Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (далі - будинок). Заповіту його батько не залишив, отже відбувається спадкування за законом. Після смерті батька спадщину прийняла мати заявника [PERSON] , яка померла [INFO] , таким чином вона фактично успадкувала будинок, але юридично його не оформила і також не залишила заповіту. Як син спадкодавиці [PERSON] має намір оформити спадщину, але по причині незадовільного стану здоров`я не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим подав цей позов, який просить задовольнити та надати йому строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Судові витрати просив з відповідача не стягувати. Ухвалою від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 16 листопада 2020 року. Витребувано у Зарічнеснькій державній нотаріальній конторі інформацію щодо спадкової справи після смерті батьків позивача. Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 листопада 2020 року. У судове засідання належним чином повідомлений позивач не з`явився. Представник позивача - адвокат Полюхович С. М., 16 листопада 2020 року подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій просив позовні вимоги задовольнити (а. с. 28). Відповідач в особі сільського голови подав суду заяву від 23 жовтня 2020 року про визнання позовних вимог (а. с. 27). Просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Як зазначено у ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений до нього позов, таке визнання, не суперечить закону, не порушує права інших осіб, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 січня 2001 року (а. с. 9) вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] у віці 68 років. Як вбачається згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 береня 2017 року (а. с. 18) [PERSON] , померла [INFO] у віці 80 років. Як зазначено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 28 квітня 1971 року (а. с. 8) [PERSON] - позивач, народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З довідки Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 2190 від 03 липня 2020 року (а. с. 10), виданої [PERSON] вбачається, що на дату смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Інших осіб за цією адресою зареєстровано не було, що підтверджується довідкою відповідача № 2188 від 03 липня 2020 року (а. с 19). За випискою з погосподарської книги за 1983-1985р., особовий рахунок № [NUMBER] від 26 червня 202 року № 2143 (а. с. 12) будинок у с. Бутове рахується за [PERSON] . За інформацією у довідці державного нотаріуса Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 01-16/760 від 18 листопада 2020 року (а. с. 32) після смерті [PERSON] . Який помер [INFO] Зарічненською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 106 від 30 жовтня 2001 року та було видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 2052. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалось, заповіт не посвідчувався що також підтверджено інформаційними довідками зі спадкового реєстру № 62523103, 62523124 (а. с. 33, 34). У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. Оскільки спадкодавець [PERSON] , батько позивача помер [INFO] , то спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. Вказана правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року у справі №227/908/16-ц. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , мати позивача. Судом встановлено, що предметом позову є надання позивачеві додаткового строку на вступ у спадкування житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] - батьків позивача. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] [INFO] спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року та нормами ЦК України, який чинний на даний час. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 548 цього Кодексу визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином з досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] - мати позивача прийняла після смерті батька позивача [PERSON] спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном - будинком та не подала заяви про відмову від спадщини. Проте юридично спадщину не оформила. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, а згідно ч. 3 цієї статті за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Оцінюючи причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини суд приходить до висновку про їх поважність, оскільки, судом встановлено та підтверджено довідкою КНП "Зарічненська центральна районна лікарня" Зарічненської районної ради Рівненської області № 863/01-11/20 від 02 жовтня 2020 року (а. с. 20) позивач з 18 лютого 2017 року по 10 жовтня 2017 року знаходилась на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у цьому медичному закладі з діагнозом та хворобою, що унеможливлювали самообслуговування та пересування хворого. Питання судових витрат не вирішується, оскільки позивач у позовній заяві просить їх не стягувати з відповідача.

Outcome: approved