Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом про визнання недійсними довіреності №58 від 20.07.2005 року та договору дарування житлового будинку [ADDRESS] від 05.08.2005 року номер в реєстрі 1945. В обґрунтування позову зазначає, що при нотаріальному посвідченні оспорюваних правочинів, посадовими особами виконавчого комітету Сопачівської сільської ради, допущено порушення встановленого порядку нотаріального посвідчення договорів та довіреностей, підпис довірителя [PERSON] фальсифіковано, що призвело до незаконного відчуження майна [PERSON] , а відтак і до порушення прав позивача, яка є його спадкоємицею за законом. 26.06.2020 року, вказана позовна заява прийнята судом до розгляду в загальному позовному провадженні. 27.08.2020 року, представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 10.09.2020 року, позивачем подано відповідь на відзив. 16.10.2020 року, ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 11.12.2020 року, замінено відповідача - Сопачівську сільську раду, на належного відповідача - Вараську міську раду. 16.02.2021 року, відповідачем - Вараською міською радою подано відзив на позовну заяву. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги та надали пояснення в їх межах. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечила проти позову, з мотивів викладених в відзиві, пояснила, що позов [PERSON] не доведений, крім того, жодні права позивача не порушені і остання не має права на позов. Представник відповідача Вараської міської ради в судове засідання не з`явився. В письмовому відзиві вказував на пропуск позивачем строку позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належно повідомлені про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов, а також будь-яких доказів не надали. Представник третьої особи - Володимирецької районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, пояснень з приводу позовних вимог не надав. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові докази в справі, суд встановив наступні фактичні обставини. 20 липня 2005 року громадянин [PERSON] видав доручення [PERSON] подарувати належний [PERSON] житловий будинок за адресою [ADDRESS] , його доньці [PERSON] . Вказане доручення нотаріально посвідчено секретарем виконавчого комітету Сопачівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, [PERSON] , 20 липня 2005 року, запис в реєстрі №58. Відповідний запис міститься в книзі запису нотаріальних дій по Сопачівській сільській раді за 2002-2007 роки. Також встановлено, що 08 серпня 2005 року, [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] , подарував, належний останньому, житловий будинок за адресою [ADDRESS] , його доньці [PERSON] . Вказаний договір нотаріально посвідчено нотаріусом Володимирецької районної держаної нотаріальної контори 08 серпня 2005 року, зареєстровано в реєстрі під номером 1945. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а також документами, що підтверджують зміну прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Крім того, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою 02.02.2006 року, заведено спадкову справу №50/2006 за заявою [PERSON] .. Спадкування майна [PERSON] здійснювалось на підставі заповіту від 02.02.2002 року. Рішенням Володимирецького районного суду від 05.04.2017 року, заповіт [PERSON] , посвідчений секретарем виконавчого комітету Сопачівської сільської ради 02.02.2002 року №917, визнано недійсним. Таким чином, на підставі сукупності досліджених доказів судом встановлено, що на час звернення до суду з даним позовом, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і [PERSON] звернулась до суду за захистом своїх прав, як спадкоємець першої черги. У відповідності до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається зі ст.15 Цивільного Кодексу України, ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, за змістом вказаних норм, підставою звернення до суду за захистом є порушення, невизнання або оспорювання цивільних прав, свобод та інтересів особи. В той же час, [PERSON] не надала суду доказів того, що будь-які її цивільні права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок укладення та посвідчення оспорюваних правочинів, і цей висновок суду ґрунтується на наступних обставинах. Як вже зазначалось, [PERSON] є донькою [PERSON] , а відтак у відповідності до ст.1261 Цивільного Кодексу України належить до кола спадкоємців першої черги у випадку спадкування майна за законом. В той же час, як це вбачається зі ст.1268 Цивільного Кодексу України, після відкриття спадщини, особи, які є спадкоємцями, мають право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, за змістом норм чинного цивільного законодавства, яке регулює порядок спадкування, такими, що прийняли спадщину, вважаються, по-перше, особи, які постійно проживали зі спадкодавцем на час його смерті, а також малолітні, неповнолітні, недієздатні особи, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена (ч.3,4 ст.1268 ЦК України). На час смерті батька позивач [PERSON] не була малолітньою, неповнолітньою, недієздатною або обмежено дієздатною особою, а її твердження про те, що вона проживала разом з [PERSON] без реєстрації не доведено в ході судового розгляду. Так, на підтвердження власних доводів [PERSON] надала суду довідку №312 від 10.03.2020 року, видану виконавчим комітетом Сопачівської сільської ради. Разом з тим, на адвокатський запит представника відповідача [PERSON] адвоката Крестинської Л., тим же органом місцевого самоврядування надано довідку №69 від 21.03.2017 року протилежного змісту, з якої вбачається, що на час своєї смерті [PERSON] проживав самотньо. Таким чином суду надано два протилежні за змістом письмові докази на підтвердження (спростування) одного факту. Жоден з цих доказів суд не приймає до уваги, оскільки вони не відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] не надала доказів свого проживання з батьком на час його смерті, а відтак не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Оскільки позивач не проживала із спадкодавцем на час його смерті, не подала у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини після смерті батька, а також не відноситься до осіб, які є такими, що прийняли спадщину незалежно від подання заяви, то вона є такою, що спадщину не прийняла, а тому права на спадкування не набула. Таким чином, [PERSON] хоча і відноситься до кола спадкоємців першої черги за законом, після смерті свого батька [PERSON] , однак не прийняла спадщину ні фактично, ні юридично, у зв`язку з чим, не набула прав на спадкове майно, а також пов`язаних із цим прав, і такі її права не можуть бути порушені, невизнанні або оспорені. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для захисту своїх прав у даному провадженні в [PERSON] , відсутні. Позивачем також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наведених в позові підстав недійсності правочинів. Так, позивач вказує, що довіреність [PERSON] на дарування належного йому житлового будинку, посвідчена з порушенням встановленого порядку, крім того, підпис довірителя на цій довіреності, на думку [PERSON] , сфальсифікований. Жодного доказу на підтвердження підробки підпису [PERSON] позивач суду не надала, відтак, таке твердження є особистим припущенням [PERSON] , яке нічим не підтверджено і не ґрунтується на матеріалах справи. З приводу нотаріального посвідчення оспорюваного доручення, судом встановлено наступне. Так, оспорювана довіреність (доручення) посвідчена секретарем виконавчого комітету Сопачівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області Чугай (Федіною) О.С. яка в 2005 році перебувала на посаді в органі місцевого самоврядування. Крім того, оспорювана довіреність зареєстрована у відповідному реєстрі під №58, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Згідно з положеннями статей 1, 37 Закону України «Про нотаріат», у редакції 1993 року, чинній на час складання спірного доручення, у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, зокрема, посвідчення довіреностей, вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 37 Закону "Про нотаріат" та статей 38, 42, 59 Закону України від 21 травня 1997 року "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження посвідчувати довіреності належало посадовим особам виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов`язок покладено даним виконавчим органом або сільським, селищним, міським головою, а також цьому голові. Таким чином, на час посвідчення оспорюваного правочину, повноваження посвідчувати довіреності у населених пунктах, де немає нотаріусів належало посадовим особам виконавчих комітетів, з покладенням обов`язків на підставі рішення виконком) відповідної ради, розпорядження голови або самим головою ради. Отже, за формою та змістом доручення відповідає чинному на момент його посвідчення законодавству і підстави для визнання такого доручення недійсним відсутні. Позивач надав суду інформацію Сопачівської сільської ради вих.№ 102 від 11.03.2020 р. згідно якої значиться, що рішення виконкому сільської ради яке б надавало право секретарю сільської ради [PERSON] вчиняти нотаріальні дії у 2002 р. та 2005 p. по Сопачівській сільській раді не приймалось. Разом з тим, наведений доказ, на думку суду не свідчить про те, що відповідне рішення не приймалось взагалі. Таким чином, позивач також не довела, що посадова особа виконавчого комітету Сопачівської сільської ради не мала повноважень на проведення нотаріальних дій, в тому числі, посвідчення доручення. Що стосується визнання недійсним договору дарування житлового будинку [ADDRESS] від 05.08.2005 року номер в реєстрі 1945, то за змістом позовних вимог, такою підставою позивач вважає відсутність у [PERSON] належних повноважень, тобто, підстава недійсності цього правочину є похідною і пов`язана з недійсністю доручення. Таким чином, за відсутності підстав для визнання недійсною довіреності [PERSON] №58 від 20.07.2005 року, жодних інших підстав визнання недійсним договору дарування [PERSON] в позові не навела, і таких підстав суд не вбачає. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними та безпідставними і її позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed