Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заяву, та уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк», на її користь за депозитним вкладом «Депозит плюс 6 мес» №SAMDN01000739195973 від 14 листопада 2013 року суму нарахованих відсотків відповідно умов договору у розмірі 46827,74 грн. за період з 14.05.2014 року по 02.11.2017 року , три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 8180,86 грн. за період з 14.05.2015 року по 02.11.2017 року , інфляційні втрати в розмірі 109554,45 грн. за період з 14.03.2014 року по 30.09.2017 року, а також пеню за порушення умов зобовязання в розмірі 1216105,80 грн. за період з 03.11.2016 року по 02.11.2017 року, а всього стягнути 1\~380\~668, 85 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 4 листопада 2013 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір №SAMDN01000739195973 вклад «Депозит Плюс на 6 мес» у розмірі 75 000,00 (сімдесят пять тисяч) гривень на строк 6 місяців з помісячною виплатою відсотків за ставкою 16% річних. До даного договору було також укладено додаткову угоду від 14.11.2013 року, відповідно до якої Банк збільшив процентну ставку (надбавка 1) на 2% та досягнута угода про перерахування процентів за надбавкою 1 на бонусний рахунок «Бонус плюс». В той же день, на виконання умов договору, позивач електронним платежем переказала суму вкладу у розмірі 75 000,00 грн. на користь банку на вкладний (депозитний) рахунок №26354622737529, що підтверджується платіжним дорученням від 14.11.2013 № 2936105604.В березні 2014 року карткові і депозитні договори без будь - якого попередження були заблоковані відповідачем , а рахунки обнулені. Неодноразові звернення до відповідача про повернення депозиту позитивного результату не дали у звязку з чим змушена була звернутися до суду. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року позовні вимоги до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення депозитного вкладу та захист прав споживача фінансових послуг задоволено в повному обсязі, стягнуто на її користь за депозитним вкладом «Депозит плюс на 6 мес» № SAMDN 01000739195973 від 14 листопада 2013 року суму вкладу в розмірі 75000 грн., нараховані відсотки відповідно до умов договору у розмірі 3000 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2340 грн., а всього стягнути 80340 (вісімдесят тисяч триста сорок) гривень. Однак банк ігнорує виконання даного рішення, що обумовлює автоматичну пролонгацію даного договору, у зв'язку з чим її користь підлягає стягненню виплата відсотків у розмірі обумовленому укладеним договором, 3% річних від простроченої суми заборгованості , інфляційні втрати, а також пеня за порушення умов зобовязання відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживача» Позивач будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, при цьому подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання своїх позовних вимог. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 29.12.2016 року у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, при цьому зазначив, що банк позбавлений у доступі до документів Кримської філії. Окрім того вказав, що рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року у справі №176/2439/15-ц оскаржується в касаційній інстанції хоч будь яких доказів відкриття касаційного провадження надати не може. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення депозитного вкладу та захист прав споживача фінансових послуг з ПАТ КБ»ПриватБанк» на користь [PERSON] стягнуто за депозитним вкладом «Депозит плюс на 6 мес» № SAMDN 01000739195973 від 14 листопада 2013 року суму вкладу в розмірі 75000 грн., нараховані відсотки відповідно до умов договору у розмірі 3000 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2340 грн., а всього стягнути 80340 (вісімдесят тисяч триста сорок) гривень. 01.03.2017 року дане рішення набрало чинності (а.с.10-13). Таким чином, обставини укладення Договору банківського вкладу «Депозит плюс на 6 мес» SAMDN 01000739195973 від 14 листопада 2013 року, погодження сторонами умов договору, передання позивачем суми вкладу на суму 75\~000 грн., направлення позивачем відповідачу вимоги про повернення депозиту разом з нарахованими відсотками не потребує додаткового доказування відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Як встановлено рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року договір банківського вкладу сторонами укладено в письмовій формі, зазначено строк його дії та умови виконання, погоджено умови автоматичної пролонгації договору банківського вкладу. Так, відповідно до п.2 Договору № SAMDN 01000739195973 від 14 листопада 2013 року зарахування процентів на суму вкладу здійснюється по закінченню кожного цілого місяця , що пройшов з моменту укладення договору, у перший робочий день, наступний за оформленням договору, після 15:00 нараховані проценти по вкладу зараховуються на карту/рахунок для зарахування процентів. Відповідно до п.3 зазначеного вище договору по закінченню строку вкладу Клієнт не заявив банку бажання забрати свої кошти , вклад автоматично продовжується ще на один строк.Строк вкладу продовжується не однократно без явки в банк. Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернення коштів , проте кошти їй не повернуті , що автоматично пролонговує договір , а тому виплата відсотків в розмірі обумовленому укладеним між сторонами договором, підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору та рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.11.2016 року. Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у його постанові від 25.12.2013 року у справі №6-140цс13, де вказано, що відповідно до змісту ст.ст.526 та 1058 ЦК України зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Згідно розрахунку, наданого позивачем, за період з 14.05.2014 року по 02.11.2017 року сума невиплачених відсотків за договором становить 46\~827,74 грн.з розрахунку : 75000 (сума неповернутого банківського вкладу) *18%(ставка процентів відповідно до додаткової угоди)*41(кількість місяців )/12=46 125,00 грн. 75000 (сума неповернутого банківського вкладу) *18%(ставка процентів відповідно до додаткової угоди)*19(кількість днів )/365=702,74 грн А всього 46\~827,74 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних за статтею 625 ЦК України не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої. З врахуванням того, що відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» прострочив виконання зобов'язання щодо повернення позивачу суми депозитного вкладу 75\~000 грн., а тому зобовязаний сплатити на користь позивач 3% річних за період з 14.05.2015 року по 02.11.2017 року в межах заявлених позовних вимог у розмірі 8180,86 грн., виходячи із розрахунку наданого позивачем, що не спростований відповідачем. Згідно наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується, втрати від інфляції через несвоєчасне повернення суми вкладу за період з 14.03.2014 року по 30.09.2017 року становлять 89\~940,00 грн. та сума інфляційних втрат через несвоєчасну виплату процентів за договором банківського вкладу становить 19\~614,450 грн., а всього 109\~554,45 грн. При цьому, слід зазначити, що позовна вимога щодо стягнення пені не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Обґрунтовуючи свою вимогу про стягнення з відповідача пені за прострочення зобовязання, позивач посилається на ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день (кожну годину) прострочення споживачів сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Однак, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про захист прав споживачів», неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Однак позивач не надав належних доказів того, що за умовами договору №SAMDN01000739195973 від 14 листопада 2013 року відповідальність відповідача за прострочення виконання зобовязання у вигляді пені у розмірі передбаченому ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не передбачена, а тому зазначені доводи в позовні заяві є безпідставними, у звязку із чим позов в даній частині не підлягає задоволенню. Також Суд вважає, що неповернення вкладу відповідачем суперечить вимогам ст.41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ст.321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ст.ст.316 та 177 ЦК України, гроші також є об'єктами права власності. Відмовляючись повернути кошти, що належать клієнтові, банк порушує також і положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також статтю 1 Протоколу №1 до Конвенції, де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивачем виконано обов'язок з доведення обставин, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд вважає, що з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь [PERSON] підлягає стягненню за депозитним вкладом «Депозит плюс на 6 мес» № SAMDN 01000739195973 від 14 листопада 2013 року сума нарахованих відсотків відповідно умов договору у розмірі 46827,74 грн. за період з 14.05.2014 року по 02.11.2017 року , три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 8180,86 грн. за період з 14.05.2015 року по 02.11.2017 року , інфляційні втрати в розмірі 109554,45 грн. за період з 14.03.2014 року по 30.09.2017 року, а всього стягнути 164\~563 (сто шістдесят чотири тисячі пятсот шістдесят три) гривні 05 копійок. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2468,45 грн. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: partial