Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення по сплаті аліментів та [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] , про часткове звільнення від сплати аліментів. [PERSON] в обґрунтуванні позову зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] має спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . 28 серпня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська винесено заочне рішення, що набрало законної сили 09.10.2018 року, про стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дати подання позову до 28.06.2021 року - до досягнення дитиною повноліття та стягнено із [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісячно на користь [PERSON] на її утримання, до 28.06.2021 року - до досягнення повноліття дитиною [PERSON] [INFO] . На виконання рішення суду, за заявою стягувача, державним виконавцем Соборного ВДВС міста Дніпра, було відкрито виконавче провадження № 58638350, в ході якого відповідачу була нарахована заборгованість та в подальшому, вжиті заходи примусового виконання передбачені до ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження. Позивачка зазначає,\~що [PERSON] \~не сплачував\~аліменти,\~та,\~скориставшись знаходженням\~її у\~складаних життевих обставинах, здійснюючи тиск та погрози, маючи заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.07.2018 р. по 01.07.2019 р. понад 50 тисяч гривень, морально примусив її написати заяву про повернення виконавчого документу, для закриття виконавчого провадження та виїзду за кордон. Однак в подальшому, боржник не відновив належну сплату аліментів, у зв`язку із чим позивачка знов подала заяви про відкриття виконавчих проваджень до Соборного ВДВС м. Дніпра для примусового стягнення - аліментів. Державним виконавцем Єгоровою О.А. були відкриті виконавчі провадження № 61120291, щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , у розмірі 1/3 доходів, та № 61120387 - щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , у розмірі 1/6 всіх доходів відповідача. Станом на 01.06.2020 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] (ВП № 61120291) в сумі 68009,98 грн. та по сплаті аліментів на утримання [PERSON] (ВП 61120387) у розмірі 32974,55 грн. Отже загальна сума боргу за період прострочення сплати аліментів з жовтня 2018 по травень 2020 року становить 100 984,53 грн., позивачкою зроблено розрахунок пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що за період з жовтня 2018 по травень 2020 року склав 28 630,00 грн., яку позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] в обґрунтування, якого зазначив, що він із [PERSON] має спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2018 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] та аліменти на утримання [PERSON] . На даний час існує заборгованість по сплаті аліментів за період з жовтня 2018 року по травень 2020 року. Яка виникла за той період часу, коли виконавчі провадженні були закриті на підставі заяв стягувача за домовленістю обох сторін. [PERSON] зазначає, що на час коли він працював за кордоном в Російській Федерації було відкрито розрахунковий рахунок(номер розрахункового рахунку № [NUMBER] СБЕРБАНК). Він поповнював картку знаходячись за кордоном, а [PERSON] розпоряджалась цією карткою на свій розсуд, сторонами було домовлено, що таким чином він буде сплачувати аліменти в добровільному порядку. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що ним постійно та в достатній сумі перераховувались кошти на картковий рахунок, яким користувалась відповідачка за зустрічним позовом, що підтверджується виписками з банку, зокрема [PERSON] відвідувала [PERSON] , Одесу, Трускавець, для лікування доньки. Саме там розташовані Медичні центри лікування ДЦП. Також, [PERSON] , з часу, як він знаходиться в Україні оплачує аліменти на карту відповідача. Отже позивач за зустрічним позовом вважає, що заборгованості по сплаті аліментів виникла не з його вини, у зв`язку з чим просить суд звільнити від сплати заборгованості по аліментам за період з 01 жовтня 2018 року по травень 2020 року на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . [PERSON] надала відзив на зустрічний позов в якому заперечувала проти позову в повному обсязі посилаючись на те, що позовна вимога містить ствердження про те, що заборгованість, в тому числі її ча\-стка від якої позивач просить суд його звільнити - існує. Тобто самою позовною заявою позивач визнає наявність заборгованості. Крім того [PERSON] не довів державному виконавцю факт оплати аліментів та не оскаржив дії державного виконавця, а отже, на її думку, погодився з розміром нарахованої заборгованості. Також [PERSON] не погоджується із ствердженнями [PERSON] , що виконавче провадження № 58638594 було закрите 06.08.2019р. за її заявою у зв`язку із відсутністю заборгованості станом на дату закриття провадження. Оскільки заяву про повернення виконавчого документа вона змушена була написати під тиском, оскільки [PERSON] терміново треба було виїхати до Росії для продов\-ження роботи, що за його запевняннями дасть можливість погасити заборгованість по аліментам. В проти\-вному випадку аліментів не буде, оскільки в Україні він роботи не має. У цій заяві, відповідачка за зустрічним позовом не стверджувала про відсутність заборгованості, а лише просила повернути виконав\-чий документ без виконання. Постанови державного виконавця про скасування заходів примусового харак\-теру до неї, у яких державний виконавець стверджує про відсутність заборгованості, не отримувала, оскільки їх не було направлено на її адресу. Крім того заборгованість позивача за зустрічним позовом по сплаті аліментів підтверджується розписку від 31.07.2019р., якою останній зобов`язався сплатити заборгованість за період з 07.2018р. по 07.2019р. в сумі 50 000 гривень у строк до 31.07.2020р. Щодо переказу [PERSON] коштів на розрахунковий рахунок, відповідачка за зустрічним позовом зазначає, що дійсно у 2014 році, коли позивач поїхав на заробітки до Росії, вони домови\-лись, що [PERSON] буде присилати гроші для того щоб відповідачка, яка не має можливості працювати, через необхідність постійного догляду за дитиною інвалідом, яка нездатна до самообслуговування, мала засоби до існування. Однак, цієї домовленості не було виконано, тобто позивач за зустрічним позовом покинув дружину з дитиною інвалідом. Це стало підставою для подання відповідною позову про розірвання шлюбу та стягнення алімен\-тів. [PERSON] не заперечує, того факту, що вона знімала кошти з карти СБЕРБАНКУ оформленої на позивача у періоді, та можливо у сумі, про яку стверджує позивач у зустрічному позові. Однак вона не вважає, що ці кошти були сплатою аліментів за рішенням суду, зазначені кошти були ча\-стковим погашенням боргових зобов`язань позивача з 2014 року та участю у додаткових витратах на утримання дитини. Позивачем, за зустрічним позовом, надано відповідь на відзив в якій додатково зазначено, що його розписка про повернення заборгованості по сплаті аліментів була складена на прохання відповідачки, як гарантія того, що позивач буде перераховувати грошові кошти на картковий рахунок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав пояснення по суті справи підтримав позовні вимоги за первісним позовом, за заперечував проти зустрічного позову у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та його представник надали пояснення по суті позовних вимог, заперечували проти первісного позову та підтримали вимоги зустрічного позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . 28 серпня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська винесено заочне рішення, що набрало законної сили 09.10.2018 року, про стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дати подання позову до 28.06.2021 року - до досягнення дитиною повноліття та стягнено із [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісячно на користь [PERSON] на її утримання, до 28.06.2021 року - до досягнення повноліття дитиною [PERSON] [INFO] . На виконання рішення суду, за заявою стягувача від 14.03.2019 року, державним виконавцем Соборного ВДВС міста Дніпра, були відкриті виконавчі провадження № 58638350 та №58638594, в ході яких відповідачу була нарахована заборгованість та в подальшому, вжиті заходи примусового виконання передбачені до ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження. 31.07.2019\~рокуза заявою [PERSON] державним виконавцем Соборного ВДВС міста Дніпра, були закриті виконавчі провадження № 58638350 та №58638594, у зв`язку з домовленістю сторін про добровільне виконання рішення суду та сплати аліментів. Відповідно до розписки від 31.07.2019 року написаної власноруч [PERSON] борг по сплаті аліментів за період з 07.2018 року по 07.2019 року складав 50\~000,00 грн. У зв`язку\~з не\~виконанням відповідачем\~ [PERSON] домовленості,\~щодо сплати\~аліментів позивачка,\~ [PERSON] ,\~30.01.2020\~року повторно\~звернулась до\~державного виконавця\~Соборного ВДВС\~міста Дніпра\~із заявою\~про відкриття\~виконавчого провадження\~на виконання\~рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2018 року, для примусового стягнення - аліментів. Станом на 01.06.2020 року, відповідно до довідок державного виконавця, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] (ВП № 61120291) в сумі 68009,98 грн. та із сплаті аліментів на утримання [PERSON] (ВП 61120387) у розмірі 32974,55 грн. Згідно ч. 4\~ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому\~статтею 199 Сімейного Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.\~ Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1\~ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до частини 3\~статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене\~ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті. У п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у\~ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту\~ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог\~ст. 264 ЦПК України\~повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Враховуючи, що відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів, а також знав про наявність свого батьківського обов`язку піклуватись про дитину, крім того належних доказів відсутності вини відповідача суду не надано, а посилання [PERSON] на те, що заборгованість виникла під час того як виконавчі провадження були закриті за заявою стягувача не спростовують його вини у виникненні заборгованості, оскільки обов`язок сплачувати аліменти у відповідному розмірі виник з моменту постановлення рішення Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 28.08.2018 року, який не залежить від відкриття чи припинення виконавчих проваджень. Також будь яких доказів звернення відповідача до державного виконавця для проведення перерахунку заборгованості або оскарження його дій суду не надано. Крім того суд не погоджується із посиланнями [PERSON] про те, що ним сплачувались аліменти у добровільному порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок, яким розпоряджалась [PERSON] , оскільки сторонами визнано, що зазначені кошти витрачались зокрема на лікування дитини, яка має інвалідність та потребує постійного додаткового медичного контролю. Отже суд приходить до висновку, зазначені кошти є добровільною участю відповідача у додаткових витратах на дитину. Таким чином вина [PERSON] у виникненні заборгованості по сплаті аліментів доведена. У своїй постанові у справі №333/6020/16 від 03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію щодо обчислення пені у зв`язку із несплатою аліментів і зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не в повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується із урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помноженого на 1%. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів (постанова у справі №333/6020/16 від 03.04.2019 року). Отже відповідно до розрахунку державного виконавця загальна сума боргу за період прострочення сплати аліментів з жовтня 2018 по травень 2020 року становить 100 984,53 грн., а пеня за цей період становить 28 630,00 грн. а саме: РікМісяць у поточному роціКількість днів у місяціСума нара\-хованих аліментів 1/3Сума нара\-хованих аліментів 1/6Загальна сума бор\-гуЗагальна су\-ма боргу 3 наростаюч. підсумкомПеня у розмірі 1% на 01 чис\- ло наст міс. 2018жотвень312 170,031 052,153 222,183 222,180,00 листопад303 057,781 482,564 540,347 762,52998,88 грудень313 057,781 482,564 540,3412 302,862 328,76 2019січень313 057,781 482,564 540,3416 843,203 813,89 лютий283 057,781 482,564 540,3421 383,545 221,39 березень313 057,781 482,564 540,3425 923,885 987,39 квітень303 331,021 615,044 946,0630 869,948 036,40 травень313 331,021 615,044 946,0635 816,009 260,98 червень303 331,021 615,044 946,0640 762,0611 102,96 липень313 549,811 721,125 270,9346 032,9912 228,62 серпень313 549,811 721,125 270,9351 303,9214 270,23 вересень303 549,811 721,125 270,9356 574,8515 904,22 жотвень313 738,571 812,645 551,2162 126,0616 972,46 листопад303 738,571 812,645 551,2167 677,2719 259,08 грудень313 738,571 812,645 551,2173 228,4820 303,18 2020січень313 738,571 812,645 551,2178 779,6922 700,83 лютий293 738,571 812,645 551,2184 330,9024 421,70 березень313 738,571 812,645 551,2189 882,1124 455,96 квітень303 738,571 812,645 551,2195 433,3227 863,45 травень313 738,571 812,645 551,21100 984,5328 630,00 Разом60968 009,9832 974,55100 984,53100 984,5328 630,00 Таким чином, суд вважає позовну заяву про стягнення неустойки за прострочення по сплаті аліментів задовольнити та стягнути із [PERSON] неустойку ( пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 28\~630, 00 грн. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , про часткове звільнення від сплати аліментів не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Однак позивачем не доведено наявність будь яких підстав для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved