Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Полянської сільської ради, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Свалявського районного нотаріального округу Баратей А.А. про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що в житловому будинку [ADDRESS] проживала його мама [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування доводів вказує, що під час життя мамою було складено заповіт 16.07.2008 року, яким вона на випадок смерті зробила розпорядження, що все нерухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що буде належати їй по закону на день її смерті [PERSON] заповіла сину [PERSON] (позивачу). Після смерті матері відкрилася спадщина, спадкоємцем до якої є позивач, однак оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування неможливо, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. У зв`язку з цим, позивач просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS] , а саме: житловий будинок - літера А, сарай - літера Б, гараж - літера В в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд своєю ухвалою від 18.11.20200 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачам копія позовної заяви та доданих документів з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області 15.01.2021 з повідомленням сторін. Представник позиача Пукіш О.В., який діє в інтересах [PERSON] (на підставі довіреності НМВ 867101 від 05.09.2020) подав до суду заяву (вх. № 8280) про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Куштан М.І., який діє в інтерсах Полянської сільської ради (на підставі довіреності №1442/02-19 від 30.12.2020) подав до суду заяву (вх.№ 232) про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, заперечень проти позовної заяви до суду не надано. Приватний нотаріус Свалявського районного нотаріального округу Баратей А.А. в судове засідання не з`явилася, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить такого висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Надаючи правову оцінку суд зазначає таке. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята після 01 січня 2004 року, застосувуються норми ЦК 2003 року. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР визначено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу БТІ при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих, складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20). Відповідно до ст. 1216 ЦК України (в редакції 2003 року) - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, запис № 18 від 25.02.2020 - [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України (в редакції 2003 року) - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом перевірено заповіт, складений [PERSON] 16 липня 2008 року, посвідчений секретарем Плосківської сільської ради Лизанець Г.А., зареєстрований книзі для запису ноотаріальних дій за № 199, згідно якого [PERSON] зробила заповітне розпорядження на все своє майно сину [PERSON] (а.с. 8). Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже позивач має право на спадкування за заповітом після смерті матері, а тому суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити та визнати за ним право власності на успадкований будинок. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 1218 ЦК України (в редакції 2003 року) - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені та перевірені докази в судовому засіданні, зважаючи на те, що позивач має право на спадкування за заповітом після смерті матері, що відповідач позов про визнання права власності визнає та не заперечує, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України - суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтями 6,13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved