Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання. На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1997 року до 13 березня 2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який навчається у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на денному відділенні, є студентом першого курсу. Термін навчання з серпня 2016 року по червень 2020 року. Син проживає в гуртожитку, самостійного доходу не має, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. Вважає, що участь у матеріальному утриманні сина на період його навчання повинен брати його батько, який добровільно таку допомогу не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1997 року до 13 березня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 7). 22 серпня 2008 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Повнолітній [PERSON] навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, є студентом 1 курсу денного відділення, термін закінчення навчання: червень 2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 22 серпня 2016 року № 1016 (а.с. 4). В заявленому позові позивачка стверджує, що повнолітній син, який продовжує навчання, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який добровільно таку допомогу не надає. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї. Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу своєму повнолітньому сину на час його навчання до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: approved