Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

12.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована, крім неї, її донька [PERSON] , [INFO] . З липня 2018 року відповідач не проживає за зареєстрованою адресою і це вказано в акті про непроживання від 09.07.2019 року, складеним фахівцем ТОВ «Місто для людей Кременчук», тому позивач змушена нести додаткові витрати на утримання квартири. Зняти відповідача з реєстрації за її документально підтвердженою згодою, у [PERSON] немає можливості. Тому [PERSON] просила визнати доньку [PERSON] такою, що втратила паво користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому та просила задовольнити. Зазначила, що вона тривалий час проживала та працювала за кордоном. В цей час донька [PERSON] проживала в її квартирі за адресою [ADDRESS] . або з батьком за адресою [ADDRESS] . Донька [PERSON] навчалася в ліцеї ім. Макаренка на кулінара. Проте познайомившись з чоловіком, вона під його впливом покинула навчання, продала все майно з квартири та переїхала проживати в невідоме батькам місце. В телефонній розмові донька повідомила батькові, що вони з її молодим чоловіком мають намір виїхати проживати до Херсону. По даному факту батько звернувся до поліції. Останній раз донька телефонувала батьку [INFO] , повідомила, що не бажає повертатися додому, бажає жити з чоловіком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Даний факт підтверджується свідоцтвом №72 про право власності на квартиру, виданим 04.03.1997 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим повторно 24.07.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області. Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Кременчук" від 09.07.2019 року №19/33 підтверджено факт реєстрації [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є донькою позивача [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області. Згідно з актом про непроживання, складеним фахівцем ТОВ "Місто для людей Кременчук" [PERSON] в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , з липня 2018 року відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дав показання, що є батьком [PERSON] , з її матір*ю [PERSON] розірвав шлюб. [PERSON] працює за кордоном. Донька [PERSON] проживала разом з ним, навчалася в училищі. Проте познайомившись з чоловіком змінилася, почала брехати. покинула навчання та домівку більше року потому. Він звертався в пошуках доньки до поліції. Донька декілька раз дзвонила йому, в останнє у вересні 2019 року, повідомила, що у неї все добре, вона проживає з чоловіком, продовжувати навчання та повертатися додому не бажає. Відповідач добровільно не знімається з реєстрації. Такими діями вона порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним їй майном. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2 статті 405 ЦК України). В ст. 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає більше року, обов`язків щодо утримання житла не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявила. На підставі викладеного, ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України

Outcome: approved