Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності йому договору дарування житлового будинку від 17.09.2002 р., обґрунтовуючи вимоги заяви помилкою в зазначенні його прізвища. Вказані обставини та неоднаковість написання прізвища викликають сумніви щодо належності останньому правовстановлюючого документа та є перешкодою для нього в реалізації особистих майнових та немайнових прав.\~\~\~\~ Заявник та уповноважена особа від заявника в судове засідання не з'явилися,[PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує вимоги заявника та просить розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до договору дарування від 27.09.2002 р., посвідченого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] подарував [PERSON] жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Білозіря, вул. Чмиренка, 373 Черкаського району і області та розташований на земельній ділянці, яка відчужується разом з будинком. Судом встановлено, що у зазначеному договорі дарування прізвище заявника зазначено, як: «Пісковий».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~\~\~\~\~ Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК Українигромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з наданими документами, а саме: копії паспорта [PERSON], копії картки платника податків останнього, вбачається, що прізвище заявника - «Пєсковий». Проте, в договорі дарування від 17.09.2002 року прізвище останнього, зазначено як: «Пісковий» замість вірного «Пєсковий», що в теперішній час викликало сумніви щодо належності останньому вказаного договору та є перешкодою в реалізації особистих майнових та немайнових прав. За таких підстав, враховуючи, що пояснення заявника, викладені у заяві узгоджуються з іншими правовстановлюючими документами та матеріалами справи, з яких вбачається та підтверджується факт належності [PERSON] договору дарування від 17.09.2002 року, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Згідно ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved