Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

11.06.2015 [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області, третя особа Куликівська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами садиби №12 по вулиці Травневій в с.Виблі Куликівського району Чернігівської області в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 25.03.2005, посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом майна, померлого батька, який прийняв спадщину, однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документу на зазначений будинок. Позивач [PERSON], представник відповідача [PERSON] сільської ради та представник третьої особи Куликівської районної державної нотаріальної контори, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. По справі встановлено, що 25.03.2005 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №004264, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області(а.с.5). За життя, 22.01.2003, [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області [PERSON], яким усе своє майно заповів [PERSON]. З довідки [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області №200 від 15.05.2015 встановлено, що [PERSON], померлий 25.03.2005, на день смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] разом з сином [PERSON]В.(а.с.8). Відповідно до частин 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З копії спадкової справи №290/2005, заведеної за заявою [PERSON] щодо спадкування майна померлого 25.03.2005 [PERSON], встановлено, що 22.09.2005 [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON]. Заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], його син позивач [PERSON] у шестимісячний строк, встановлений статтею 1270 ЦК України не подавав. Зважаючи на наведене, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON], який відповідно до положень статті 1268 ЦК України прийняв спадщину. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №12 по вул. Травневій в с.Виблі Куликівського району Чернігівської області по причині відсутності реєстрації права власності на будинок за спадкодавцем, про що 18.05.2015 державним нотаріусом Куликівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій(а.с.10). Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримання, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. З наданої виконкомом [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області довідки № 80 від 07.06.2015, вбачається, що житловий будинок №12 по вулиці Травневій в с.Виблі Куликівського району Чернігівської області відноситься до суспільної групи «колгоспники», головою домогосподарства згідно даних по господарської книги за 1991 рік був померлий 25.03.2005 [PERSON]. Як вбачається з технічної документації, виготовленої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, садиба в с.Виблі по вул. Травневій, 12 складається з житлового будинку А-1, загальною площею 111,7 кв.м, житловою площею 46,4 кв.м, з прибудовами а-1, А-1-1, тамбуром а-1-1, верандами а-2-1, г-1, ганками а-4-1, а-5-1, з надвірними будівлями: погрібом з шийкою Б-1, погрібом під частиною будівлі а-3-1, гаражем В-1, літнею кухнею Г-1, сараями г-1-1, Г-1-1. В технічному паспорті на житловий будинок №12 по вул. Травневій, в с.Виблі Куликівського району Чернігівської області власник даного житлового будинку з надвірними будівлями відсутній. Враховуючи те, що право на спірний будинок за померлим [PERSON] підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об'єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об'єктом спадкування. Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає можливим визнати право власності за позивачем на житловий будинок А-1, загальною площею 111,7 кв.м, житловою площею 46,4 кв.м, з прибудовами а-1, А-1-1, тамбуром а-1-1, верандами а-2-1, г-1, ганками а-4-1, а-5-1, з надвірними будівлями: погрібом з шийкою Б-1, погрібом під частиною будівлі а-3-1, гаражем В-1, літнею кухнею Г-1, сараями г-1-1, Г-1-1, загальною вартістю 55217(пятдесят пять тисяч двісті сімнадцять) грн, який розташований за адресою вулиця Травнева, 12 в с.Виблі Куликівського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом, після померлого 25.03.2005 [PERSON].

Outcome: approved