Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно з дня подання позову. Свою заяву позивач обґрунтовує, тим що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, батьком якої він є. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини зазначені у позові. Відповідач та його представник позов визнали частково, надали суду письмові заперечення, в яких відповідач зазначив, що просить суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі 2000,00грн. щомісячно, в судовому засіданні відповідач змінив свою думку та просив суд визначити розмір аліментів на утримання сина в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), посилаючись на свій стан здоров'я та те, що він надає допомогу своїй матері. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18.10.2009 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 18.10.2009 року у Відділі РАЦС ВМУЮ Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 2703 (а.с. 3). З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.11.2010 року відділом ДРАЦС ВМУЮ Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Даний шлюб було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2014 року, яке набрало законної сили 11.11.2014 року (а.с. 52). Дитина проживає разом з матір'ю - позивачем у справі, відповідач-батько в даний час матеріальної допомоги на утримання не надає. Згоди про утримання дітей між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно з ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. В судовому засіданні відповідачем було визнано, що дитина проживає разом з матір'ю, яка не має самостійного доходу, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку, що пов'язано з хворобливим станом дитини. Хворобливий стан дитини, також підтверджено історією розвитку дитини, яка видана комунальним закладом "Центром первинної медико-санітарної допомоги №5" (а.с. 53). Відповідач працює директором з продажу ПАТ "Козятинський м'ясокомбінат", має регулярний дохід, його середній заробіток складає 14111,28 грн., а після утримань -11027,19 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.60). Відповідач має хронічні захворювання, що підтверджується історією його хвороб, яку видано медичною установою (а.с. 31), і цю обставину суд враховує при визначенні розміру аліментів. Доводи відповідача щодо надання матеріальної допомоги добровільно суд відхиляє, оскільки надані відповідачем платіжні чеки, квитанції (а.с. 38) не містять персоніфікованої інформації щодо особи, яка придбавала товар та подальше його використання, позивач заперечила факт передачі їй товарів, зазначених у цих документах, а також суд звертає увагу, що усі платіжні документи, включаючи виписку про списання коштів з карткового рахунку(а.с.39-42), надані відповідачем за період до подання позову, а аліменти стягуються за період з дня подання позову. Суд також відхиляє доводи відповідача щодо надання ним допомоги його матері як обставину, що має значення при визначенні розміру аліментів на його дитину, так як відсутні будь-які докази того, що мати відповідача є непрацездатною та такою, що перебуває у нього на утриманні чи потребує стороннього догляду. За таких підстав, коли сторони не досягли згоди про спільне утримання дитини, враховуючи, при цьому, матеріальне становище та стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову до повноліття дітей. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути - 243,60 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial