Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] в с. Кам'януватка Братського району Миколаївської області померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилося спадкове майно, яке крім іншого складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,680 га, яка розташована в межах території Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Дана земельна ділянка належала померлій відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 вересня 2011 року серії ВРМ № 885202, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Однак, позивач отримав від нотаріуса роз'яснення, що успадкувати вищевказану земельну ділянку не має можливості, оскільки покійна так і не отримала державний акт на право власності на цю земельну ділянку згідно свідоцтва на спадщину. В судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не з'явився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] в селі Кам'януватка Братського району Миколаївської області померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,680 гектарів, яка розташована в межах території Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 вересня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1373, [PERSON] отримала спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 4,680 га, яка розташована в межах території Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер [NUMBER] після смерті свого чоловіка [PERSON], 1924 р.н., який помер [INFO] (а.с. 4). Згідно з інформацією наданою управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі від 03.02.2017 року, станом на 31.12.2012 року, відомості щодо зареєстрованого в уставленому законодавством порядку державного акта на право власності на вищезазначену земельну ділянку, на ім'я [PERSON], відсутні. Земельна ділянка площею 4,68 га, яка розташована на території Кіровської (нині Данилівської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (кадастровий номер:[NUMBER]), перебуває у власності [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованим 26.052004 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 010412101960. Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2016 року було встановленого факт того, що [PERSON], [INFO], є рідною племінницею [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач є спадкоємцем 5-ї черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку з необхідністю надання правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 10). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та яка за життя була власником зазначеної земельної ділянки. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved