Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме належність [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Червоноармійської районної Ради народних депутатів від 25.05.1988. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. При зверненні до нотаріуса, в оформленні права на спадщину йому було відмовлено, оскільки при огляді документів виявлено розбіжності в написанні по батькові спадкодавця. Так в свідоцтві про смерть [PERSON] по батькові вказано [PERSON] , а свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Червоноармійської районної Ради народних депутатів від 25.05.1988 видане [PERSON] . Вказані розбіжності іншим способом виправити немає можливості. У судове засідання заявник не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки з`явитися в судове засідання не має можливості, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник Демидівськох селищної ради Радивилівського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу у відсутності представника, проти заявлених вимог заявника не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть (видане повторно) серії [NUMBER] від 16.04.2019 року, виданого Радивилівським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Рівненській області, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.17). [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Червоноармійської районної Ради народних депутатів від 25.05.1988. (а.с.5 зворот) та довідкою Демидівською селищною радою Рівненської області №268 від 19.10.2020 року, яка видана на підставі по господарської книги с.Пляшева №3 ос. рах [NUMBER] (а.с.10). Державним нотаріусом Радивилівської районного державної нотаріальної контори Забожною Л.Л. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння місти розбіжност і написанні по батькові спадкодавця. (а.с.9) Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, чинним законодавством не передбачено виправлення помилок у правовстановлюючих документах. На підставі наявних матеріалів справи та наявних копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні по батькові батька заявника [PERSON] , який помер [INFO] , і така обставина перешкоджає заявнику в оформленні спадкових прав та реалізації права на спадкування. Та обставина, що свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Червоноармійської районної Ради народних депутатів від 25.05.1988 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , який помер [INFO] . ніким не оспорюється, розглядаючи вказану заяву судом не виявлено обставин, які можуть свідчити про спір про право. Таким чином, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід задовольнити, та встановити юридичний факт, про який просить заявник, оскільки спору про право не встановлено. Задовольняючи заяву про встановлення юридичних факту належності правовстановлюючих документів, суд бере до уваги те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадщини після смерті матері заявника, отже даний факт породжує юридичні наслідки для спадкоємців; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту (в тому числі щодо померлих осіб); та встановлення цього юридичного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved