Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

31 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08 травня 2009 року між нею та відповідачем [PERSON] в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 221, посилаючись на те, що від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З січня 2018 року шлюбні відносини між ними припинені через відсутність взаєморозуміння, проживають окремо. Вважає, що відновлення шлюбних відносин та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 08 травня 2009 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, про що Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 221. Прізвище дружини після укладення шлюбу "[PERSON]". Сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що з січня 2018 року сторони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, примиритися позивач не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, які проживають окремо, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а саме відсутність між сторонами взаєморозуміння, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, зокрема, небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Зважаючи на те, що позивач не ставила питання щодо повернення їй дошлюбного прізвища, прізвище дружині після розірвання шлюбу необхідно залишити " [PERSON] ". Крім того, при зверненні з дійсним позовом позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved