Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінського Віталія Даниловича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінського Віталія Даниловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.11.2017 року, індексний номер: 37986373, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»; зобов`язати приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінського Віталія Даниловича скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 23227577 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ 37825968) на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінського Віталія Даниловича скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 23227577, внесений ним на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37986373 від 07.11.2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та нею було укладено Договір про надання споживчого кредиту за № 11269174000, за яким вона отримала кредит у сумі 63 000,00 доларів США, що дорівнює 318 150,00 грн. за курсом НБУ, на день укладення договору. В забезпечення зобов`язань кредитного договору 17.12.2007 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку було передано квартиру [ADDRESS] . В подальшому, ПАТ «УкрСиббанк», на підставі договору факторингу № 4 від 11.06.2012 року відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та договором іпотеки. 07.11.2017 року з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 37986373, згідно якого проведено державну реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру за ТОВ «Кей-Колект». Позивач вважає рішення приватного нотаріуса щодо проведеної реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» на квартиру та прийняте ним рішення за про державну реєстрацію права власності на квартиру неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки окремого договору про задоволення вимог іпотеко держателя не укладалося з жодною юридичною особою, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для реєстрації права власності на зазначену квартиру за ТОВ «Кей-Колект». У відповідності з умовами Договору іпотеки, позасудова передача предмету іпотеки у власність іпотекодержателю здійснюється лише в добровільному порядку та за згодою сторін, на підставі складання окремого договору. Під час відчуження квартири окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя щодо добровільної передачі іпотекодавцем спірної квартири у власність ТОВ «Кей-Колект» укладено не було, з огляду на що відсутні підстави для здійснення нотаріусом реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кей-Колект». Спірна квартира виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, її загальна площа не перевищує 140 кв.м. та використовується позивачем як місце постійного проживання, а тому підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Позивач в судове засідання не прибула, подавши заяву, за змістом якої просить розглянути справу без її участі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача не надходив відзив на позов. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 07.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту за № 11269174000, за яким вона отримала кредит у сумі 63 000,00 доларів США, що дорівнює 318 150,00 грн. за курсом НБУ, на день укладення договору (а.с. 6-11). В забезпечення зобов`язань між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та позивачем [PERSON] було укладено договір іпотеки від 17.12.2007 року. Предметом вказаного договору є зобов`язання, щодо передачі в іпотеку квартири [ADDRESS] , загальною площею 70,0 кв.м. (а.с. 12-13). Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2012 року, на підставі договору факторингу № 4, ПАТ «УкрСиббанк», від відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та договором іпотеки (а.с. 14-15). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.11.2017 року вбачається, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 37986373, згідно якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 16). Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 статті 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав може проводитися на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката, інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Обов`язковою умовою для проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, що перебуває в іпотеці, є подання заявником документу, що підтверджує перехід права власності на предмет іпотеки, в тому числі факту виконання відповідних умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість переходу права власності. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно з частиною 1 статті 35 даного Закону в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону. Частиною 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Як вбачається зі змісту договору іпотеки, укладеного 17.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцями будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства (пункт 4.1 договору іпотеки). Згідно з пунктом 4.2 Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та ЗУ «Про іпотеку», з інших, передбачених законодавством України, підстав. Звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до ЗУ «Про іпотеку» (пункт 4.5 договору). Так, згідно з пунктом 5.1 договору іпотеки сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Відповідно до 5.2 договору іпотеки, позасудове врегулювання здійснюється одним із наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: пп. 5.2.1 - передача іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотеко держателя у порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку»; пп. 5.2.2 - отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку». Згідно з пунктом 5.3 договору іпотеки, позасудове врегулювання може бути застосовано сторонами в будь-який момент звернення стягнення на Предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз наведених положень укладеного між сторонами договору іпотеки свідчить про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання лише на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку». Разом із тим, суду не представлено жодних доказів, які б свідчили про укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, як то передбачено статтями 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» та умовами договору іпотеки. Суд звертає увагу, що відповідне застереження про передачу іпотекодавцями іпотекодержателю у випадку невиконання основного зобов`язання права власності на предмет іпотеки, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, в іпотечному договорі відсутнє. В іпотечному договорі міститься лише положення про можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Тому доводи відповідачів про реєстрацію права власності у зв`язку із переходом до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя є безпідставними. Отже, приймаючи до уваги, що окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передання права власності на предмет іпотеки між ТОВ «Кей-Колект» та [PERSON] не укладався, суд вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.11.2017 року про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] було прийнято приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. з порушенням приписів законодавства, оскільки при його прийнятті не було перевірено наявність факту виконання відповідних умов правочину, з якими закон та відповідний правочин пов`язує можливість переходу права власності. Враховуючи наведене, позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved