Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стверджуючи, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, від якого народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно ніде не працює, але має мінливий заробіток, та ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 23 грудня 2014 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву, у якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно за минулий період, а саме з моменту розірвання шлюбу починаючи з 15 травня 2013 року, тобто за 19 місяців - 38000 гривень; та стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позинаючи стягнення з моменту винесення рішення і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 66-67). Позивач у судове засідання не з'явилась, в уточненій позовні заяві вказала вимогу, у якій просила суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 67). Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву у якій просив суд розглядати вказану справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав частково, а саме, просив суд стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці з усіх видів заробітку (а.с. 72-74). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому Холоднобалківською сільською радою Біляївського району Одеської області шлюбі з 09 жовтня 2005 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №1 (а.с. 5). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 травня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], був розірваний (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №22 (а.с. 4). Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утримані, що підтверджується довідкою №352 від 08 лютого 2014 року, виданою виконкомом Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно положень ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, а ч.3 вказаної статті встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів обґрунтування вимог щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 гривень за минулий період, а саме з моменту розірвання шлюбу починаючи з 15 травня 2013 року, тобто за 19 місяців - 28000 гривень, тому у цій частині позову слід відмовити. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з обставин справи суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту винесення рішення та до повноліття дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: partial