Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

11 травня 2018 року позивач ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що із відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №DNH4KS77630390 від 24.10.2006 року відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9300 грн. на строк 24.10.2006 по 23.10.2009 року включно, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахункових від суми залишку заборгованості. За укладеним кредитним договором відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією за користування кредитом та інші витрати. Оскільки взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, у нього за період 12.04.2013 по 12.04.2018 рік виникла заборгованість в сумі 33945 грн. 00 коп. Враховуючи вище викладене представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №DNH4KS77630390 в сумі 33945 грн. 00 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом з позовною заявою надійшло клопотання в якому позивач просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення /а.с.-2/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки та оголошенням на сайті Веселинівського районного суду Миколаївської області Про причини неявки суд не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з'явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з'явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2006 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №DNH4KS77630390 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, натомість позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі у строки та на умовах, передбачених кредитним договором /а.с.8-12/. Відповідач [PERSON] не виконав умови договору по погашенню заборгованості по кредитному договору в зв'язку з чим за період 12.04.2013 по 12.04.2018 рік заборгованість відповідача за кредитним договором становить 33945 грн. 00 коп., яка складається із: заборгованості по відсотками за користування кредитом в розмірі 33945 грн. 00 коп. / а.с.5/. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1762 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved