Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] . Відповідач зареєстрований та проживає разом із нею, однак участі в утриманні квартири не бере, всі житлово-комунальні послуги вона оплачує самостійно, що ставить її у скрутне становище. Вона є особою похилого віку та інвалідом ІІ групи. На даний час є непрацездатною та постійно потребує матеріальної допомоги. Єдиним її доходом є пенсія по інвалідності в розмірі 1\~497 грн. Зазначений розмір пенсії є мінімально допустимим і не дає їй можливості забезпечити собі достатній рівень життя, внаслідок постійних витрат на лікування. Відповідач працює та отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що значно перевищує розмір її пенсії. У власності відповідача перебуває нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,1 га для індивідуального садівництва, що знаходиться в Дубенському районі Рівненської області; земельна ділянка площею 0,1535 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] . Вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 10 травня 2019 року. Позивач та її представник адвокат Маланчук А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, позивач вказала, що відповідач проживає у її житловому будинку разом із дружиною, користуються всіма житловими послугами, однак ніяких витрат не несуть, матеріальної допомоги на утримання будинку не дають. Відповідач та його представник адвокат Самардак К.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просять стягувати аліменти в розмірі 300 грн. Крім того, відповідач вказав, що він є інвалідом, отримує пенсію, з якої стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 2\~500 грн., ніде не працює за станом здоров`я, інших доходів немає. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в с. Яловичі Млинівського району Рівненської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 21.03.2002 року (а.с. 3). Позивач є матір`ю відповідача - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є пенсіонеркою по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням виданим 17.12.1999 року (а.с. 4). Згідно довідки виданої Рівненським об"єднаним управлінням ПФУ в Рівненській області № 2199 від 07.03.2019 року розмір щомісячної пенсії [PERSON] складає: вересень 2018 року 1 452 грн., жовтень 2018 року 1 452,00 грн., листопада 2018 року 1 452,00 грн., грудень 2018 року 1 497,00 грн., січень 2019 року 1\~497,00 грн., лютий 2019 року 1\~497,00 грн., сукупний дохід з вересня 2018 року по лютий 2019 року складає 8 847 грн. 00 коп. ( а.с. 5). Відповідно до довідки № 257 виданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Ювілейний» встановлено діагноз: бронхіальну астму ІІІ ступеня, перстистуюча форма, дифузний пневмосклероз ДН-І, ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу, внаслідок чого вона потребує постійного лікування (а.с. 6). Як зазначила позивач, такі захворювання вимагають дороговартісного та систематичного лікування, та вона не може самостійно забезпечити себе не лише лікуванням, а й елементарними речами для життя, харчуванням, одягом. Її син не надає матеріальної допомоги на утримання непрацездатної матері. Статтею 51\~Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст.\~202\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України), повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Відповідно до ст. 201 СК України, обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. В силу ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК України). Тобто, виходячи із зазначених норм, обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька; 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідач [PERSON] визнав обов"язок піклуватись про свою непрацездатну матір, проте як він зазначив не має такої можливості сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 600 грн. в зв"язку з тим, що ніде не працює за станом здоров"я. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] є пенсіонеркою, інвалідом ІІ групи загального захворювання, пенсія, яку отримує позивачка не забезпечує необхідного мінімального прожиткового мінімуму. Позивачка є непрацездатною, хворіє, потребує постійного лікування та матеріальної допомоги, позбавлена можливості забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності, продуктами харчування, одягом та ліками. На сьогоднішній день син позивачки проживає в її житловому будинку разом зі своєю дружиною, користується всіма послугами, однак за них ніяких витрат не несе, не допомагає своїй матері матеріально, не забезпечує її всім необхідним для нормального проживання, тому суд дійшов висновку, що з відповідача, який є сином позивачки слід стягнути аліменти на її утримання. Судом встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,1 га для індивідуального садівництва, що знаходиться в Дубенському районі Рівненської області; земельної ділянки площею 0,1535 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7-10). З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.\~204\~СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання непрацездатної матері. Суд, враховуючи обставини справи, приймаючи до уваги, що позивачка є пенсіонеркою, інвалідом ІІ групи, тобто в правовому розумінні непрацездатною, звертаючи увагу на можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, прийшовши до висновку, що [PERSON] потребує матеріального утримання від свого сина, а тому оцінюючи надані сторонами докази та враховуючи, що повнолітні діти несуть обов`язок щодо утримання непрацездатних батьків, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 10 травня 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 202-203, 205 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved