Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця на кожну дитину з моменту звернення із заявою до суду та до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем одружилася 03 жовтня 1998 року, шлюб зареєстрували у виконавчому комітеті Вербівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Від шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні та вихованні. У вересні 2014 р. відповідач забрав свої речі і переїхав проживати в будинок, який успадкував від своєї матері в с. Вікно Городенківського району. У листопаді 2014 р. відповідач влаштувався на роботу за кордоном і з того часу більше дітей не провідував. Він працює далекобійником на міжнародних рейсах. Оскільки він телефонує дітям з німецького номера, позивачка вважає, що відповідач фактично проживає в Німеччині. Матеріальне утримання дітям відповідач надає нерегулярно. Виконання батьківських обовязків в більшій частині переклав на позивачку. Старша дочка навчається у фінансовому коледжі в м. Івано-Франківськ, що вимагає значних витрат на оплату дороги, проживання, харчування, благодійних внесків на розвиток навчального закладу. Молодша дочка сторін навчається в школі. Підтримувати та розвивати особливі здібності дитини теж є обовязком батьків. В умовах кризи в державі все це потребує значних матеріальних видатків, однак відповідач не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачкою. Діти сторін є єдині діти відповідача, інших утриманців він не має. Відповідач працездатний, фізично здоровий, постійно працює за кордоном, одержує хороший заробіток, розмір якого позивачці невідомий. Позивачка в даний час ніде не працює, являється інвалідом ІІІ групи, не може виконувати важку фізичну працю. Разом з дітьми живе на свою пенсію та за рахунок матеріальної допомоги її батьків. Також позивачка зазначає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн. Обовязок забезпечити цей прожитковий мінімум покладається на обох батьків. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить задовольнити. Суду пояснила, що в добровільному порядку кошти для утримання дітей відповідач не надає, однак купив дітям одяг до школи на 9 000 грн. Вона не працює, як інвалід ІІІ групи отримує пенсію в розмірі 945 грн. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що працює за кордоном, однак постійної роботи немає. Зазначив, що час від часу допомагав позивачці в утриманні дітей, а саме: оплатив за навчання дочки, купив компютер, одяг. Гроші для потреб дітей він залишав в своєї рідної сестри. Від обовязку утримувати своїх дітей не відмовляється, однак не згідний сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить позивачка, вважає, що може сплачувати в розмірі до 700 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про одруження серії І-НМ № 029618, виданого 03 жовтня 1998 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та Левко (дошлюбне прізвище Малярчук) [PERSON], [INFO], зареєстровано 03 жовтня 1998 року в с. Вербівці Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 118869, виданого 15 жовтня 1999 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, та [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 146115, виданого 27 вересня 2002 р. Вербівцівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, відповідач, проживає окремо від сімї, в достатній кількості коштів на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Даних про те, що відповідач працює офіційно та має регулярний дохід суд не має, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та позицію відповідача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 27.07.2015 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial