Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

22 липня 2019 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про стягнення аліментів на навчання. Мотивує свій позов наступними обставинами. Його батьки: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 2012 року. Зазначає, що з 01 вересня 2016 року позивач навчається у державному навчальному закладі Дружківському технікумі ДГМА. Термін навчання закінчується 30.06.2020 року . Витрати на утримання., а саме на одяг, придбання підручників, взуття становлять близько 3000-4000 гривень на місяць.Відповідач по справі не працює, отримує пенсію (приблизно його пенсія становить 20000 російських рублів). Відповідач громадянин Росії. Просить стягнувати з відповідача на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень щомісячно з 24 серпня 2019 року до закінчення навчання позивача до 30.06.2020 року. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 29 липня 2019 року по цивільній справі відкрито провадження, призначено розглядати справи за правилами позовного провадження в загальному порядку, призначено проведення підготовчого засідання на 13 серпня 2019 року (а.с.6-7). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 серпня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 19 серпня 2019 року (а.с.12-13). 19 серпня 2019 року судом винесено ухвалу про судове доручення щодо допиту відповідача та ухвалено доручити компетентному суду за місцем проживання відповідача вручити йому копію позовної заяви, повідомити його про дату розгляду справи та допитати його як відповідача (а.с.15). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 19 серпня 2019 року провадження по справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги з причини звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. 08 квітня 2020 року до Дружківського міського суду від східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов пакет документів, складений російським судом у зв`язку з неможливістю виконання доручення про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно [PERSON] (а.с.24-31). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08 квітня 2020 року провадження по справі поновлено та призначено судове засідання на 23 квітня 2020 року (а.с. 46). В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.1 зв.бік). Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи його було повідомлено належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" інформації про дату, місце та час розгляду справи, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або відкладення розгляду справи не надав. На підставі ухвали про судове доручення Няганський міський суд Ханти-Мансійського автономного округу постановив повернути доручення про проведення окремих процесуальних дій (виклику та допиту відповідача) без виконання у зв`язку з неможливістю виконання (а.с. 36). Враховуючи, що причина неявки відповідача невідома, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог встановлених законом. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що відповідно до актового запису № 390 від 23 жовтня 2001 року свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області батьком [PERSON] , [INFO] , є громадянин Росії [PERSON] та громадянка України [PERSON] (а.с.3). Позивач досяг повноліття [INFO] , станом на день винесення рішення не досяг 23 віку. Довідкою № 124 від 01.07.2019 року, виданою Дружківським технікумом Донбаської державної машинобудівної академії встановлено, що позивач [PERSON] навчається на ІV курсі денного відділення спеціальності ОФ-16 Дружківського технікуму ДДМА, термін навчання до 30 червня 2020 року (а.с. 4). У зв`язку з навчанням він несе матеріальні витрати по придбанню учбової літератури, канцелярських речей, одягу та харчування. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька [PERSON] який має можливість її надати, оскільки отримує пенсію. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст. 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно,що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Враховуючи те, що відповідач має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191, ст. 201 СК України аліменти на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1, 2 ст. 199 СК України право на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється у разі припинення навчання або досягнення повнолітньою дитиною віку 23 років. Зважаючи на норми чинного законодавства та матеріали справи, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя повнолітнього сина, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно і починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 22 липня 2019 року та до закінчення навчання 30 червня 2020 року, але не більше як до досягнення [PERSON] віку 23 років. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь державного бюджету судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved