Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

11 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла його рідна бабуся - [PERSON] , та після її смерті залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), площею 3,98 умовних кадастрових гектарів із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Різуненкове» у відповідності до сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що не надало доказів про фактичне прийняття спадщини. В зв`язку з вищевикладеним просить суд задовольнити її позов та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), площею 3,98 умовних кадастрових гектарів із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Різуненкове» у відповідності до сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР № 892884. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та надала пояснення в його обґрунтування, після чого написала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 48). Представник відповідача - Коломацької селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій визнає позовні вимоги та просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с. 30). У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи у підготовчому провадженні. Суд, взявши до уваги думки позивача, відповідача, допитавши свідків перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 (п. 3.1.) зазначається, що при вирішенні спорів про спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 03 січня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькогому районах Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), актовий запис № 128, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.12). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 03 січня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькогому районах Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), актовий запис № 21, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народжєення серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 1949 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 квітня 1963 року [PERSON] народилася [INFO] та її батьком зазначений [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 1977 року [PERSON] та [PERSON] , 27 серпня 1977 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 92. Після реєстрації шлюбу [PERSON] набула прізвище [PERSON] (а.с. 9) Відповідно до паспорту серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 6). З сертифікату серії РН № 892884 на право на земельну частку (пай) вбачається, що [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) площею 3,98 умовних кадастрових гектарів із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Різуненкове». Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №59235443 від 31 січня 2020 року відомості про спадкові справі заведені після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с. 15). Таким чином, приймаючи до уваги той факт що спадкові справі та видані на їх підставі свідоцтва про спадщину не заводились, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] , є спадкоємцем за законом після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які добре знають позивачки та добре знали її бабусі підтвердили, що дійсно після смерті [PERSON] , позивачка здійснила її поховання та почала розпоряджатися всім майном, що належало померлій, обробляти присадибну ділянку, вести домашнє господарство, тобто вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті - [PERSON] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Коломацького районного нотаріального округу Назарько Н.С. від 03 лютого 2020 року за №14/01-16 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на сертифікат на право на земельну частку (пай) відмовлено через ненадання доказів про фактичне прийняття спадщини (а.с.16). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. З огляду на вище перелічені обставини, а також те, що позивачка - [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , вчасно прийняла спадщину що відкрилася після її смерті, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки стосовно визнання за нею, в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) площею 3,98 умовних кадастрових гектарів на із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» у відповідності до сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] .

Outcome: approved