Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

24.05.2021 [PERSON] через свого представника - адвоката Канарєєва І.О., подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди у порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за законом своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті його матері входить житловий будинок зі всіма допоміжними приміщеннями за адресою [ADDRESS] , у відповідності до технічного паспорту на вказаний житловий будинок. Окрім нього, іншим спадкоємцем першої черги спадкування є його рідний брат [PERSON] , яка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини в його користь. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не взмозі в нотаріальному порядку прийняти спадщину, а тому змушений звернутись до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 24.05.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 26.05.2021 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, 22.07.2021 представник позивача- адвокат Канарєєв І.О. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, 24.06.2021 року на електронну адресу суду надіслав клопотання, в якому просив суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, 14.07.2021 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому судовому засіданні. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджено наданим позивачем свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12 травня 1970 (а.с.5). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Комарницької сільської ради Турківського району Львівської області 16 вересня 2020 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлої на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 14.04.2021 №242, [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проживала разом з синами - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 28.04.2021 №290, житловий будинок за адресою [ADDRESS] , дійсно належав [PERSON] , згідно погосподарського обліку книги №2 номер об`єкта 01-0257-1 (а.с. 17). Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 14.05.2021 №316, згідно відомостей із погосподарської книги №2 згідно запису погосподарського обліку номер об`єкта 01-0257-1, [PERSON] , яка померла [INFO] , передана земельна ділянка 0,12 га в користування для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.18). Будучи спадкоємцем за законом після смерті своєї матері позивач звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 29.04.2021 приватним нотаріусом Турківського РНО Федаш М.М. йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадковий житловий будинок з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами (а.с.15). Інші спадкоємці: [PERSON] , 02.11.2020 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом в користь позивача (а.с.10). Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1962 році, що доводиться технічним паспортом (а.с12, 13), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 11.05.2021 (а.с.21-25), а належність будинку покійній матері доводиться довідкою виконавчого комітету селищної ради. Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного батька підставно просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1216-1218, 1220, 1261 ЦК України, ст 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved