Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку виплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між ними розіврано. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 300 грн щомісячно. Проте відповідач свої зобов`язання сплачувати аліменти за рішеням суду належним чином не виконує, внаслідок чого виник борг станом на 01.11.2018 р. в сумі 27046,77 грн. Вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) відповідно до ст. 196 СК України, в сумі 354372,60 грн за період з травня 2011 р. по листопад 2018 р. Тому просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 354372,60 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив застосувати позовну давність, заперечення мотивував тим, що відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, що строк позовної давності стосовно вимоги про стягнення неустойки за несплату аліментів за період з травня 2011 по січень 2018 сплив, що є підставою для відмови у цій частині позовних вимог; вважає, з урахуванням вимог абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України пеня за прострочку аліментів за лютий-листопада 2018 р. в межах строку позовної давності становить 2625 грн; крім того зазначав, що постановою державного виконавця від 19.04.2019 р. на нього було накладено штраф у розмірі 14195 грн 96 коп., тому вказав, що враховуючи вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 196 СК України від суми заборгованості по пені слід відняти суму штрафу, і з цього розрахунку випливає, що він не повинен сплачувати заявлену позивачем пеню за прострочку аліментів. Просив в позові відмовити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала . Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовні заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши подані ними докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, [INFO] . народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 6) [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується витягом з реєстру про реєстрацію актів одруження за № 021-25/2018/2949 (а.с. 13) Рішенням Роменського міськрайонного суду від 25.06.2010 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 8). На виконання вказаного рішення Роменським міськрайонним судом Сумської області 19.01.2011 р. видано виконавчий лист (а.с. 9) Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг № 01-35/11004 від 06.11.2018 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої Зарічним ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області від 03.12.2018 р. № 15, вбачається, що по виконавчому листу № 2-1398 від 26.06.2010 р. про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] борг становить 27046,77 грн. (а.с. 15-17) Постановою від 19.04.2019 р. у ВП № 20305624 старший державний виконавець Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1398 виданого 25.06.2010 Роменським міськрайонним судом, на боржника [PERSON] за наявність заборгованості зі сплати аліментів понад три роки, наклав штраф на користь стягувача у розмірі 14195,96 грн. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини: а саме стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Правовідносини з приводу стягнення пені регулюються такими правовими нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Позивачем надано детальний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за платежами, заборгованість за якими виникла до 01.11.2018 р. , згідно якого сума пені , яка нарахована за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті аліментів за весь період складає 354372,60 грн. Вказаний розрахунок відповідачем спростовувався відповідачем, проте це спростування не заслуговує на увагу. Сумнівів в обґрунтованості розрахунку заборгованості , зробленого позивачем , суд не має, оскільки він здійснений за формулою p = (A1 х 1% х Q1 ) + (A2 х 1% х Q2 ) + ……. (An х 1% х Qn ), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Проте, враховуючи положення абз 2 ч. 1 ст. 196 СК України, з відповідача необхідно стягнути пеню лише в сумі 12850,81 грн виходячи з такого розрахунку: 27046,77 грн (сума заборгованості зі сплати аліментів) - 14195,96 грн (сума штрафу застосованого в порядку ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження») = 12850,81 грн (сума пені, що підлягає стягненню). Тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Приймаючи таке рішення суд вважає необґрунтованою та безпідставною заяву відповідача про застосування позовної давності, оскільки відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. Серед цього переліку норма ст. 196 СК України не вказана. За таких обставин, виходячи із наданих сторонами доказів, дослідивши їх, та надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожному доказу окремо, а також достатності і взаємному зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення неустойки (пені) підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи що суд дійшов висновку про з відповідача слід стягнути 768,40 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial