Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

28 квітня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем, що підтверджує свідоцтвом про одруження, що видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №805 від 29.08.2015 року. Від шлюбу з відповідачем, в них є неповнолітня дочка - [PERSON] . Дитина проживає в позивачкою. Протягом останього року стосунки з відповідачем не склалися, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в їх сім`ї постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, втратили почуття любові та довіри один до одного. Між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Можливості зберегти сім`ю не має. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично їх сім`я припинила своє існування з вересня 2017 року. З цього часу спільне господарство не ведуть, спору про поділ спільного майна не має. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Їх шлюб існує формально, зберігати сім`ю вона не має наміру, примирення між ними не можливе. Враховуючи той факт, що з 25 березня 2020 року Уряд запровадив режим надзвичайної ситуації на всій території України до 22 травня 2020 року, з огляду на боротьбу з поширенням СOVID-19 (короновірусної інфекції). 22 травня 2020 року позивачка надала письмову заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення з відповідачем не згодна, не заперечує щодо ухваленя рішення в підготовчому судовому засіданні та у зв`язку з епідемією, просить суд провести розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, а надіслав письмову заяву від 12.05.2020 року в якій просить суд розглянути дану справу №486/624/20 без його участі. Позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу з [PERSON] згоден. Будь-яких майнових, матеріальних та інших претензій не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] про укладення шлюбу виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 805. (а.с. 6). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтвом про народження (а.с. 11). З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем майнового спору та спору про проживання дитине не має. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved