Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що він є єдиним сином [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач вказує, що після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив. Позивач спадщину після смерті батька прийняв, відповідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР, а саме: організував поховання, здійснював управління майном. У 2016 році позивач дізнався у ТДВ «Маяк» про те, що його померлим батькам належали два земельних пая, які використовує вказане підприємство відповідно до Договорів на управління спадщиною №69-усм, №73-усм від 05.01.2015 року та від 24.10.2014 року. Посилаючись на те, що довгий час не мав інформації, про належні йому земельні ділянки, не маючи оригіналів сертифікатів на право на земельні частки (паї) не міг оформити за собою право власності позивач просив суд: 1) визнати за ним право на земельну частку (пай), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0066914 , виписаного САПТЗТ "Маяк", на підставі розпорядження голови Тростянецької РДА Сумської області за №363 від 18.06.1996 та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №729 від 29.07.1996, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; 2) визнати за ним право на земельну частку (пай), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0066915 , виписаного САПТЗТ "Маяк", на підставі розпорядження голови Тростянецької РДА Сумської області за №363 від 18.06.1996 та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №730 від 29.07.1996, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судове засіданні позивач та його представник не з`явилися, позивач подав заяви про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує (а.с.112). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.40). Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час і місце судового засідання (а.с.100,106). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу слухати у його відсутності (а.с.90). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутністьта без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи судом установлено, що [INFO] у селі Боромля Тростянецького району Сумської області померла [PERSON] (а.с.11). [INFO] у місті Харків помер [PERSON] (а.с.10). Позивач є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.12) Відповідно до довідки виконкому Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 23.05.2017 №2161 на день своєї смерті [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали по [ADDRESS] . Померлим за життя належали земельні ділянки для ведення товарного виробництва, розташовані та території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Заповіти, посвідчені від імені померлих не змінені і не відмінені (а.с.9). За повідомленням відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області №290/171-17 від 15.12.2017 на ім`я [PERSON] виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0066915 по САПТЗТ «Маяк» на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області №363 від 18 червня 1996 року. Сертифікат зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №730 від 29 липня 1996 року та видано; на ім`я [PERSON] виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0066914 по САПТЗТ «Маяк» на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області №363 від 18 червня 1996 року. Сертифікат зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №729 від 29 липня 1996 року та видано. [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0066914 належить право на земельну частку (пай) у земля, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно пайового товариства закритого типу «Маяк», розмірі 4,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Тростянецької РДА від 18.06.1996 року №363. Розмір земельної частки (паю) складає 4,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.8). Матеріалами справи установлено, що разом із [PERSON] на день смерті проживав чоловік [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року по справі №6-138цс13 також зробив правовий висновок про те, що відповідно до частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. На час смерті [PERSON] , так і після смерті [PERSON] , діяли норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Як зазначено у ч.2 ст.553 ЦК УРСР - вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). Отже, спадкоємець першої черги [PERSON] , відповідно до указаних норм, які діяли на час відкриття спадщини [PERSON] , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї дружини [PERSON] , так як на день її смерті проживав разом із нею за однією адресою. Заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] не писав. Тобто [PERSON] успадкував право на земельну частку (пай) після смерті своєї дружини. Таким чином, позивач [PERSON] має право на успадкування земельних часток (паїв), що належали померлому батькові [PERSON] . За Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №55741354 від 04.04.2019, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с.51-52). Згідно з Інформаційною довідкою №55741360 від 04.04.2019 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №166/2001 (а.с.49-50). На підставі спадкової справи судом встановлено, що [PERSON] 13.12.2000 року на випадок своєї смерті заповів належне йому майно, а саме: жилий будинок з надвірними будовами, що знаходиться в [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] ; прості іменні акції Закритого акціонерного товариства «Харківський плитковий комбінат» - своєму синові [PERSON] (а.с.69). [PERSON] успадкувала житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.08.2003, зареєстрованого в реєстрі за №2465 (а.с.70 на зворотному боці). Отже, неуспадкованими залишилися на даний час земельні частки, належні [PERSON] , який заповіту на це майно не залишив. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (перша черга) фактично прийняв спадщину, ту, що не зазначена у заповіті, а саме право на земельну частку (пай), належну особисто батькові та право на земельну частку (пай), успадковану батьком позивача після смерті його дружини (матері позивача). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин справи, враховуючи вищевикладене, та визнання відповідачем Боромлянською сільською радою Тростянецького району Сумської області пред`явленого позову, не суперечить закону, інтересам інших осіб, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно (земельні частки (паї) внаслідок відсутності правовстановлюючих документів (сертифікатів) на ці земельні частки, які втрачені та відновити неможливо, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved