Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Конищівської сільської ради. Спадщину прийняв фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном спадкоємець за законом [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є заявник [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Разом з тим, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно [PERSON] , який прийняв його після смерті [PERSON] у зв`язку з необхідністю встановити факт перебування на утриманні [PERSON] у [PERSON] в судовому порядку. Тому за захистом своїх прав вона змушена звернутися до суду та просила встановити вказаний факт. Ухвалою суду від 06.08.2020 заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою судом витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори витяги зі спадкового реєстру спадкових справ та заповітів на прізвище [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , а у разі наявності спадкових справ заведених щодо їх майна - зобов`язано надати належним чином завірені їх копії. В судовому засідання заявник [PERSON] підтримала вимоги викладені у заяві. Додатково суду пояснила, що померла [PERSON] була рідною сестрою її бабусі. З 1967 року до смерті [PERSON] проживала з [PERSON] , якого вона утримувала та доглядала, оскільки останній тривалий час хворів, пересувався виключно на милицях, його пенсія витрачалася лише на придбання ліків для нього, тому основним джерелом засобів до його існування були продукти, які систематично надавала [PERSON] : молоко, яйця, м`ясо птиці, а також дохід, який вона отримувала від продажу продукції домашнього господарства та витрачала на побутові потреби [PERSON] . Представник заінтересованої особи Конищівської сільської ради в судове засідання також не з`явився, направивши заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, проти встановлення факту не заперечив (а.с. 38). Суд вважав можливим, відповідно до вимог ст.ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін. Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] в с. Ягідне Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Україна" Конищівської сільської ради (а.с. 17). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР (1963 р.), до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. З виписок з погосподарських книг № 9 та № 16 Конищівської сільської ради (с. Ягідне) за 1991-1995, 1996-2000 роки, слідує, що з [PERSON] , [INFO] , проживав [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-15). З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 61255738 та №61255758 від 11.08.2020 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилася, заповіти нею за життя не вчинялися (а.с. 27-28). [PERSON] помер [INFO] в с. Ягідне Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). За життя, 29.01.2001, [PERSON] вчинив заповіт згідно якого все своє майно заповів [PERSON] , яка згідно рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/1112/15-ц від 29.12.2015, що набрало законної сили 12.01.2016 у встановленому законом порядку прийняла спадщину (а.с. 7-10). З копії спадкової справи № 283/2015, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що заявник 14.12.2015 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Будь-які інші спадкоємці з жодними заявами не зверталися (а.с. 29-36). Відповідно до визначення, яке міститься в Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", непрацездатними особами є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок по утриманню цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Згідно Довідки Конищівської сільської ради № 455 від 28.07.2020 (а.с. 12) [PERSON] на день смерті [PERSON] був зареєстрована та постійно проживав з останньою за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). З листа Могилів-Подільського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) ГУ ПФУ у Вінницькій області, вбачається, що [PERSON] , 1930 року народження, перебувала на обліку в Мурованокуриловецькому соцзабезі УПСЗН з 15.03.1985 по [INFO], розмір пенсії станом на [INFO] складав - 55 грн. [PERSON] , 1931 року народження, перебував на обліку в Мурованокуриловецькому соцзабезі УПСЗН з 07.05.1991 по [INFO], розмір пенсії станом на [INFO] складав - 55 грн (а.с. 16). Співставляючи доходи [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони є ідентичними. Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що були сусідами [PERSON] .. Остання з 1970-х років до самої смерті прожила з [PERSON] . Дітей у них не було. [PERSON] в останні роки дуже хворів, пересувався лише на милицях, отриману пенсію витрачав виключно на ліки. [PERSON] утримувала його, забезпечувала продуктами харчування, за власні кошти купувала йому одяг та інші необхідні предмети побуту. Факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] в період з 1993 року по день смерті спадкодавця ( [INFO] ) також підтверджується довідкою Конищівської сільської ради № 454 від 28.07.2020, (а.с. 13). З огляду на зазначене, судом встановлено, що допомога, яка надавалась [PERSON] [PERSON] , була для останнього хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, а отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] перебував на утриманні [PERSON] , а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Тому слід встановити даний факт, так як він потрібен заявниці для прийняття спадщини.

Outcome: approved