Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

23 листопада 2020 року [PERSON] в особі свого представника пред`явив вказаний позов, поси- лаючись на наступні обставини. Йому на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на не- рухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2015 р. належить житловий будинок, роз- ташований по [ADDRESS] , у якому з його згоди зареєстрована племінниця [PERSON] , [INFO] . Відповідач не ме шкає в зазначеному будинку, однак знятися з реєстрації добровільно не бажає без усяких поваж- них причин. Реєстрація відповідача у його будинку порушує його право розпорядження власністю, тому він звернувся з вказаним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщалася належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою "не проживає" (а.с.15). Тому її викликано до суду шляхом опуб- лікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 01.03.2021 р. на 16 год. 40 хв., але вона повторно до суду не з`явилася, у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до су- ду та учасникам справи не надіслала. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ух- валу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав серії ЕЕН № 851872 від 03.03.2015 р. (а.с.6), житловий будинок по [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Довідкою виконкому Дмитрівської сільської ради № 888 від 07.10.2020 р. (а.с.7) підтверджуєть- ся, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13.03.2017 р та не проживала ніколи за вказаною адресою. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жи- лим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судо- вому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як визначено ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не вс- тановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійс- нює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядже- ння своїм майном. В силу ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про забо- рону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця прожи- вання в Україні", зняття реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, остаточного рішення суду - про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або помер- лою. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , а відповідач у справі, зареєстрована, але більше трьох не проживає у вказаному будинку. Реєстрація відповідача у будинку утворює перешкоди при здійсненні позивачем права користування, володіння, розпорядження житловим приміщенням. Вирішити це питання у не судовому порядку позивач не має можливості тому, що відповідач до- бровільно не знялася з реєстраційного обліку в зазначеному будинку та не бажає це робити са- мостійно. За таких обставин суд вважає можливим захистити права власника - усунути перешкоди у ко- ристуванні [PERSON] належним йому на праві приватної власності зазначеним житловим бу- динком шляхом позбавлення [PERSON] права користуватися вказаним будинком. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 840 грн. 80 коп., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved