Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що вона і відповідач є батьками двох малолітніх дітей. Згідно судового рішення від 16 березня 2016 року з [PERSON] на утримання спільних дітей були стягнуті аліменти. У законодавстві відбулися зміни. Вважала, що розмір аліментів необхідно збільшити оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить суд задовольнити її позовні вимоги. Позивач та її представник у підготовче засідання не з'явилися, представник надала заяву в якій просила суд розглянути справу без участі позивача, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник до суду не з'явилися, просили суд розглянути справу у підготовчому засіданні, не заперечували щодо задоволення позовних вимог позивача. Враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно виконавчого листа з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 09.02.2016 р. і до їх повноліття. (а.с.10) Згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06.08.2013 року вбачається, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, проте шлюб розірвано. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р. внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання відповідачем обов'язків по утриманню своїх малолітніх дітей, що передбачено чинним законодавством. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 року» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Сторони є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], яка на час ухвалення рішення досягла 9 - річного віку та [PERSON], [INFO], який відповідно досяг 7 - річного віку, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5,6). А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, роз'яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , суд приходить до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей за рішенням суду від 16.03.2016 р. та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшення розміру аліментів буде сприяти гармонійному розвитку дітей, забезпечить право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved