overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] вказує в заявi, що з її внучка - [PERSON], [INFO] з 23 червня 2011 року по даний час проживає в с. Орлівка Березнівського району Рівненської області на забрудненій внаслідок аваріі на ЧАЕС територіі.Оскільки вона переїхала в с. Орлівка з м.Києва і не прописалась, то вказаний період не зарахований в період проживання на забрудненій території для отримання статусу потерпілої. Просить встановити факт проживання її внучки - [PERSON] в с.Орлівка Березнівського району Рівненськоі області період з 23 червня 2011 року по даний час. В судове засідання [PERSON] не з"явилася- подала до суду заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність, вимоги заяви підтримує, просить іх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. До суду надійшло з Городищенської сільської ради повідомлення про те, що сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Вивчивши матерiали справи,суд приходить до висновку,що заява пiдлягає задоволенню. Згідно розпорядження Солом"янської районної в місті Києві державної адміністрації № 347 від 30 травня 2011 року малолітній [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження голови Березнівської районної державної адміністрації № 257 від 21 червня 2011 року [PERSON] призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування- [PERSON], [INFO]. Згідно акта про вибуття дитини у сім"ю від 23 червня 2011 року [PERSON], [INFO] 23 червня 2011 року о 12 годині 30 хвилин передано опікуну [PERSON]. Як видно з повідомлення Київського міського будинку дитини № 364 від 30 червня 2011 року [PERSON] з 23 червня 2011 року вибула з будинку дитини під опіку. Свiдки [PERSON], [PERSON] письмовими заявами пояснили, що в період з 23 червня 2011 року по даний час [PERSON] проживає в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] вказує в заяві , що 21 січня 2015 року він позичив [PERSON] 17000 гривень, що стверджується розпискою. Позику відповідач [PERSON] мала повернути 01 березня 2015 року . Однак у вищевказаний строк [PERSON] свої зобов"язання не виконала, на його прохання про добровільну сплату боргу не відреагувала. Просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 17000 гривень, судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 17000 гривень та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, не заперечує щодо їх задоволення, пояснила, що в зв"язку з скрутним матеріальним становищем не має можливості сплатити борг. Заслухавши позивача, відповідача, її представника, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги доведеними, а тому підлягають до задоволення Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовоми ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 21 січня 2015 року позичив відповідачу [PERSON] гроші в сумі 17000 гривень, що підтверджується розпискою від 21 січня 2015 року/ а.с.14/. За ст.88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені неї і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції № 0.0.373883593.1 від 16 квітня 2015 року позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп / а.с.1/, а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Виходячи з вимог закону,суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] боргу в сумі 17000 гривень за договором позики , поклавши на неї також судові витрати: судовий збір в сумі 243 гривень 60 коп На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] в квітні 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вони з [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2010 року та мають від нього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, втрату кохання та довіри один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим, просить шлюб розірвати, а неповнолітнього сина залишити на проживання та виховання з нею. В судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити (а.с. 13) . Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань про розгляд справи без його участі не подав (а.с. 12). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 15 червня 2010 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського МУЮ, актовий запис № 659, та від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до того, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, а отже збереження даної сім"ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Враховуючи інтереси малолітнього сина, суд залишає його на виховання та проживання при матері, [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума сплаченого позивачем судового збору також підлягає стягненню з відповідача. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

[PERSON] в листопаді 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився на проживання та виховання при позивачці. В даний час син є повнолітнім та навчається на денному відділенні Житомирського агротехнічного коледжу, на бюджетній основі, що позбавляє його можливості заробляти кошти на навчання. Позивач має нерегулярний мінливий дохід, їй важко повністю забезпечити повноцінне утримання та навчання повнолітнього сина, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання на час навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2018 року. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з тих же підстав та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 19). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 13-14, 17-18). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). На даний час син є повнолітнім та навчається на денній формі на державній основі у Житомирському агротехнічному коледжі (а.с. 5), строк навчання до 30 червня 2018 року. Відповідно до ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 вказаної статті, право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, доказів про неможливість сплати аліментів на його утримання не надав, а оскільки [PERSON] навчається на бюджетній основі, що позбавляє його можливості заробляти на своє утримання, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту постійного проживання на території зони гарантованого добровільного відселення посилається на те, що з разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] з дня народження з [INFO] по січень 1992 року постійно проживала в будинку діда в [ADDRESS], що належить до зони гарантованого добровільного відселення, однак не була зареєстрована в даному населеному пункті, хоча постійно проживала в с.Тинне та перебувала на обліку в Тинненській дільничій лікарні, і даний факт не дає можливості набути статус особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії та отримати соціальні пільги, зокрема щодо набуття статусу дитини потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, яку має народити, в зв"язку з чим просить встановити факт постійного проживання в с.Тинне Сарненського району Рівненської області, що належить до зони гарантованого добровільного відселення з [INFO] по 28.01.1992 року з метою реалізації соціальних прав та пільг. Заявниця [PERSON] підтримала вимоги заяви і дала позмістно пояснення. Заінтересована особа Тинненська сільська рада письмовою заявою просить розглядати справу у відсутності представника, не заперечує щодо задоволення вимог заяви [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] від 28.09.1988 року) [PERSON] народилася [INFO], місце народження -м.