overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

25 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 08 червня 2001 року, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин на протязі останніх 4 років. В сім'ї [PERSON] у 2002 році народилася донька, проживає при матері. На переконання позивача шлюб існує формально, збереження сім'ї вважає неможливим, і на примирення не згодна. Спір про визначення місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON] ". Позивач в судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що подружжя досить тривалий час проживає окремо за різними поштовими адресами, спільне господарство не ведеться і на примирення не згодна. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, підстав для примирення не вбачає. Суду пояснив, що неповнолітня дитина проживає з дружиною, а він добровільно сплачує на доньку аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис за № 26; в сім'ї [INFO] року народилася донька [PERSON], проживає при матері /копії ас.5-6, ас. 7/. Крім того, сторони у судовому засіданні підтвердили, що подружжя тривалий час проживає окремо і шлюб існує формально, на примирення не згодні, місце проживання неповнолітньої дитини визначено добровільно. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 21,24, 56, 110 - 112, 115 Сімейного Кодексу України. Визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд знаходить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення; з часу знаходження позовної заяви в суді примирення не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до положень ст.113 СК України відповідач як особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу не звернулася до суду щодо повернення до дошлюбного прізвища " [PERSON]". У порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

25 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки доходу відповідача на утримання двох дітей через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Показала, що чоловік за роздільного проживання з жовтня 2014 року утримання дітям надає нерегулярно і у мізерному розмірі. Забезпеченням їх потреб слугує допомога від її батьків та соціальні виплати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що не надає утримання дітям через незначний розмір свого заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебувають у юридично зареєстрованому шлюбі, що підтверджується представленою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого на підставі актового запису №2 від 08 серпня 2010 року в Книзі реєстрації шлюбів виконкому Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.4). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами у свідоцтві про його народження серії [NUMBER], виданому 01 лютого 2011 року за актовим записом №3, місце реєстрації: виконком Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, та [PERSON], [INFO], свідоцтво про її народження серії [NUMBER] видане за актовим записом №5 від 06 серпня 2012 року у книзі реєстрації народжень виконавчого комітету Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5-6). Діти проживають з матір'ю в [ADDRESS] за довідкою про склад сім'ї від СВББ "Сузір"я". Позивачка ствердила про неналежність виконання відповідачем обов'язку утримання дітей. Вказані обставини відповідач визнав. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дітей, їх матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю, відсутність у них власного майна, положення відповідача, який працевлаштований та має стабільний заробіток, його задовільний стан здоров"я. Суд не встановив обставин, які б могли вплинути на рішення про вид і визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/3 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

25 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Бершадському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (актовий запис № 71). Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала його звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що дружина систематично учиняла скандали та сварки в сім"ї, неодноразово допускала випадки аморальних вчинків, спільне проживання стало неможливим, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала, однак заперечує проти стягнення з неї на користь відповідача судових витрат, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 25 вересня 1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Бершадському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 71, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивач наполягав на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

25 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з 01 червня 2014 року і до закінчення донькою навчання, а саме по червень 2015 року, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сім'ї (а. с. 7) [PERSON] проживає разом з матір'ю. Відповідно до довідки (а. с. 8) [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання з оплатою вартості навчання на договірних засадах Харківського національного університету внутрішніх справ. Передбачуваний термін закінчення навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "спеціаліст" - червень 2015 року. Стаття 199 Сімейного кодексу України встановлює обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку та сина, які продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг одержати в зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Оскільки позивачкою не надано зазначених у ст. 191 СК України доказів, то враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути їх з дня пред'явлення позову, тобто починаючи з 25.09.2014 р. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. В зв'язку з задоволенням позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 182, 191, 199 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

25 вересня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 18 листопада 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 522. Від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, тому між ними почали виникати безпідставні сварки, скандали, які негативно впливали на його здоров'я та виховання їхнього сина. На протязі останніх років, сімейне життя між ними ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З серпня місяця 2010 року вони разом не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, неповнолітнього сина залишити проживати із матір'ю. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка теж подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 18 листопада 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 522 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON], [INFO] /а.с.4/. З початку спільного проживання у позивача з відповідачкою були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, тому між ними почали виникати безпідставні сварки, скандали, які негативно впливали на здоров'я позивача та виховання їхнього сина. На протязі останніх років, сімейне життя між сторонами ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З серпня місяця 2010 року вони разом не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

25 вересня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 20 січня 2012 року, актовий запис №1, місце реєстрації: виконавчий комітет Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Дітей сторони не мають. Відповідач не бажає з"явитися до органів реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, образи, необгрунтовану недовіру та підозру. Сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та на даний час мешкають окремо. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу позивачу надати дошлюбне - "[PERSON]". [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, справу розглянути без її участі, згодна на ухвалення заочного рішення по справі, про що надала заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, відмовився від отримання документів, надісланих судом, про що свідчить запис відповідального працівника поштового відділення, заперечень на позов не надав. Суд за годою позивача ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 20 січня 2012 року, актовий запис №1, місце реєстрації: виконавчий комітет Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Дітей сторони не мають. Відповідач не бажає з"явитися до органів реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~25 вересня 2018 року до суду надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк» про виправлення описки у виконавчому листі виданого на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2018 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Просили виправити описку у виконавчому листі Шевченківського районного суду м. Чернівці, виданого 11 липня 2018 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2018 року, а саме в ідентифікаційному номері боржника, зазначивши «ідентифікаційний номер [NUMBER]», замість «ідентифікаційний номер [NUMBER]». \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2018 року, яке набрало законної сили, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено та вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" (рахунок 29092829003111, МФО 305299, ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором від 16 листопада 2007 року в сумі 15287,89 грн., яка складається з наступного: 354,94 грн. заборгованість за кредитом, 9295,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4433,25 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 704,19 грн. штраф (процентна складова). Стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" 1762,00 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~11 липня 2018 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2018 року був виданий виконавчий лист. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України\~\~суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Так, у виконавчому листі ідентифікаційний номер відповідача по справі вказано «[NUMBER]», що є помилкою, оскільки дійсним ідентифікаційним номером відповідачки [PERSON] є «[NUMBER]». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

25 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона є донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Обгрунтовано заяву тим, що у свідоцтві про народження заявника зазначено ім'я матері "[PERSON]", а у свідоцтві про смерть - "[PERSON]", а тому виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між заявником та її матір'ю. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті матері - [PERSON]. Заявник у судове засідання подала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що подану заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд заяви без участі представника, вказавши, що проти задоволення заяви не заперечує. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 7), яка доводилася матір'ю заявнику. Після смерті матері заявника відкрилася спадщина на належне їй майно. У передбачений законодавством строк заявник звернулася до Чернігівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки існують розбіжності у написанні ім'я матері заявника в свідоцтві про її народження та у свідоцтві про смерть. Матеріалами справи підтверджено, що померла [PERSON] є матір'ю заявника. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved