Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини та є єдиним спадкоємцем який спадщину у встановленому законом порядку прийняв. Однак [PERSON] не може оформити своє право на вказане спадкове майно, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. За цих підстав нотаріус, постановою від 07.12.2018 року, відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а тому останній був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не з`явився, однак у своїй позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача - Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 22.05.2018 року) [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №5. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 30.07.1968 року) батьком [PERSON] зазначений [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що позивач по справі відноситься до першої черги права спадкування за законом Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2018 року приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченком С.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно. Згідно з даними довідки, виданої виконкомом Софіївської сільської ради Золотоніського району № 65 від 15.02.2019 року, на підставі запису погосподарської книги №2, особовий рахунок № [NUMBER] за [PERSON] обліковується житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, який розташований по [ADDRESS] . Суд бере до уваги, що "Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР", затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Оскільки в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON] за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , хоча за життя він і не отримав відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із копії спадкової справи №34/2018, наданої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченком С.В., вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті свого батька, а на його ім`я видано свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved