запільської сільської ради Любомльського району згідно державного акту на право приватної власності на землю від 28.12.2001 року серії [NUMBER] Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 02 квітня 2009 року державним нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області Клекоцюк А.Д. було посвідчено заповіт, за умовами якого заповідач [PERSON] все своє майно, де б воно не було й з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст.1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). З матеріалів справи вбачається, що діти [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на момент смерті матері були особами пенсійного віку, тобто непрацездатними особами. Таким чином, [PERSON] та [PERSON], згідно ст.1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку у спадковому майні, незалежно від заповіту. Кожен з них має право на 1/6 частку земельної ділянки. Відповідно до п. 10 ППВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р, зазначається, що згідно статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Фактично [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] у відповідності до ст.1269 ЦК України, оскільки подали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом у встановлені строки (а.с.46,49). Проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. З матеріалів спадкової справи №156/2014 вбачається, що інших спадкоємці немає. Згідно п."г" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а саме на 1/3 частку земельної ділянки площею 2.61 га для розширення особистого підсобного господарства на території Запільської сільської ради Любомльського району згідно державного акту на право приватної власності на землю від 28.12.2001 року серії [NUMBER], в решті позову відмовити.

Outcome: partial