Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

13 березня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з нього на користь сина аліменти на утримання їх повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином 23-річного віку. В обґрунтування позову зазначила, що їх спільний син [PERSON] продовжує навчання у Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі по спеціальності «Обслуговування устаткування і систем газопостачання» на денній формі навчання. Син проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Для продовження та здобуття освіти потребує значних матеріальних витрат та допомоги. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги своєму сину, хоча має таку можливість. З метою захисту майнових прав сина змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на користь сина аліменти в розмірі ? частини доходів до закінчення навчання. Відповідач в судове засідання не зявився також. В заяві зменшені позовні вимоги визнав повністю, просить справу розглядати без його присутності. Суд відповідно до положень ст. 174 ЦПК України приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який згідно довідки КП "Новоград-Волинськжитлокомунсервіс" Новоград-Волинської міської ради, та копій паспортів зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: вул. Головка, 39, м. Новоград-Волинський (а.с.7, 8). [PERSON] навчається на денному відділенні ІІІ курсу по спеціальності "Обслуговування устаткування і систем газопостачання" в Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі І рівня акредитації на бюджетній основі. Строк навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с. 9). Домовленості про утримання дорослого сина, який продовжує навчання, сторони не досягли. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Син [PERSON] отримує стипендію\~ в розмірі 600 грн., інших джерел фінансування не має (а.с.10). Як встановлено з матеріалів справи спільний син сторін на бюджетній основі навчається в Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі, який розташований в м. Новоград-Волинському; йому не виповнилось 23 років та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків, оскільки обовязок по утриманню дорослого сина не може бути покладений виключно на одного з них. Відповідач має постійне місце роботи та сталий заробіток: працює в ОСББ «Вікторія» на посаді слюсаря-сантехніка в м. Новоград-Волинський Житомирської області (довідка від 06.03.2017 року) (а.с.11). Також відповідач має на утриманні ще малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. ). Суд приходить до висновку, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Вказаний висновок підтверджується і визнанням позову відповідачем у повному обзязі у заяві, адресованій суду. Це відповідатиме як інтересам сина, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Відтак, встановлені підстави для задоволення зменшених позовних вимог у повному обсязі. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved