Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про зобов`язання виплатити в порядку спадкування недоотримані за життя страхові виплати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який отримував страхові виплати в Охтирському відділенні Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Сумській області. При оформленні спадщини після смерті батька, [PERSON] , завідувачкою Охтирської міської державної нотаріальної контори у Сумській області було направлено запит до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області щодо інформації стосовно недоотриманих сум страхових виплат [PERSON] , на що відповідачем було надано відповідь в якій зазначено, що заборгованість по страховим виплатам перед [PERSON] відсутня. Позивач вважає, таку відмову відповідача протиправною. На підставі викладеного позивач просить суд зобов`язати відповідача виплатити позивачу в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] неотримані за життя щомісячні страхові виплати за період з червня 2017 року по день його смерті у розмірі 145768,92 грн. Представником відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до суду надано відзив на позов, згідно з яким відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні з огляду на наступне. Особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 05.11.2014 №637 установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку. Так, [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа, звертався за продовженням страхових виплат до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Охтирка Сумської області, де йому було проведено страхові виплати з 01.12.2014 по 31.05.2017 та виплачено раніше нараховану, але не виплачену щомісячну страхову виплату за період з 01.05.2014 по 30.11.2014. Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Охтирка Сумської області №1814/3712/3712/27 з 01.06.2017 виплати [PERSON] було припинено згідно рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО, а саме протоколом №13 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які мешкають на території м.Охтирка від 05.05.2017. Надалі із заявами про продовження щомісячних страхових виплат за місцем свого фактичного проживання (перебування) до робочих органів виконавчої дирекції Фонду, які розташовані на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, [PERSON] не звертався, тому у відділенні не було підстав для подальшого нарахування та виплати сум страхових виплат [PERSON] за період з 01.06.2017 по день смерті. Представник відповідача зазначив, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, розгляд справи просила проводити без її участі. Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженець села Паравакар, Шамшинського району Вірменія, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідками від 22.12.2014 №5920000432, від 30.09.2016 №5920000774, [PERSON] перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа, та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Красний Луч Луганської області. 03.09.2020 Охтирською міською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу №66351848 відносно померлого [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину від 30.10.2020 №1134, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є його донька - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 332597,40 коп. Листом Охтирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області №715/016-03-06 від 10.11.2020 повідомлено, що [PERSON] перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа в Охтирському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області з січня 2015 року по травень 2017 року. Станом на 10.11.2020 року заборгованість по щомісячним страховим виплатам відсутня. Також листом Охтирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області №729/016-03-06 від 16.11.2020 повідомлено, що з червня 2017 року обліку в Охтирському відділенні не перебував. Щомісячні страхові виплати [PERSON] в період з січня 2015 року по травень 2017 року нараховувались в повному обсязі та виплачувались своєчасно, заборгованість з виплати страхових коштів батьку позивача відсутня. Також з метою отримання інформації щодо щомісячних страхових виплат [PERSON] за період з 01.06.2017 по 19.04.2020, запропоновано позивачу звернутись до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. В статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, є конституційним правом громадянина України. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нарахування та проведення страхових виплат урегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105), який визначав відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві. Відповідно до частини першої статті 36 Закону №1105, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 36 Закону №1105, страхові виплати складаються із: страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата). За положеннями пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-ХІV, особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України. Визначення того, хто є внутрішньо переміщеними особами надано у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706- VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII; у редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. 01 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України (далі - КМУ) прийняв постанову № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якою установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов`язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - фонди) відповідно до пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Крім того, 05 листопада 2014 року КМУ прийнято постанову № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», згідно з якою (з урахуванням змін і доповнень, внесених постановами КМУ від 12 грудня 2014 року № 715, від 12 серпня 2015 року № 615, від 26 серпня 2015 року № 636, від 30 вересня 2015 року № 788) призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509. 11 грудня 2014 року правління Фонду на виконання постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 531 прийняло постанову № 20 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції». Як зазначено в преамбулі цієї постанови, вона прийнята з метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико-соціальних послуг потерпілими на виробництві (членами їх сімей), які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції. Як зазначено в пункті 1 цього Порядку, він поширюється на фізичних осіб, які постійно проживають в Україні, яких змусили або які самостійно покинули своє місце проживання внаслідок (або з метою уникнення) негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру і які мають право на страхові виплати та страхові витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV за фактичним місцем проживання (перебування) (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення). Відповідно до пункту 2 цього Порядку особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону № 1706-VII. Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що нарахування та виплата щомісячної страхової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності внутрішньо переміщеним особам, здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання (перебування) потерпілого. Як встановлено судом [PERSON] перебував на обліку внутрішньо переміщених осіб та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Також, судом встановлено, що [PERSON] перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красний Луч Луганської області. Проте, з січня 2015 року, тобто фактично з моменту свого переміщення, [PERSON] було взято на облік, як внутрішньо переміщену особу в Охтирському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, де йому нараховувались та виплачувались страхові виплати. Таким чином, обов`язок щодо нарахування та виплати [PERSON] щомісячної страхової суми з січня 2015 перейшов від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, де [PERSON] перебував на обліку до моменту своєї смерті. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що усі обов`язки, що пов`язані із виплатою страхових сум, що належали [PERSON] , але були недоотримані ним за життя, лежать на Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, де він перебував на обліку до моменту своєї смерті. Додатково суд наголошує, що припинення Фондом соціального страхування виплати щомісячних страхових сум, не є тотожним зняттю особи з обліку, тобто незважаючи на те, що Охтирським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Сумській області було припинено виплату [PERSON] щомісячних страхових сум, він продовжував перебувати на обліку у останнього. Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. Суд зазначає, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Отже, виходячи з системного аналізу наведених вимог чинного законодавства та встановлених обставин справи, враховуючи, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed