Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Семаківської сільської ради Городенківського району, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Дружби, 7 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що впродовж останніх років він доглядав за пристарілою [PERSON], [INFO]. [PERSON] одиноко проживала в своєму будинку № 7 по вул. Дружби (колишня Дружби, 11) в с. Семаківці Городенківського району. Рідних в неї не було, однак, враховуючи вік та стан здоров'я, потребувала сторонньої допомоги, а тому позивач з своєю сім'єю допомагав [PERSON] по господарству, в побуті. При житті, 22 грудня 2008 року, [PERSON] зробила заповітне розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Даний заповіт ніким не оскаржувався та не скасований. 27 липня 2008 року [PERSON] померла. Похованням спадкодавця займався позивач. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до якої входять земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами по вул. Дружби, 7 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. Фактично, після смерті [PERSON], [PERSON] вступив в управління спадковим майном, сплачує податки та страхові платежі, обробляє земельні ділянки, виготовив технічний паспорт на будинковолодіння. Також позивач, 27.05.2013 року на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оформив у приватну власність дві земельні ділянки. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок 29.01.2016 року йому відмовлено, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 257/02-31. Причиною такої відмови стала відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документу. Спору щодо спадкового майна немає. В судове засідання сторони та їх представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Семаківська сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Семаківці по вул. Дружби, 7 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1928 р., загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м., сараю, стайні, стодоли, воріт. З виписки з інвентаризаційних матеріалів Вих № 7566 від 09.02.2016 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що згідно архівних даних право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Дружби, 7 в с. Семаківці Городенківського району станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Довідкою № 84 від 11.03.2016 року, довідкою № 89 від 15.03.2016 року та довідкою № 163 від 26.04.2016 року, виданими виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району стверджено, що згідно погосподарської книги № 1, № 2 Семаківської сільської ради на 1991-1995 рр. станом на 01.04.1991 р. в господарстві по вул. Дружби , 7 (колишня Дружби, 11) особовий рахунок № 67, були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], яка померла 27.07.2008 року, а/з № 11 від 28.07.2008 року, являлася головою двору (власником господарства), була останнім членом колгоспного двору. За заповітом від 22.07.2008 р., посвідченим секретарем виконавчого комітету Семаківської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 199, [PERSON], заповіла на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право [PERSON]. [PERSON] померла 27.07.2008 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 075367, виданим Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 28.07.2008 року. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] за заповітом від 22.07.2008 р. є [PERSON] (позивач). Довідкою № 83 від 11.03.2016 року, виданою виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району стверджено, що [PERSON], [INFO], на день смерті 27.07.2008 року проживала за адресою: [INFO], одиноко; за даною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], син племінниці, який в господарстві не проживає і не проживав на день смерті [PERSON] З довідок № 86, 87 від 11.03.2016 року, виданих виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району встановлено, що [PERSON], [INFO], здійснював догляд за [PERSON], [INFO], жителькою с. Семаківці, а після її смерті 27.07.2008 року а/з № 11 від 28.07.2008 року проводив її поховання; вступив в управління спадковим майном, сплачує податки та страхові платежі, обробляє земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстрованих в реєстрі за № 335, 336 по спадковій справі № 5 від 13.01.2009 року, та копій витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34082593, № 34082489 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 27.07.2008 року є [PERSON], [INFO]; спадщина, на яку видано ці свідоцтва складається із: земельної ділянки розміром загальної площі 0,6606 га, кадастровий номер 2621684600:04:002:0046, земельної ділянки розміром загальної площі 0,3929 га, кадастровий номер 2621684600:03:001:0089. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 257/02-31 від 29.01.2016 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 27.07.2008 року, на житловий будинок № 7 по вул. Дружби в с. Семаківці Городенківського району, оскільки позивачем не подані правовстановлюючі документи. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 85 від 11.03.2016 року, виданої виконавчим комітетом Семаківської сільської ради слідує, що площа земельної ділянки в с. Семаківці по вул. Дружби, 7 становить - 0,1700 га в т.ч. для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,1700 га. Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Дружби, 7 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Дружби, 7 в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1222, 1233, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved