Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] мотивував позов тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2014 року №127/21493/14-к було задоволено його скаргу і зобов'язано заступника прокурора м. Вінниці виконати вимоги п.1 ч.2 ст. 36 КПК України шляхом внесення заяви [PERSON] від 30.09.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчим-суддею було встановлено, що були порушені права і свободи позивача. В зв`язку з цим йому завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з протиправною поведінкою прокуратури м. Вінниці. Так, позивачу довелось неодноразово звертатись до прокуратури та суду, відриватись від звичайного роду занять, що порушило його нормальні життєві зв'язки та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, він витрачав кошти на поїздки, підготовку письмових звернень, а в цей час міг займатись звичними заняттями та отримувати грошові прибутки. Позивач вважає, що у нього виникло право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених п 1-1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду». Просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди шляхом списання з єдиного казначейського рахунку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області - Боценко Д.І. позов не визнав, оскільки до прокуратури [PERSON] звертався в інтересах [PERSON] і діяв як представник, тому не міг зазнавати моральної шкоди. Крім того, позивач не надав доказів в обґрунтування своїх вимог. В судовому засіданні представник прокуратури м. Вінниці - [PERSON] позов не визнав, зауважив, що з боку прокуратури закон не порушений, просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] Вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність заступника прокурора м. Вінниці О.Чайки, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Обґрунтовуючи скаргу [PERSON], як представник позивача [PERSON] у цивільній справі №127/13193/13-ц за позовом до КС «Альянс» про визнання кредитного договору недійсним, зазначив, що з матеріалів даної цивільної справи вбачаються шахрайські дії та підробка документів по укладенню кредитного договору службовими особами кредитної спілки. Однак, заступник прокурора м. Вінниці Чайка замість внесення до реєстру відомостей про кримінальне правопорушення, надав заявнику відповідь від 30.09.2014 року про те, що у [PERSON] 27.06.2014 р. закінчився строк дії довіреності на представництво інтересів [PERSON] Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2014 року №127/21493/14-к скаргу [PERSON] задоволено. Зобов'язано заступника прокурора м. Вінниці виконати вимоги п.1 ч. 1 ст. 36 КПК України, шляхом внесення заяви [PERSON] від 30.09.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 7-8). Позивач вважає, що неправомірними діями прокуратури м. Вінниці йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою прокуратури м. Вінниці. Підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст. 23, ч. 2 ст.ст. 1167, 1173 ЦК України. Відповідно до положень Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. Право на відшкодування такої шкоди виникає у випадках, визначених ст. 2 цього Закону. Разом з тим, позивач [PERSON] не підтвердив належними доказами, що прокуратурою м. Вінниці вчинені дії, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», є підставою для відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивачем не доведена наявність моральної шкоди і розмір її грошового відшкодування. Позивач не надав докази, які б свідчили про важкий душевний стан (переживання, зміни в самопочутті, загальному душевному настрої тощо, стані здоров`я, способі життя, спілкування, працездатності) та про реальні зміни в житті в зв`язку з невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також позивачем не підтверджений факт завдання збитків у вигляді втрати часу, впродовж якого міг займатись звичними зайняттями та отримувати грошові прибутки, та розмір цих збитків. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає, що позивач не довів позові вимоги щодо завдання моральної шкоди відповідачами, тому позов задоволенню не підлягає. При ухваленні даного рішення суд також враховує роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму ВСУ № 7 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року. Судові витрати слід залишити за рахунок держави.

Outcome: dismissed