Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

28 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що внаслідок несплати коштів за спожиті житлово-комунальні послуги, у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 83 199, 93 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2021 року цивільну справу № 753/8670/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 07 травня 2021 року. 31 травня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 20 липня 2021 року. Судові засідання призначені на 20 липня 2021 року та 29 вересня 2021 року були відкладені. В судове засідання призначене на 05 жовтня 2021 року з`явилася відповідач. В судовому засідання було оголошено перерву до 23 листопада 2021 року. 23 листопада 2021 року від відповідача до канцелярії суду надійшла заява (вх. №81451) про відкладення судового засідання з метою надання відповідачу можливості для звернення за правовою допомогою. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року судове засідання було відкладено на 22 грудня 2021 року. 10 грудня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшла заява (вх. №86701) про застосування позовної давності, відповідно до якої відповідач просить суд перерахувати позовні вимоги з приводу стягнення заборгованості починаючи з 28 квітня 2018 року, а не з 2014 року, так як цього вимагає позивач, оскільки загальна позовна давність визначена законодавством складає три роки. У судове засідання 22 грудня 2021 року сторони не з`явились. До суду від представника позивача надійшла заява (вх. № 88874) про розгляд справи за його відсутності. 22 грудня 2021 року відповідачем до канцелярії суду було подано заяву (вх. № 89597) про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. З огляду на наявність заяв представника позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив провести судове засідання у відсутність нез`явившихся учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, дослідивши письмові доводи представника позивача та вислухавши пояснення відповідача, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] даного будинку та є споживачем зазначених послуг. 28 січня 2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 4450118/27 (о/р № 65154) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с.8-11). Відповідно до пункту 1 договору виконавець зобов`язується надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Пунктом 2 договору визначено, що суб`єктом користування послугами є власник та члени сім`ї із 6 осіб, опалювальна площа квартири становить 51,5 кв.м. Квартира обладнана лічильником: ГВС №64832926. Відповідно до пункту 5 договору тарифи на послуги з централізованого опалення з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1 341,53 грн. за гігакалорію; без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 35,67 грн. за кв.м.; з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильника до системи гарячого постачання -80,28 грн. за куб. м, за умови відсутності рушникосушильника - 74, 22 за куб. м. Пунктом 9 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та плата за отримані послуги вноситься до 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідач у період з листопада 2014 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з серпень 2017 року не вносила плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідача станом на 01 березня 2021 року утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 66 923,37 грн., з яких 24 908,04 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та 42 015, 33 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також 3% річних та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги. Положення статей 66-68 ЖК України, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідачем у справі було подано до суду заяву про застосування позовної давності, відповідно до якої відповідач просить суд здійснити перерахунок заборгованості та стягувати заборгованість, починаючи з 28 квітня 2018 року, а пеню та борг від 28 квітня 2020 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 259 ЦК України передбачає можливість збільшення за домовленістю сторін строку позовної давності, про це має бути укладено письмовий договір. За частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач просить стягнути заборгованість за централізоване опалення, яка утворилася за період від 1 листопада 2014 року до 1 березня 2021 року та за постачання гарячої води з серпня 2017 року по березень 2021 року. Встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 29 квітня 2021 року, тобто більше як через три роки з моменту порушення його прав. При цьому суд зазначає, що за послуги з централізованого опалення відповідачка не сплачувала з листопада 2014 року по березень 2018 року, а тому до позовних вимог за цей період необхідно застосувати позовну давність та, відповідно відмовити у стягненні з відповідачки на користь позивача борг за централізоване опалення в розмірі 13547,25 грн, в іншій частині позовні вимоги про стягнення боргу за централізоване опалення підлягають задоволенню. Стосовно постачання гарячої води, суд зазначає, що відповідачка частково сплачувала кошти за отримані послуги, проте, з огляду на те, що сплата за комунальні послуги має періодичні платежі, тобто щомісячно до визначеного числа, позовна давність, сплатою споживачем комунальних послуг за певний місяць не переривається для всього періоду заборгованості, а лише для того місяця, у якому була здійснена відповідна проплата. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення нарахованої заборгованості за надані послуги з постачання гарачої води в сумі 6767,27 грн, в іншій частині позовні вимоги про стягнення боргу за постачання гарячої води підлягають задоволенню, з урахуванням тих місяців, коли позовна давність переривалась сплатою коштів. Також позивач просив суд стягнути з відповідачки 3% річних та інфляційні втрати, у зв`язку із несплатою коштів за отримані послуги. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індекса інфляції необхідно мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи те, що до сум основної заборгованості зі сплати коштів за централізоване опалення та постачання гарячої води судом застосовується позовна давність, аналогічна формула щодо позовної давності застосовується судом і до вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідачці на підставі статті 625 ЦК України. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідачки про те, що позовна давність до таких вимог має становити 1 рік, оскільки за нормами ЦК України такий строк встановлено для вимоги про стягнення неустойки (штрафа, пені), в той час як 3% річних та інфляційні втрати не є неустойкою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме за послуги з централізованого опалення основна сума боргу у розмірі 11360,79 грн, 3% річних в розмірі - 1766,34 грн, інфляційні втрати в розмірі 3370,46 грн.; за постачання гарячої води основна сума боргу у розмірі 35248,06 грн, 3% річних в сумі 2517,11 грн та інфляційні втрати в розмірі 4757,85 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позовних вимог покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а отже, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені в розмірі 59020,61 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1610, 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial