Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

29.11.2021 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 13.12.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання на 30.12.2021 року. В позові посилалися на те, що 23.11.2011 року між сторонами укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту, який в подальшому збільшено до 15000 грн., що зазначено у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк»). Далі в позові зазначили, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, згідно доданих до позовної заяви копій Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Як слідує з позову, відповідач ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді. АТ КБ «Приватбанк» вважає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, позивач зазначає, що відповідач у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 27.10.2021 року має заборгованість в сумі 16792,60 грн., з якої заборгованість за кредитом 13539,37 грн., 3253,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Прохали стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.11.2011 року станом на 27.10.2021 року в сумі 16792,60 грн., з якої заборгованість за кредитом 13539,37 грн., 3253,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також витрати на сплату судового збору в сумі 2270 грн., справу розглянути за відсутності представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тексті позовної заяви та в доданому до позову клопотанні (а.с.62) прохали розглянути справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, будь-яких заяв чи клопотань до суду за увесь час знаходження справи на розгляді не надала, відзив на позов не подала, про причини неявки не повідомила. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Тому суд на підставі ч.5 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області народилася відповідач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий 18.03.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.43-44). 23.11.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н (Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг), відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.13). 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк»). 24.06.2020 року відповідач [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.14-16). На підтвердження укладення кредитного договору позивач додав до позовної заяви Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.11), Довідку про видані кредитні карки (а.с.12), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.17), Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.18-41) та Виписку з банківського рахунку відповідача (а.с.52-58). Відповідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 14.04.2014 року відповідачу встановлено кредитний ліміт на кредитну карту в розмірі 0 грн., 20.03.2015 року збільшено кредитний ліміт до 500 грн., 12.05.2015 року збільшено кредитний ліміт до 1000 грн., 05.04.2016 року збільшено кредитний ліміт до 2000 грн., 04.03.2019 року збільшено кредитний ліміт до 15000 грн., 15.10.2020 року зменшено кредитний ліміт до 14290 грн., 23.02.2021 року зменшено кредитний ліміт до 14156,98 грн., 23.03.2021 року зменшено кредитний ліміт до 13599,03 грн., 15.06.2021 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. (а.с.11). Відповідно Довідки про видані кредитні картки 14.04.2014 року [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] строком дії 02/18, 23.02.2018 року [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] строком дії 10/21, 04.03.2019 року [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] строком дії 12/22 (а.с.12). До позову долучено Виписку з банківського рахунку відповідача, яка є доказом у справі, оскільки має статус первинного документа, згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5 (а.с.52-58). Заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 23.11.2011 року станом на 27.10.2021 року склала в сумі 16792,60 грн., з якої заборгованість за кредитом 13539,37 грн., 3253,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.9-10). Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1,\~ч.2\~п.1\~ст.11\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: 1) договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч.ч. 1-3 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, відповідач, уклавши 23.11.2011 року з ПАТ КБ "Приватбанк" кредитний договір №б/н, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.13). 14.04.2014 року відповідачу [PERSON] встановлено кредитний ліміт на кредитну карту в розмірі 0 грн., 20.03.2015 року збільшено кредитний ліміт до 500 грн., 12.05.2015 року збільшено кредитний ліміт до 1000 грн., 05.04.2016 року збільшено кредитний ліміт до 2000 грн., 04.03.2019 року збільшено кредитний ліміт до 15000 грн., 15.10.2020 року зменшено кредитний ліміт до 14290 грн., 23.02.2021 року зменшено кредитний ліміт до 14156,98 грн., 23.03.2021 року зменшено кредитний ліміт до 13599,03 грн., 15.06.2021 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. (а.с.11). 14.04.2014 року відповідач [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] строком дії 02/18, 23.02.2018 року відповідач [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] строком дії 10/21, 04.03.2019 року відповідач [PERSON] отримала кредитну картку № [NUMBER] строком дії 12/22 (а.с.12). 24.06.2020 року відповідач [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.14-16). За таких обставин суд, дійшов висновку про наявність укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 23.11.2011 року та обов`язку відповідача повернути кошти, які фактично отримані нею та використані та відсотків за користування кредитними коштами, оскільки відповідач [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, так як сплачувала його несвоєчасно і не в повному обсязі, тому суд погоджується з позовними вимогами позивача стосовно наявності у відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 27.10.2021 року в сумі 16792,60 грн., з якої заборгованість за кредитом 13539,37 грн., 3253,23 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Крім того, відповідно до ч. 1, 8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов не подала, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин першої, п`ятої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що [PERSON] повернула кредитні кошти в повному обсязі в матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 2270 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved