Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

24 лютого 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 16.10.2010 помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034520, загальною площею 5,9110 га, яка розташована на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 01.09.2010 секретарем Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яким все своє майно заповів синові [PERSON] та онуці [PERSON] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням розглядати справу без його участі. З позовом згоден. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 16.10.2010 помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 152709, видане 18.10.2010 Надинівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 8/. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034520, загальною площею 5,9110 га, яка розташована на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно дублікату заповіта, посвідченого 01.09.2010 секретарем Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 25, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів синові [PERSON] та онуці [PERSON] Заповіт не змінювався, не переписувався /а.с. 10/. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], що підтверджується копією заяви /а.с. 11, 38/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки своєчасно звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 85/2011 /а.с. 26/. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 11 вересня 2001 року на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Надинівської сільської ради від 24.03.2001 № 17 було виготовлено та видано державний акт серії ІІІ-ЧН № 034520 на право приватної власності на землю площею 5,91 га в межах згідно з планом, розташованої на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 17/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 21/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України\~-"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку, належну [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034520 від 11.09.2001, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 5,9110 га, в тому числі: рілля 4,0611 га, кадастровий номер 7422085900:60:084:0031, сіножать 1,7250 га, кадастровий номер 7422085900:60:068:0031, пасовище 0,1249 га, кадастровий номер 7422085900:60:108:0031 /а.с. 18, 19, 20/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved