Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

16.10.2020 року позивачі звернулись із вказаним позовом, надалі уточнивши свої вимоги, прохали суд визнати право користування на правових підставах житловим приміщенням - кімнатою № [NUMBER] (кімната (4) площею 11,0 кв.м, кімната (6) площею 16,8 кв.м, коридор (1) площею 1,8 кв.м, санвузол (2) площею 2,7 кв.м, вбиральня (3) площею 0,9 кв.м, шафа (5) площею 0,6 кв.м, шафа (7) площею 0,5 кв.м) у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] ( [INFO] ) з 31.03.2010, [PERSON] ( [INFO] ) з 31.03.2010, [PERSON] ( [INFO] ) з 31.03.2010, [PERSON] ( [INFO] ) з 31.03.2010. 21.10.2020 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито спрощене позовне провадження з викликом всіх учасників справи. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву та прохали розглянути справу за їх відсутності, позов підтримали, прохали задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що право на приватизацію - це закріплене, визнане та гарантоване чинним законодавством України право громадян. Однак, для його реалізації особа має подати всі необхідні документи, які в тому числі підтверджують її право користування житловим приміщенням, просив справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Згідно ордера-розпорядження № 26 від 31.03.2010 ВАТ «Електромотор» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано для вселення кімнату [ADDRESS] . Постановою сумісного засідання правління та профспілкового комітету ПАТ "Електромотор" від 19.02.2014 №6 виділено [PERSON] (склад сім`ї 4 чоловіки) окрему секцію з двох кімнат № [NUMBER] з правом відокремленого користування цією секцією. Позивачі прописані (зареєстровані) у гуртожитку по [ADDRESS] з 31.03.2010. Позивачами з метою поліпшення житлових умов експлуатації проведено перепланування кімнати [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 08.09.2020 за №201 на підставі звернення та наданих документів, погоджено з виконаним переплануванням та дозволено [PERSON] , користувачу кімнати [ADDRESS] , зареєструвати як об`єкт нерухомості кімнату [ADDRESS] , в складі приміщень: кімната (4) площею 11,0 кв.м, кімната (6) площею 16,8 кв.м, коридор (1) площею 1,8 кв.м, санвузол (2) площею 2,7 кв.м, вбиральня (3) площею 0,9 кв.м, шафа (5) площею 0,6 кв.м, шафа (7) площею 0,5 кв.м. Позивачі з дати прописки проживають у гуртожитку по [ADDRESS] . Згідно із статтею 6 Житлового кодексу Української PCP жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому законом порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Згідно із статтею 128 Житлового кодексу Української PCP (у редакції чинній на дату вселення та реєстрації місця проживання) жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду від 01.08.2013 спеціальний ордер на вселення у житлове приміщення в гуртожитку видається адміністрацією підприємства, установи, організації, які не завжди добросовісно виконували покладені на них обов`язки. Тобто, вселення у гуртожиток і користування житловою площею у гуртожитку відбулося на законних підставах - на підставі розпорядження, а отримання спеціального ордера є формалізованим підтвердженням наявності такого рішення. Рішення двадцять першої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 19.02.2019р. прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтава гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , а Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради визначено управителем, виконавцем та/або замовником послуг з житлово- експлуатаційного обслуговування і утримання гуртожитку по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №98 від 22.05.2019 затверджено акт приймання - передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, гуртожиток по [ADDRESS] з 22.05.2019 прийнято у комунальну власність міста, а рішенням Полтавської міської ради від 12.07.2019залишено житловий комплекс гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у статусі «гуртожиток», дозволено приватизацію його жилих та допоміжних приміщень. Згідно із частиною другою статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 № 500-VI (у редакції Закону України від 05.04.2017 №1999-УІІІ) громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств,у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону. Таким чином, позивачі мають право на приватизацію займаної ними кімнати, однак ордер відсутній, реалізувати таке право, на даний час, не можливо. У частині першій статті 16 Цивільного кодексу України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті : означено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та - суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved