Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] на період її навчання. У позовній заяві зазначено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей. Відповідач сплачував аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно на кожну дитину. [INFO] року їхня дочка [PERSON] досягла повноліття. Однак дочка є студенткою ІІІ курсу Рогатинського державного аграрного коледжу. Самостійного заробітку в дочки немає, навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги від батька. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дочкою 23- річного віку. У судове засідання, призначене на 18.03.2015 року позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити повністю. Відповідач, представник відповідача у судове засідання, призначене на 18.03.2015 року не прибули. Направили на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовних вимог не визнали з тих підстав, що відповідач визнаний інвалідом ІІІ групи, не працює, продовжує хворіти, потребує значних коштів на лікування. Крім того, повертає кошти за отриманий ним на лікування кредит в ПАТ «ПриватБанк», має заборгованість в сумі 5735, 14 грн. У задоволенні позовних вимог просили відмовити. Суд, дослідивши та перевіривши усі надані сторонами докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 22 січня 1997 року виконавчим комітетом Заланівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області (а.с.4). [PERSON] навчається в Рогатинському державному аграрному коледжі, є студенткою ІІІ курсу, термін закінчення навчання - 26.06.2015 року, що підтверджується довідкою №1668, виданою 21.01.2015 року Рогатинським державним аграрним коледжем (а.с.5). Як вбачається з довідки, виданої 18.02.2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Рогатинському районі, копії пенсійного посвідчення серія [NUMBER], виданого 09.07.2014 року, [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Рогатинському районі і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, як інвалід ІІІ групи. Розмір пенсії з травня 2014 року по даний час становить 949,00 грн. На користь позивачки з жовтня 2014 року по грудень 2014 року з пенсії відраховувалися аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей по 400 грн., інвалідність встановлено до 30.06.2015 року (а.с.20-22) Відповідно до довідки №2157121, виданої 17.02.2015 року ПАТ «Приватбанк» сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Приватбанком» станом на 17.02.2015 року становить 5735, 14 грн. (а.с.25). За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти нездатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний обов'язок і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. За ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз'яснень, даних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України. За ст.182 Сімейного кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення твердої щомісячної суми на утримання дитини, а саме - матеріальне становище відповідача по справі, який не працює, визнаний інвалідом ІІІ групи, що позивачка самостійно не може утримувати дочку, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що [PERSON] не працює, однак отримує пенсію по інвалідності, а тому спроможний надавати утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання і потребує утримання від батька. З урахуванням стану здоров'я відповідача, який визнаний інвалідом ІІІ групи, має боргові зобов'язання перед ПАТ «Приватбанк», потребує лікування, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі по 100 грн. щомісячно.

Outcome: partial