Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить суд щомісячно стягувати із [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до 23-х років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1995 року до 2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Рішенням Рівненського міського суду від 12.03.2007 року [PERSON] зобов»язано сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. [INFO] дочці [PERSON] виповнилося 18 років і відповідно завершилося стягнення аліментів на її утримання. На даний час [PERSON] є студенткою ІІІ курсу Рівненського державного базового медичного колледжу, навчається на денній платній формі навчання з 01 вересня 2012 року до 30 червня 2016 року. Вона не в змозі самостійно утримувати спільну дочку, у зв»язку з тим, що має незначний дохід, а дитині необхідні кошти на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники, оплату за навчання тощо. Крім того, вона від другого шлюбу має сина - [PERSON], [INFO], по утриманню якого частково несе витрати. Відповідач має постійне місце роботи і відповідно регулярний дохід, працюючи у виробничому підприємстві «Рівненська АЕС», а тому має можливість сплачувати аліменти у частці від заробітку. В судовому засіданні позивач зменшила свої позовні вимоги, просить стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до 23-х років та додатково пояснила, що 30.06.2015 року її звільняють з роботи згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України (в зв»язку з закінченням строку трудового договору (контракту). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, подав суду заперечення на позов та пояснив, що з 16 червня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу має трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Його дружина - [PERSON] на даний час перебуває у відпустці по догляду за їхньою спільною дитиною до виповнення [PERSON] трьохрічного віку. Крім того, він хворіє на регматогенне відшарування сітківки, внаслідок чого була проведена операція 28.04.2015 року, що підтверджується епікризом № 3825 від 30 квітня 2015 року. Позивач підтвердив, що працевлаштований у ВП «Рівненська АЕС» «ДП НАЕК «Енергоатом» на посаді начальника зміни та отримує дохід у вигляді заробітної плати, а за таких умов аліменти можуть бути визначені у частці від його заробітку (доходу). Через наведені вище обставини він не в змозі сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), оскільки такий розмір аліментів значно погіршить стан інших осіб, що перебувають на його утриманні. Просить суд стягувати з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/10 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до 30 червня 2016 року, але не довше, ніж закінчення дитиною навчання. Заслухавши доводи позивача та відповідача, з'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задоволити частково з таких підстав. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З пояснень сторін, наданих ними у судовому засіданні, а також з поданих позивачкою та досліджених письмових доказів (копій документів) судом безспірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася донька [PERSON]. Шлюб між сторонами було розірвано у 2000 році, з 12.03.2007 року відповідач [PERSON] сплачував на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу). На сьогоднішній день донька сторін по справі [PERSON] досягла повноліття і є студенткою ІІІ курсу Рівненського державного базового медичного коледжу, навчається на денній платній формі навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Згідно ст. 6 СК України, Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі, оскільки відповідач вдруге одружився і у нього змінилось сімейне становище, на утриманні відповідача перебуває троє малолітніх дітей від іншого шлюбу, а також дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, що підтверджується довідкою № 24 від 04.03.2015 року, виданої ВП «Рівненська АЕС», а тому, суд рахує, що він реально не має змоги в зв»язку з зміною сімейного становища сплачувати щомісячно аліменти позивачу в запропонованому розмірі, а саме по 1/6 частини всіх видів його заробітку. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, його дружини, яка не працює та трьох його малолітніх дітей, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем без погіршення матеріального становища його сім»ї. При цьому суд враховує, що позивач вдруге одружилась, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та отримала повідомлення про звільнення з роботи з 30.06.2015 року. Доказів того, що її чоловік не працює і не отримує дохід, позивачем не надано. З довідки про доходи № 2724 від 06.04.2015 року, виданої відповідачу ВП «Рівненська АЕС» видно, що його середній заробіток за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року становить 17 226,77 грн. (без відрахувань, включаючи сплачені аліменти). Чистий середній заробіток відповідача за цей період становить 12 103,83 грн., із цієї суми 1/8 частина буде становити прблизно 1500 грн. щомісячно, що на думку суду буде відповідати інтересам сім»ї відповідача, без погіршення матеріального становища її членів, а також для забезпечення потреб дитини позивача від першого шлюбу, яка продовжує навчання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved