Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідачки на утримання доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], через ненадання нею допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася. В порядку ст.158 ЦПК України нею подано письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, яке суд задовольнив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2002 року. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року, яке набрало законної сили, шлюб розірвано (а.с.6). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у їх свідоцтвах про народження відповідно серії [NUMBER], виданому повторно 14 жовтня 2014 року за актовим записом №29, місце реєстрації Виконавчий комітет Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, та серії [NUMBER], виданому 13 лютого 2005 року за актовим записом №19, місце реєстрації Відділ реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.9-10). Діти проживають з батьком, згідно представленої довідки виконавчого комітету Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за №468 від 10 квітня 2017 року та розпорядження Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області №477-р від 27 листопада 2015 року "Про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]" (а.с.7-8). Як вбачається з представленої відповідачкою довідки №60/03-4 від 11 квітня 2017 року, вона працює прибиральницею у Анатолівській сільській раді Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с.21). Позивач ствердив, а відповідачка не надала заперечення того, що сторони не досягли у добровільному порядку домовленості про утримання дітей за роздільного проживання. Матір"ю будь-якого виду допомоги на утримання дітей не надається. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дітей зі слів батька та їх матеріальне становище за надання утримання лише ним, відсутність у дівчаток власного майна, положення відповідачки, яка працевлаштована і отримує постійний дохід з заробітної плати в розмірі 780грн. на місяць. Також, відповідачка не повідомила суду про обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення іншого розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) матері, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки її заробітку (доходу), починаючи з дати звернення позивача до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідачки судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved