Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них двоє дітей: [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, батько коштів на утримання дітей не надає, будь-якої участі у додаткових витратах не бере. Зазначає, що діти мають проблеми зі здоров`ям. Враховуючи викладене просить суд задоволити її позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, повторно, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 11.02.2013 року виконавчим комітетом Постійненської сільської ради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 1 (а.с.5). Встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.07.2013 року (а.с.6) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.09.2017 року (а.с.7). Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося і вони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачкою. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років починаючи з січня 2020 становить 1779 грн., з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн., для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2020 року - 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395 грн. Позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей у розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, однак належних та допустимих доказів, того, що заробіток позивача є достатнім для стягнення аліментів у цьому розмірі позивачем суду надано не було. [PERSON] також не надала суду доказів того, що у відповідача у власності перебувають об`єкти нерухомості та земельні ділянки, одну з яких він надає в оренду та отримує від цього прибуток. Враховуючи викладене та вимоги розумності та справедливості, те що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дітей, матеріальне становище позивача, стан здоров`я дітей, та те, що відповідач є молодою, працездатною особою, суд вважає за правильне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці. Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved