Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ «Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, трьох відсотків річних від простроченої суми по день винесення судом рішення та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 23 вересня 1990 року по 11 липня 2000 року вона працювала у відповідача ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат». При звільненні з підприємства відповідач не провів з нею повного розрахунку, мотивуючи скрутним становищем. Заборгованість з заробітній платі підприємства на теперішній час складає 687 грн. 85 коп. У зв'язку з наведеним просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 687 грн. 85 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 1663 грн. 91 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми по день винесення судового рішення по справі у сумі 273 грн. 42 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн. У судове засідання\~позивач [PERSON]\~не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» у судове засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що позивач знаходився у трудових правовідносинах з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» з 23 вересня 1990 року по 11 липня 2000 року і був звільнений за ст. 36 п. 1 КЗпП України на підставі наказу № 89 від 11 липня 2000 року (а.с. 3). При звільнені з підприємства відповідач не провів з позивачем повного розрахунку, у результаті чого заборгованість з заробітної плати підприємства перед позивачем на теперішній час складає 687 грн. 85 коп. згідно листа арбітражного керуючого ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» вих. № 15-04/33/41Б від 15 квітня 2015 року (а.с. 4). Вирішуючи питання стосовно стягнення заборгованості з заробітної плати, суд виходить з того, що відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника витрата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Оскільки, відповідач порушив право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання заробітної плати, таке право підлягає судовому захисту. Суд погоджується з розрахунком заборгованості по заробітній платі, наданим позивачем, оскільки він не оспорюється відповідачем і підтверджується листом арбітражного керуючого ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат». Будь-які розрахункові відомості про виплату належної позивачу заробітної плати відповідачем не представлено, а тому, дотримуючись принципу диспозитивності у цивільному процесі, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 687 грн. 85 коп. Вирішуючи заявлені позовні вимоги стосовно виплати працівникові компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 34 Закону України Про оплату праці, компенсація працівникам частини\~ заробітної плати у зв'язку\~із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку встановленому чинним законодавством. Згідно до ст. 4 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати виплата громадянам\~суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Статтею 7 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, передбачено, що відмова власника\~ або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Позивачем не додано доказів на підтвердження виплати йому заборгованості, та даних про відмову власника або уповноваженого ним органу у виплаті компенсації. Крім того, дія\~ постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року за № 159 Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати\~ - поширюється тільки на працюючих робітників, але ж ніяк не на звільнених. За таких підстав в задоволенні цих вимог слід відмовити. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь трьох відсотків річних від простроченої суми на підставі\~ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають, виходячи с такого. У трудових правовідносинах такі поняття як зобов'язання, неустойка чи інша санкція за невиконання зобов'язання не застосовуються. Такі терміни використовуються в низці статей Цивільного та Господарського кодексів України. Структурно\~\~стаття 117 КЗпП України, яка визначає підстави виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відноситься до розділу VІІ "Оплата праці". Аналізуючи норми\~Закону України "Про оплату праці"\~та\~ст.117 КЗпП України, слід дійти висновку про те, що відносини стосовно виплати заробітної плати за своєю природою є трудовими, а не цивільними чи господарськими. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що до даних правовідносин положення\~ст. 625 ЦК України\~не застосовуються. Окрім того,\~позивач просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 3000 грн. Така шкода відповідно до\~ ст. 237-1 КЗпП України відшкодовується в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач посилався на те, що він\~втратив налагоджені\~і нормальні життєві зв'язки, через що був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя та своєї родини. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що\~заявлений позивачем розмір завданої моральної шкоди не відповідає\~характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача. А тому,\~на думку суду\~розмір моральної шкоди має складати 1000 грн. Також, у відповідності до вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позовна заява містить у собі вимоги майнового та немайнового характеру, з відповідача ВАТ «Словянський керамічний комбінат», на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру та 487 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру.

Outcome: partial