Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

27.06.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.12.2001 Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №25, про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 21.12.2001 між нею та відповідачем було укладено шлюб; від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, виховання дитини, відсутність взаєморозуміння у зв'язку з чим постійно виникали сварки. Крім того, відповідач уникає відповідальності щодо утримання та виховання дитини. Сім'я розпалась остаточно, бажання зберегти сім'ю не має. З моменту припинення шлюбних відносин, дочка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дочки, хоча має таку можливість, при цьому інших утриманців не має. Учасники справи у судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Згідно свідоцтву про одруження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2001 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 9, 25). Малолітня дочка сторін проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою Зідьківської селищної ради від 26.06.2018 (а. с. 10). Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не дасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Спору про майно та місце проживання дочки між сторонами на даний час не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, коли позивачка наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідач будь-яких заперечень проти позову не надав, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 184 СК України, тобто визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з того, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі по 1000 грн. щомісяця, є сумою необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, позовна заява [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави за вимоги позову щодо стягування аліментів, а також 704,80 грн. на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу.

Outcome: approved