Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

09 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 28 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київської області, актовий запис №340 та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя не склалось через постійні сварки та суперечки з відповідачем, що призвело до неповаги один до одного, на даний час вони проживають окремо, матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-ОК№158211, сторони з 28 грудня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київської області, актовий запис №340. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з "Жорнік" на "Цанько"(а.с.6). В цьому шлюбі 21 травня 2014 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №266850, де матір'ю записана [PERSON], а батьком [PERSON](а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення за №342 від 18 травня 2016 року, [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 1075,00 гривень(а.с.12). Доказів про доходи відповідача позивач не надала. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За правилами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч.2 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Домовленості між сторонами про утримання сина не досягнуто, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до положень ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам позивача та неповнолітнього сина, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. З огляду на обставини та матеріали справи, а також на добуті та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх стягнення з відповідача. Таким чином,

Outcome: approved