Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

09 квітня 2021 року позивач ЖБК «Молодіжний-12» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги 43882 гривні 58 копійки та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачка частково сплачувала плату за житлово - комунальні послуги, які надавав ЖБК «Молодіжний-12» за даною адресою, тим самим визнаючи надання йому послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за послуги централізованого опалення. [PERSON] жодного разу не зверталася з претензіями щодо якості та переліку наданих послуг. ЖБК належним чином здійснювало утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у жодного із співвласників не виникало скарг щодо цього. У своїй діяльності з обслуговування будинку [ADDRESS] кооператив керується Законом України про «Про кооперацію» та Статутом кооперативу, згідно з якими ЖБК має право укладати угоди (договори) пов`язані з експлуатацією та ремонтом житлового будинку, надвірних будівель, їх добровільним страхуванням та утриманням прибудинкової території, а також інші угоди (договори) відповідно до цілей його діяльності. Зазначає, що відповідно до Статуту кооперативу відповідач зобов`язана сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території, здійснювати оплату за комунальні послуги. Так, згідно з протоколом від 21.12.2016 з 01.01.2017 загальними зборами кооперативу був затверджений розмір внеску на утримання будинку і прибудинкової території - 5,24 грн/кв.м. та 4,25 грн/кв.м. для першого поверху та внеску до резервного фонду - 0,15 грн/кв.м для власників житлових приміщень особистого використання, при цьому у разі відсутності здійснення щомісячних оплат послуг консьєржів в розмірі 50 грн - 1,50 грн/кв.м. 23.01.2019 року з 01.01.2019 р. загальними зборами членів кооперативу був затверджений розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території - 7,25 грн/кв.м. та 5,60 грн/кв.м. для першого поверху та внеску до резервного фонду на капітальних ремонт - 3.00 грн/кв.м для власників житлових приміщень особистого використання. Однак, відповідачка своєчасно та у повному обсязі не сплачує за надані їй житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим, за період з грудня 2016 року по грудень 2020 року заборгованість склала 43882,58 грн., з яких: 24241,73 грн - основного боргу, 7368,27 грн - інфляційних нарахувань, 2272,59 - 3% річних. Також позивач просить стягнути на свою користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн та судовий збір. Ухвалою від 09.04.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 55-56). У судове засідання 20.09.2021 року сторони не з`явилися. Представник позивача просив суд розглянути справу за його відсутносіт, повідомив суд про відсутність заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідачка [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, однак судовий виклик відповідача повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку: адресат відсутній, що є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Відзив на позов не подав, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ЖБК «Молодіжний-12» зареєстровано 10 квітня 1984 року № 1 068 120 0000 005598 та визначено такі види діяльності: здійснює комплексне обслуговування об`єктів, надає в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, здійснює управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (а.с. 16-17). Частиною 1 статті 2 Закону України «Про кооперацію» № 1087-ІV встановлено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1087-ІV кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Згідно з ст.137 ЖК України житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку. Відповідно до ст.149 ЖК України права і обов`язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім`ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 198300091 від 30.01.2021, на підставі договору дарування квартири № 390 від 28.04.2017 та відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 14649593 від 09.04.2021 року зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 22-24, 54). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-IV. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. За змістом ч. 3 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Таким чином, відповідач була та є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст. 10 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст. 66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Так, ст. 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК України на власників квартир покладається обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що у статуті кооперативу має міститися відомості про порядок встановлення розмірів і сплати внесків та поїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати. Відповідно до ст.12 Закону України «Про кооперацію» серед основних обов`язків члена кооперативу є сплата визначених статутом кооперативу внесків. Відповідно до пункту 19-21 розділу ІІІ Статуту ЖБК «Молодіжний-12», здійснює експлуатацію та ремонт належного йому жилого фонду, прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Витрати ЖБК по технічному обслуговуванню водопровідних, каналізаційних, теплофікаційних та електричних мереж та пристороїв обладнання в будинку відшкодовуються кооперативу підприємствами, які отримують прибутки від експлуатації цих мереж та пристроїв. Платня за користування тепловою та провадиться по тарифам, встановленим для державного житлового фонду. Згідно з протоколом від 21.12.2016 з 01.01.2017 загальними зборами кооперативу був затверджений розмір внеску на утримання будинку і прибудинкової території - 5,24 грн/кв.м. та 4,25 грн/кв.м. для першого поверху та внеску до резервного фонду - 0,15 грн/кв.м для власників житлових приміщень особистого використання, при цьому у разі відсутності здійснення щомісячних оплат послуг консьєржів в розмірі 50 грн - 1,50 грн/кв.м. (а.с. 25-33). 23.01.2019 року з 01.01.2019 р. загальними зборами членів кооперативу був затверджений розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території - 7,25 грн/кв.м. та 5,60 грн/кв.м. для першого поверху та внеску до резервного фонду на капітальних ремонт - 3.00 грн/кв.м для власників житлових приміщень особистого використання (а.с. 34-47). Зазначені рішення ЖБК «Молодіжний-12» є чинними на момент розгляду справи та не оскаржувались у визначений законом спосіб. Обов`язок споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території випливає і з положень статті 162 Житлового кодексу України, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2006 р. № 45, та пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Статтями 20, 21 Закону № 1875-IV визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Тобто, як норми житлового законодавства, спеціального закону, що регулює даний вид правовідносин, так і положення Статуту ЖБК «Молодіжний-12» встановлюють обов`язок для власників квартир (членів кооперативу) нести витрати по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги. Як встановлено судом, відповідачка належним чином не виконала свій обов`язок щодо сплати вартості спожитих комунальних послуг в повному обсязі, і як вбачається з наданого позивачем розрахунку боргу за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] відповідач вносив оплату лише частково, в результаті чого за період з 01.12.2016 року по 31.12.2020 року виникла заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 15516,16 грн., по сплаті за холодне водопостачання - 719,68 грн, за гаряче водопостачання і водовідведення 194,72 грн, по сплаті за вивіз відходів - 648,90 грн, по витратами ЖБК - 2327,61 грн та по внескам до резервного фонду - 4097,70 грн, а разом - 34241,73 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 14-15). Зазначений розрахунок суд приймає до уваги вважаючи його належним доказом вартості наданих відповідачам послуг на утримання будинку та прибудинкової території, водовідведення, гарячого та холодного водопостачання, сплачених відповідачами сум та дат здійснення платежів, оскільки він містить усі необхідні для встановлення обставин справи відомості. Позивачем в спірний період фактично здійснювалось утримання, експлуатація будинку та прибудинкової території, надавались комунальні послуги згідно з укладеними договорами з виконавцями. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач жодного разу не звертався з претензіями щодо якості та переліку наданих послуг. З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за надані послуги з відповідача в розмірі 34241,73 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Обов`язок щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних від суми невиконаного зобов`язання за спірний період становить 2272,59 гривні, а інфляційні втрати - 7368,27 гривень. Даний розрахунок проведено відповідно до вимог чинного законодавства, не спростований відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3% річних обґрунтованими, в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до наступного. Як вбачається із позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Таким чином, сума заявлених витрат на правову допомогу не підтверджена належними доказами, тому відшкодуванню не підлягає. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: partial