overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

18.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, вказуючи, що для реалізації права на спадщину після померлого [INFO] в с. Зятківці Гайсинського району чоловіка [PERSON] їй необхідно встановити факт належності померлому правовстановлюючих документів державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.11.2002 року, на земельну ділянку площею 3,12га, на території Зятковецької сільської ради, свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП "Вільна Україна", серії [NUMBER], в розмірі 5 135грн, технічного паспорту від 03.03.1998 року, на 13/25 частини житлового будинку по [ADDRESS] та свідоцтва [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок від 04.03.1998 року, видане виконкомом Зятковецької сільської ради на 13/25 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Заявниця в судове засідання не з'явилась, просила справу розглянути без неї, вимоги задовільнити повністю (а.с.19). Представник заінтересованої особи - Зятковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.18). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Відповідно до п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені не збігаються в з імям, по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження цієї особи або паспорті. Встановлені судом обставини свідчать, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.11.2002 року, виданий на підставі розпорядження Гайсинської райдержадміністрації від 30.10.2002 року, №501 на земельну ділянку площею 3,12га, на території Зятковецької сільської ради, на ім'я [PERSON] (а.с.12), свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП "Вільна Україна", серії [NUMBER], видане Зятковецькою сільською радою Гайсинського району в розмірі 5 135грн, на ім'я [PERSON] (а.с.13), технічний паспорт, інвентарний номер [NUMBER], реєстровий номер [NUMBER] від 03.03.1998 року, на 13/25 частини житлового будинку по [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON] (а.с.8-11) та свідоцтво [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок від 04.03.1998 року, видане виконкомом Зятковецької сільської ради на 13/25 частини житлового будинку по [ADDRESS], на ім'я [PERSON] (а.с.10), належать померлому [INFO] в с. Зятківці Гайсинського району Вінницької області [PERSON] (а.с.7). Встановлення цього факту має юридичне значення для заявниці, так як дозволяє оформити свідоцтво про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

18.12.2018 року до Ульяновського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулось Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", представник позивача - Гребенюк О.С., в якому зазначено, що між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 31.07.2012 року, згідно якого Відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну Інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web- сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-pecypc, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) AT КБ "ПРИВАТБАНК", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

18.12.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 04.07.2019 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на платіжну картку та в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000,00 гривень. Станом на 11.11.2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 10554,91 гривень. Тому, просять суд стягнути з відповідача за кредитним договором № б/н від 04.07.2019 року заборгованість в сумі 10554,91 гривень та сплачений судовий збір. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 04.07.2019 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви № б/н від 04.07.2019 року, згідно якої остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту; Внаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у неї виникла заборгованість, яка станом на 11.11.2020 року становить 10554 грн. 91 коп, з яких 8236 грн. 62 коп. - заборгованість за тілом кредита, 2318 грн. 29 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

18 березня 2013 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов"янську Слов"янського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 648. Спільне життя з відповідачем не склалося через виниклу відсутність взаєморозуміння, періодичність виникнення скандалів, спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна, утримання та виховання дітей відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони одружені з 30 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов"янську Слов"янського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 648.(а.с. 5). Між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. На теперішній час спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини - сторони не мають. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

18 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 лютого 1995 року Юнокомунарівським виконкомом міста Єнакієве Донецької області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені у зв'язку з тим, що у подружжя різні погляди на життя та несумісність характерів. Питання про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні позивач на задоволенні своїх позовних вимог наполягав, примирення вважає неможливим. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, на примирення не згодна. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.02.1995 року (а.с. 7). З пояснення сторін у судовому засіданні та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з 2009 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

18 березня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 13 травня 1997 року вона уклала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому, актовий запис №144. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З самого початку подружнього життя у них в сім'ї склалися хороші сімейні стосунки, однак потім їхні відносини змінилися. Вони люди різних характерів, різних поглядів на життєві ситуації, а тому часто не могли прийти до згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Між ними часто виникали конфліктні ситуації, сварки. Останніх кілька років вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, взагалі не спілкуються між собою, проживають окремо. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, неповнолітню дочку залишити на її вихованні, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 13 травня 1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON]. та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому, актовий запис №144 /а.с.4/. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Позивачка з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, а тому часто не могли прийти до згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Між ними часто виникали конфліктні ситуації, сварки. Останніх кілька років вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, взагалі не спілкуються між собою, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітню дочку залишити на вихованні матері, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

