Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

27.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить суд визнати за нею як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 22.03.2015 року, право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Топольна, № 34 в м. Ізмаїлі Одеської області; земельну ділянку площею 0,0632 га, яка знаходиться в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Топольна, № 34, кадастровий номер 5110600000:01:037:0008, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВИ№ 907114 виданий 25.01.2010 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011050700208), мотивуючи тим, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що право власності на будинок не зареєстровано в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, в якій просить суд визнати за ним як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 22.03.2015 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Железнякова, № 118 в м. Ізмаїлі Одеської області, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою суду від 24.11.2015 року прийнято зустрічна позовна заява [PERSON] та обєднана в одне провадження з первісним позовом [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні та визнала позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом та визнала позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом, не заперечували проти їх задоволення. Надала суду заяви, в яких наголосила на тому, що не претендує на спадкову масу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 05.05.1952 року, посвідченого нотаріально 08.05.1952 року і зареєстрованого у реєстрі за №4114/1, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Топольна, № 34 в м. Ізмаїлі Одеської області. Згідно матеріалів технічного паспорту, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ» 10.04.2015 року, по вул. Топольна, № 34 в м. Ізмаїлі Одеської області знаходиться житловий будинок. Відповідно до листа КП «Ізмаїльське МБТІ» №1871 від 04.12.2015року власником житлового будинку по вул. Топольна, № 34 в м. Ізмаїлі Одеської області значиться [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1981 року, реєстр №2-5672, записаного у реєстраційну кадастрову книгу під №22-113, [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок по вул. Железнякова, № 118 в м. Ізмаїлі Одеської області, що підтверджується, також, довідкою Ізмаїльського бюро інвентаризації за №23 від 07.12.1981 року, а також листом КП «Ізмаїльське МБТІ» №1871 від 04.12.2015року. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВИ №907114, виданого 25.01.2010 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011050700208, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0632 га, яка знаходиться в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Топольна, № 34, кадастровий номер 5110600000:01:037:0008, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 409916 від 23.03.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 22.03.2015 року. Згідно листа прибудинкової книги [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO], та знятий з реєстрації у звязку зі смертю. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: житловий будинок з надвірними спорудами; земельна ділянка, що знаходяться за адресою: вул. Топольна, № 34 в м. Ізмаїлі Одеської області; житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: вул. Железнякова, № 118 в м. Ізмаїлі Одеської області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 18.12.2014 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4088 [PERSON] заповів усе своє майно, яке на день смерті буде йому належати та де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, у тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями, надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що розташовані за адресою: м. Ізмаїл, вул. Топольна, № 34, [PERSON] [PERSON]. (а.с. 17). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40052120 від 02.04.2015 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], заповіт [PERSON] від 18.12.2014 року, за № 56920849 у Спадковому реєстрі, чинний, не змінювався та не скасовувався. Особами, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України, являються його дружина [PERSON] та його син [PERSON], які є непрацездатними. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 22.04.2015р. звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], що підтверджено відповідною заявою. [PERSON] спадщину прийняв, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк, звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що підтверджено відповідною заявою. 01.10.2015 року позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач [PERSON] за зустрічним позовом звернулися із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], що підтверджено відповідними заявами. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 492/02-14 від 01.10.2015 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, зокрема, що право власності на нерухоме майно не зареєстровано в установленому законом порядку. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно наявної у матеріалах справи угоди про розподіл спадкового майна, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], спадкоємці домовились про розподіл спадкового майна наступним чином: - за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Топольна, № 34 в м. Ізмаїлі Одеської області; земельну ділянку площею 0,0632 га, яка знаходиться в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Топольна, № 34, кадастровий номер 5110600000:01:037:0008, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 22.03.2015 року, на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Железнякова, №118 в м. Ізмаїлі Одеської області. Вказане також підтверджено під час судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved