Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обгрунтування позову зазначила, що 04 лютого 2000 року помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок № 46 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тараса Шевченка у с. Бондарівка Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняла його дружина і баба позивача, [PERSON], оскільки на день смерті вона проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем. 18 липня 2011 року [PERSON] померла не оформивши право власності на житловий будинок. Єдиним спадкоємцем на дане спадкове майно являється позивачка, так як її батько, син спадкодавців, [PERSON] помер 23 липня 2005 року, тобто ще до відкриття спадщини. Однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Тому, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 46 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тараса Шевченка у с. Бондарівка Коростенського району Житомирської області. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача територіальної громади в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області в підготовче судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, просила розгляд справи провести без участі представника. Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 2000 року помер дід позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 132655 від 05.02.2000 року (а.с.3), після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок № 46 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тараса Шевченка у с. Бондарівка Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняла його дружина і баба позивача, [PERSON], оскільки на день смерті вона проживала і була зареєстрована разом із спадкодавцем. 18 липня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 304871 від 22.06.2017 року (а.с.4), не оформивши право власності на житловий будинок. Єдиним спадкоємцем на дане спадкове майно являється позивачка, так як її батько, син спадкодавців, [PERSON] помер 23 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №015560 від 25.07.2005 року (а.с.5), тобто ще до відкриття спадщини. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, житловий будинок № 46 по вул. Тараса Шевченка (Жовтнева) у с.Бондарівка Коростенського району Житомирської області належав на праві приватної власності [PERSON], померлому 04.02.2000 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку № 46 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Тараса Шевченка у с. Бондарівка Коростенського району Житомирської області. Позивач не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та воно не зареєстроване належним чином. Крім того, судом встановлено, що позивач після смерті спадкодавця фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, оскільки розпорядилася спадковим майном на свій розсуд. Тому в суду є всі підстави для задоволення даного позову, який стверджує про те, що позивач набула право власності на спадкове майно після смерті діда [PERSON], померлого 04 лютого 2000 року. Відповідно до ст.328 ч.1 Цивільного кодексу України - "Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом." Відповідно до ст.1268 ч.5 Цивільного кодексу України - "Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини." Право власності спадкоємця [PERSON] на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, з підстав відсутності іншого способу визнання права на спадкове майно за позивачем. Отже, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved