Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

25 жовтня 2018 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Вважає, що банк вчинює відносно його майна шахрайські дії, здійснив крадіжку його транспортного засобу. Зазначає, що 20.11.2011 року банк в судовому порядку розірвав договір, а суд закрив провадження у справі, але в подальшому банк незаконно отримав виконавчий напис у нотаріуса, внаслідок чого було відкрите виконавче провадження. В подальшому за рішенням суду виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню. Усі ці дії банку завдали йому моральну шкоду, яку він оцінює у 871926,07 грн. Вважає, що судової тяганини не витримав його батько, який помер після появи виконавчого напису. Він особисто також погано себе почував, не міг ходити декілька місяців. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 08.01.2019 року електронною поштою надійшов відзив на позов, який банк не визнає в повному обсязі та просить у його задоволенні відмовити. Зазначає, що шкода відшкодовується за наявності вини. Позивачем не доведено заподіяння шкоди, протиправної поведінки та причинного зв`язку між ними. Позивачем не надано доказів щодо погіршення стану його здоров`я та причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я та обставинами, викладеними у позовній заяві. Ухвалю Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2019 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 21.03.2019 р., яке перенесене на 25.03.2019 р. через відрядження судді. В судовому засіданні 25.03.2019 р. позивач підтримав позов в повному обсязі та пояснив, що моральна шкода заподіяна йому крадіжкою банком належному йому автомобіля, який не є заставним майном. Банк знущається з нього з 2010 року, незаконно подавав позови, а потім отримав виконавчий напис, внаслідок чого він вимушений був звертатися до суду з позовом. Також відкриті кримінальні провадження відносно шахрайських дій працівників банку та по крадіжці його транспортного засобу. Діями банку йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює у суму, яку банк хотів стягнути з нього за виконавчим написом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.03.2019 р. на підставі ч.7 ст. 81 ЦПК України витребувати докази, оголошена перерва до 21.05.2019 р. В судовому засіданні 21 травня 2019 року представник банку [PERSON] , яка має свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю серії ХС № 000082 від 31.01.2017 р. (арк. справи 51) та діє на підставі довіреності № 4319-К-О від 04.10.2018 р. (арк. справи 39), позов не визнала, надала письмову відповідь на ухвалу про витребування доказів. Вказала, що банк не є власником транспортного засобу, але авто отримано банком на підставі судового рішення та на теперішній час перебуває на зберіганні у ДП «СЕТАМ». Просила у задоволенні позову відмовити. Після технічної перерви представником подана заява про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухав вступні слова сторін, дослідивши надані сторонами докази, оглянув матеріали цивільних справ № 2-4/11 Дніпровського районного суду м.Херсона; 2-3116/11 Дніпровського районного суду м.Херсона; 766/8807/16-ц Херсонського міського суду Херсонської області, встановив наступні фактичні обставини у справі та зміст спірних правовідносин. За приписами ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.10.2017 р. у справі № 766/8807/16-ц за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Бондар Ірина Михайлівна, Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області Дніпровський районний відділ ДВС міста Херсона про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що набрало законної сили 06.11.2017 р. (арк. справи 106-107) частково задоволено позов [PERSON] та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 13 червня 2016 року за реєстровим № 4959 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 870 226,07 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вказаним вище рішенням встановлено та за приписами ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню наступні обставини у справі, а саме: - 18.07.2007року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , укладено кредитний договір № DN81AR03110197 за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти на строк з 18.10.2007року по 17.10.2014року в сумі 168 034,00 грн. із них 100 000,00 грн. на купівлю автомобіля, а решта суми на сплати витрат на реєстрацію предмета застави, на сплату страхових внесків за договором страхування, на сплату винагороди за надання фінансового інструменту, на сплату страхових платежів; - рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.01.2011 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110197 від 18.10.2007року в сумі 122 532,02 грн. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль SKODA модель FABIA рік випуску 2007 тип ТЗ хечбек легковий, № кузова/TMBP Y16Y7D456092 реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою покупцем (арк. справи 101-102); - постановою старшого державного виконавця відділу виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні від 05.06.2012року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4/11, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона 25.07.2011року про передачу ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у [PERSON] належного йому на праві власності автомобіля, а саме: автомобіля SKODA модель FABIA рік випуску 2007 тип ТЗ хечбек легковий, № кузова/TMBP Y16Y7D456092 реєстраційний номер [NUMBER] , закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду (арк. справи 89); - ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.11.2011 року провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитом № DN81AR03110197 в сумі 251 657,64 грн. на автомобіль SKODA модель FABIA рік випуску 2007 тип ТЗ хечбек легковий, № кузова/TMBP Y16Y7D456092 реєстраційний номер [NUMBER] , закрито у зв`язку з ухваленням Дніпровським районним судом м. Херсона від 04.01.2011 року рішення щодо спору між тими самими сторонами про той же предмет і з тих самих підстав (арк справи 15); - 13.06.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області вчинено виконавчий напис за реєстровим № 4959, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 871 926,07 грн. Позивач помилково вважає, що ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 21.11.2011 року в судовому порядку з ним розірваний кредитний договір, оскільки провадження у справі № 766/21131/18 закрито у зв`язку з наявністю судового рішення щодо спору між тими самими сторонами про той же предмет і з тих самих підстав (арк справи 15). На обґрунтування протиправності дій банку позивач посилається на наявність відкритих кримінальних проваджень щодо шахрайських дій та крадіжки його транспортному засобу. Судом не можуть бути прийняте до уваги таке посилання, оскільки надані позивачем докази (арк. справи 22-23, 37, 110-132, 134) свідчать лише про наявність відкритих кримінальних проваджень № 12015230040006669 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та № 12012230030000473 за ознаками ст. ст. 355 ч.1, 289 ч.1 КК України та жодним чином не підтверджує доводи позивача про викрадення АТ КБ «Приватбанк» його транспортного засобу. Натомість з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб SKODA модель FABIA реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 04.01.2011 року у справі № 2-4/11 (з врахуванням ухвали Дніпровського районного суду м.Херсона від 31.03.2011 року про виправлення технічної описки), яке набрало законної сили згідно ухвали апеляційного суду Херсонської області від 16.06.2011 року (третій абзац резолютивної частини рішення: передати «ПриватБанку», шляхом вилучення у [PERSON] належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіль SKODA модель FABIA рік випуску: 2007 тип ТЗ: Хечбек легковий, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] /арк. справи 101-105/) в рамках виконавчого провадження ВП № 30883384, переданий ПАТ КБ «ПриватБанк», про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 05.06.2012 року (арк справи 137). Факт передачі вказаного транспортного засобу визнаний представником банком в судовому засіданні та пояснено, що в подальшому транспортний засіб був переданий на зберігання ДП «Сетам», що додатково вказано у письмових поясненнях представника на виконання ухвали суду про витребування доказів (арк. справи 138). Щодо доводів позивача на відсутність у АТ КБ «Приватбанк» права власності на транспортний засіб SKODA модель FABIA реєстраційний номер [NUMBER] з посиланням на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року по справі № 821/1260/15-а, суд зазначає наступне. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року по справі № 821/1260/15-а частково задоволена апеляційна скарга [PERSON] : постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року скасована та прийнята нова постанова, якою позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Управління державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення (арк. справи 16-17). Суд, відмовляючи у задоволені позову виходив з того, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є власником транспортного засобу SKODA модель FABIA рік випуску: 2007 тип ТЗ: Хечбек легковий, № кузова/шасі: TMBP [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , вимоги про видачу дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є безпідставними, оскільки суду не надано доказів виконання умов п.18 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Суд зазначає, що відсутність у АТ КБ «Приватбанк» статусу власника транспортного засобу SKODA модель FABIA рік випуску: 2007 тип ТЗ: Хечбек легковий, № кузова/шасі: TMBP [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , що не оспорюється відповідачем, не свідчить про протиправність дій банку та не є доказом викрадення банком транспортного засобу, яке йому передано у встановленому законом порядку за судовим рішенням у справі № 2-4/11, що набрало законної сили. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Отже, посилання позивача на відшкодування йому шкоди на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими. Відносини, що склалися між сторонами, пов`язані з невиконанням позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором. В той же час, позивач фактично просить відшкодувати завдану йому моральну шкоду, яка на його думку пов`язана не з договірними відносинами, а з деліктними. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Доказів, що позивачеві завдана шкода, як особі потерпілій від кримінального правопорушення, суду не надано. Такими доказами може бути лише обвинувальний вирок суду або постанова про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами. Кримінальні провадження на які посилається позивач не завершені. Передача банку транспортного засобу відбулося за судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому прийняття транспортного засобу SKODA модель FABIA реєстраційний номер [NUMBER] банком є правомірним. Мотивувальна частина рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26.10.2018 р. у справі № 766/8807/16-ц за позовом [PERSON] містить висновок суду про відсутність достатніх підстав для звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до нотаріуса за виконавчим написом про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 870226,07 грн, оскільки вказана сума не є безспірною з огляду на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона у справі № 2-4/11. Суд вважає, що звернення до нотаріуса з заявою про видачу виконавчого напису та отримання виконавчого напису є реалізацією прав ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитора, отримати від позивача [PERSON] , як боржника у кредитному зобов`язанні, суми заборгованості за кредитним договором, а тому не може бути розцінена як протиправна поведінка ПАТ КБ «Приватбанк». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, оскільки судом не встановлена протиправність поведінки відповідача, відсутні підстави з`ясовувати наявність моральної шкоди та причинного зв`язку між шкодою та поведінкою відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 21 травня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed