Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 06.09.2008 року у виконкомі Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 08. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають із нею та перебувають на її повному утриманні та вихованні. Причиною розпаду сім'ї є те, що на сьогоднішній день склалася ситуація, за якої фактично їхні шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинилися. Вони виявилися різними людьми із своєрідними характерами. Між ними не має взаємопорозуміння, згоди, у них різні погляди на сімейне життя. Вони втратили почуття любові одне до одного. Відповідач не поважає її, як дружину, вся його поведінка була спрямована на занедбання сімейних цінностей, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім"ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Впевнившись, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. З початку спільного проживання відповідач не забезпечує сім"ю матеріально, не цікавиться її духовним та моральним розвитком, не надає коштів на належне харчування дочок, необхідні ліки, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не забезпечує дітям доступ до культурних та інщих духовних цінностей та не виявляє жодного інтересу до їхнього внутрішнього світу. Їй одній важко утримувати та забезпечувати дітей всім необхідним. В даний час вона проживає у своїх батьків, працює листоношею в ВПЗ с. Чорна Тиса. Оскільки відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців та вихованців не має, інвалідом не являється, періодично виїжджає на сезонні роботи, тому вважає, що він має змогу надавати кошти на утримання їхніх дітей. На підставі наведеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав. Надав згоду на розірвання шлюбу. Поряд з цим, позовну вимогу про стягнення аліментів визнав частково. В своїх показах зазначив, що він згідний платити аліменти на утримання дітей у розмірі по 400 гривень, щомісячно, на кожну дитину, оскільки його матеріальний стан не дає змоги сплачувати кошти у більшому розмірі. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб, 06.09.2008 року у виконкомі Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 08. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Наразі діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою №1668 від 20.08.2015 року, виданою виконавчим комітетом Чорнотисянської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON]. У відповідності до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу та відповідача, який надав згоду на розірвання шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ Позивачка, [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, виявила бажання залишити собі прізвище - Жорж. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їхнього матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 400 (чотириста) гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 21.08.2015 року. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Тому, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON], в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: partial