18 березня 2014 року позивачка звернулася з даною заявою до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 07 травня 2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконкомі Верхньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їм з відповідачем не вдалось створити міцної сім'ї. Між ними часто виникали непорозуміння, суперечки, вони не могли дійти згоди при вирішенні найпростіших побутових питань. Вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя. Все це призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, неповнолітніх дітей залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 07 травня 2004 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у виконкомі Верхньовербізької сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 5 /а.с.3/. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.4-5/. Позивачці та відповідачу не вдалось створити міцної сім'ї. Між ними часто виникали непорозуміння, суперечки, вони не могли дійти згоди при вирішенні найпростіших побутових питань. Вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя. Все це призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з даним позовом. В заяві послалася на те, що [INFO] донці [PERSON] виповнилося вісімнадцять років. Вона продовжує навчання на 1 курсі денного відділення 1 медичного факультету Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України". Навчання потребує додаткових фінансових витрат, мати працює та надає допомогу. Батько [PERSON], працездатний та працює і має можливість надавати таку допомогу донці, але добровільно не бажає надавати їй допомогу. Просить постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на користь доньки яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку. У судове засідання позивач не з'явилася, але надіслала письмову заяву. Просить справу розглядати у її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином та своєчасно. Та надіслав письмову заяву позовні вимоги визнав повністю та згоден надавати матеріальну допомогу донці на навчання. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою відповідача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження видане відділом запису актів про народження м. Миколаїв 29 січня 1997 року. (а.с.4) Згідно довідки "Дніпропетровської медичної академії Міністерства охорони здоров'я України" [PERSON], навчається на першому курсі денного відділення 1 медичного факультету Державного закладу з терміном навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2020 року. (а.с.9) Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2012 року постановлено про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2012 року і до досягнення повноліття старшої доньки. (а.с.11). Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд приймає встановленим наявність фактів на обґрунтування вимог позивача про стягнення з відповідача на користь доньки матеріальної допомоги на період її навчання, за захистом яких вона звернулася до суду в інтересах доньки. Враховуючи те, що відповідач працює та бажає надавати матеріальну допомогу донці, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів). Суд, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенні в повному обсязі. Справу вирішено на підставі ч.3ст.180,ст.181,182,ч.1ст.183,199,200 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 16 вересня 2014 року між сторонами укладений договір № 165 у відповідності з яким позивач розмістила кошти в сумі 10 000 грн. строком на 12 місяців з щомісячною виплатою 21,5 % річних. По закінченню строку договору відповідачем не повернута сума депозиту позивачу. Просила стягнути з відповідача на її користь суму вкладу по договору № 165 від 16 вересня 2014 року та нараховані відсотки. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач КС «Полтава і Полтавці» свого представника у судове засідання не направив, суду надано заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача . Суд, дослідивши докази по справі дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем кредитною спілкою «Полтава і полтавці» укладений договір № 165 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого, позивач внесла кошти у розмірі 10 000 грн. на рахунок відповідача строком до 16 вересня 2015 року з нарахуванням 21,5 % річних. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 16 вересня 2014 року позивач внесла на рахунок відповідача кошти у сумі 10 000 грн. По закінченню дії договору, відповідачем не повернута сума вкладу позивачу. Відповідно до ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» внески членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно довідки № 279 від 16 березня 2016 року виданої кредитною спілкою «Полтава і полтавці», станом на 15 березня 2016 року член кредитної спілки «Полтава і Полтавці» [PERSON] має внесок на депозитному рахунку згідно договору № 165 від 16 вересня 2014 року в розмірі 10 000 грн. та відсотки в розмірі 1366 грн. 81 коп., а тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" та ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved