Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Комунального підприємства «ЖКС Пересипський», третя особа - Перший Суворовський відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що під час звернення до нотаріуса з приводу продажу квартири позивачка дізналась, про те, що на усе її нерухоме майно накладений арешт. Даний арешт згідно Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано 25.12.2012 16:58:32 за №13435556 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 65017, Одеська обл., м.Одеса, вул. Бреуса, буд.26/2, (048)717-52-12. Накладено арешт на все нерухоме майно позивача, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на йото відчуження, В-13/1234/34529799, 19.12.2012 року, Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державним виконавцем Танасійчук С.В. Згідно судового наказу №2-н-3914/11 з [PERSON] було стягнуто заборгованість за квартплату у розмірі 700,30 грн та судовий збір у сумі 94,10 грн., яку [PERSON] повністю погасила, заборгованість та судовий збір склав 794,40 грн., що підтверджується заявою директора КП «ЖКО Пересипський» І.А. Козаченко, про повне погашення заборгованості та відсутність боргу на сьогоднішній день. Позивач, звернулася із заявою про зняття арешту з нерухомого майна до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Листом від 27.02.2019 року за №9203 де їй було роз`яснено, що станом на теперішній час дане виконавче провадження знищено, у зв`язку з тим, що термін зберігання архівних виконавчих проваджень становив 3 (три) роки і в зв`язку з чим Перший Суворовський ВДВС м. Одеси не має можливості зняти арешт накладений вищевказаною постановою. Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби термінзберігання становить 3 роки, з зв`язку з чим виконавче провадження знищено. Також, відповідно до пункту 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника не вибачається. Частина 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, виходячи з наведеного вище - позивач повністю погасила заборгованість, виконавче провадження знищене то має статус завершеного, а накладений арешт на майно позивача не скасовано. Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна. На підставі викладеного, позивачка просить зняти арешт з усього нерухомого майна ( [ADDRESS] ), [PERSON] , [INFO] , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-13/1234/34529799, 19.12.2012 року, виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Танасійчук С.В., реєстраційний номер обтяження [NUMBER] , зареєстровано 25.12.2012 16:58:32, за №13435556 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 65017, Одеська обл., м.Одеса, вул. Бреуса буд.26/2, (048)717-52-12. В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги, а також справу розглянути у їх відсутність. Представники відповідача в судове засідання не з`явились, згідно поданої заяви позовні вимоги визнали, а також просили справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на йото відчуження, В-13/1234/34529799, 19.12.2012 року, Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, державним виконавцем Танасійчук С.В. було накладено арешт на все нерухоме майно позивача [PERSON] . Даний арешт згідно Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано 25.12.2012 16:58:32 за №13435556 реєстратором: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 65017, Одеська обл., м.Одеса, вул. Бреуса, буд.26/2, (048)717-52-12. Згідно судового наказу №2-н-3914/11 з [PERSON] було стягнуто заборгованість за квартплату у розмірі 700,30 грн та судовий збір у сумі 94,10 грн., яку [PERSON] повністю погасила, заборгованість та судовий збір склав 794,40 грн., що підтверджується заявою директора КП «ЖКО Пересипський» І.А. Козаченко, про повне погашення заборгованості та відсутність боргу на сьогоднішній день. Позивач, звернулася із заявою про зняття арешту з нерухомого майна до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Листом від 27.02.2019 року за №9203 де їй було роз`яснено, що станом на теперішній час дане виконавче провадження знищено, у зв`язку з тим, що термін зберігання архівних виконавчих проваджень становив 3 (три) роки і в зв`язку з чим Перший Суворовський ВДВС м. Одеси не має можливості зняти арешт накладений вищевказаною постановою. Відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби термінзберігання становить 3 роки, з зв`язку з чим виконавче провадження знищено. Також, відповідно до пункту 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника не вибачається. Частина 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved