Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

16.07.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягувати з останньої аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 9000 гривень щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття і закінчення навчання старшим сином. В обґрунтування позову посилається на те, що до 12.06.2015 перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у них народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які знаходиться на його утриманні. Зазначає, що харчування дітей, забезпечення їх одягом і взуттям, навчання, дозвілля, оплата комунальних послуг, медичне забезпечення дітей повністю здійснюється за його кошти. Крім того, вказує, що старший син досяг повноліття, однак продовжує навчання в Івано- Франківському медичному університеті. Протягом всього періоду навчання він самостійно здійснює оплату його навчання та проживання. Звертає увагу суду на те, в 2019 році відповідачка уклала шлюб з громадянином Федеративної Республіки Німеччина і має дозвіл на проживання і роботу в цій країні. Всі кошти, які відповідачка отримує, працюючи за кордоном, використовує для власних потреб. З травня 2019 року, після укладення мирової угоди і розподілу житла, відповідачка проживає окремо від дітей. Зазначає, що між ними відсутня домовленість щодо сплати аліментів на дітей, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. 16.07.2020 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 29.07.2020. Ухвалою від 16.07.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 13.08.2020. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі, однак відповідач ухвали про відкриття провадження не отримала, поштовий конверт був повернений до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідача було двічі повідомлено про дату, час, місце та порядок судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду. 13.08.2020 розгляд справи відкладено на 08.09.2020 у звязку з перебуванням головуючої по справі на амбулаторному лікуванні. 31.08.2020 представник відповідача - адвокат Гаврилова Н.М. в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області отримала копію позовної заяви з додатками. 08.09.2020 від представника відповідача - адвоката Гаврилової Н.М. надійшло клопотання про розгляд справи даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання та долучила заяву від 23.12.2019 року, посвідчену приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О. р. №1286. Відзиву на позовну заява не подала. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.09.2020 в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Гаврилової Н.М. відмовлено. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12.06.2015 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області розірвано, а.с. 9. Відповідач [PERSON] є матір"ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а.с. 6-8. З довідки за №116, виданої 22.11.2019 «Івано-Франківський національний медичний університет» вбачається, що [PERSON] є студентом 4 курсу 11 групи стоматологічного факультету Івано - франківського національного медичного університету денної контрактної форми навчання. Навчання з 01.09.2016 по 30.06.2021, а.с. 11. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд приймає до уваги долучену представником відповідача - адвокатом Гавриловою Н.М. заяву від 23.12.2019, посвідчену приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О. р. №1286, згідно якої позивач [PERSON] заявив про свій обов`язок як батька щодо забезпечення повноцінного утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З довідки про склад сім"ї №004504/12-2020 від 15.07.2020 вбачається, що до складу сімї [PERSON] входять: син [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] , а.с.10. Крім того, беручи до уваги засаду рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначену ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання неповнолітніх дітей, а відповідач зобов`язана йому таку допомогу надавати. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає голослівними твердження позивача про працевлаштування відповідача [PERSON] та відповідно отримання нею доходу за кордоном (ФРН), позаяк такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах позову, а відтак не можуть бути взяті до уваги судом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відтак, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати встановленого законодавством розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованою на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, доказів протилежного суду не надано. А відтак суд вважає, що з такого доходу можуть стягуватися аліменти на неповнолітніх дітей. Отже, з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо неповнолітніх дітей, вимог розумності та справедливості, суд визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення неповнолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд приймає до уваги доводи позивача, про те, що витрати пов`язані з навчанням, проживанням, харчуванням, тощо їхнього сина - [PERSON] в м. Івано - Франківськ є досить значними, а тому він потребує допомоги на його утримання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що син сторін по справі - [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, однак продовжує навчання на денній формі навчання в «Івано-Франківський національний медичний університет» на 4 курсі, і потребує матеріальної допомоги на навчання, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, відсутність заперечень з приводу запропонованого позивачем розміру аліментів, що свідчить про її мовчазну згоду сплачувати саме такий розмір аліментів, однак з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно, і до досягнення сином двадцяти трьох років, при умові продовження навчання. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням продовження навчання сином сторін по справі, його потреб. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial