Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 3 червня 2014 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різних поглядів на життя, несумісність характерів. Проживання разом суперечить їхнім спільним інтересам та інтересам малолітньої дитини. У зв'язку з цим просила суд розірвати шлюб та залишити їй набуте у шлюбі прізвище "[PERSON]", а також стягнути з відповідача судовий збір. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила розірвати шлюб, розгляд справи проводити за її відсутності, погодилася на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки відповідача суду не відомі, заперечення на позовну заяву не надавалися. На підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача у зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, при відсутності заяви відповідача про розгляд справи в його відсутність, суд ухвалив заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 3 червня 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 3 червня 2014 року (а.с. 5) та штампом у паспорті позивача, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 4). У шлюбі сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 14 жовтня 2014 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч .1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різних поглядів на життя, несумісність характерів. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу до суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення просить не надавати. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає позивачу набуте у шлюбі прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640,00 (шістсот сорок гривень 00 коп.) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved