Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення\~(факту\~належності правовстановлюючих\~документів)\~посилаючись на\~те,\~що\~ відповідно\~до договору\~купівлі \~продажу будинку\~від 02.06.1987\~року,\~заявник придбав\~у [PERSON] \~житловий будинок,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Вказаний договір\~був посвідчений\~державним нотаріусом\~Покровської державної\~нотаріальної контори\~Головко Н.В.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №653.\~25.06.1987\~року право\~власності на\~вказаний будинок\~було зареєстровано\~КП «Синельниківське\~БТІ»,\~про що\~було внесено\~запис в\~реєстрову книгу\~за №15.\~Вищевказаний будинок\~він вирішив\~продати.\~З метою\~впорядкування документів\~на належний\~йому будинок,\~та для\~підготовки документів\~для продажу\~будинку,\~заявник звернувся\~до державного\~реєстратора прав\~на нерухоме\~майно Виконавчого\~комітету Покровської\~селищної ради\~Дніпропетровської області\~Лопатіна О.І.,\~з заявою\~щодо реєстрації\~права власності\~на його\~будинок в\~державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень.\~Однак,\~рішенням державного\~реєстратора прав\~на нерухоме\~майно Виконавчого\~комітету Покровської\~селищної ради\~Дніпропетровської області\~Лопатіна О.І.\~за №56299629\~від 25.01.2021\~року,\~заявнику було\~відмовлено в\~реєстрації права\~власності на\~житловий будинок,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] на\~підставі ст.\~24\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень,\~п.\~п.\~18,23\~Порядку державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~затвердженого постановою\~КМУ від\~25.12.2015\~року за\~№1127.\~Причиною відмови\~стало те,\~що в\~договорі купівлі\~ продажу\~будинку від\~02.06.1987\~року,\~посвідченого державним\~нотаріусом Покровської\~державної нотаріальної\~контори Головко\~Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №653, прізвище заявника було зазначене російською мовою « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Враховуючи вищезазначені обставини, [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності на належний йому будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Заявник дійсно купував вказаний будинок. Вказані у договорі купівлі продажу будинку від 02.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Головко Н.В. розбіжності з паспортними даними в одній літері у прізвищі, виникли внаслідок допущення помилки. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для реєстрації права власності на належне йому нерухоме майно, а саме житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , з метою реалізації конституційних прав щодо розпорядження майном. У зв`язку з чим, просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: договору купівлі продажу будинку від 02.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Головко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №653. В судове засідання сторони не з`явилися. Заявник [PERSON] направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області Лопатін О.І., про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки не повідомив. Свідок [PERSON] надала до суду письмове пояснення в якому зазначила, що є сусідкою заявника. Знає його з 1987 року. Їй відомо, що [PERSON] у 1987 році придбав житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підтверджує, що прізвище заявника « [PERSON] ». Свідок [PERSON] надала до суду письмове пояснення в якому зазначила, що є сусідкою заявника. Знає його з 1987 року. Їй відомо, що [PERSON] у 1987 році дійсно придбав житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підтверджує, що згідно паспортних даних, прізвище заявника « [PERSON] ». Суд, дослідивши письмові пояснення свідків, письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України доказами є\~будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Головко Н.В., №653, зареєстрованого КП «Синельниківське БТІ» в реєстрову книгу №15 за реєстром №2565 від 08.06.1987 року, належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що у вище вказаному договорі купівлі-продажу прізвище заявника вказано, як « [PERSON] ». Згідно технічного паспорта на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] власником будинку є [PERSON] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 04.09.1996 року, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». 21.01.2021 року [PERSON] звернувся з заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Покровської селищної ради Дніпропетровської області Лопатіна О.І. з метою державної реєстрації прав та їх обтяжень, однак державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації права власності в зв`язку з тим, що його прізвище не співпадає з відповідним записом як покупця житлового будинку в правовстановлюючому документі, а саме: договору купівлі - продажу (" [PERSON] " замість вірного " [PERSON] "), внаслідок чого неможливо встановити факт належності останньому правовстановлюючого документу і відповідно набуття речових прав на нерухоме майно заявником. Таким чином, судом встановлено, що в договорі купівлі - продажу від 02.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Головко Н.В., за №653 та паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 04.09.1996 року, розбіжності в одній літері у прізвищі заявника. Частиною 1 \~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Таким чином, встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі - продажу житлового будинку від 02.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Головко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №653, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні його прізвища в правовстановлюючих документах та в документі, що посвідчує особу перешкоджає заявнику реєстрації права власності на належне йому нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] з метою реалізації конституційних прав щодо розпорядження його майном в повній мірі, а відтак суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved