Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовано, що [INFO] , помер його батько [PERSON] , про що 26 травня 2003 року складено відповідний актовий запис за №50. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок належав його батькам, [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках по 1/2 частині за кожним, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29 січня 1997 року. На момент смерті батька, мама проживала разом із ним. Батько хворів, вона піклувалася за ним і не зважаючи що вони розірвали шлюб, підтримували шлюбні відносини, проживали разом, вели спільне господарство. Після смерті батька, він забрав маму до себе. [INFO] мама померла. Після її смерті була відкрита спадкова справа №55/2019 та 18 червня 2020 року державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого він успадкував 1/2 частку вищевказаного житлового будинку. Що стосується 1/2 частки, яка належала його батькові, у зв`язку із тим що на момент його смерті вони були не одружені, мама не отримала його частку в спадщині. Про те, що мати не прийняла спадщину після смерті батька, він не знав. Коли він звернувся до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу з приводу заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в житловому будинку, яка належала його батькові, нотаріус відмовив, вказуючи на те, що був пропущений строк, встановлений ст.1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини. На час коли помер батько, він не зміг навіть приїхати на його поховання, оскільки в той час знаходився в травматологічному відділенні на лікуванні. У нього був зламаний тазостегновий суглоб та в наступному в лікарні був прикутий до ліжка і проходив тривалий курс реабілітації. На підставі наведеного, просив надати додатковий строк два місяці з часу набрання рішенням чинності для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 30.09.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду 15.12.2020 закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, [PERSON] у судове засідання не з`явився. 28.10.2020 надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області у судове засідання не з`явився. Представник селищної ради, [PERSON] 01.03.2021 надіслала електронною поштою заяву про розгляд справи без участі їх представника. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 76 років, помер громадянин [PERSON] , про що 26 травня 2003 року, був зроблений відповідний актовий запис за №50, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. Після смерті гр. [PERSON] , відкрилася спадщина на все належне йому спадкове майно, в тому числі, на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належала на праві приватної особистої власності належала матері позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом на право осбистої власності на житловий будинок виданого 29 січня 1997 року, виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради. 09 листопада 1995 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу, гр. [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] громадянка [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2017 року. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] , являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки є їх сином, що стверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 серпня 1974 року. Після смерті матері, [PERSON] , позивач [PERSON] , оформив свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. із заявою про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в житловому будинку, яка належала його батькові [PERSON] , однак нотаріус відмовив, вказуючи на те, що був пропущений строк, встановлений ст.1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги, які б зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті гр. [PERSON] відсутні, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №61568625, виданій 08.09.2020 приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові логовори) №61568633 виданій 08.09.2020 приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. стверджується що в спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти складені гр. [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач не звернувся у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час смерті батька, знаходився в травматологічному відділенні на лікуванні. У нього був зламаний тазостегновий суглоб та в наступному в лікарні був прикутий до ліжка і проходив тривалий курс реабілітації, що стверджується довідкою виданою 17.07.2020 КП "КНП Вознесенської багатопрофільної лікарні" Вознесенської міської ради. У зв`язку з наведеним, суд визнає поважною причину пропуску позивачем встановленого строку для прийняття спадщини. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved