Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати, [PERSON], якій належала 1/4 частина земельної ділянки площею 5,55 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2010 року після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Зазначає, що вона є спадкоємцем за законом, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а тому нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. У зв'язку з наведеним, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1\\4 частину земельної ділянки площею 5,55 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. 03 лютого 2017 року позивач через канцелярію суду подала уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що земельну ділянку загальною площею 5.55 га., кадастровий номер [NUMBER], державний акт на яку був виданий на ім"я [PERSON], поділено на частки: 1/4 та 3/4. На 1/4 частку земельної ділянки з визначеним кадастровим номером [NUMBER], успадкованої на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 01.10.2010 року [PERSON] у 2016 році було складено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об"єднання земельної ділянки на ділянку площею 1.4014 га., якій присвоєно кадастровий номер [NUMBER] та 23.03.2011 року внесено відомості до Державного земельного кадастру. У зв"язку з наведеним просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1.4014 га., кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу у відсутність представника Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Станкувате Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 12 грудня 1976 року. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] року в м. Кіровоград Кіровоградської області (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, є його: мати [PERSON], [INFO] на 1/4 частку у спадщині та дружина [PERSON], [INFO] на ? частки у спадщині. Спадщина, на яку в указаних частках видано вказане свідоцтво, складається з земельної ділянки під номером 342, площею 5,55 га. у межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 серпня 2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №5 (а.с. 11). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Вільшанською районною державною адміністрацією 02 серпня 2006 року, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №342, площею 5,55 га., кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.12). Відповідно до копії спадкової справи №28/2016 наданої завідувачем Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Биковим С.Є., після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], яка є спадкоємцем за законом (а.с.46). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Бикова С.Є.від 28 жовтня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] рокуна 1/4 частку земельної ділянку площею 5,55 га. розташованої на території Станкуватської сільської ради Кіровоградської області,кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на 1/4 частку земельної ділянки, не зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.5). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 03.08.2016 року за [NUMBER], виданого Відділом Держгеокадастру у Вільшанському районі Кіровоградської області вбачається, що право власності на частку земельної ділянки розташованої на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, кадастровий номер [NUMBER] за [PERSON] на підставі державного акта КР 2107234 від 02.08.2006 року та свідоцтва про право на спадщину виданого 01.10.2010 року Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстром №3-686, не зареєстровано (а.с.13). Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 01.10.2010 року за реєстровим №3-686, на ім"я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на 1/4 частку земельної ділянки, розташованої на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, площею 5,55 га., кадастровий номер [NUMBER], однак за життя вона не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на частку земельної ділянки. Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі Кіровоградської області №9-26-99.2-92/15-17 від 01.02.2017 року, земельна ділянка загальною площею 5,55 га., кадастровий номер [NUMBER] державний акт на яку був виданий на ім'я [PERSON], поділена на частки на ? та ?. На ? земельної ділянки з визначеним кадастровим номером [NUMBER], успадкованої [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційний №3-686, серія [NUMBER], виданого 01.10.2010 року Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, у 2016 році було складено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки на ділянку площею 1,4014 га., якій присвоєно кадастровий номер [NUMBER] (а.с.139). Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивачки, оскільки спірне майно належало спадкодавцю. Позивач є спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених позивачем позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,4014 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Станкуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Кіровоград Кіровоградської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved