Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

24.03.2021 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , третя особа: Турківська міська рада Самбірського району Львівської області як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем, в якому в них [INFO] народилась дочка [PERSON] . На момент одруження та розлучення відповідач перебував у місцях позбавлення волі. З часу, коли відповідач перебуває на волі, він не намагався та не бажав бачитися з донькою, ухиляється від участі у житті доньки та її вихованні, не цікавитися нею, її фізичним та розумовим розвитком, її внутрішнім світом, не бере матеріальної або будь-якої іншої участі в утриманні дитини, жодних спроб для цього не вчиняє. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 24.03.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 08.04.2021 відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Сенюшкович О.І. позов підтримали з наведених у позовній заяві підстав та доводів. Позивач пояснила, що відповідач перебував у місцях позбавлення волі, а після звільнення у 2018 році та повернення додому, жодним чином не бере участі в житті їх дочки. Останній раз бачив дочку в 2016 році. Зазначила, що вона з дочкою проживає в Республіці Польща, де має нову сім`ю. Відповідач також влаштував своє нове сімейне життя, має дружину. Вона не створює відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною, однак він не виходить на будь-який зв`язок, не цікавиться як живе його дитина, не бере участі в її вихованні, утриманні як батько. Зазначила, що вона вдруге вийшла заміж, і виховання, утриманням її дочки займається теперішній чоловік, якого дитина, в свою чергу, вважає батьком. Вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, нехтує такими, не виявляє спроб контактувати з дочкою, а тому просить позбавити його батьківських прав. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав та пояснив, що в шлюбі з позивачкою в них народилась дочка. Він перебував у місцях позбавлення волі, куди позивач приїжджала з дочкою в 2016 році. Після звільнення з місць позбавлення волі в 2018 році він з дочкою не бачився. Не заперечив, що дійсно не спілкується з дитиною, не виховує її, не надає коштів на її утримання. Не заперечив, що позивач не чинить йому перешкод, щоб бачитись з дочкою, однак він сам не вчиняє ніяких спроб для цього. Він знає, що позивач з дочкою проживають в Республіці Польща, де позивач має нову сім`ю, а тому вважає, що дочка проживає в повній сім`ї, про неї дбають і їй можуть дати краще життя. Зазначив, що він також має нову сім`ю, дружина не вчиняла на нього ніякого впливу щодо того, щоб він не спілкувався з дочкою, це його свідоме рішення. Визнає і розуміє, що він не виконує батьківських обов`язків, вважає, що не є батьком для дочки, а тому просить позбавити його батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини. У підготовчому засіданні представник третьої особи Стебівка І.І. позов підтримала та надала пояснення про те, що знає сім`ю позивача, дитина батька не пам`ятає і не знає. Батько життям дитини не цікавиться, не надає матеріальної допомоги. Під час спілкування з відповідачем, він повідомив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, так як він не бере участі у житті дочки. Підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та просила позов задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Суд встановив, що батьками малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис від 11.07.2013 за № 20, видане Виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області), є сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Вироком Турківського районного суду Львівської області від 30.07.2010 [PERSON] визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст. 187 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі у кримінально - виконавчій установі із конфіскацією майна (арк.справи 15-18). Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 25.05.2017 шлюб між сторонами розірвано (арк. справи 14). Відповідно до довідки виданої керівником Муніципально-гмінного центру соціальної допомоги у Лосіцах, склад сім`ї позивачки наступний: заявник - [PERSON] , [INFO] ; чоловік - [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] (арк. справи 20). Згідно з характеристикою класного керівника дитини, [PERSON] є життєрадісною, веселою ученицею. Вміє встановлювати контакт з однолітками. Учениця систематично відвідує заняття, охоче бере на себе шкільні обов`язки та завдання і добре їх виконує. Яна завжди підготовлена до занять. Вона зацікавлена уроками музики та образотворчого мистецтва та охоче бере участь у різноманітних шкільних та позашкільних конкурсах, виграє нагороди та отримує відзнаки.. Мама [PERSON] , пані [PERSON] , виявляє інтерес до навчання та поведінки дочки. До школи її привозить чоловік мами, пан [PERSON] , якого дівчинка вважає за батька. Зі школи [PERSON] забирає як мама, так і її чоловік. Дівчинка завжди вітається з ними з посмішкою. Помітно, що вона міцно пов`язана з ними. Мама [PERSON] постійно цікавиться поведінкою, а також проблемами, які виникають і пов`язані із навчанням. Виконує вказівки вчителя (арк.справи 24). З психологічно-педагогічної характеристики дитини, виданої початковою школою №2 ім.М.Коперника, видно, що дитина [PERSON] має сильний емоційний зв`язок зі своєю молодшою сестричкою та братиком. Із теплою інтонацією в голосі [PERSON] розповідає про сім`ю. Як мама так і пан [PERSON] , якого [PERSON] вважає татом, постійно підтримують контакт зі школою (арк. справи 26-27). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] на час обстеження [PERSON] на місці не було, встановити будь-які контакти з даною особою змоги не було. За повідомленням старости с.Ільник та сусідів [PERSON] вже протягом кількох місяців в селі не був. Проживає за межами Львівської області. Створив нову сім`ю (арк. справи 61). У відповідності до висновку Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 16.08.2021 за № 1719-02.17, Турківська міська рада як орган опіки та піклування, врахувавши всі обставини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо батьківських обов`язків по вихованню дитини, який регулюється Главою 13 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Водночас Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»). Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши докази, суд встановив, що відповідач не бере участі в житті своєї дочки, не займається її вихованням, не піклується про її потреби, не виявляє інтересу до її розвитку, здоров`я, умов проживання. Відповідач також не бере участі в утриманні дитини, з метою забезпечення дитині належних умов життя та розвитку. Така поведінка відповідача є свідомою, тривалою і відповідач не бажає її змінити. При цьому, суд не встановив сторонніх об`єктивних чинників та впливу на відповідача щодо обрання ним такої поведінки та свідомого ухилення від виконання ним своїх батьківських обов`язків. З пояснень та поведінки відповідача в судовому засіданні суд зробив висновок, що відповідач дійсно переконаний, що діє в інтересах дитини, бажаючи дочці кращого життя. Суд не залишає поза увагою і те, що дитина сторін у справі проживає з матір`ю в Республіці Польща. Однак, як пояснив у ході судового розгляду відповідач, жодних перешкод у спілкуванні з дитиною позивач йому не чинить, він сам свідомо не виходить на контакт з дитиною, не намагається брати участь в житті дочки як батько. Отже, проживання батька і дитини в різних країнах, за конкретних обставин справи, не є перепоною відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки, враховуючи невелику територіальні віддаленість країн України і Польщі, які є сусідніми країнами, можливість за наявності сучасних технологій спілкуватись різними загальнодоступними засобами, здійснювати перекази грошових коштів тощо. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач за власною ініціативою повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, вихованням, утриманням дитини не займається, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дочки. Така поведінка відповідача свідчить про небажання змінити ставлення до дитини, проявляти батьківське піклування та турботу про неї. Водночас, суд встановив, що відповідач повністю усвідомлює наслідки такої поведінки, змінити її не бажає. Відтак, ураховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, свідомо та добровільно відмовився від виконання покладених на нього обов`язків по вихованню дитини, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав, чим висловив свою чітку позицію у ставленні до дитини, те, що малолітня дитина [PERSON] не знає свого біологічного батька, вважає таким іншого, чого сторони не заперечили, тому суд дійшов висновку, що за конкретних обставин справи позбавлення батьківських прав відповідача буде, перш за все, в інтересах малолітньої дитини. За таких обставин, позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав письмову заяву про визнання позову, тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 грн.

Outcome: approved