Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

11 вересня 2020 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача - [PERSON] , із вимогою про відшкодування збитків (а. с. 2-5, 47-50). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок відповідача за адресою: [ADDRESS] , що проводилась 18 серпня 2018 року, позивачем було виявлено порушення Правил, а саме: пошкодження пломби оператора системи - пломби мають сліди механічного впливу, внутрішні подряпини, тріщини, які встановлені на клемній кришці та фасадному боксі № С30234293 , с30234294 розрахункового приладу обліку електричної енергії; пломби з відбитком повірочного тавра, які встановлені на корпусі лічильника не відповідають пломбам про повірку засобів обліку - фальсифіковані. Дане порушення Правил було зафіксовано у Акті про порушення від 18 серпня 2018 року у акті № Н 125517 у присутності споживача, який його підписав. Вказаними діями позивачу були спричинені збитки на загальну суму 16170 гривень 18 копійок, які відповідач в добровільному порядку не відшкодовує, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з відповідача вказану суму збитків та судовий збір у розмірі 2 102 гривень (а. с. 2-5, 47-50). Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачеві запропоновано усунути недоліки (а. с. 43). 16 жовтня 2020 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 14 вересня 2020 року позивачем усунуто (а. с. 45-52). Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 листопада 2020 року (а. с. 56), копія якої надіслана учасникам справи 03 листопада 2020 року за вихідним № 23757/20-вих/2/204/1706/20 (а. с. 57). Представниця позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 67), про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що на ім`я відповідача у АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджує наявність між сторонами договірних відносин на постачання та використання електроенергії. 18 серпня 2018 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] , позивачем було виявлено порушення, а саме: «пошкодження пломби оператора системи - пломби мають сліди механічного впливу, внутрішні подряпини, тріщини, які встановлені на клемній кришці та фасадному боксі № С30234293 , С30234294 розрахункового приладу обліку електричної енергії; пломби з відбитком повірочного тавра, які встановлені на корпусі лічильника не відповідають пломбам про повірку засобів обліку - фальсифіковані». Дані порушення зафіксовані позивачем у акті № Н 125517 від 18 серпня 2018 року, який підписаний представниками позивача та відповідачем, без жодних зауважень з його сторони (а. с. 25-26). На засіданні комісії 29 серпня 2018 року ДМЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії було розглянуто Акт № Н 125517 про порушення від 18 серпня 2018 року та протоколом № 58 встановлено, що у відповідача пошкоджені пломби оператора системи № С30234293, С30234294, а саме: пломби мають сліди механічного впливу, внутрішні подряпини, тріщини, які встановлені на клемній кришці та фасадному боксі розрахункового лічильника електричної енергії. Також зазначено, що пломби з відбитком повіреного тавра, які встановлені на кожусі розрахункового лічильника, не відповідають пломбам про повірку засобів обліку - фальсифіковані. Тому, комісією прийнято рішення про направлення акту порушення № Н 125517 від 18 серпня 2018 року на розгляд комісії при виконавчій дирекції для прийняття рішення, щодо періоду нарахування і проведення експертизи (а. с. 6). 10 жовтня 2018 року комісією 4РЕМ розглянуто акт про порушення № Н 125517 від 18 серпня 2018 року та прийнято рішення про направлення розрахункового комерційного засобу для проведення експертизи в умовах трасологічної експертизи, підтвердженням чого є протокол комісії № 70 від 10 жовтня 2018 року (а. с. 7). 04 січня 2019 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Заковирко О.М. складено висновок експертного трасологічного дослідження № 6043-18 (а. с. 11а-24), який направлено на адресу позивача 21 січня 2019 року за вихідним № 6043-18 (а.с. 11). З вказаного висновку вбачається, що на корпусі пломби № С30234294 та якорі виявлено сліди механічного впливу, що свідчать про розкриття, заміну якоря та повторне навішування пломби. Також, вказано, що досліджувана пломба № С30234294 після первинного навішування було розкрита, якір пломби витягнутий та замінений на якір з індивідуальним номером «С265_9860», який на ділянці розташування індивідуального номера піддавався механічному впливу шляхом зачищення. Крім того, поверх індивідуального номера «С265_9860» на основу якоря було нанесено номер « С30234294 », що відповідає номеру на корпусі пломби № С30234294 , а пломба повторно навішена. Зроблено висновок, що пломба № С30234294 піддавалася повторному навішуванню після первинного навішування (а. с. 11а-24). 06 березня 2019 року комісією з розгляду актів про порушення 4РЕМ за результатами акту про порушення № Н 125517 від 18 серпня 2018 року прийнято рішення про виконання нарахування відповідачеві сум за спожиту електричну енергію, за період часу з 25 липня 2016 року по 18 серпня 2018 року у сумі 16170 гривень 18 копійок (а. с. 8-9). 12 березня 2019 року позивачем на адресу відповідача надіслано досудову претензію по оплаті нарахувань по акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 18 серпня 2018 року № 125517 (а. с. 38-39). Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує завдані порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії збитки, на вказану претензіє не відреагував, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з вимогами ч. ч. 2-4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача (п.5.5.5.Правил). Відповідно до пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику," правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Пунктом 4 ч. 2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що порушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, встановлено, що майнова шкода, завдана діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Предметом доказування, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, право мочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними, допустимими, чіткими та достатніми доказами, що узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», через що вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved