Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

14.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/0049/74/56203 від 09.06.2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору від 09.06.2006 року за № 2634, а саме: майнові права на квартиру в багатофункціональному громадсько-житлово-готельному комплексі «Південний» (перша черга) на 16 ст. Великого Фонтана, яка будується за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 118-а, житловий будинок № 1, квартира під будівельним № 141, секція № 2, будівництво якої не завершено, які випливають з договору № 3Б/ПР-1-20 про інвестування, укладеного 12.01.2006 року між [PERSON] і Приватним підприємством "Прогрес-Риелт", - шляхом переведення заставлених майнових прав за Договором № 3Б/ПР-1-20 про інвестування від 12.01.2006 року на [PERSON]. При цьому позивач посилається на те, що 04.11.2016 року між [PERSON] та нею було укладено договір відступлення права вимоги № 04-11/16, за умовами якого, до позивача перейшло право вимоги, зокрема, і за кредитним договором № 014/0049/74/56203 від 09.06.2006 року. Крім того, 04.11.2016 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором. Оскільки, відповідач не виконує свої зобов'язання з повернення коштів, позивач змушений звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні позову. Матеріали справи містять письмові заперечення на позовну заяву, а також заяву про застосування строків позовної давності. Представник третьої особи ПрП "Прогрес-Риелт" до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 04.11.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги № 04-11/16, за умовами якого, на умовах, встановлених цим договором, та відповідно до ст. ст. 512-519 ЦК України, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредитору права вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості) /а.с. 11-21/. Згідно реєстру боржників від 04.11.2016 року до договору відступлення права вимоги № 04-11/16 до [PERSON] перейшло права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 014/0049/74/56203 від 09.06.2006 року. Заборгованість становить: 952\~090,96 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту; 340\~153,45 грн. сума заборгованості за відсотками; 1\~132 077,88 грн. сума пені /а.с. 21-25/. Крім того, 04.11.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором. Договір посвідчено приватним нотаріусом ОМНО [PERSON] /а.с. 34-37/. Пунктом 1.1 Договору, визначено, що договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 014/0049/74/56203 від 09.06.2006 року. Відповідно до п. 1.3 Договору, предметом іпотеки за іпотечним договором, право за яким відступається за цим договором є майнові права на квартиру в багатофункціональному громадсько - житлово - готельному комплексі «Південний» (перша черга) на 16 ст. Великого Фонтана, яка будується за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, будинок № 118-а, житловий будинок № 1 квартира під будівельним номером № 141 секція № 2, будівництво якої не завершено. Пунктом 1.7 Договору регламентовано, що виходячи з реальної вартості предмета іпотеки та з урахуванням практичної складності при його реалізації, у разі невиконання зобов'язань іпотекодавцем, його заставна вартість визначається в 267\~867,90 грн. Згідно п. 4.4 Договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Положеннями п. 4.5 Договору визначено, що способом задоволення вимог іпотекодержателя є, зокрема, реалізація предмета іпотеки до моменту реєстрації права власності іпотекодавця на квартири як на нерухоме майно провадиться шляхом уступки іпотекодавцем іпотекодавцю вимог, що випливають з договору № 3Б/ПР-1-20 про інвестування, укладеного 12.01.2006 року, на підставі відповідного договору, іпотекодержатель має право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставлених прав в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» , у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично оцінює заперечення відповідача з посиланням щодо відсутності доказів наявності боргу [PERSON] перед [PERSON] Оскільки договір відступлення права вимоги № 04-11/16 від 04.11.2016 року, за яким [PERSON] відступлено право за кредитним договором № 014/0049/74/56203 від 09.06.2006 року у розмірі: 952\~090,96 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу по кредиту; 340\~153,45 грн. сума заборгованості за відсотками; 1\~132 077,88 грн. сума пені, - неоспорювався, є чинним, та відповідачем на підтвердження своїх заперечень не надано жодних доказів. Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо невірності обраного позивачем способу захисту свого права. Так як, відповідно до ст. 23 Закону України «Про заставу», при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права, або в інший спосіб, не заборонений законом, у тому числі шляхом продажу права вимоги третій особі. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про переведення на нього заставленого права, передбачена чинним законодавством, і є правильним способом захисту прав у випадку, коли предметом застави є майнові права. Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При прийнятті рішення у справі суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України у справі № 73цс13, відповідно до якої, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строків позовної давності. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому заперечення відповідача суд вважає неспроможними, так як вони не спростовують доводів позивача.

Outcome: approved