Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що 20 лютого 1993 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, який Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2012 року було розірвано. За час шлюбу сторони придбали за спільні кошти наступне майно: за договором купівлі-продажу від 29.10.2003 року, посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, домоволодіння, що знаходиться за адресою: вулиця Богомаза, буд. 109 у м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), що розташований на земельній ділянці площею 0,0874 га по вулиці Богомаза, 109 у м. Дніпро (м. Дніпропетровськ). Позивач зазначає, що домовленостей щодо мирного врегулювання спору з приводу поділу майна сторони не дійшли, а тому позивач змушена за захистом своїх прав та інтересів звернутися з позовом до суду. На підставі зазначеного позивач просить визнати домоволодіння №109 по вулиці Богомаза у м. Дніпро спільною сумісною власністю подружжя; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину домоволодіння №109 по вулиці Богомаза у м. Дніпро та визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої по вулиці Богомаза, 109 у м. Дніпрі; стягнути з [PERSON] на корить [PERSON] грошову компенсацію у розмірі дійсної вартості 1/2 частини домоволодіння №109 по вулиці Богомаза у м. Дніпрі та 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за вказаною адресою та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача позов визнав в частині визнання права власності на ? частину житлового будинку. В частині визнання права власності на ? частину земельної ділянки та стягнення грошової компенсації представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у задоволенні цих позовних вимог. Заслухавши думку учасників судового процесу. дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 1993 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2012 року було розірвано. За час шлюбу сторони за спільні кошти за договором купівлі-продажу від 29.10.2003 року, посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою придбали домоволодіння, що знаходиться за адресою: вулиця Богомаза, буд. 109 у м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), розташований на земельній ділянці площею 0,0874 га по вулиці Богомаза, 109 у м. Дніпро (м. Дніпропетровськ). У силу частини першої статті 22 Кодексу про шлюб та сімю України (далі КпШС України), яка була чинною на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, за умовами статті 24 КпШС України є власністю кожного з них (роздільним майном). Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними. Аналогічне положення закону закріплено й у статті 70 СК України. За змістом частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України. Таким чином громадянин одержує у власність частку із земельного фонду, а тому земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю. Відповідно до положень ст. ст. 6 та 22 Земельного кодексу України 1990 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15 "Про приватизацію земельних ділянок" одержана громадянином у приватну власність для будівництва, ведення селянського та особистого підсобного господарства земельна ділянка є його приватною власністю, оскільки йдеться про одержання громадянином частки із земельного фонду, а не про спільно нажите майно. Згідно роз'яснень, наданих у абз.2 п.18-2 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до\~ статей 120 ЗК України,\~ 377 ЦК України\~ (постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1996 року № 13 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"). Так, як домоволодіння №109 по вул. Богомаза у м. Дніпро (м.Дніпропетровськ) та земельна ділянкаплощею 0,0874 га., яка розташована по вулиці Богомаза, 109 у м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), було придбано позивачем та відповідачем за час спільного проживання однією сімєю та за рахунок спільних коштів, суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул.. Богомаза, 109 у м. Дніпро ( Дніпропетровську), що розташований на земельній ділянці площею 0, 600 га, та складається: А1-житловий будинок площею 28, 8 кв м; Б-літня кухня; В-убиральня; Г-сарай; Д-душ; Ж-навіс; №1+11 споруди; 1-III мостіння; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,600 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по вул.. Богомаза, 109 у м. Дніпро; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку по вул.. Богомаза, 109 у м. Дніпро ( Дніпропетровську), розташований на земельній ділянці площею 0, 600 га, та складається: А1-житловий будинок площею 28, 8 кв м; Б-літня кухня; В-убиральня; Г-сарай; Д-душ; Ж-навіс; №1+11 споруди; 1-III мостіння; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 600 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по вул.. Богомаза, 109 у м. Дніпро. В частині позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації за 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1827, 0 грн.

Outcome: partial