Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

18 січня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на її утримання. Свій позов мотивує тим, що з 06.06.2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що на даний час вона з сином проживає окремо від відповідача. Син має діагноз: «дитячий аутизм з якісним порушенням соціальної взаємності, комунікації, стереотипними рухами та формами поведінки, порушенням рецептивної мови, без розумової відсталості». 12.01.2017 року син визнаний інвалідом дитинства.\~Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки щомісячно отримує заробітну плату. У звязку з наведеним, просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування ним. Ухвалою судді Любомльського районного суду Волинської області від 15.02.2018 року було постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У поданому до суду відзиві, прийнятому судом, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, а на утримання дружини у розмірі 1/10 частки від усіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №089860 вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час перебування в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, а неповнолітня дитина проживає з матірю, [PERSON], та фактично перебуває на її утриманні. З довідки про доходи виданої Управлінням СБУ у Волинській області вбачається, що [PERSON] працює у вищезазначеному управлінні на посаді військовослужбовця. Дохід за період з червня 2017 року по грудень 2017 року склав 76728 гривень 41 копійка. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4\~частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоровя та матеріальне становище стягувача та платника аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, батьків на утриманні немає. Відповідно до\~ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно дочастини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно ч.1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів на утримання\~\~ дружини визначається судом. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, позивачка перебуває у декретній відпустці. Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3 (форма №027/о), [PERSON], 01.09.2015 року, місце проживання: [INFO], є дитиною інвалідом, з повним діагнозом F84.0; F 51.2. Рішенням ЛКК первинно оформлено медичний висновок №66, форми №080/о про дитячу інвалідність з діагнозом F84.0 «дитячий аутизм з якісним порушенням соціальної взаємності, комунікації, стереотипними рухами та формами поведінки, порушенням рецептивної мови, без розумової відсталості». Вказаним висновком встановлено, що опікун має право на виплату державної соціальної допомоги строком на дитину інваліда.\~\~ Суд не може прийняти твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази про інвалідність дитини, оскільки вказана обставина підтверджується вищевказаними доказами, які в свою чергу відповідають наказу МОЗУ «Про затвердження порядку видачі медичного висновку про дитину інваліда віком до 18 років», з якого слідує, що визнання дитини віком до 18 років інвалідом та оформлення медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років (ф.080/о "Медичний висновок про дитину-інваліда до 18 років" додається) здійснюється лікарсько-консультативною комісією дитячого лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання дитини після особистого огляду її та за наявності виписки з медичної карти стаціонарного хворого (ф.027/о) або консультативного висновку спеціаліста (ф.028/о), виданих після стаціонарного або амбулаторного обстеження дитини в дитячій обласній, багатопрофільній міській лікарнях, спеціалізованих лікарнях, диспансерах, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Українській дитячій спеціалізованій лікарні "ОХМАТДИТ", Українському центрі медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи або клініках науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров'я, Академії медичних наук України та оформлених у зазначеному порядку. ( Пункт 7 в редакції Наказу МОЗ N 187 від 23.05.2002 ). Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Таким чином з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON]\~\~в розмірі 1/7 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування ним. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Outcome: partial