Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

17 грудня 2019 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до акціонерного товариства «Укрпошта», філії Харківська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», у якому просив звільнити від сплати судового збору згідно п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; визнати бездіяльність відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта» та співвідповідача Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», які відповідають за дії своїх підлеглих, що знаходяться з ними в трудових правовідносинах неправомірною, що висловлюється в порушені конституційних прав громадянина в отриманні їм рекомендованих листів 14 грудня 2019 року по місцю свого проживання та порушенні Закону України «Про поштові послуги», Закону України «Про захист прав споживачів»; зобов`язати АТ «Укрпошта» видати поштові рекомендовані відправлення отримувачу за місцем його проживання в поштовому відділенні Харків-75, бо строки зберігання рекомендованих поштових відправлень можуть минути; розглядати справу за правилами загального позовного провадження, бо можливе збільшення позовних вимог та появи нових учасників розгляду справи по суті з викликом сторін, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 274 ЦПК України та викладеного в Постанові від 27 серпня 2019 року Харківського апеляційного суду в провадженні № 22-ц/81 8/3890/19 по справі № 642/1696/19 з обрахуванням вимог частини 111 ст. 13 ЦПК України про розпорядження своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є особою з інвалідністю II групи, користується поштовими послугами за місцем свого проживання у відділені поштового зв`язку Харків-75 Харківської дирекції, місцезнаходження якого: м. Харків, вул. Архітектора Альошина, 37. 13 грудня 2019 року, отримавши повідомлення про надходження рекомендованого та Експрес листа в поштове відділення зв`язку Харків -75, 14 грудня 2019 року він звернувся для їх отримання у вказане поштове відділення, але йому було відмовлено в їх видачі у зв`язку з відсутністю листоноші, хоча як громадянин України він мав право на обслуговування в місцях споживання послуг незалежно від наявності листоноші. Також зазначено, що за захистом своїх порушених прав в квітні 2019 року саме поштовим відділенням Харків-75 позивач звертався до Індустріального відділу поліції м. Харкова. На цей час все залишилося без змін, його права поліцією не захищені, порушення цим поштовим відділенням тривають. 19 грудня 2019 року Ленінським районним судом м. Харкова постановлено ухвалу про передачу вказаної справи за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с. 13-15). Постановою Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року вищевказану ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2019 року скасовано, справу направлено до того ж суду для продовження розгляду (а.с. 40-41). Ухвалою суду від 10 березня 2020 року у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 47-49). 07 квітня 2020 року представник відповідача - АТ «Укрпошта», директор філії Харківська дирекція АТ «Укрпошта» надав письмовий відзив по справі разом з додатками до Ленінського районного суду м. Харкова (а.с. 55-85). У відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Харківська дирекція АТ «Укрпошта» згідно Положення про Харківську дирекцію Акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженого наказом АТ «Укрпошта» від 05.12.2019 №1189, не є юридичною особою, тобто не може бути стороною чи третьою особою в справі. В позовній заяві [PERSON] інформація про номери не отриманих ним поштових відправлень відсутня, що унеможливлює проведення перевірки щодо пересилання поштових відправлень на ім`я позивача та встановлення або спростування фактів невручення йому 14 грудня 2019 року рекомендованих листів. Крім того, виконати вимоги [PERSON] щодо зобов`язання АТ «Укрпошта» видати йому поштові рекомендовані відправлення за місцем його проживання у відділенні поштового зв`язку Харків № 75 не має можливості через те, що строк зберігання поштових відправлень у відділенні поштового зв`язку відповідно до п. 116 Правил становить один місяць з дня їх надходження та відповідно до п. 117 Правил після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику. Відповідно до п. 29 Правил поштові відправлення, поштові перекази до моменту вручення їх одержувачам є власністю відправників. Таким чином, вимоги позивача не обґрунтовуються належними та допустимими доказами і не підтверджують неправомірність дій Акціонерного товариства «Укрпошта». Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», під дію якого підпадають правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Позивач в своїй позовній заяві пред`являє вимоги до АТ «Укрпошта» та Харківської дирекції АТ «Укрпошта» як до відповідачів та виконавців з надання послуг. Разом з тим, відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 14.12.2018 № 611, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 17.03.2020 змінено тип юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (скорочена назва - ПАТ «Укрпошта») з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство «Укрпошта» (скорочена назва - АТ «Укрпошта») з ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ 21560045 та адресою: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22), а його філію - Харківську дирекцію Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (скорочена назва - Харківська дирекція ПАТ «Укрпошта») перейменовано на Харківську дирекцію Акціонерного товариства «Укрпошта» (скорочена назва - Харківська дирекція АТ «Укрпошта») з ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ 22721970 та адресою: 61052, м. Харків, Привокзальний майдан, 2 (вказані документи доступні на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» за посиланнями: htpps :/ / www.ukrposhta. ua / doc/issuer-reporting / 14 /12/ 2018-1/pdf та htpps://ukrposhta.ua/statutni-dokumenti/ (а.с. 63-66). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.10 Положення про Харківську дирекцію Акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженого наказом АТ «Укрпошта» від 05.12.2019 №1189 (надалі - Положення), Харківська дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта» є філією Акціонерного товариства «Укрпошта» та має в своєму складі виробничі структурні підрозділи - центри, цехи, відділення, дільниці, виробництва тощо (а.с. 67-69). Згідно з п.1.5 Положення філія не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені Акціонерного товариства «Укрпошта» в межах повноважень, наданих їй АТ «Укрпошта» і закріплених цим Положенням. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. АТ «Укрпошта», як український національний поштовий оператор здійснює свою діяльність відповідно до національного законодавства України та Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною, в своїй роботі керується Законом України «Про поштовий зв`язок» від 4 жовтня 2001 року № 2759-III (надалі - Закон № 2759-III) та Правилами надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2018 р. № 270 й іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про поштовий зв`язок», всі оператори незалежно від їх організаційно-правової форми користуються рівними правами і виконують однакові обов`язки відповідно до законодавства України, крім виключних прав і обов`язків національного оператора, визначених цим Законом. Оператори забезпечують доступ користувачів до інформації про тарифи, правила надання послуг поштового зв`язку, строки пересилання поштових відправлень, режими роботи об`єктів поштового зв`язку, заборонені до пересилання предмети, відповідальність операторів перед користувачами тощо. Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (надалі - Правила), правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними (п. 1). Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів (п. 8). Відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 13 Закону № 2759-III оператори поштового зв`язку - суб`єкти підприємницької діяльності, які в установленому законодавством порядку надають користувачам послуги поштового зв`язку та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 125 Правил надання послуг поштового зв`язку у разі встановлення перевіркою факту невиконання чи неналежного виконання оператором поштового зв`язку обов`язків з надання послуг поштового зв`язку щодо пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу відправникові/адресату не пізніше десяти днів з дня встановлення перевіркою такого факту в об`єкті поштового зв`язку за місцем приймання або вручення поштового відправлення, прийняття поштового переказу або виплати коштів за ним виплачується відшкодування у розмірі, визначеному законом. Як передбачено п. 129 Правил, оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового відправлення несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом. В свою чергу, згідно ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України. Підставою для звернення [PERSON] до суду з даним позовом стала відмова працівників поштового відділення зв`язку Харків-75 у врученні 14 грудня 2019 року двох рекомендованих листів, направлених на його адресу. Письмова кореспонденція може пересилатися простим або рекомендованим порядком. У відповідності до пунктів 2 та 93 Правил прості поштові відправлення (листи, бандеролі, поштові картки), приймаються для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляються/вручаються без розписки одержувачу з використанням абонентської поштової скриньки, які розташовані у під`їздах житлових або адміністративних будинків. Рекомендовані поштові відправлення (листи, бандеролі, поштові картки), поштові відправлення, які приймаються для пересилання з виданою розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. Відповідно до п.1.7 Регламенту внутрішньої письмової кореспонденції, затвердженого наказом ПАТ «Укрпошта» від 30.11.2017 (надалі - Регламент) (а.с. 70-82), прийнятого на виконання Правил, для забезпечення інформаційної підтримки та автоматизації процесів реєстрації, обробки та контролю пересилання реєстрованих поштових відправлень і закритих поштових речей, а також для забезпечення оперативною інформацією працівників, які відповідають за розшук поштових відправлень, впроваджена Автоматизована система реєстрації та контролю реєстрованої пошти (надалі - АСРК). Згідно з п. 1.8 Регламенту програмне забезпечення АСРК реалізує такі основні функції та процедури: формування штрихових кодів для об`єктів поштового зв`язку; створення та ведення нормативно-довідкової інформації; збирання та перевірка інформації щодо реєстрованої пошти від підпорядкованих об`єктів поштового зв`язку; формування супровідної документації на реєстровані поштові відправлення та закриті речі; підготовку, передачу, прийняття інформації щодо реєстрованої пошти; ведення оперативної інформації щодо одержаної та відправленої пошти; ведення архіву щодо реєстрованої пошти; формування оперативної, статистичної, планово-економічної інформації; пошук та відслідковування реєстрованих поштових відправлень і закритих поштових речей по шляху пересилання; надання інформації споживачам через Інтернет. Відповідно до п.1.9 Регламенту для внутрішніх відправлень письмової кореспонденції використовується штриховий код 128 відповідно до ДСТУ 3145-95 «Коди та кодування інформації. Штрихове кодування. Загальні вимоги». Довжина штрихового коду включає 13 символів: 1...5 - поштовий індекс об`єкта поштового зв`язку місця приймання; 6... 12 - номер поштового відправлення; 13 - контрольний розряд. При подачі для пересилання кожному реєстрованому поштовому відправленню, відповідно до п.4.6.7 Регламенту та ДСТУ 3145-95 «Коди та кодування інформації. Штрихове кодування. Загальні вимоги» працівником об`єкту поштового зв`язку присвоюється номер, що ідентифікується окремим ярликом з унікальним ідентифікатором відправлень:13-символьний буквенно-цифровий номер поштового відправлення та видається розрахунковий документ, що підтверджує надання послуги. Прийнятті для пересилання реєстровані поштові відправлення в мережі об`єктів поштового зв`язку на паперових та електронних носіях ідентифікуються виключно по їх номеру протягом шести місяців з дня приймання. При цьому зазначення інформації на паперових та електронних носіях про поштову адресу адресата, найменування та поштову адресу відправника не передбачено. Крім того, відповідно до п. 89 Правил реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. Також, згідно з п.102 Правил в об`єкті поштового зв`язку вручаються: прості поштові відправлення, які неможливо вкласти до поштової скриньки; рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки додому; мішки "М"; поштові відправлення з оголошеною цінністю; посилки; прямі контейнери; поштові відправлення, щодо яких складено відповідний акт (за винятком відправлень "EMS"); поштові перекази; міжнародні поштові відправлення, на які нараховані митні платежі. Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві [PERSON] від 16.12.2019 інформація про номери поштових відправлень відсутня, це унеможливлює проведення перевірки щодо пересилання поштових відправлень на його ім`я та встановлення або спростування фактів невручення 14 грудня 2019 року рекомендованих листів. Згідно з поясненнями начальника відділення поштового зв`язку № 75 Харківської дирекції АТ «Укрпошта» від 01.04.2020 вбачається, що поштові відправлення, які надходять на ім`я [PERSON] , він отримує особисто. При відсутності листоноші, яка обслуговує його адресу, кореспонденцію видає оператор поштового зв`язку у даному відділенні. Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 29 Правил поштові відправлення, поштові перекази до моменту вручення їх одержувачам є власністю відправників, строк зберігання поштових відправлень в відділенні поштового зв`язку відповідно до п. 116 Правил становить один місяць з дня їх надходження; а відповідно до п.117 цих Правил після закінчення встановленого строку зберігання вони повертаються відправнику. Між тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів існування обставин, які стали підставою для звернення [PERSON] з даним позовом до суду, тобто що відповідачем АТ «Укрпошта» була допущена бездіяльність, що виражена в порушенні конституційних прав в отриманні рекомендованих листів. Згідно зі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо недостатності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки не доведені обставини, на які посилається позивач як на підставу заявлених вимог, не надано належних та достатніх доказів в обґрунтування цих вимог. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed