Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

09.06.2016 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є., в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті його дядька [PERSON] посилаючись на те, що [INFO] року після смерті його дядька - [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить зазначена вище квартира. 13.11.2015 року він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є. із заявою про отримання спадщини за законом, але йому було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. 16.06.2016 року ухвалою суду у справі залучено у якості співвідповідача [PERSON] 05.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є., в якому просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] з січня 2009 року до часу відкриття спадщини; усунути від права на спадкування за законом [PERSON], як такого, що ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON], який через тяжку хворобу та каліцтво був у безпорадному стані, на квартиру [ADDRESS]; визнати за ним в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем четвертої черги, право власності на квартиру [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати, посилаючись на те, що з 2010 року постійно мешкав з [PERSON] та [PERSON], вів спільне господарство. [INFO] року [PERSON] померла він допомагав [PERSON] в організації похорон. Сам [PERSON] тривалий час тяжко хворів, на лікування ним було витрачено чимало грошей. Після виписки з лікарні [PERSON] потребував сторонньої допомоги, у чому він йому допомагав, а саме, годував, мив, доглядав за житлом і сплачував комунальні послуги. Після смерті [PERSON] взяв на себе витрати на його поховання. Вважає, що [PERSON] не має права на спадкування за законом, так як ухилявся від виконання обов`язку, щодо утримання спадкодавця. А він, навпаки, на підставі ст.1264 ЦК України має право на спадкування за законом після смерті [PERSON], так як проживав з останнім однією сім`єю з січня 2009 року. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) та його представник (представник відповідача за зустрічним позовом) в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити на підставі зазначених у ній обставин, зустрічний позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що суперечать нормам та вимогам чинного законодавства. Обставини, на які послався [PERSON] у своїй позовній заяві є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, у зв`язку з не доведенням факту проживання однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] Також відповідач (позивач за зустрічним позовом) не зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30.09.1988 року, що виключає можливість його постійного проживання з спадкодавцями. Крім того, [PERSON] у зустрічній позовній заяві не наведено жодного доказу ухилення від надання [PERSON] та [PERSON] допомоги, і що вони потребували саме його ([PERSON].) допомоги. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) та його представник в судовому засіданні позов не визнали просили у його задоволенні відмовити, зустрічний позов просили задовольнити повністю, посилаючись на обставини зазначені у ньому. Представник відповідача Миколаївської міської ради Зозуля А.Ю. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі. Представник третьої особи приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є. у судовому засіданні пояснила, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] є племінником померлого [INFO] року [PERSON]. На підставі ст.1266 ЦК України звернувся до неї із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] року, після смерті [PERSON], що підтверджено ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 27.07.2015 року, відкрилась спадщина, за місцем постійного проживання померлого, яка складається з нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]. З'ясовуючи питання щодо належності даного нерухомого майна, судом встановлено із ксерокопії свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження № 1488-р від 20.04.2001 року, що право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], належало [PERSON] та [PERSON] по ? частці. Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 14.10.2014 року, [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] фактично володів ? частиною квартири після смерті матері з [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на квартиру [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є. в оформленні спадкових прав на дану квартиру відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Т.Є. від 31.05.2016 року спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, яка була б живою на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення) та закликається до другої черги спадкування. Факт споріднення померлого [PERSON] з [PERSON] на рівні рідних - дядька та племінника встановлено в судовому засіданні з пояснень третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є., що підтверджено ксерокопією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2016 року та не оспорювався відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) [PERSON] Інших спадкоємців даного спадкового майна немає, про що також повідомила у судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є. За наведених обставин позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, підлягають задоволенню. Що стосується зустрічних позовних вимог, суд приходить до наступного. Вдповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON], звертаючись з зустрічним позовом, вказує на те, що він багато років мав тісні дружні стосунки з [PERSON] та [PERSON], з січня 2010 року допомагав фізично та фінансово, купував ліки, сплачував комунальні послуги, займався похованням, тому набув право спадкування як спадкоємець четвертої черги. Допитані в судовому засіданні, в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, те що [PERSON] дійсно з січня 2010 року часто відвідував [PERSON], допомагав йому матеріально та фізично, після смерті [PERSON] та [PERSON] займався їх похованням. Також показали, що [PERSON] до [PERSON] не приходив та матеріальної допомоги йому не надавав. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. (Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування"). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 21 вказаної постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Віповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] стверджує, що проживав у квартирі [ADDRESS] з січня 2010 року. Відповідно до копії паспорта [PERSON] з 23.01.1988 зареєстрований за адресою [ADDRESS], з вересня 1988 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Суд критично ставиться до наданих свідками пояснень щодо того, що [PERSON] доглядав за [PERSON] та надавав йому допомогу, оскільки підтвердження такого факту не може однозначно вказувати на проживання вказаних осіб однією сім'єю, ведення спільного господарства, поєднаність спільним побутом. Згідно ч.3 ст.1224 ЦК України, не мають право на спадкування за законом батьки (усиновлювачі), та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялись від виконання обов'язків щодо утримання спадкодавця, якщо такі обставини встановлені судом. Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України, спадкоємець за законом може бути усунений від спадкування, якщо буде встановлено, що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного Кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Тобто, особами, які за законом несуть обов'язки щодо утримання спадкодавця, окрім батьків (усиновлювачів) та повнолітніх дітей (усиновлених), є баба, дід (щодо внуків), внуки, правнуки (щодо баби, діда, прабаби, прадіда), брати, сестри (ст.ст. 265, 266, 267 СК України). Як встановлено в судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] є племінником спадкодавця, а отже, не відноситься до кола осіб, які за законом несуть обов'язки щодо утримання спадкодавця. З показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитаних в судовому засіданні, встановлено, що [PERSON], на протязі 5 років проживав з [PERSON], та доглядав його, купував йому ліки, сплачував комунальні платежі, займався похованням [PERSON] та [PERSON] Доказів того, що [PERSON] звертався по допомогу до [PERSON] суду не надано. Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, оспорюваних або не визнаних прав, свобод та інтересів. Як вбачається з позову, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Біцюк Т.Є., як спадкоємець четвертої черги за законом. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш, як п'ять років до часу відкриття спадщини. Для застосування ст. 1264 ЦК України доказуванню підлягає факт проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) суду не надано доказів, які б підтверджували факт проживання однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] з січня 2009 року до часу відкриття спадщини, посилання [PERSON] на те, що він доглядав [PERSON], купував йому ліки, сплачував комунальні послуги, займався його похованням не є підставою для встановлення факту проживання однією сім'єю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Outcome: approved