Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Сахновщинський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, зазначивши що 13 січня 2018 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу, [INFO] , народилася дитина, донька - [PERSON] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний [PERSON] , але він вважає, що дитина не є його донькою, тому просить виключити з актового запису №51, виданого Сахновщинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.09.2018 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про час та місце судового засідання завчасно та належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідачка в судове засідання не з`явилася надала письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, Сахновщинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву з прохання слухати справу за їх відсутності, просять рішення винести на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, згідно копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис №51. В свідоцтві про народження батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Свідоцтво зареєстровано та видано Сахновщинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 20.09.2018 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 січня 2018 року, актовий запис 03. Прізвище після державної реєстрації шлюбу присвоєне - [PERSON] . Предметом доказування позовних вимог в справах про оспорювання батьківства є наявність або відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, а тому вказані обставини мають бути встановлені під час судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. На виконання вищевказаного, ухвалою суду від 30 серпня 2019 року, призначено у справі судово молекулярно-генетичну експертизу. 11.11.2019 року Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром була проведена судова молекулярно-генетична експертиза №9/771СЕ-19. Згідно висновку вищевказаної експертизи гр. [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини - малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99, 99999997%. Відповідності до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Захист державою сім`ї, дитинства, материнства і батьківства закріплені у ст. 51 Конституції України. Відповідно до ст. 7 Конвенції "Про права дитини"- дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. За положеннями п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначаються на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини чи за рішенням суду. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування як вказано ч.1 ст.77 ЦПК України. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування згідно ч.1 ст.80 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1ст.81 ЦПК України). Як зазначено ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Суд, за ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази, фактичні дані, відомості, так і процесуальні джерела, що їх містять, показання свідків, висновки експертів, тощо. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що до суду не надано достатніх та допустимих доказів відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, суд приходить до обґрунтованого переконання про необхідність відмови у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed