Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

14.07.2020 року позивач Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] по якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 2 097 945,53 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.10.2006 року АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є позивач) та фізична особа - громадяини України - [PERSON] уклали кредитний договір № 2006/686-Ф03.7/32. Однак відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істоті умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 18.06.2020 року має заборгованість, строкову - 319 873,06 UAH, прострочену - 959 620,77 UAH, строкову заборгованість по нарахуваних % - 2 814,86 UAH, прострочену заборгованість по нарахованих % - 815 636,84 UAH. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2020 року матеріали справи передані на розгляд Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з територіальною юрисдикцією суду, на підставі ст. 27 ч.1 ЦПК України щодо розгляду справи до фізичної особи за зареєстрованим місцем її проживання або перебування. В провадження судді Абухіна Р.Д. справа надійшла на підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.08.2020 року. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.08.2020 року прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства « Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 22 грудня 2021 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові, посилаючись на те, що позивачем не викладено всіх фактичних обставин справи, не надано доказів обґрунтування вимог, відсутністю детального розрахунку заборгованості із зазначенням дати настання права вимоги, та не доведеності позивачем набуття АТ «Альфа-Банк» права вимоги за Договором кредиту № 2006/686-Ф03.7/32. Також в обґрунтування заперечень проти задоволення позову, представник відповідача посилається на те, що позивачем пропущено строк позовної давності. 22 грудня 2020 року представником відповідача надано письмову заяву про застосування строків позовної давності. Представником позивача надані письмові пояснення з посиланнями на судову практику щодо застосування Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 2 ст. 1050 ЦК України. 15 липня 2021 року представником відповідача надані письмові пояснення з посиланням на те, що за умовами п.4.4 Договору кредиту № 2006/686-Ф03.7/32 сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, який наступає наступного дня після спливу 90 (дев`яносто) календарних днів від дня коли Позичальник не виконав (неналежно виконав) зобов`язань, щодо оплати процентів за користування Кредитом і своєчасне та в повному обсязі погашення Кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, що узгоджується с правовими позиціями Верховного Суду України, а саме у постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-900цс16; у постанові від 7 грудня 2016 року у справі № 6-719цс16; у постанові від 29 червня 2016 року у справі N 6-1188цс16. Також представник відповідача посилається на те, що 31 жовтня 2013 року, 13 листопада 2013 року, 18 березня 2014 року на адресу відповідача - [PERSON] від ПАТ «Укрсоцбанк» направлені листи, з яких вбачається про обізнаність кредитора про існування заборгованості та висування вимог щодо дострокового повернення кредиту, в зв`язку з чим строк користування кредиту вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто 11 грудня 2013 року, що обумовлює настання строку виконання зобов`язання та вимог кредитора саме с цього часу, а позов пред`явлено лише 14 липня 2020 року. Ухвалою Приморського районного суду від 15 липня 2021 року закрито підготовче засідання по цивільній справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню відповідно до наступного. Судом встановлено, що 18 жовтня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі - Кредитор) та [PERSON] (надалі - Позичальник) був укладений Договір кредиту № 2006/686-Ф03.7/32, за яким Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти зі сплатою 12,25% річних за користування грошима та з кінцевим терміном повернення кредиту 17 жовтня 2016 року (а.с. 4 - 6). 28 вересня 2009 року між Кредитором та Позичальником укладена Додаткова угода № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 2006/686-Ф03.7/32 від 18 жовтня 2006 року, згідно з умовами якого якої в новій редакції викладено підпункт 1.1.1 пункту 1.1. статті 1 Договору кредиту № 2006/686-Ф03.7/32 від 18 жовтня 2006 року, щодо визначення розміру щомісячних платежів без зміни дати кінцевого терміну повернення кредиту та інших умов (а.с. 9). 24 червня 2011 року між Кредитором та Позичальником укладено Договір про внесення змін № 2 до Договору кредиту № 2006/686-Ф03.7/32 від 18 жовтня 2006 року (а.с. 6 - 8). 30 квітня 2013 року між Кредитором та Позичальником укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту № 2006/686-Ф03.7/32, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди викласти Договір кредиту у новій редакції (а.с. 14 - 19). Так, відповідно до умов вказаного договору Кредитор надає Позичальнику грошові кошти в сумі 128 941,89 дол. США із сплатою 13,25 процентів річних із кінцевим терміном повернення заборгованості по Кредиту до 17 жовтня 2021 року. Також умовами договору передбачено, що погашення кредиту здійснюється до 10 числа кожного місяця, шляхом списання Кредитором коштів в сумі чергового належного до погашення платежу за кредитом з поточного рахунку Позичальника № [NUMBER] , відкритого у Кредитора. Відповідно до п. 3.2.3 Договору кредиту кредитор має вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій. За умовами Договору кредиту Позичальник зобов`язаний, зокрема: - забезпечувати сплату процентів за користування Кредитом в порядку та в розмірі, визначеному п.п. 1.1., 2.4., 2.7., 2.9 Договору кредиту, шляхом забезпечення наявності на своєму поточному рахунку № [NUMBER] , відкритому у Кредитора, коштів сумі, достатній для здійснення Кредитором договірного списання згідно з п. 2.4.2 Договору (п.п. 3.3.7 Договору кредиту); - забезпечувати своєчасне та в повному обсязі погашення Кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку передбаченому п.п. 1.1., 2.4. Договору (п.п. 3.3.8 Договору кредиту). Також, умовами Договору (п.п. 3.3.14) передбачено зобов`язання позичальника протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати одержання письмового повідомлення Кредитора, достроково повернути в повному обсязі Кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штрафу) у випадках, визначених п.п. 3.2.3, 5.4 Договору. Відповідно до п. 4.4 Договору - у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше ніж 90 (дев`яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив та відповідно Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня Кредитора погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 15 травня 2013 року між Кредитором та Позичальником укладено Договір про внесення змін № 3 до Договору кредиту № 2006/686-Ф03.7/32 від 18 жовтня 2006 року, згідно з умовами якого сторони змінили валюту кредиту та перевели суму кредиту 131 091,20 дол. США разом із нарахованими процентами в сумі 30 723,74 дол. США в гривню за курсом 8,20 грн. за 1 дол. США, що станом на дату укладення вказаного договору становило 1 326 882,51 грн. (а.с. 10 - 11). Також сторони визначили, що заборгованість за кредитом на момент укладення вказаного Договору (15 травня 2012 року) складає 1 326 882,51 грн. та затвердили графік погашення такої заборгованості, який є Додатком 1 до цього договору, а також відповідний порядок погашення - шляхом списання коштів в сумі чергового належного до погашення платежу за кредитом з поточного рахунку Позичальника № [NUMBER] , відкритого у Кредитора, а саме: 10 (десятого) числа (включно) кожного місяця, починаючи з 10 червня 2013 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом до 14 вересня 2022 року (включно). Таким чином, відповідно до п. 4.4 Договору кредиту № 2006/686-Ф03.7/32, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, який наступає наступного дня після спливу 90 (дев`яносто) календарних днів від дня коли Позичальник не виконав (неналежно виконав) зобов`язань, щодо оплати процентів за користування Кредитом і своєчасне та в повному обсязі погашення Кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Відповідно до листів та поштових конвертів, оригінали яких досліджені в ході розгляду справи, 31 жовтня 2013 року та 13 листопада 2013 року на адресу [PERSON] від ПАТ «Укрсоцбанк» направлено лист, відповідно до якого Банк засвідчую про обізнаність щодо ненадходження відповідного платежу за Договором кредиту № 2006/686-Ф03.7/32 від 18 жовтня 2006 року, вказує про те, що змушений буде розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, з одночасним зазначенням, що така вимога дострокового повернення Кредиту буде анульована, у випадку погашення відповідної заборгованості протягом 7-ми днів з моменту отримання вимоги. Таким чином, невиконання (неналежне виконання) Позичальником умов Договору кредиту № 2006/686-Ф03.7/32 сталося 10 жовтня 2013 року, тобто останній платіж за умовами договору становить до 10 вересня 2013 року, про що свідчить лист ПАТ «Укрсоцбанк». З урахуванням викладеного з 11 вересня 2013 року почав перебіг дев`яностоденний строк від дня коли Кредитору стало відомо, що Позичальник не виконав (неналежно виконав) зобов`язань, щодо оплати процентів за користування Кредитом і своєчасне та в повному обсязі погашення Кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Такий дев`яностоденний строк тривав по 10 грудня 2013 року. При викладених обставинах та умов п. 4.4 Договору кредиту 2006/686-Ф03.7/32, станом на 11 грудня 2013 року строк користування Кредитом вважається таким, що сплив та відповідно у Позичальника виникло зобов`язання протягом одного робочого дня Кредитора погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню), в зв`язку з чим строк виконання основного зобов`язання було змінено на 11 грудня 2013 року відповідно. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як "строк договору", так і "строк (термін) виконання зобов`язання" (статті 530, 631 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України). У даному випадку сторони за Договором кредиту врегулювали у договорі умови дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання та визначили умови такого повернення коштів, які настали та станом на момент звернення позивача до суду пропущено трирічний строк для задоволення своїх вимог з моменту настання права вимоги. З урахуванням виклаленого, суд приходить до висновку, що строк виконання зобов`язання, а відповідно і вимоги Кредитора на виконання такого зобов`язання настав з 11 грудня 2013 року, а позивач звернувся до суду з відповідним позовом лише 14 липня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), що передбачено п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Так, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі N 6-900цс16, відповідно до якого оскільки строк виконання основного зобов`язання на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України було змінено, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed