Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

09 жовтня 2019 року до Баранівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява від [PERSON] про стягнення з [PERSON] пені за правилами статті 196 СК України. Вказаний позов обґрунтовувала тим, що [PERSON] має несплачену заборгованість по аліментах в розмірі 33\~050 грн за період з листопада 2004 року по 01.09.2019 року. З огляду на викладене, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом, адже ст.. 196 СК України гарантує їй право на стягнення пені у випадку наявної заборгованості по аліментах. Відповідно до ч. 5ст. 279\~ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247\~ЦПК України. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком, а [PERSON] являється матір`ю для [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 7). Згідно виконавчого листа №2-1122 від 18.12.2001 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання сина [PERSON] (а.с. 6). З повідомлення Баранівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області від 17.09.2019 №8.2-2710/2019 вбачається, що заборгованість по аліментах [PERSON] за період з 01.01.2004 по 01.09.2019 становить 33050.91 грн (а.с. 9, 11, 12). Згідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.196Сімейного\~кодексуУкраїни та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.\~546\~ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.\~551\~ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст.\~4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку, про стягнення з останнього пені в загальній сумі 33050 грн., оскільки позивачем надано достатньо доказів, що заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду та наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved