Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2011 року. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO], яка з часу розірвання шлюбу по сьогоднішній день проживає з матірю [PERSON] Окрім того, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.01.2011 року судом ухвалено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 400грн. щомісячно. Однак, у звязку із ухиленням відповідача від свого обовязку по утриманню та вихованню власної дитини, свідомого нехтування своїх обовязків, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2016 року у справі №308/11915/15-ц, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] Позивач вказує, що на даний час малолітня донька [PERSON] навчається у 4 класі ЗОШ І ІІІ ступенів №10 та потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. У звязку з цим, просить суд збільшити розмір аліментів, які були встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2011 року в розмірі 400 грн., а саме стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 930грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення нею повноліття. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а також у визначений судом строку відзиву не подав. А тому суд проводить розгляд даної справи за відсутності відповідача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2011 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії 1 ФМ №143253 від 10.07.2009 року). Окрім того, зазначеним вище рішенням суду від 20.01.2011 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 400грн. щомісячно. [PERSON] всупереч рішення суду від 20.01.2011 року відмовляється від добровільної сплати аліментів, у звязку з чим його заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.08.2018 року складає 21884,00грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості №13-24845226 від 07.08.2018 року. Однак, у звязку із ухиленням відповідача своїх обовязку по утриманню та вихованню власної дитини, свідомого нехтування своїх обовязків, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2016 року у справі №308/11915/15-ц, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі ст.182\~СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в позові зазначає, що розмір аліментів, який визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2011 року, який має сплачувати відповідач є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку доньки та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів. Відповідно до\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи наведене, суд вважає, що після постановлення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2011 року матеріальний стан позивача та відповідача змінився через значні інфляційні процеси в Україні, та значне підвищення вартості життя, розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно вказаного рішення менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та збільшити розмір аліментів на користь відповідача, стягнуті за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2011 року по справі № 2п-8940/10, з 400 гривень до 930 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік" за пoданням Міністерства фінансів. Так, станом на 14.08.2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений прожитковий мінімум в розмірі 1944грн. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Термін "тверда грошова сума" є умовним та позначає відповідну суму аліментів на утримання дитини, що чітко визначена за домовленістю між платником та одержувачем аліментів або за рішенням суду. В даному випадку сторонами визначено розмір аліментів у розмірі 930 гривень; ця сума є стабільною і вона не буде змінюватися автоматично у випадку зміни розміру заробітку або доходу платника аліментів. А тому, суд приходить до переконання, що вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 930грн. щомісяця. Однак, в частині вимоги стягнення аліментів, встановлених в твердій грошовій сумі, але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку слід відмовити, така вимога суперечить нормам сімейного законодавства при встановленні аліментів у твердій грошовій сумі, а є необхідною у разі визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Також, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial