Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18.03.2013 року було розірвано та стягнуто з позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання [PERSON] Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні, а син [PERSON] проживає з відповідачкою. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я сина [PERSON], його фізичний, духовний та моральний розвиток. Сина [PERSON], 2006 р.н., позивач матеріально утримує по мірі можливості, піклується про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Він офіційно сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. З часу розірвання шлюбу відповідачка участі у вихованні та догляді за сином [PERSON] не бере, розвитком сина не цікавиться, матеріальної допомоги та утримання сина не надає. Позивачка просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 1999 р.н., в розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову в суд до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з"явився, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги викладені в заяві підтримують в повному обсязі і просять такі задоволити. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги по сплаті аліментів визнає. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народили двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.11.2015 року та відповідно серії [NUMBER] від 18.11.2015 року, де батьками [PERSON] та [PERSON] зазначені сторони по справі [PERSON] та [PERSON] З рішення Виноградівського районного суду від 18.03.2013 року у справі №299/694/13-ц вбачається, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи із 27.02.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідки відділу ДВС Виноградівського РУЮ №06-32/8654 від 29.11.2015 року, у [PERSON], 1967 р.н., станом на 20.11.2015 року відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Згідно довідки виконавчого комітету Виноградівської міської ради №5547 від 10.12.2015 року сім'я [PERSON], мешканця [ADDRESS], складається з сина - [PERSON], 2000 р.н. та матері - [PERSON], 1940 р.н. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, відповідачка [PERSON], 1979 р.н., офіційно працевлаштована, є працівником Виноградівської районної лікарні і щомісячно отримує заробітну плату. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як встановлено в судовому засіданні, на утриманні позивача перебуває старший син сторін - [PERSON], 1999 р.н., а на утриманні відповідачки - їхній менший син - [PERSON], 2006 р.н., на утримання якого позивач сплачує аліменти в користь відповідачки [PERSON] Відповідачка добровільно свого обов'язку по утриманню дитини, а саме старшого сина [PERSON], 1999 р.н., який проживає разом з батьком, позивачем по справі, не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з неї слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст. 182, 183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідачка офіційно працює, має регулярний дохід, тому розмір аліментів слід визначити у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на встановлені у справі обставини,

Outcome: approved