Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Адвокат Мотрук Р.В., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою 14 липня 2020 року, уточнивши її зміст та вимоги 15 липня 2020 року, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як між рідними донькою та матір`ю. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] народилася [PERSON] , про що 18 листопада 1976 року в книзі реєстрації актів цивільного стану Саксаганського відділу реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис №1554. Матір`ю [PERSON] вказана [PERSON] . Під час заповнення свідоцтва про народження [PERSON] її прізвище було невірно перекладено на українську мову, оскільки в документах матері прізвище зазначено як « [PERSON] » (рос. « [PERSON] »). [INFO] мати заявниці вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». Оскільки через розбіжності у написанні прізвищ викликають труднощі щодо укладання договору дарування, заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 15 липня 2020 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.17). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Правом на участь в судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - адвокат Мотрук Р.В. не скористався, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Обставини, викладені в заяві [PERSON] , підтвердила, не заперечувала проти її задоволення. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради Дядюк М.В. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи без її участі. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду. За даних обставин, з урахуванням позиції учасників справи, суд вважає за можливе справу розглянути за їх відсутності з урахуванням позиції по справі, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду судом даної категорії справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] (згідно з паспортними даними рос. - [PERSON] ) народилася [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.3-4). Як слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 грудня 2005 року, батьками [PERSON] є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с.6). [INFO] [PERSON] (рос.) уклала шлюб з [PERSON] (рос.), зареєстрований Відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис №39. Після укладення шлюбі прізвище [PERSON] (рос.) змінила на « [PERSON] » (рос.), що слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 лютого 1982 року (видане російською мовою, а.с.11). Відповідна відмітка про реєстрацію шлюбу з [PERSON] мається в паспорті, виданому на ім`я [PERSON] (рос. [PERSON] ) (а.с.7-10). Як вказували заявник та її представник, що не спростовано в ході судового розгляду, саме при зверненні до нотаріуса для укладення договору дарування було встановлено наявність розбіжностей у відомостях про матір з її прізвищем, де в одному випадку мати заявника зазначена як « [PERSON] », а в іншому - « [PERSON] ». Заявник вказує, що виявлені розбіжності унеможливлюють встановлення між ними родинних зв`язків як між матір`ю та донькою. Спотворення прізвища в документах ставить під сумнів наявність між ними споріднення, кровного походження. Встановлення даного факту в судовому порядку надасть їм можливість довести дійсність наявності між ними родинних стосунків. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч.2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. У розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року, мати, батько, донька та син є близькими родичами кровного споріднення І ступеню. Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є донькою та матір`ю підтверджується обсягом наданих заявником документів, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника документів стосовно [PERSON] (копії паспорта, свідоцтва про укладення шлюбу) в своїй сукупності із встановленими обставинами приводять суд до переконання про доведеність факту родинних відносин між ними. Факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між рідними донькою та матір`ю також підтверджується письмовими показами свідка [PERSON] . Відмінність в зазначенні прізвища заявника та дошлюбного прізвища її матері [PERSON] має місце в документах, що стосуються [PERSON] , а саме у свідоцтві про народження, де її матір зазначена як « [PERSON] ». Аналізом документів, що видавались як на ім`я заявника, так і її матері, суд приходить до висновку, що відмінності у написанні прізвища « [PERSON] » виникла в результаті помилкового перекладу її прізвища з російської мови на українську та допущення описки в прізвищі «Фомичева» - «Фомічова». Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] - рос .). Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та заінтересованою особою [PERSON] суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявниці та заінтересованій особі для укладення договору дарування, тобто створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності, має для заявника істотне юридичне значення і не визначає наступне вирішення спору про право цивільне. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved