Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

16 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Посилалася на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.10.2006 року належить на праві приватної власності будинок №3, розташований по вул. Шевченка в с. Златоустівка Волноваського району Донецької області. Відповідачі її брат та його дружина з 29.12.1993 року та 16.10.2002 року зареєстровані в її будинку. Ще з 2006 року відповідачі забрали всі свої речі, звільнили житлове приміщення та виїхали постійно проживати до м. Горлівка. На теперішній час вони проживають в [INFO], але до теперішнього часу не знялися з реєстрації будинку позивача, тому просила визнати їх таким, що втратили право користування вказаним будинком. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, надала аналогічні пояснення з викладеними у позові. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про день та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, тому суд, за згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом\~\~встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.10.2006 належить на праві приватної власності будинок №3, розташований по вул. Шевченка в с. Златоустівка Волноваського району Донецької області (а.с.8-9). Відповідно до\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідносин (стаття 16 ЦК України). Відповідно до по квартирної картки в с. Златоустівка Волноваського району за адресою: вул. Шевченка, буд. 3 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно акту про не мешкання від 03.03.2016 р., виданого депутатом Златоустівської сільської ради в зазначеному будинку зареєстровані також відповідачі [PERSON] та [PERSON], які з 2006 року фактично в будинку не проживають (а.с.11) Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень прав, не пов"язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов"язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання [PERSON] та [PERSON] більше одного року в будинку №3, розташованому по вул. Шевченка в с. Златоустівка Волноваського району Донецької області без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вони не мають, а тому\~\~позов є підставним і його слід задовольнити. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі статей 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved