Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове право. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] в с. Костувате Братського району Миколаївської області померла її мати [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 квітня 2002 року секретарем виконкому Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 7 на ім'я [PERSON] Проте, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як, оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено, а позивач не має змоги оформити спадщину у нотаріальній конторі. Представник позивач до суду надав заяв, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] помела [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки площею 10,61 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 14 листопада 2001 року Костуватською сільською радою Братського району Миколаївської області на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області від 26 квітня 2001 року № 4; - земельної ділянки площею 0,61 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 14 листопада 2001 року Костуватською сільською радою Братського району Миколаївської області на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області від 26 квітня 2001 року № 4. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], відповідач [PERSON], онука спадкодавця, є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті [PERSON] не має (а.с. 25). Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право власності йому було відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 13). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України). Під час судового засідання судом встановлено, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено (а.с. 12). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідач визнав позов, що підтверджується його заявою про визнання позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Оскільки позивач позбавлений можливості захистити свої право іншим способом, ніж у судовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на майно в порядку спадкування. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved