Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та просять стягнути з нього збитки завдані внаслідок кримінального правопорушення на користь [PERSON] в розмірі 21292 грн., на користь [PERSON] - 8618 грн. та на користь [PERSON] - 8160 грн. В обґрунтування позову вказали, що відповідач шахрайським способом заволодів їх коштами, зокрема [PERSON] в розмірі 500 дол. США, [PERSON] - 300 дол. США та [PERSON] - 7500 грн., за що був засуджений вироком Золочівського районного суду Львівської області від 05.06.2019. Окрім того, [PERSON] просить також стягнути з відповідача упущену вигоду у розмірі 4602,74 грн. мотивуючи тим, що за 2018 рік його дохід становив 210000 грн., денний заробіток відповідно 575,34 грн., таким чином втрачений заробіток через 8 днів відриву від роботи у зв`язку із явками в суд 4602,74 грн. Також, позивачі просять стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом кримінального провадження в розмірі 4160 грн на користь [PERSON] , 1100 грн. на користь [PERSON] та 660 грн. на користь [PERSON] Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Золочівського районного суду Львівської області від 05.06.2019 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробування, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. Вироком встановлено, що 20.09.2018 [PERSON] повторно, умисно, з корисливою метою та з корисливих мотивів, шахрайським способом, шляхом обману, під приводом сприяння пришвидшення вирішення питання, щодо надання адміністративних послуг, пообіцявши відкрити категорії у посвідченні тракториста-машиніста на право керування екскаватором та переоформити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у зв`язку з заміною двигуна, отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 200 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.09.2018 року становить 5624,00 гривень, хоча завідомо знав, що не має жодної можливості надати вказані послуги та не мав на меті виконувати свої зобов`язання. Таким чином, [PERSON] заволодів належними [PERSON] грошовими коштами у сумі 5624,00 гривень. Також, в кінці вересня 2018 року [PERSON] , повторно, умисно, з корисливою метою та з корисливих мотивів, шахрайським способом, шляхом обману, пообіцявши посприяти у пришвидшенні вирішення питання щодо надання адміністративних послуг, а саме виготовленні посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії "Д", "СЕ", отримав від [PERSON] , грошові кошти в сумі 7500,00 гривень, хоча завідомо знав , що не має жодної можливості надати вказані послуги та не мав на меті виконувати свої зобов`язання. Таким чином, [PERSON] заволодів належними [PERSON] грошовими коштами у сумі 7500,00 гривень. Крім цього, в кінці вересня 2018 року [PERSON] повторно, умисно, з корисливою метою та корисливих мотивів, шахрайським способом, шляхом обману, пообіцявши посприяти у пришвидшенні вирішенні питання щодо повернення [PERSON] належного йому легкового автомобіля, у зв`язку з його вилученням та арештом, отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 300 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21 вересня 2018 року становить 8418 гривень, хоча завідомо знав, що немає жодної можливості надати такі послуги та не мав на меті виконувати свої зобов`язання. Таким чином, [PERSON] заволодів належними [PERSON] грошовими коштами у сумі 8418,00 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із положеннями ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що вироком суду встановлено факт заволодіння відповідачем грошовими коштами позивачів у розмірі 5624,00 грн., 7500,00 грн. та 8418,00 грн. відповідно, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача 4602,74 грн. упущеної вигоди (втраченого заробітку у зв`язку із явками в суд по кримінальному провадженні), а також вимог позивачів про стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних із розглядом кримінального провадження, слід зазначити наступне. Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються зокрема із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Положеннями ст.122 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані із участю потерпілих у кримінальному провадженні, залученням та участю перекладачів для перекладу показань підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Потерпілим, цивільним позивачам, свідкам оплачуються проїзд, наймання житла та добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів та експертів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, витрати, які позивачі просять стягнути із відповідача, є процесуальними витратами у кримінальному провадженні, які підлягають компенсації за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в розмірі 7000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на наведене, враховуючи, що дана справа не є складною, вартість наданих послуг адвокатом Колодзінським В.М. є явно завищеною та не є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами. Тому, на думку суду розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, слід зменшити до 5000,00 грн., що буде справедливим та відповідатиме складності справи, обсягом наданих послуг та часом, витраченим адвокатом. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial