Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

13.06.2018 позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Лизогубовослобідської сільської ради народних депутатів Згурівського району Київської області від 18.08.1997 №\~12 йому було надано в постійне користування земельну ділянку по [ADDRESS] біля його будинку з лівої сторони, відступивши 10 метрів від стадіону, із наступним заміром її площі. З того часу він добросовісно та відкрито використовував її для ведення особистого селянського господарства, а саме, очистив від сміття та чагарників, спиляв та вивіз дерева. Поніс значні матеріальні затрати на придбання мінеральних та органічних добрив для підвищення родючості цієї земельної ділянки, а також у зв`язку з поривом центрального водопроводу та підтопленням майже 70 % її площі. Рішенням Лизогубовослобідської сільської ради від 22.09.2017 № 113-19-VІІ йому було відмовлено у передачі цієї земельної ділянки у власність, чим порушено його права як законного користувача. Заміри площі спірної земельної ділянки були проведені за його зверненням лише у вересні 2017 року, що підтверджується Актом проведення виміру земельної ділянки по [ADDRESS] , що розташована біля будинку [PERSON] від 27.09.2017 №\~02-03-359, згідно з яким орієнтовний розмір земельної ділянки становить 0,349 га. Рішенням сесії Лизогубовослобідської сільської ради від 24.11.2017 № 124-21-VІІ йому необґрунтовано було відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки площею 0,349 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. З метою встановлення точного розміру спірної земельної ділянки він виготовив її кадастровий план, звернувшись до відповідного спеціаліста. Згідно з цим планом площа земельної ділянки по [ADDRESS] що знаходиться у його користуванні, становить 0,25 га та не відповідає замірам, зазначеним в Акті. Пізніше йому стало відомо що рішенням сесії Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 23.11.2016 №\~62-11- VІІ зазначену земельну ділянку було надано у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Пунктом 2 цього рішення надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за зазначеною адресою. Цій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер [NUMBER] . Згурівська районна державна адміністрація Київської області зареєструвала право власності [PERSON] на цю земельну ділянку, чим порушено його права як законного користувача зазначеною земельною ділянкою, яка перебувала у його користування із 1997 року, тому просить поновити його права як користувача земельною ділянкою, площею 0,25 га, по [ADDRESS] та визнати за ним право користування зазначеною земельною ділянкою згідно з кадастровим планом земельної ділянки за 2018 рік, визнати незаконним та скасувати рішення сесії Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 22.09.2017 №\~113-19-VІІ про відмову у передачі йому у власність земельної ділянки та зобов`язати сільську раду розглянути та вирішити питання про надання дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки, площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] ,\~визнати незаконним\~та скасуватирішення сесії Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 24 листопада 2017 року №\~124-21-VІІ про відмову у\~наданні дозволу на\~розробку технічної\~документації щодо\~відновлення та\~встановлення меж\~земельної ділянки\~площею 0,39\~га із\~цільовим призначенням\~ для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~розташованої по\~ [ADDRESS] ,\~визнати незаконним\~та скасуватирішення сесії Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 23.11.2016 №\~62-11-VІІ про надання гр. [PERSON] у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, по [ADDRESS] , скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на зазначену земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] [NUMBER] , здійснену Згурівською районною державною адміністрацією Київської області 17.01.2018, номер запису про право (в державному реєстрі прав): 24468136 та виключити номер запису із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та стягнути із відповідачів понесені судові витрати. У відзиві на позов [PERSON] посилається на те, що позовні вимоги є безпідставними та спростовуються самим позивачем, оскільки позивач не набув та не мав права користування спірною земельною ділянкою. Відповідно до статті 22 ЗК України від 18.12.1990 право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації, а з 02.05.2009 право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Натомість позивач стверджує, що документів, що посвідчують його право на користування спірною земельною ділянкою, до моменту передання її [PERSON] він не одержував. Позивач також стверджує, що використовував спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що не відповідає дійсності, оскільки за цією ділянкою ніхто не доглядав та вона була захаращена сміттям. Якщо припустити, що позивач насправді використовував цю земельну ділянку у зазначених цілях, то тим самим порушував рішення сільської ради від 18.08.1997 № 12, в якому зазначено цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування будинку. Крім того, згідно з даними Державного земельного кадастру за позивачем на праві постійного користування вже обліковується зареєстрована земельна ділянка, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва з кадастровим номером [NUMBER] , на якій знаходиться садиба та його будинок, сусідня земельна ділянка на праві постійного користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер якої [NUMBER] , та земельна ділянка, площею 3,343 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] [NUMBER] . Відтак позивач вже є користувачем земельних ділянок, в тому числі й земельної ділянки, на якій розміщена його садиба, в максимальному розмірі (0,25га), а тому надання спірної земельної ділянки у власність [PERSON] жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача, оскільки відповідно до норм статей 116, 121 ЗК України він вже не має законних підстав претендувати на безоплатну передачу (приватизацію) іншої земельної ділянки, окрім тих, якими вже володіє. У письмових поясненнях сільський голова Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області зазначає, що відповідно до рішення сільської ради від 18.08.1997 [PERSON] дійсно було надано у користування земельну ділянку для обслуговування будинку по [ADDRESS] , біля його будинку, з лівої сторони, відступивши 10 метрів від стадіону. Однак позивач не набув права користування цією земельною ділянкою, оскільки не отримав документів, що посвідчували б його право на користування спірною земельною ділянкою до моменту передання її у власність [PERSON] та не вимірював її площу. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] звертався до сільської ради з порушенням вимог статей 118 та 121 ЗК України та після прийняття рішення про надання дозволу відповідачу [PERSON] на розробку проекту із землеустрою, рішення сільської ради від 22.09.2017 № 113-19-VІІ та від 24.11.2017 №\~124-21-VІІ є правомірними та відсутні підстави для їх скасування. Відповідно до земельної книги по селу Лизогубова Слобода позивач має земельні ділянки, площею 3,343 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування будинку та, площею 0,03326 га, для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , та, площею 0,7326 га для ведення особистого селянського господарства та вулиці Дружби. У письмових поясненнях представник Згурівської районної державної адміністрації Київської області посилається на те, що відповідно до рішення Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 18.08.1997 № 12 [PERSON] надано в постійне користування земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування будинку. В подальшому рішенням цієї сільської ради від 22.09.2017 № 113-19-VІІ та від 24.11.2017 №\~124-21-VІІ [PERSON] було відмовлено у наданні у приватну власність спірної земельної ділянки, орієнтовною площею 0,39 га, та у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки, площею 0,394 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] , оскільки на виконання рішення Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 18.08.1997 № 12 [PERSON] не встановив межі земельної ділянки та не виготовив державного акта на право постійного користування землею. Таким чином позивач не набув відповідно до статті 22 ЗК України 1992 року права постійного користування спірною земельною ділянкою, тому просить відмовити у позові повністю. Ухвалою суду від 06.02.2019, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про допит свідків та про визнання обов`язковою явку сільського голови. Ухвалою суду від 18.03.2019, занесеною до протоколу судового засідання, витребувано від архівного сектору Згурівської районної державної адміністрації копію рішень сільської ради від 16.01.2009 та від 31.03.2015. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, представники відповідачів позов не визнали повністю, треті особи у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, представник Згурівської районної державної адміністрації Київської області направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає повністю, Головне управління у Київській області про причини неявки не повідомило. В судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Позивач також зазначив, що на спірній земельній ділянці відсутній житловий будинок. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] надав пояснення, які повністю відтворюють зміст відзиву на позов. Крім того пояснив, що, на його думку, рішенням сесії від 18.08.1997 № 12 позивачу була надана земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по місцю проживання останнього, на яку той оформив своє право власності. В судовому засіданні сільський голова Лизогубовослобідської сільської ради [PERSON] надала пояснення, які повністю відтворюють зміст її письмових пояснень. Зазначила, що позивач не доглядав за спірною земельною ділянкою, оскільки цим займалася сільська рада та школа. Також пояснила, що батько позивача [PERSON] неодноразово звертався до сільської ради з проханням прибрати територію цієї ділянки, що межує із садибою його сина. Відповідач [PERSON] виготовила технічну документацію та навела порядок на земельній ділянці, після чого позивач звернувся до сільської ради із заявою. Свідок [PERSON] був присутній на сесії сільської ради, на якій вирішувалось питання про надання [PERSON] цієї земельної ділянки, проте не надав жодної інформації щодо іншого її користувача. Ця земельна ділянка надавалась у 2008 році [PERSON] , який у 2015 році відмовився від неї. Вона не надала відповіді на запит адвоката щодо цільового призначення спірної земельної ділянки станом на 1997 рік у зв`язку з відсутністю такої інформації внаслідок знищення документів. [PERSON] надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що позивач після отримання земельної ділянки понад 10-15 років тому почав наводити на ній порядок, прибирав, косив, пиляв старі дерева та насаджував нові, у чому вони йому допомагали. Проте цю земельну ділянку затопило водою і лише понад три-чотири роки тому вода зійшла. [PERSON] також приймав участь у проведенні замірів земельної ділянки на прохання сільського голови, коли була складена схема. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що рішенням Лизогубовослобідської сільської ради народних депутатів Згурівського району Київської області від 18.08.1997 №\~12 [PERSON] було надано в постійне користування земельну ділянку для обслуговування будинку по [ADDRESS] , біля його будинку з лівої сторони, відступивши 10 метрів від стадіону, площу виміряти (т.1 а.с.12). За змістом статті 19\~ЗК України\~1990\~року (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення від 18.08.1997 №\~12) сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. Клопотання про відведення ділянок, що надаються Верховною Радою України, подаються до обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів. До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали. У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання. Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель. Статтею 22 ЗК України 1990 року встановлено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Із рішення Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 22.09.2017 №\~113-19-VІІ вбачається, що розглянувши заяву [PERSON] про передачу у власність земельної ділянки, площею 0,39 га, з лівої сторони від його житлового будинку, яка межує з земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка перебуває у його приватній власності, сільська рада вирішила відмовити [PERSON] у передачі йому у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,39 га, та рекомендувала звернутися до суду для вирішення зазначеного питання (т.1 а.с.13). Рішенням Лизогубовослобідської сільська рада Згурівського району Київської області від 24.11.2017 №\~124-21-VІІ відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки, площею 0,349 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] (т.1 а.с.14). Відповідно до Акта проведення виміру земельної ділянки по [ADDRESS] , що розташована біля будинку [PERSON] Ю.Г [PERSON] , від 27.09.2017 вих. №\~02-03-359, орієнтовний розмір ділянки становить 0,349 га (т.1 а.с.16). Згідно з Кадастровим планом земельної ділянки, виготовленим на замовлення [PERSON] Ю.Г., визначено її площу, яка становить 0,25 га (т.1 а.с.18). Згідно до вимог ст.\~13\~Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно до ст. ст.\~142-145\~Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі\~ (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 1 ст.\~125\~ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.\~126\~ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Частинами першою та другою статті 116\~ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Рішенням Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області 16.01.2009 № 131-15-V [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва по [ADDRESS] Крупської з площею згідно з обміру. Рішенням цієї сільської ради від 31.03.2015 № 175-36-VІ за заявою [PERSON] припинено право користування цією земельною ділянкою (т.1 а.с.247, 248-249). Відповідно до адресної довідки Радоніч ( [PERSON] ) зареєстрована по [ADDRESS] (т.1 а.с.33). Рішенням Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 23.11.2016 № 62-11-VІІ [PERSON] надано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, в [ADDRESS] , та надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, в [ADDRESS] .с.15, т.2 а.с.32). Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд на підставі ст. 12 ЦПК України роз`яснював представнику позивача про необхідність уточнення позовних вимог у частині зазначення цільового призначення спірної земельної ділянки, щодо якої позивач просить поновити його права як землекористувача та вирішити питання про передачу у власність. Проте сторона позивача позовні вимоги не уточнила, пославшись на те, що не отримали відповіді на свій запит з цього питання. Однак з матеріалів справи, зокрема рішення сільської ради від 23.11.2016 № 62-11-VІІ, вбачається, що спірна земельна ділянка має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких належних і допустимих доказів виділення спірної земельної ділянки в натурі, встановлення меж земельної ділянки, оформлення технічної документації позивач не надав, що свідчить про те, що [PERSON] не вчиняв будь-яких дій щодо належного оформлення своїх прав на цю земельну ділянку до моменту передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що рішенням сільської ради від 18.08.1997 № 12 позивачу надано у користування земельна ділянка, якою він користується натепер для обслуговування житлового будинку, спростовується цим рішенням, з якого вбачається, що земельна ділянка надана біля будинку з лівої сторони. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов\~ висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, оскільки судовому засіданні не доведено, що діями відповідачів порушено право позивача на спірну земельну ділянку та позивач, отримавши рішення від 18.08.1997 № 12, не набув у встановленому законом порядку права користування нею, її межі в натурі не виносив, документи, що посвідчували б право користування чи право власності на неї не оформив та не провів її державної реєстрації. Право на земельну ділянку підлягає захисту у разі його порушення як власника чи користувача такої ділянки. При цьому таке право повинно підтверджуватися відповідними документами, у розумінні статей 116, 125, 126 Земельного кодексу України. Сам факт періодичного догляду за земельною ділянкою не є правовою підставою для задоволення позову. Натомість позивач вже реалізував своє право постійного користування земельними ділянками та має у користуванні земельні ділянки, площею 0,25 га, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та площею 0,0326 га, для ведення особистого селянського господарства у селі Лизогубова [ADDRESS] району Київської [ADDRESS] (т.1 а.с 73-74). Інші позовні вимоги є похідними до цієї вимоги, відтак у позивача відсутнє право вимоги щодо них. У тексті позову найменування сільської ради іноді зазначається як «Лизогубівська», що суд оцінює як допущену описку. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3524,00 грн (т.1 а.с.1), які на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно покласти на нього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed