Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

16.03.2016 до Корсунь-Шевченківського районного суду поступив вказаний позов, у якому позивач просить суд ухвалити рішення та визнати його батьком [PERSON], [INFO], та зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини за №07 від 01.10.2008, змінивши у графі батько запис з "Бочаров Анатолій Павлович" на "Коломоєц Анатолій Павлович". Свій позов позивач мотивує тим, що він з 2005 до 2011 року проживав з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу і у них народився син [PERSON], запис про батька якого був здійснений зі слів матері на прізвище матері. Позивач визнає себе батьком [PERSON] і бажає, щоб у документах про народження дитини, у графі даних про батька він був записаний батьком, а оскільки відповідач не бажає ці дії вчинити добровільно, тому і предявлено до суду даний позов. У судовому засіданні позивач підтримав даний позов і надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, доповнивши їх тим, що він спочатку проживав із відповідачем у м.Москві, а у 2007 році приїхав з вагітною відповідачкою жити у належний йому будинок №14 по вул.Боківська, у с.Карашина Корсунь-Шевченківського району, де і народився [PERSON] та у якому вони жили однією сімєю до 2011 року. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини було записано за вказівкою матері з метою отримання нею статусу одинокої матері. Після припинення відносин сторін у 2011 році, син залишився із матірю. З початку 2016 року, коли відповідач добровільно віддала дитину позивачу, син проживає разом з позивачем у належній йому квартирі [ADDRESS] - Шевченківському та навчається у ЗОШ №1. Вирішити питання в позасудовому порядку неможливо через відсутність в Україні матері дитини відповідача [PERSON], яка проживає в Російській Федерації, та неможливість її особистої явки для подання спільної заяви сторін до органу державної реєстрації актів цивільного стану про батьківство позивача. Відповідач була знята з реєстрації 26.12.2012 зі свого постійного місця реєстрації і проживання, яким було вул. Боківська,14 у с. Карашина Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, а тому суд повідомляв відповідача через обласну газету «Черкаський край» та загальнодержавну газету «Урядовий курєр» про розгляд справи. Так, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місце знаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, до суду поступила заява з проханням слухати справу у відсутність представника. Представник служби у справах дітей Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації вважає, що позов підлягає задоволенню за умови наявності нотаріально завіреної заяви матері дитини відповідача про визнання батьківства позивача [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13.09.2008 у сторін, які не перебували у зареєстрованому шлюбі, народився син - [PERSON], мати якого - [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована і проживала у [INFO] (а.с.4, 26). Відповідно до ст.135 СК України, у редакції станом на день народження [PERSON], при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Батько [PERSON] записаний зі слів матері - [PERSON], відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.5, 26). Згідно даних довідки, виданої 10.03.2016 за № 260 виконком Черепинської сільської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрований у [INFO], в будинку, що належить на праві власності [PERSON] (а.с.6). Згідно даних довідки №27 від 01.06.2016, виданої квартальним комітетом № 4 Корсунь-Шевченківської міської ради, [ADDRESS] проживає позивач разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO], з лютого 2016 року по даний час (а.с.34). Згідно даних довідки № 14 від 27.05.2016, виданої ДНЗ «Світлячок» ім.С.Русової №4 [PERSON], про те, що його син [PERSON], з 14.03.2016 відвідує вказаний дошкільний заклад, батько активно приймає участь у вихованні дитини (а.с.35). На сьогоднішній день [PERSON] навчається у ЗОШ №1. Питання визнання батьківства позивач вирішує в судовому порядку через відсутність в Україні матері дитини відповідача [PERSON] та неможливість її особистої явки для подання спільної заяви сторін до органу державної реєстрації актів цивільного стану про батьківство позивача. До суду надано заяву відповідача [PERSON] від 29.08.2016 про те, що вона повідомляє, що батьком її сина [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], а також про те, що вона не заперечує проти участі [PERSON] у вихованні їх сина. Справжність підпису [PERSON] на вказаній заяві завірена нотаріусом нотаріального округу Коношського району Архангельської області (а.с.75). Відповідно до положень ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, а підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до розяснень, даних у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01.01.2004, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п. 5 вказаної постанови спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У п. 9 вказаної постанови розяснено, що відповідно до ст.ст.213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Outcome: approved