Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] 15.11.2018 року пред`явила позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь на утримання сина- [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач у справі, її колишній чоловік, оскільки на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 08.10.2015 року шлюб між ними розірвано, не надавав їй матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому вимушена звернутися до суду з позовом до нього про стягнення аліментів. Так, рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 14.07.2015 року, вказаний позов задоволено та вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час вказаний розмір є недостатнім, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини підлягає збільшенню. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Цюмрак М.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, покликаючись на викладені в позові мотиви. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Трембецька О.М. позовні вимоги визнала частково, вказавши що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти позивачу на утримання сина твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заслухавши позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між якими розірвано, що підтверджується копією рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 08.10.2015 року (арк. справи 6). За час спільного проживання у сторін народився син- [PERSON] , [INFO] , який після розірвання між сторонами шлюбу, залишилась проживати з матір`ю (позивачем у справі), та проживає на даний час і знаходяться на її матеріальному утриманні. На підставі виконавчого листа, який виданий на виконання рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 14.07.2015 року з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (арк. справи 7). Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Разом з цим суд зазначає, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] народженя в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає підставними покликання позивача на збільшення розміру аліментів, які наведені в позові, оскільки на заперечення таких відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу. Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, суд приходить до висновку в підставності заперечень відповідача, щодо суми в 1500 гривень та вважає за необхідне визначити її в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, так і матеріальне становище його сина утримання якого підлягають стягненню аліменти, їх стан здоров`я, стан здоров`я платника аліментів та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, в тому числі, враховуючи положення ст. 180 Сімейного кодексу України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд приходить до висновку, про наявність допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Проте, з урахуванням обставин справи, фактичних доходів та можливостей відповідача, позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково, в в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial