Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], треті особи: Виконавчий комітет Хмільницької міської ради - орган опіки та піклування, Хмільницька районна державна адміністрація - орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них [INFO] народився син [PERSON].27.05.2011 року. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області даний шлюб було розірвано. Рішенням суду від 23.06.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2018 року становить 27505,025 грн. 21.03.2013 року позивач одружилась з [PERSON] та взяла собі прізвище «[PERSON]». Син [PERSON] проживає разом з позивачем, перебуває на її повному утриманні, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не займається його вихованням. За таких обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач в судове засідання не з'явилась, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що проти позбавлення батьківських прав не заперечує. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності та зазначають, що проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 7) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Довідкою про склад сім'ї (а.с.21) підтверджено, що [PERSON], 18.01.2018 року проживає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS]. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду № 2-529 від 27.05.2011 року (копія на а.с.) 12 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду № 2-644 від 23.06.2011 року (копія на а.с. 13) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на отримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 79 від 22.03.2012 року (копія на а.с.11) позивачу надано згоду на зміну прізвища малолітньому сину [PERSON], [INFO] з прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно з розрахунку заборгованості наданої головним державним виконавцем ВДВС Хмільницького МРУЮ Задорожнюком О.П. (а.с. 14-15) заборгованість зі сплати аліментів в [PERSON] станом на 01.01.2017 року становить 11254,02 грн., станом на 01.01.2018 року становить 27505,02 грн. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 28) підтверджено, що 21.03.2013 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвища подружжя після одруження «[PERSON]». Довідкою ОСББ «Сім'я» № 15/01/3 від 15.01.2018 року (а.с. 23), листом наданим директором ДЮСШ (а.с. 24), листом тренера ФК «Балкани» (а.с. 25), довідкою КЗДНЗ № 1 «Пролісок» № 02-22/103 від 22.11.2017 року (а.с. 26), довідкою сімейного лікаря від 06.11.2017 року (а.с. 27) підтверджено, що [PERSON] не займається вихованням, доглядом та утриманням свого малолітнього сина, не приділяє увагу його здоров'ю, не цікавиться його загальним розвитком. Згідно довідки Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області № 448/222/02-18 від 24.04.2018 року (а.с. 65) [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Відповідним актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї (а.с. 29) підтверджено, що в квартирі № [ADDRESS], де проживає малолітній [PERSON] наявні всі необхідні умови для проживання, навчання та проведення дозвілля дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування Хмільницької РДА № 240 від 03.05.2018 року (а.с.67) та висновку Виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 193 від 15.05.2018 року (а.с.76) позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON], [INFO] буде відповідати інтересам дитини. Суд приймає до уваги висновки органу опіки та піклування, оскільки ці висновки узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина знайшов своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 150, 164 СК України,

Outcome: approved