Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначив, що 06.09.2013 року Чернівецьким міським відділом РАЦС між ним та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №1525. Від даного шлюбу [INFO] року в них народився син [PERSON]. Позивач мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що вони з відповідачкою не змогли створити міцної сім»ї, в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Часті сварки в сім"ї носили постійний характер, які виникали в присутності посторонніх людей, що ображало його честь та гідність. Господарство позивачка взагалі не вела, що також призводило до суперечок та зробило спільне життя нестерпним. З березя 2015 року проживають окремо, з цого часу спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу майна та місця проживання дитини немає. Вищенаведене призвело до розпаду сім'ї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав заяву, в якій зазначив про те,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні не заперечила проти розірвання шлюбу з позивачем, позов просила задовольнити, дитину залишити проживати з нею та прізвище змінити на дошлюбне "[PERSON]". Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 02.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON].09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1525 був зареєстрований шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстараційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області від 07.10.2015 року, актовий запис №2, встановлено, що від даного шлюбу в сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, між ними часто виникають сварки, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Сторони спільно не проживають, спору відносно проживання їхнього малолітнього сина немає, наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці змінити на дошлюбне, малолітню дитину залишити проживати з матір'ю. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved