Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

22.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява від [PERSON] , в якій заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , в період з березня 2015 року по час його смерті [INFO] . В обгрунтування позову зазначає, що з кінця березня 2015 року позивачка проживала разом із [PERSON] , вели спільний бюджет, піклувались один про одного. [INFO] [PERSON] помер, [PERSON] організувала його поховання. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 6/25 часток домоволодіння [ADDRESS] , з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, які належать спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 вересня 2015 року, після смерті його батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Однак прийняти спадщину вона не має можливості, оскільки не є спадкоємцем за законом. Посилаючись на наведене, просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] з 2015 року по день його смерті - [INFO] . Встановлення зазначеного факту їй необхідно для вирішення питання стосовно прийняття спадщини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 23.04.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 26.04.2021 року прийнято вищезазначену заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 14.06.2021 року представниця заінтересованої особи - Миколаївська міська рада Горобченко О.В. на адресу суду направила відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому позов не визнала повністю, вказавши, що позивачем не було надано жодних доказів проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Просила справу розглядати без її участі. Заявниця [PERSON] та її представниця у судовому засіданні вимоги заяви підтримали повністю та просили заяву задовольнити, додатково надали відповідь на відзив. Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть зареєстрованого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.01.2021 року серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.09.2015 року зареєстрованого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Черніковим О.Є., спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлення Миколаївської місцевої прокуратури №1 від 25.01.2021 року [PERSON] , [INFO] було надано дозвіл на видачу трупу [PERSON] , [INFO] для поховання. Спадкова справа №34/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] була почата 04 лютого 2021 року на підставі заяви [PERSON] . Заявниця [PERSON] просить суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] з 2015 року по день його смерті, оскільки встановлення зазначеного факту їй необхідно для прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] проживали в сусідніх будинках та були знайомі. Після смерті батька [PERSON] - [PERSON] , весною 2015 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом. При цьому, [PERSON] , радився з нею щодо доцільності спільного проживання однією сім`єю разом з [PERSON] . Проживали [PERSON] та [PERSON] разом в будинку [PERSON] по [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що особисто знає про проживання з 2015 року однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] . Весь цей час, з 2015 року та до смерті [PERSON] з періодичністю декілька разів на місяць бачила їх разом. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , та ведення ними спільного господарства, здійснення покупок, згадала що вони разом здійснювали ремонт свого помешкання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що добре знає [PERSON] та добре знала [PERSON] . Почали проживати разом приблизно 5-6 років назад. Вели спільне господарство. Була присутня у них в сім`ї на святкуванні дня народження [PERSON] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з березня 2015 року проживала спільно з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та жінка у будинку [ADDRESS] . За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, планували спільній бюджет, мали спільні права та обов`язки. Досліджені судом докази узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт спільного проживання її з [PERSON] без реєстрації шлюбу і зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved