Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги тим, що 02 лютого 1977 року на ім'я позивача та його родину було видано ордер № 514 на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. На даний час в даній квартирі зареєстровано чотири особи, а саме: [PERSON]- наймач, [PERSON]- онука, [PERSON]- онука, [PERSON]- син. Відповідач з 2001року не проживає в квартирі, весь час він самостійно сплачує комунальні послуги та інші платежі, що виникають з договору найму житлового приміщення. Позивач вважає, що відповідач втратила право на користування спірним жилим приміщенням, оскільки понад шість місяців не проживає в квартирі без поважних причин на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], який представляє свої інтереси та інтереси малолітньої дитини [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Оболонської в м. Києві районної державної адміністрації про вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги тим, що дана квартира складається з чотирьох жилих кімнат площею 10,4 кв. м. та 15,1 кв. м., 8,1 кв.м. та 6,5 кв.м. загальна житлова площа квартири становить 40,1 кв. м., згідно поверхового плану і експлікації обмірів та розрахунків площ приміщень спірної квартири. Згідно довідки № 6163 форми №3 від 02.08.2016 року виданої Комунальним концерном центр комунального сервісу в квартирі [ADDRESS] зареєстровано чотири особи, а саме: [PERSON]- наймач, [PERSON]- онука, [PERSON]- онука, [PERSON]- син. На даний час є можливість встановлення порядку користування жилим приміщенням для усунення перешкод іншим мешканцям в користуванні житлом, що й стало підставою звернення до суду із зустрічним позовом. В судовому засіданні позивач за первісним позовом позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, зустрічний позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову не визнав та просив відмовити у його задоволенні за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав та просив їх задовольнити, зустрічний позов не визнав й просив відмовити у його задоволенні, вважаючи [PERSON] особою, яка не має правових підстав для проживання в спірній квартирі. Представник третьої особи Служба у справах дітей Оболонської в м. Києві районної державної адміністрації позовні вимоги за первинним позовом не визнав та просив відмовити у його задоволенні, а зустрічний позов підтримав з тих же підстав. Вислухавши пояснення сторін, третю особу, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 4ЦПК України). За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 02 лютого 1977 року на ім'я позивача та його родину було видано ордер № 514 на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки № 6163 форми №3 від 02.08.2016 року виданої Комунальним концерном центр комунального сервісу в квартирі [ADDRESS] зареєстровано чотири особи, а саме: [PERSON]- наймач, [PERSON]- онука, [PERSON]- онука, [PERSON]- син( а.с.7). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім?ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Суд вважає, що позивачем у судовому засіданні не доведено у порядку та у спосіб встановленому законом, що відповідач без поважних причин не проживає у спірній квартирі. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. При цьому суд вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом про визначення порядку користування житловим приміщенням є не доведеними та не обґрунтованими за своєю правовою підставою й не спростовується відповідачем й третьою особою. Як роз'яснено пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Згідно поверхового плану і експлікації обмірів та розрахунків площ приміщень квартира [ADDRESS] складається з чотирьох жилих кімнат площею 10,4 кв. м. та 15,1 кв. м., 8,1 кв.м. та 6,5 кв.м. загальна житлова площа квартири становить 40,1 кв. м. Тобто, при поділі квартири будуть порушені житлові права кожного з мешканців.

Outcome: dismissed