Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

21.10.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв"язку з навчанням. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із навчанням, щомісячно до закінчення нею навчального закладу. 14.12.2020 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила змінити розмір позовних вимог та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв"язку з навчанням, щомісячно до закінчення нею навчального закладу, в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу). 05.01.2021 року представник відповідача, адвокат Капак В.М. подав відзив на позовну заяву [PERSON] . Крім того, 25.01.2021 року представник позивача, адвокат Голіней Л.Д. подала відповідь на відзив представника відповідача, адвоката Капака В.М. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.01.2021 року відмовлено [PERSON] в прийнятті заяви про зміну предмету позову від 14.12.2020 року по цивільній справі за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв"язку з навчанням, а саму заяву повернуто позивачу. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Голіней Л.Д. позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві і відповіді на відзив, і просила їх задоволити. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із навчанням, щомісячно до закінчення нею навчального закладу. Представник відповідача, адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, не заперечив щодо стягнення з відповідача аліментів, однак у меншому розмірі, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із навчанням, щомісячно до закінчення нею навчального закладу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що згідно позовної заяви позивач [PERSON] 04.11.1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Надвірнянському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, про що того дня в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 190. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Копія свідоцтва про народження [PERSON] долучена до матеріалів справи (а.с.8). Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через невідповідність характерів та різницю у поглядах на життя, тому Надвірнянським районним судом розглядалася справа про розірвання шлюбу. Доведено, що на даний час позивач зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою КП «Надвірнянський житловик» за № 1821 від 12.10.2020 року (а.с.14). Із довідки, виданої КП «Надвірнянський житловик» за № 1820 від 12.10.2020 року вбачається, що діти: [PERSON] , 1997 року народження і [PERSON] , 2002 року народження зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, складеного депутатом Делятинської селищної ради ОТГ Надвірнянського району, Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає разом з дітьми в [ADDRESS] , з відповідачем проживає окремо, перебуває у процесі розлучення (а.с.16). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 836619 та посвідчення серії [NUMBER] повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства (а.с.9-10). Судом також встановлено, що в даний час повнолітня дочка навчається на бюджетній основі на 1 курсі (скорочений термін навчання) економічного факультету, за спеціальністю «Облік і оподаткування» освітнього рівня «бакалавр» ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» ІV рівня акредитації на денній формі навчання, що підтверджується довідкою даного навчального закладу за № 06-12/09-13/1864 С від 15.01.2021 року, яка долучена до матеріалів справи, а також договором про надання освітніх послуг ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» № 01227/06-12-с/о від 08.09.2020 року (а.с.11-12). Крім того, з`ясовано, що позивач не взмозі самостійно утримувати дочку, яка продовжує навчання. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , на час її навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України (статті 198 - 201). Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою дитину, в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав. За вказаних обставин і з врахуванням того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання, в твердій грошовій сумі, однак в меншому розмірі, ніж просить позивач [PERSON] , а саме в сумі по 1800 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2020 року і до 01.07.2022 року. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 21.10.2020 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.182, 184, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved