Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] 22.09.2020 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою розірвання шлюбу між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрованого 05.06.2011 року Відділом ДРАЦС по м.Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №137. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. Від зареєстрованого з відповідачем [PERSON] шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя сторін складалось добре, однак, із січня 2019 року шлюбні відносини між ними припинились. Вони перестали розуміти та любити один одного, припинили проживати разом і вести спільне господарство через розбіжності у поглядах на сімейне життя та подружні обов`язки щодо виховання дітей та ведення спільного побуту. Неодноразові намагання примиритись і відновити сім`ю виявились безрезультатними. Наразі їх шлюб має формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. (а.с.1-3). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.10.2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Як вбачається з поштового повідомлення, відповідач [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження, разом з копіями доданих документів 27.10.2020 року. 06.11.2020 року судом отримано письмову заяву відповідача [PERSON] , за змістом якої вона вказала, що визнає повністю позовні вимоги щодо розірвання їх шлюбу з позивачем [PERSON] . Зазначила, що з 04.01.2019 року вони проживають окремо, оскільки їх особисті відносини тривалий час мають негативний характер, а їхнє спілкування відбувається лише з питань виховання та забезпечення побуту спільних дітей (а.с.26). У визначений судом строк сторони клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище відповідача " [PERSON] " (а.с.7). З копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.8,9) вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З довідки квартального комітету "Першотравневий" м.Жмеринка від 09.01.2020 року №9 вбачається, що позивач [PERSON] за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , проживає разом із матір`ю [PERSON] , 1966 року народження, та братом [PERSON] , 2000 року народження (а.с.10). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] та повідомлення вмконкому Жмеринської міської ради від 30.09.2020 року №02-5/10-2461 відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,20). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно вимог ч.1 ст.110 СК України один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спору про майно та щодо виховання дітей між сторонами за змістом позовних вимог не заявлено. Викладені позивачем обставини щодо тривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сторін, відповідачем визнані безумовно. Обставин, які з визначених законом підстав унеможливлюють звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наразі ніким не повідомлено. Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, у їх сім`ї втрачено розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально і зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, фактично сплаченого ним при поданні позову (а.с.4), що становить 420,40 грн. Решта 50 відсотків відповідної ставки судового збору, що становить 420,40 грн., згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved