Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами по [ADDRESS] побудовані батьками позивача у 80-их роках, що відображено в технічному паспорті, який позивач виготовив у 2018 році. Згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" права власності на будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] . Однак, оригінал правовстановлюючого документу втрачено. [PERSON] помер [INFO] . З часу свого народження і до дня смерті батька, позивач проживав разом з ним, вони вели спільне господарство та мали спільний побут. У передбачений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення прийняття спадщини після смерті батька за законом і в 2007 році отримав відповідне свідоцтво на частину спадкового майна. У видачі свідоцтва про право на спадщину, до якої входить житловий будинок [ADDRESS] позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця та реєстрацію спадкового господарства як колгоспного двору, що унеможливлює визначити конкретні частки спадкодавця. Згідно письмової інформації, наданої Чернятинською сільською радою, вбачається, що на час припинення колгоспного двору в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1953 р.н., [PERSON] , 1976 р.н., [PERSON] , 1978 р.н., [PERSON] , 1981 р.н. З приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто, спору щодо спадкового майна нема. Позивач фактично вступив в управління спадщиною: на даний час виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу та реєстрацію його, як колгоспного двору. Згідно звіту про оцінку житлового будинку по [ADDRESS] становить 139 470 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення підготовчого і судового засідання без нього, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без них, не заперечують щодо визнання права власності за [PERSON] на господарство в [ADDRESS] . Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 20, виданою 01.08.2019 ФОП [PERSON] стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради № 11 від 13.01.1988 реєстраційний номер 403. Станом на 15.04.1991р. в господарстві в [ADDRESS] , супільна група господарства - колгоспника, були зареєстровані: голова господарства [PERSON] , 1953 р.н., дружина [PERSON] , 1956 р.н., дочка [PERSON] , 1976 р.н., син [PERSON] , 1978 р.н., син [PERSON] , 1981 р.н., що підтверджується довідкою № 430, виданою 04.04.2019 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. З копії повторного свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого 17.04.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області слідує, що позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача, [PERSON] помер [INFO] у віці 53 років в с. Чернятин, актовий запис № 23 від 14.08.2006, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.05.2019 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в івано-Франківській області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 463, виданою 02.05.2019 виконкомом Чернятинської сільської ради стверджено, що на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані і проживали : дружина [PERSON] , 1956 р.н., син [PERSON] , 1981 р.н. Відміткою в паспорті серії [NUMBER] [PERSON] , виданому 17.09.1999 Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області стверджено, що 08.06.1975 року був зареєстрований шлюб з [PERSON] , 1953 р.н. Вона, як той з подружжя, який пережив спадкодавця, як непрацездатна вдова спадкодавця [PERSON] за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідачка [PERSON] в поданій до суду заяві зазначила, що визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Отже, позивач [PERSON] є сином спадкодавця. На час смерті батька позивач проживає разом з ним. Як спадкоємець першої черги за законом, позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Копією спадкової справи № 390/2007 наданою суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. стверджується, що позивач 23.04.2007 року подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 03 квітня 2007 року державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованого в реєстрі за № 882 (спадкова справа № 390) доводиться, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 55,22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. що належала померлій (померлому) [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № [NUMBER] виданого 25.04.2007 Городенківською районною державною нотаріальною конторою стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 42299613, номер у нотаріуса 390. До спадкового майна належить житловий будинок по [ADDRESS] . З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1980 р., інші господарські будівлі збудовані в 1978, 1985, 1990 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 99,4 кв.м.) № 22042019_00524, складеного ФОП [PERSON] , вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] станом на 22.04.2019 - становить 139 470 грн. За даним господарством рахується земельна ділянка розміром 0,24 га, що слідує з довідки № 799, виданої 17.09.2019 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 1004/02-31 від 12.06.2019 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з посиланням на те, що у спадкоємця відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодаця на вищезгаданий житловий будинок. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі, колишні члени колгоспного двору, позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316,317, 328, 1216, 1222,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved