Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації, Закарпатської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі кордону України та виготовлення закордонного паспорта неповнолітній дитині. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка [PERSON] перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду, Закарпатської області від 20 жовтня 2009 року. Від шлюбу у них народилася одна дитина: дочка [PERSON] - [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні та вихованні. На сьогоднішній день, в неї, як у матері на вихованні та утриманні якої перебуває неповнолітня дитина, є практична та фінансова можливість відвезти їх сина на відпочинок та лікування за кордон, зокрема до Чеської республіки. Окрім того, їхня донька являється інвалідом дитинства, часто хворіє, тому потребує оздоровлення, більш ефективного лікування та проходження якісного медичного огляду в закордонних медичних закладах. Враховуючи те, що для виїзду за кордон необхідно виготовити проїзні документи дитини, вона запропонувала відповідачу надати їй нотаріально посвідчену згоду, як батька дитини, на виготовлення таких проїзних документів та надати дозвіл на вивезення дитини за кордон, однак отримала неаргументовану та безпідставну відмову. На підставі наведеного просила суд, надати дозвіл на оформлення закордонного паспорта для виїзд за межі кордону України, її дочці [PERSON], [INFO], до досягнення нею 16 річного віку, без згоди її батька, [PERSON]. Надати дозвіл на виїзд її неповнолітньої дитини за межі державного кордону України, а саме до Чеської Республіки, до досягнення нею 16 річного віку, без згоди на такий виїзд її батька, [PERSON]. Позивачка - [PERSON], в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити в повному обсязі, також просить вирішити питання про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат. Відповідач - [PERSON], повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через розміщення оголошення в газеті, причини його неявки суду не відомі. Представник органу опіки та піклування Рахівської РДА Мельніченко Л.А., в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рахівського районного суду від 20 жовтня 2009 року між ними розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка проживає разом з матір'ю [PERSON], і перебуває на її утриманні та вихованні. Згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2009 року відповідача, зобов`язано стягувати на утримання позивачки аліменти, на утримання дочки [PERSON], по 1/4 частині з усіх видів його заробітку, доходу. З пояснень позивачки встановлено, що вона періодично виїжджає до Чеської Республіки, на сезонні роботи, тому має можливість вивезти дочку [PERSON] на лікування й оздоровлення за кордон, зокрема до Чеської Республіки. Такому рішенню також передує те, що неповнолітня [PERSON], являється інвалідом дитинства, потребує реабілітаційного лікування за кордоном, що стверджується довідкою ЛКК №346 від 18.07.2016 року. Факт хронічного захворювання неповнолітньої дочки сторін [PERSON], підтверджено також рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2012 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], додаткові витрати на лікуванням дитини - дочки [PERSON], в розмірі 14 000 гривень. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Зі змісту позову, вбачається, що батько неповнолітньої [PERSON], [PERSON] категорично відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дочки за кордон для оздоровлення і відпочинку, при цьому жодних вагомих та обґрунтованих причин не наводить. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказана норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення. Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Також необхідно зазначити, що згідно із Конвенцією про права дитини ( ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, вимоги позовної заяви підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати, понесені нею при розгляді даної справи в суді, а саме 1102 гривні 40 копійок судового збору сплачених позивачкою при зверненні з даним позовом до суду а також 70 гривень витрат, ра розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача.

Outcome: approved