Сарни Рівненської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER][PERSON] зареєструвала 05.08.2007 року шлюб з [PERSON], має прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Із оглянутого паспорта [NUMBER] виданого Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області 19.11.2007 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS] з 23.07.2007 року, а згідно даних довідки КП "Житлосервіс" №1038 від 13.01.2014 року фактично зареєстрована в [ADDRESS] з 28 січня 1992 року по даний час. Із довідки Тинненської сільської ради №3 від 13.01.2014 року встановлено, що [PERSON] з дня народження з [INFO] до 28.01.1992 року проживала без реєстрації в [ADDRESS]. Довідка-витяг із форми 063/0, довідка від 11.12.2013 року дільничої лікарні с.Тинне Сарненського району Рівненської області підтверджують, що заявниця з 13.09.1988 року по 25.02.1992 року перебувала на обліку як новонароджена і приймала щеплення. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16.05.2012 року встановлений факт постійного проживання [PERSON], яка є матір"ю [PERSON], в с.Тинне Сарненського району з 26.04.1986 року по 01.01.1992 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно з [INFO] по 27 січня 1992 року постійно проживала в с.Тинне Сарненського району Рівненської області, тобто не менше трьох років на території, яка належить до зони гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року, а тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення, з метою захисту соціальних прав є законною та обгрунтованою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] в особі [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач по справі - [PERSON] -у вказаному житловому будинку зареєстрована, але з квітня 2003 року в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження щодо встановлення факту проживання. Реєстрація відповідача в належному їй на праві власності житловому будинку чинить перешкоди вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, що створює незручності та змушує її нести додаткові витрати, в тому числі і комунальні. В судовому засіданні позивач не з"явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному об"ємі, просила позов задовольнити; не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з"явилася. У відповідності до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи (за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку), яка бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за згоди позивача ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на підставі рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 16.09.2013 року належить житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] у вказаному житловому будинку зареєстрована, але з квітня 2003 року в ньому не проживає, що підтверджується актом обстеження щодо встановлення факту проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінив та дослідив докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивачем надано достатньо доказів для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] в серпні 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом, ухвалою від 20 серпня 2018 року по справі відкрито провадження. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем по справі, громадянином Грузії [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2014 року, дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства з грудня 2014 року. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим, а оскільки відповідач виїхав з квартири позивача, змінив номер телефону, його місце перебування їй не відоме, що унеможливлює розірвати шлюб через органи РАЦСу, просить шлюб розірвати через суд, за останнім відомим місцем проживання відповідача, та відновити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з"явилися, від позивача надійшла заяви про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 14). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на веб-сайті суду. З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 10 липня 2014 року, актовий запис № 1059 (а.с. 3), дітей від цього шлюбу не мають . Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до того, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають з грудня 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому позовна вимога про відновлення дошлюбного прізвища також підлягає до задоволення. Пунктом 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Разом з тим судом встановлено, що позивач фактично заявила дві позовні вимоги немайнового характеру - про розірвання шлюбу та відновлення дошлюбного прізвища, а судовий збір заплатила лише за одну позовну вимогу, тому з неї слід стягнути до Державного бюджету України 704 грн. 80 коп. судового збору на підставі п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір». На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] в червні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2008 року, від якого мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність поваги, взаєморозуміння, почуття любові та агресивну поведінку відповідача, що призвело до того, що понад рік сторони не ведуть спільного господарства, позивач вважає збереження шлюбу неможливим, просить шлюб розірвати, дітей залишити на подальше проживання та виховання залишити з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 800 грн. на кожну дитину, а також покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 30). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 29). Представник третьої особи до суду також не з"явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 23). Відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справ та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 16 серпня 2008 року, який зареєстровано виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 100 (а.с. 5). На даний час сім»я фактично розпалася і збережена бути не може, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, вона наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно з копіями свідоцтв про народження, сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно з вимогами ст. ст. 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а тому, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи матеріальні потреби позивача та її неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не надав доказів неспроможності сплати аліментів на утримання дітей, вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи інтереси малолітніх дітей суд вважає за можливе залишити їх на виховання та проживання при матері, [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] в червні 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вони з відповідачем по справі, [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 року, обоє вступили до шлюбу вперше та мають від нього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та постійні сварки, які виникали внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями та його протиправною поведінкою, що призвело до того, що вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з"явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 36). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 27-28, 33-34). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 20 липня 2013 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис №6 (а.с. 20). Обоє вступили до шлюбу вперше, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сімейне життя не склалося через різницю в характерах, що призвело до припинення шлюбних стосунків та спільного проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає, що сім"я розпалася остаточно, тому суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved