Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

13 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на приватизацію, обґрунтовуючи вимоги тим, що 27 січня 1976 року [PERSON] на підставі ордера надана заводом «Шляхмаш» трикімнатна квартира [ADDRESS] . Зазначена квартира була надана [PERSON] зі складом сім`ї з чотирьох осіб: дружина - [PERSON] та двох неповнолітніх дітей. На час вселення до квартири [ADDRESS] , вказаний житловий належав заводу «Шляхмаш». Рішенням виконавчого комітету Бердянської ради народних депутатів від 16 березня 1977 року №92 «Про впорядкування нумерації домобудувань [ADDRESS] , змінено з « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] ». Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 05 травня 2003 року житловий будинок по [ADDRESS] , який належав відкритому акціонерному товариству «Шляхмаш» прийнятий в комунальну власність міста Бердянська. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 липня 2003 року № 342 житловий будинок по [ADDRESS] належить територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради. 10 серпня 2021 року [PERSON] звернулася із заявою до управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради з проханням оформити передачу у приватну власність квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Листом від 28 серпня 2021 року № 1070 управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської ради відмовлено [PERSON] в оформленні передачі у приватну власність квартири, яку вона займає на умовах найму, у зв`язку з тим що у наданому заявником пакеті документів було встановлено відсутність копії ордера на жиле приміщення. Ордер на вселення у квартиру [ADDRESS] було надано [PERSON] заводом «Шляхмаш», як підставу для вселення у надану квартиру. На даний час житлового управління заводу «Шляхмаш» не існує. [PERSON] (чоловік [PERSON] ) помер [INFO] . Таким чином, [PERSON] не має можливості надати органу приватизації копію ордеру на жиле приміщення через обставини, які від неї не залежать. Особистий рахунок, виписаний на квартиронаймача [PERSON] , фактично є підтвердженням укладення договору найму. Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади міста Бердянська про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №689 від 19 липня 2021 року в квартирі [ADDRESS] у зазначеній квартирі постійно мешкає і має право на приватизацію житла [PERSON] . Відсутність копії ордеру є єдиною підставою в позбавлені [PERSON] можливості реалізувати її право на приватизацію квартири. Позивач просить суд визнати за нею право на приватизацію квартири без наявності копії ордеру та зобов`язати управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради вчинити необхідні дії по передачі у приватну власність квартири у відповідності до\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~без надання копії ордеру. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.. Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник - адвокат Калаянов В.М. у судове засідання не прибули, разом з тим, матеріали справи містять заяву про підтримання позовних вимог та їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 21 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача управління ЖКГ виконкому Бердянської міської ради у якому відповідач вказує на те, що згідно пункту 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» для приватизації житла громадянином до органу приватизації подаються документи, які визначені у цьому пункті. Зокрема має бути подана копія ордеру на жиле приміщення або ордер на жилу площу в гуртожитку. Враховуючи, що позивачем при подачі заяви на приватизацію не надано копію ордеру на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] , відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви позивача. Відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову Приймаючи до уваги наведене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії Типового договору найму жилого приміщення від 27 січня 1976 року та копії Акту передачі та прийому квартири від 27 січня 1976 року вбачається, що [PERSON] надана заводом «Шляхмаш» трикімнатна квартира [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] є дружиною [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Рішенням виконавчого комітету Бердянської ради народних депутатів від 16 березня 1977 року №92 «Про впорядкування нумерації домобудувань [ADDRESS] , змінено з « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] », що вбачається з листа Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради № 469 від 08 вересня 2021 року. З копії паспорту позивача [PERSON] і витягу з Реєстру територіальної громади міста Бердянська про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №689 від 19 липня 2021 року встановлено, що проживання останньої зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] з 27 січня 1976 року по теперішній час проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою голови правління ОСББ «Крилова 78» Вялих В.О. Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 05 травня 2003 року житловий будинок по [ADDRESS] , який належав відкритому акціонерному товариству «Шляхмаш» прийнятий в комунальну власність міста Бердянська. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 липня 2003 року житловий будинок по [ADDRESS] належить територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради на підставі Рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 19 червня 2003 року № 342. З листа Управління житлово-комунального господарства виконкому Бердянської міської ради від 28 серпня 2021 року за №1070 вбачається, що заява [PERSON] від 10 серпня 2021 року про приватизацію вищезазначеного житлового приміщення залишена без розгляду, оскільки нею не надано копію ордеру про надання житлової площі у відповідності до вимог Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим Наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 № 109/17404. Довідкою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 107339-50/861 від 04 серпня 2021 року року підтверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , на отримання приватизаційного житлового чеку в списках не значиться. Тобто право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду позивачкою не використане. З листа Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради №347 від 09 липня 2021 року вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] не оформлено. Відповідно до вимог\~ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до\~ст. 3 цього Закону\~\~приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно з ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірне житлове приміщення не розповсюджується. Відповідно до ч. 11\~ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Згідно Конституції України кожний громадянин має право отримати у власність житло, ст. 345 ЦК України передбачає, що фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 10 ч. 1\~ст. 15 Житлового кодексу Української РСР, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Відповідно до\~ст. 58 ЖК УРСР\~ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених\~постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру. Враховуючи,\~що відповідачем\~не оспорюється\~законність зайняття\~позивачкою вказаного\~вище житлового\~приміщення як\~наймачем,\~право на\~яке вона\~не втрачала,\~житлове приміщення\~квартири не\~відноситься до\~житла,\~що не\~підлягає приватизації,\~а ордер\~має тимчасову\~дію та\~є єдиною\~підставою для\~вселення особи\~до житлового\~приміщення,\~який наразі\~не зберігся,\~суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved