Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

24.11.2015 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 26 липня 2004 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №51. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, дружина не піклувалася про створення нормальних сімейних відносин. Шлюбні відносини фактично припинилися з жовтня 2014 року та не відновлювалися до цього часу, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що сімя розпалась остаточно і її збереження неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просить розглянути справу в його відсутності. Свої вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення, додатково просить стягнути з відповідача витрати в сумі 420 гривень 00 копійок за оглошення в газеті "Урядовий курєр" про виклик відповідача до суду на 08 годину 00 хвилин 21.12.2015 Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, через засоби масової інформації в порядку ч.9\~ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 16.12.2015. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 21.12.2015, згідно\~ст.225 ЦПК України\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про одруження, 26 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Хамінуліна) укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №51 (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 267236 виданого 24.09.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Відповідно до довідки Марківської селищної ради Марківського району Луганської області № 4093 від 17.11.2015 [PERSON] [INFO] проживає разом з [PERSON] (а.с.3) Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені з жовтня 2014 року, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведеться, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Таким чином у суду немає підстав для вживання заходів щодо примирення подружжя. З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе, в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та розірвати шлюб. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з тим, що відповідач не звернулася до суду з вимогою про зміну шлюбного прізвища, суд вважає за доцільне [PERSON] залишити шлюбне прізвище «Воробйова». Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн згідно квитанції №22/30 від 23.11.2015 (а.с.1) та здійснено витрати на оголошення в газеті "Урядовий курєр" в сумі 420 гривень, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved