Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Токмацького районного суду Запорізької областіз позовною заявою до Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Позивачі є спадкоємцями після померлого [PERSON] Інших спадкоємців за законом першої черги на підставі частини першої статті 1261 ЦК немає. Після смерті спадкодавця позивачі прийняли спадщину, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 14 лютого 2018 року позивачі звернулися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,06 га, що розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Нотаріус відмовила з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивачів на спадкування та набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, за захистом якого позивачі змушені звернутися до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо. Позивачі на розгляд справи в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовної заяви наполягали. Представник відповідача на розгляд справи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, претензій по справі не має, позов підтримує. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 18 жовтня 2016 року. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтва про народження позивача [NUMBER] від 03 вересня 1980 року та свідоцтва про одруження [NUMBER] від 03 жовтня 1998 року. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтва про народження [NUMBER] від 02 листопада 2016 року, свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 02 листопада 2016 року, рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25.11.2014, свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 04 листопада 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності на земельну ділянку площею 4,06 га, розташовану на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19 серпня 2002 року. Позивачі є спадкоємцями після померлого [PERSON] за законом першої черги, що визначене статтею 1261 ЦК. Інших спадкоємців за законом першої черги на підставі частини першої статті 1261 ЦК немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №9/2017. 14 лютого 2018 року позивачі звернулась до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області за місцем відкриття спадщини з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус відмовила з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 лютого 2018 року №200/02-31. Оскільки оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19 серпня 2002 року був втрачений, позивач [PERSON] звернулась до міськрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з заявою про видачу дублікату державного акту, але листом від 15.05.2018 № б/н їй повідомлено, що видати державний акт не можливо та рекомендовано звернутися до суду. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 4,06 га, розташовану на території Таврійської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначеній земельній ділянці спадкодавця присвоєний кадастровий [NUMBER]. Зазначені обставини підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.04.2018. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом свідчить про те, що право власності позивача не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, яке перейшло до неї в порядку спадкування за законом після смерті батька, відповідно до статті 392 ЦК. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з п.8 ч.1 ст.27 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Тобто на теперішній час неможливо отримати дублікат або повторно Державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.95 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачі прийняли спадщину, суд вважає за необхідне позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі. Згідно з п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв'язку з відсутністю клопотання позивачки щодо стягнення з відповідачки сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved