Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Ужгородської РДА , Ужгородський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді - про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що з 26.11.1998 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], зареєстрованому Лютянською сільською радою відділу РАЦС Великоберезнянського управління юстиції, який 13.08.2012 р. було розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду. У даному шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з ним, повністю перебуває на його вихованні та утриманні. Він самостійно займається вихованням доньки, піклується про її фізичний та духовний розвиток, а відповідач з січня 2012 року не цікавиться життям доньки, її здоров'ям, не виявляє бажання спілкуватися з нею та не приймає участь у її вихованні, а також не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Разом із цим рішенням Ужгородського міськрайонного суд від 13.08.2012 року доньку [PERSON], [INFO], залишено проживати разом з батьком [PERSON] та встановлено стягнення аліментів з відповідача на дитину, які до сьогоднішнього часу з дня прийняття рішення не сплачені, про що свідчать дані з довідки РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції. До позовної заяви додана заява дитини [PERSON] про підтримання позовних вимог батька та думка дитини про згоду на позбавлення матері батьківських прав. Посилаючись на викладене, а також на норми ст.ст. 150,164,165,166,180,182,184,243 СК України, ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», позивач просить суд прийняти рішення яким, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові. Крім того, пояснив суду, що шлюб між ним та відповідачем розірвано, з тих пір подружжя спільно не проживає. Рішенням суду визначено місце проживання дитини разом з ним. З лютого, березня 2012 року відповідач не цікавиться життям доньки, її здоров'ям, не виявляє бажання спілкуватися з нею та не приймає участь у її вихованні. Відповідач зловживає алкогольними напоями, в червні 2012 року побила доньку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та добровільно покинула сім'ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду даної справи про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В матеріалах справи містяться оголошення з газети Обласної ради та обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» від 18.11.2014 року №129 (4300) в якому зазначено, що [PERSON] викликається викликається в якості відповідача в судове засідання, яке відбудеться 24 листопада 2014 року о 14 год. 30 хв., тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON], пояснила, що їй відомо про те, що батько подав до суду позов про позбавлення батьківських прав. Мати нею не займалась і не займається, вживає алкогольні напої, батько робив з нею уроки. Її мати біля трьох років не проживає разом з ними. В 2012 році мати побила її, потім приїхала міліція і після цього вона покинула сім'ю. Згідна на те, щоб її мати позбавили батьківських прав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ужгородської райдержадміністрації - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно її доньки - [PERSON], [INFO], оскільки доцільність позбавлення підтверджується даними висновку органу опіки та піклування №798/02-38 від 05.09.2014 року. Представник третьої особи - Ужгородського райцентру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді - Іскра О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Прокурор Ужгородської міжрайонної прокуратури - Свистак Ю.В. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з підстав того, що достатньо доказів які вказують на те, що відповідач [PERSON] не займається вихованням дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї доньки, не цікавиться її здоров'ям, навчанням, всебічним розвитком дитини, а також не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Заслухавши пояснення позивача, неповнолітньої [PERSON], представників третіх осіб, представника прокуратури, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява , об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено , що з 26.11.1998 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, вказані факти доведені судовим рішенням від 13.08.2012 року і в силу ст. 61 ЦПК України доведення не потребують /а.с. 8./ Судом встановлено, що шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Ужгородького міськрайонного суду від 13.08.2012 року, копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 8/ Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження виданим 10.03.2000 року, виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, копія якого приєднана до матеріалів справи. /а.с. 7/ Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.08.2012 року - доньку [PERSON] залишено проживати разом з батьком [PERSON] Після розірвання шлюбу між сторонами неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає з батьком [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні та вихованні, що стверджується довідкою №725 від 04.08.2014 р. /а.с. 9/ Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на вихованні та утриманні батька - [PERSON] , що стверджується відповідними довідками №725 від 04.08.2014 року виданою виконавчим комітетом Ратівецької сільської ради, від 05.08.2014 року виданою Ратівецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини, згідно якої [PERSON] з 2012 року здоров'ям дитини не цікавилась , №4-02/193 від 27.08.2014 року виданої Коритнянською ЗОШ І-ІІІ ст., згідно яких [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком та знаходиться на його повному утриманні, за здоров'я дитини дбає виключно батько дитини - [PERSON], у школі [PERSON], [INFO] веде себе спокійно, сумлінно виконує доручення вчителів, завжди доглянута та охайна. /а.с. 9,16,28/ В Ужгородському районному відділі державної виконавчої служби знаходиться на виконанні виконавчий лист №2/712/4077/12 виданий 17.09.2012 року Ужгородським міськрайонним судом. Згідно довідки від 07.08.2014 року №3-87/14 [PERSON] дійсно має заборгованість по виплаті аліментів в сумі 17470,45 грн. станом на 01.08.2014 року./а.с.29/ Згідно довідки про неотримання аліментів від 05.08.2014 року №3/87/14 позивач [PERSON] не отримував аліменти з [PERSON] за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 рік./а.с.14/ Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], згідна на позбавлення матері [PERSON] батьківських прав відносно неї. Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородськогої РДА № 798/02-38 від 05.09.2014 року враховуючи інтереси неповнолітньої [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав - [PERSON], щодо її неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]./а.с.36/ Також вищевказаним висновком встановлено, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні доньки та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що доводить факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…». Зокрема відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Розірвання шлюбу між батьками, проживання одного з них окремо від дитини, не впливає на об'єм їх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов'язків. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Оцінюючи в сукупності вищевикладені фактичні обставини, положення закону, виходячи з інтересів дитини, приймаючи до уваги поведінку матері неповнолітньої, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості , суд приходить до висновку про те, що в суді належними та допустимими доказами доведено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітньої [PERSON], [INFO], не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересів до її внутрішнього світу, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Вказані фактори в своїй сукупності суд розцінює, як ухилення [PERSON] від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов'язками. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає що з боку [PERSON] мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні нею від виконання своїх батьківських обов'язків. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно п.1 ч.1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання. Разом з тим, слід роз'яснити [PERSON], що згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved