Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

16.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 45 (сорок пять) по вулиці Гагаріна села Зуївці Миргородського району Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому відповідно до Рішення Миргородського міськрайонного суду від 14.12.2015 року та рішення Миргородського міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.04.2016 року на праві власності належить будинок № 45 (сорок пять) по вулиці Гагаріна села Зуївці Миргородського району Полтавської області. В лютому 2018 року в даному будинку , як наймач, був зареєстрований [PERSON], який фактично за даною адресою не проживав та речей, які йому належать не залишав. На даний час він має намір продати будинок, але реєстрацію відповідача в будинку позбавляє можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. Позивач самостійно намагався знайти відповідача та вирішити в добровільному порядку питання щодо визнання його втратившим право на проживання в даному будинку. Але місцезнаходження відповідача та будь які джерела звязку з ним не відомі. В добровільному порядку вирішити проблему є неможливим, тому змушений звернутися до суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням . Ухвалою суду від 09.07.2018 року по справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Зуєвецьку сільську раду Миргородського району Полтавської області. Позивач [PERSON] . в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, пояснив що він в лютому 2018 року відповідачу [PERSON] передав у найм свій житловий будинок №45 по вул. Гагаріна в с. Зуївці, та зареєстрував його там. Фактично за даною адресою [PERSON] не проживав та речей не залишав. Просив [PERSON] визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації\~оголошення на\~ веб-сторінці\~Миргородського міськрайонного\~суду,\~офіційного веб-порталу\~судової влади (а.с. 22,31,38,56). Представник третьої особи Зуєвецької сільської ради в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечував проти задоволення позову. Не спростував твердження позивача, що наймач [PERSON] не вселився в житлове приміщення за адресою с. Зуївці, вул. Гагаріна, 45 (а.с. 60) та про відсутність його речей. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Статтею 391 ЦК України, встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 167 Житлового кодексу Української РСР наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що на підставі Рішення Миргородського міськрайонного суду від 14.12.2015 року та [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинковолодіння за адресою Полтавська область, Миргородський район, с. Зуївці, вул. Гагаріна , 45 належить на праві власності [PERSON] (а.с.7-14). В зазначеному будинку відповідно до довідки № 02-37/228 виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області від 29.05.2018 року крім позивача зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.22). Відповідач в будинку зареєстрований, але не проживає з лютого місяці 2018 року, речей, які йому належать не має, що обєктивно підтверджується довідкою Виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про що не заперечував в судовому засіданні позивач (а.с.6). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що наймач,\~ відповідач [PERSON], без поважних причин не проживає [INFO] розташованому по вулиці Гагаріна в с. Зуївці, Миргородського району, речей в будинку не має, тому суд вважає, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням відповідно до положень частини 2 статті 167 Житлового кодексу Української РСР, підлягає до\~ задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved