overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

20 травня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 11.10.2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №282 від 11.10.2014 року. У шлюбі народився донька [PERSON] 2016 року народження. З грудня 2019 вони разом не проживають. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися, відсутнє порозуміння, втрачено почуття любові та поваги, які повинні бути притаманні сім`ї. Шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. На даний час, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливі, тобто родина розпалась остаточно і очевидна неможливість її збереження, посилається на ч. 3 ст.105, ст. 110 СК України. Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила суд розірвати суд з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив суд шлюб розірвати, на примирення з позивачкою не згодний . Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 282 (а.с. 7). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] 2016 року народження, що підтверджується ксерокопією його свідоцтва про народження (а.с. 7). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

20 червня 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 07 лютого 2013 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП - Банк» був укладений договір у письмовій формі про надання споживчого кредиту № 2002576950. Відповідач отримав кредит у розмірі 20418,00 грн. (двадцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень), строком на 36 місяців з моменту підписання даного договору. Згідно з пунктом 1.4.2 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється відповідачем щомісяця відповідно до графіка платежів. В зв?язку з тим, що відповідачем не було дотримано умов кредитного договору, позивачем було здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем його зобов?язань за кредитним договором, на що відповідач не відреагував, продовжує ухилятись від виконання зобов?язань за кредитним договором. Станом на 29 травня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 24103,80 гривень, з них заборгованість за кредитом 20418,00 гривень, заборгованість за відсотками - 1,72 гривень; заборгованість комісії за РО - 3684,08 гривень. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП - Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, згідно з яким ПАТ «ОТП - Банк» передало, а «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП - Банк» за кредитним договором № 2002576950. Посилаючись на ст.ст. 15, 16, п.2 ст.258, ст.ст.525,526, п.1 ст.530, ст.ст.610,611,629, п.1 ст.614.п.1 ст.1048, п.1 ст.1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ "ОТП - Банк" заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2013 року в сумі 24103,80 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача надіслав до суду клопотання про підтримання позову в повному обсязі та можливість розгляду справи за відсутності представника ТОВ "ОТП - Банк", відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

21.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, в обґрунтування вимоги посилається на те, що з травня 2013 року з відповідачем припинені шлюбні стосунки, проживають окремо. Причиною розпаду сім*ї вважає відсутність порозуміння, постійні сварки по різним побутовим причинам, різність поглядів по життя все призвело до втрати поваги та любові один до одного. Подальше спільне життя і збереження сім*ї суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти проживання дитини з матір'ю не заперечував. Суд,дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 02 вересня 2006 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження їх донька [PERSON] народилась [INFO], у графах "батько" записаний [PERSON], "мати" - [PERSON]. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. З травня 2013 року сторони проживають окремо, подальше спільне життя і збереження сім*ї суперечить їх інтересам. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

21.01.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 01.12.2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 111. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені. Причиною розпаду сім»ї стали втрата між позивачкою і відповідачем почуття взаємної поваги та любові, різні погляди на життя. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з"явилася, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 01.12.2009 року укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 111. (а.с.4). Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 16.01.2014 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки. Відповідно до статті 224 ЦПК України "У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки ..., суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

21.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що відповідач є абонентом ПКП «Тепломережі», якому були надані та надаються послуги по теплопостачанню, але він не виконує вимоги ст.ст.67,68,162 ЖК України та п.п.18, 20 "Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення", затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, не оплачує послуги з теплопостачання. Відповідач неодноразово був повідомлений про суму заборгованості й про те, що у випадку непогашення її у добровільному порядку, підприємство буде змушено звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. ПКП «Тепломережі» просить суд стягнути на користь підприємства з відповідача заборгованість за використане опалення у сумі 1669 грн. 72 коп., та судовий збір сплачений підприємством при подачі позову до суду у сумі 243 грн.60 коп. Представник ПКП «Тепломережі» у судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність на позовних вимогах наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду представника позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи наявність заяви від представника позивача про розгляд справи без його участі та неявку у судове засідання, належно повідомленого відповідача про розгляд справи, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], отримує послуги з теплопостачання, але всупереч вимог ст. 714 ЦК України та п.п.18, 20 "Правил надання послуг по централізованому опаленню, поставки холодної та гарячої води, водовідведення", затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630, не оплачує послуги з теплопостачання і станом на 01.12.2013 року за ним утворився борг у сумі 1669 грн. 72 коп., що підтверджується довідкою ПКП «Тепломережі» про нарахування і оплату по особовому рахунку [NUMBER], таким чином позов підлягає задоволенню. Разом з заборгованістю підлягають сплаті відповідачем на користь позивача судові витрати у сумі 243 грн.60 коп. на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

21.01.2014 року позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила, що 19.01.2013 року їй виповнилось 18 років, вона є студенткою Харківського національного університету імені Г.С. Сковороди, навчається на другому курсі, термін навчання з 01.09.2012 року по 10.06.2016 рік. ЇЇ батьки розлучені. Мати - [PERSON] надає їй можливу матеріальну допомогу. Батько - [PERSON] не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач у судове засіданні не з*явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Надав суду в якій просив слухати справу за його відсутності та просив долучити звіт про здійснення відрахування та виплати в період з травня 2012 року по травень 2014 року аліментів на двох малолітніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав: [PERSON] народилась [INFO] року. Батьками позивача [PERSON], згідно зі свідоцтвом про народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с 3) Шлюб між батьками позивача розірвано 29.10.2009 року. Позивач є студенткою другого курсу Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди з денною формою навчання (а.с.5) Судом роз*яснені сторонам по справі вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України щодо тих обставин, що докази по справі надаються сторонами ,а судом тільки оцінюються . Суд вважає, що позивачем позовні вимоги доведені частково, а саме в тій частині, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 17 частину від усіх видів доходу відповідача. На підставі ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов*язані утримувати своїх повнолітніх працездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. На підставі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. 4) Інші обставини, які мають істотне значення При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітньою дочкою, сином. Суд ураховує ті обставини, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей та сплачує аліменти на їх утримання Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності зі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача оплату судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

21.01.2015 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка вказала, що 10.02.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейні відносини між сторонами зіпсувалися, сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинено. Позивачка вважає, що в подальшому збереження шлюбу недоцільне. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з поважних причин, надала суду заяву, згідно якої остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газеті "Урядовий кур'єр" № 32 від 20.02.2015 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, обгрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами. Судом встановлено, що подружжя проживає окремо, припинило шлюбні відносини, сторони не ведуть спільного господарства. Крім того, позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.07.2013 року (а.с. 3), після реєстрації шлюбу позивачка дошлюбне прізвище не змінювала. Таким чином, після розірвання шлюбу вона має право надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]". Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Факт сплати позивачкою судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок підтверджується квитанцією № 245 від 21.01.2015 року (а.с. 1). Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору. Крім того, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про його виклик (рахунок № 1606 від 12.02.2015 року) у розмірі 420 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

21.01.2015 р. цей позов заявлено до суду. У позовній заяві порушується питання про стягнення із відповідача на користь позивача додаткових витрат пов'язаних із навчанням в Погребищенському медичному коледжі та проживання в гуртожитку, а також лікуванням сина [PERSON] [INFO] в розмірі 14137 (чотирнадцять тисяч сто тридцять сім) гривень 00 коп. Позивач під час розгляду справи позов підтримала повністю та просила його задовільнити, пояснюючи, що їхній спільний син, навчається в Погребищенському медичному коледжі за рахунок її коштів та проживає в гуртожитку, а також проходив лікування, на що вона витратила свої кошти, що підтверджується актом виконаних робіт медичної установи та випискої із історії хвороби. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що немає можливості оплатити додаткові витрати у зв'язку із відсутністю коштів. Дослідивши докази в справі, суд рахує, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5) підтверджується те, що сторони по справі розірвали шлюб 30.04.1999 року. Копія свідоцтва про народження (а.с.6) свідчить, що батькам [PERSON], являються сторони по справі. Довідкою про склад сім'ї (а.с.7) підтверджується те, що на утримані [PERSON] знаходиться син [PERSON] Копія договору про навчання (а.с.8) свідчить про те, що [PERSON] уклала договір на навчання сина [PERSON] на рівні молодшого спеціаліста із спеціальності "Лікувальна справа", а також загальна вартість освітніх послуг становить 23600, 00 гривень, а вартість послуг за рік становить 5900,00 гривень. Довідка Погребищенського медичного коледжу (а.с.9) свідчить, що [PERSON] навчається на 4 курсі відділення "Лікувальна справа" та не отримує стипендії. Копії квитанцій (а.с. 10-17) свідчить про те, що [PERSON] періодично сплачує за навчання сина [PERSON] Копія акта виконаних робіт (а.с. 18) свідчить, що вартість лікування сина [PERSON] становить 5220 грн.00 копійок. Копія квитанцій (а.с.19) підтверджує те, що [PERSON] оплатила лікування сина в розмірі 1735,00 гривен. Надані докази стверджують, що позивач понесла додаткові витрати на утримання сина у розмірі 28274 грн., а тому 1/2 їх частину слід стягнути із відповідача на її користь. Сукупність досліджених у судовому засіданні доказів та обставин дають підстави позов задовільнити повністю.

Outcome: approved