Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадщину. В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті його матері, [PERSON], померлої [INFO] року. Після смерті останньої залишилося спадкове майно, яке крім іншого також складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не мала можливості, так як, було втрачено правовстановлюючі документи на житловий будинок. У судове засідання представник позивача не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву у якій зазначив, що просить суд про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що з позовними вимогами згоді. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 20 листопада 1995 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Новокостянтинівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 165, відповідно до якого, остання заповідала своїй дочці, [PERSON], житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області та все інше майно, яке належить їй (а.с. 52). Згідно довідки № 349 від 28.03.2016 року виконавчого комітету Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, житловий будинок, який належить [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] [INFO] року в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка крім іншого складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не мала можливості, так як, було втрачено правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с. 21). Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2016 року було встановлено той факт, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області, являється рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO] року, а також встановлено факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року, свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого 01 квітня 1989 року виконкомом Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області на підставі рішення від 21 березня 1989 року № 3, на ім'я "[PERSON]". Відповідно до повідомлення № 3 від 10.04.2016 року КП "Вознесенське МБТІ", станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Позивач фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, так як, розпорядився особистими речами померлого. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 11 березня 2001 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по [ADDRESS].

Outcome: approved