Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

23.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Свою заяву мотивує тим, що 16.12.2014 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З [PERSON] сімейні відносини припинилися, спільного господарства вони не ведуть. Наразі [PERSON] відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у місцях позбавлення волі. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Заявниця в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON] , до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з відбуванням покарання у Миколаївському СІЗО, заявлені вимоги просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 16.12.2014 року заявниця та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, актовий запис №1. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне відновити заявниці дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved