Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

18 січня 2021 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначив, що відповідач відповідно до підписаної заяви № б/н від 30 квітня 2014 року, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, станом на 30 листопада 2020 року в неї виникла заборгованість за простроченим тілом кредиту та відсотками нарахованими за ст.625 ЦК України в загальній сумі 31025 грн., 89 коп., частину якої в розмірі 23175 грн. 62 коп. позивач просив стягнути на його користь та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Представник позивача Гребенюк О.С. (за довіреністю від 11 серпня 2020 року №3084-К-Н-О) в судове засідання не з`явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги банку не визнала у повному обсязі, просила відмовити у їх задоволенні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач та відповідач уклали кредитний договір у вигляді анкети-заяви № б/н від 30 квітня 2014 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.28). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с.20-25). З 20 червня 2014 року відповідач отримала від позивача три кредитні картки, зі строком дії останньої до останнього дня липня 2022 року (а.с.27). З 30 липня 2014 року кредитний ліміт встановлений відповідачці складав 2000 грн., який в подальшому був збільшений до 4800 грн., однак 30 червня 2019 року був остаточно зменшений до 0,00 грн. (а.с.26). Однак, отримавши грошові кошти по кредитному договору, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань, не сплатила у встановлений строк суму основного боргу, а тому станом на 30 листопада 2020 року їй нараховано заборгованість у розмірі 31025 грн. 89 коп., з яких: 23155 грн. 62 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 20 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 7850 грн. 27 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Частину якої в сумі 23175 грн. 62 коп., яка є заборгованістю за тілом кредиту, банк просив стягнути з відповідачки. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. За статтями \~626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч.1 ст.1048 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За статтею 1055 ЦК України - кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~ 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи, а саме з розрахунків заборгованості складених позивачем, та виписки по особовому рахунку убачається, що відповідачкою фактично було витрачено 21263 грн. 10 коп. кредитних коштів, і крім цього за рахунок тіла кредиту відбувалося погашення відсотків, сплату яких не передбачено договором і доказів узгодження таких дій банку із позичальником матеріали справи не містять. Натомість за період користування кредитними картками відповідачкою було сплачено 33078 грн. 96 коп. що відображено банком у графі «Сума погашення за наданим кредитом» розрахунку заборгованості, та свідчить по відсутність у відповідачки заборгованості за тілом кредиту. З огляду на зазначене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю. За правилами\~ ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню останньому, оскільки заявлений предмет спору визнаний судом не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed