Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що позивач має неповнолітніх дітей, батьком яких є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, оскільки у нього на утриманні ще троє неповнолітніх дітей які проживають разом з ним і він ніде не працює. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області 19 березня 2012 року. (а.с.9). Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Згідно довідки Новобілоуської сільської ради Чернігівського району (а.с.4), діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір»ю [PERSON] в [ADDRESS] Статтею 180 СК України встановлено імперативне правило, згідно з яким батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до роз'яснення в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька ( ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Частина 2 ст.182 СК України встановлює правило, згідно з яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього Кодексу. Водночас, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків, суд має враховувати стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Виходячи зі змісту наведених норм та враховуючи відсутність домовленості між сторонами про сплату аліментів, суд прийшов до висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, вказавши, що розмір аліментів не може становити менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач є особою працездатного віку, позивач сама виховує двох дітей та потребує матеріальної допомоги, яка буде достатньою для їх утримання, при цьому суд враховує стан здоров»я відповідача, наявність у нього дружини та спільної дитини, яка виховується ними спільно, а також наявність інших неповнолітніх дітей, які проживають разом з батьком, однак в судовому засіданні не встановлено наявність судових рішень про стягнення з відповідача аліментів на користь інших осіб. За таких обставин суд не знаходить підстав для зменшення заявленого розміру аліментів. Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року при прийняття рішення судом першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved