overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що [INFO] року в с.Плехів, Черняхівського району Житомирської області померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого головою Черняхівської районної державної адміністрації від 02 квітня 1997року [PERSON] як члену колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес". Для оформлення права на спадкування за законом позивач звернулась до Черняхівської державної нотаріальної контори, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через пропуск шестимісячного строку для її прийняття. Визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила в зв'язку з тим, що не знала про існування у матері сертифікату на право на земельну частку (пай). За таких обставин, позивач просила визнати поважною причину пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в 60 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутності, позов підтримала , просила його задоволити . Представник відповідача -\- територіальної громади в особі Клітищенської сільської ради Черняхівського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Третя особа: державний нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з"явився, звернувся до суду із заявою про слухання спраави у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із слідуючих підстав. Відповідно до ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Факт того, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, копією паспорту позивача, з якого вбачається, що після реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище на шлюбне, копією свідоцтва про смерть [PERSON], постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та листом державного нотаріуса про відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.4, 5, 6,7). Крім того, сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 25.01.2016 в смт Черняхів Житомирської області померла її тітка [PERSON]. [PERSON] склала заповіт на все належне їй майно на моє ім'я. Позивач зазначила, що вона являється єдиними спадкоємцем померлої тітки, інші спадкоємці відсутні. Визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила з причини зайнятості на роботі. За таких обставин, позивач просила суд визначити їй додатковий строк терміном в 30 днів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, зазначила, що позов підтримує, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, зазначив, що проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє та виносить рішення з попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, оскільки для цього є всі законні підстави. Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідачем по даній категорії справ у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач є племінницею спадкодавця і відповідно до ст. 1233 ЦП України є спадкоємцем за заповітом, що стверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], копією заповіту, витягами із спадкового реєстру, листом приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу від 06.12.2016 року № 461/01.16 (а. с. 3,4,5,6). Крім того, сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: довідкою ДП "Україна" від 08.11.2016 року №231 та копією трудової книжки з яких вбачається, що позивачка працює в господарстві підмінною дояркою з 05.05.2016 року по даний час (а. с. 9, 10-11). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], та зняття його з реєстраційного обліку. Позивач надав в судове засідання заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи надала в судове засідання заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач володіє на праві приватної власності квартирою [ADDRESS]. [PERSON] придбала квартиру у [PERSON], представником якого за дорученням був [PERSON], який є відповідачем по справі. Виходячи з довідки Ф-3 № 34 від 14.07.201р., виданої ЖБК "ПЕДАГОГ", в спірній квартирі зареєстрована одна особа: [PERSON]. 03.04.2014р., згідно з договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КовальчукомС.П., [PERSON] стала власником квартири. Виходячи з відповідного акту від 14.07.2014р., складених комісією сусідів та затверджених посадовими особами ЖБК "ПЕДАГОГ", [PERSON] з січня 2014р. у кв. [ADDRESS] не проживає, особисті речі його відсутні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України, виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи те, що відповідач не проживає в спірній квартирі, не оплачує житло, не піклується ним, а також те, що відповідач не надавав будь - яких заяв щодо поважних підстав його відсутності за вказаною адресою, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 05 вересня 1998 року Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 11, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають разом, проте між ними втрачено почуття взаєморозуміння та поваги, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Просила після розірвання шлюбу змінити прізвище на "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 05 вересня 1998 року Новобілоуською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 24 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1000, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне проживання не склалось, мають різні точки зору на суттєві питання спільного життя, між ними втрачено почуття взаєморозуміння та поваги, вони фактично припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Вважала, що примирення між ними неможливе та просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу , не вважав за необхідне надання строку для примирення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 24 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1000. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні сторонами не заперечувалось, що вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 04 листопада 2014 року. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 14 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - № 328, посилаючись на те, що від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], сімейне життя з відповідачем не склалось, збереження сім"ї є неможиливим. З відповідачем вони проживають окремо з червня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні позивач відсутня, від неї надійшла заява в якій вона просить суд розгляд справи проводити у її відсутності та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з"явився, заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Сторони перебувають в шлюбі, котрий зареєстрований 14 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про що 14 березня 2013 року складено відповідний актовий запис № 328. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Шлюбні стосунки сторони припинили та не мають наміру їх відновлювати. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, а тому відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного кодексу України їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 08.05.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності порозуміння у сім"ї, довіри, різних поглядів на життя, втратою поваги та любові один до одного. Подружні відносини фактично припинені. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. В судовому засіданні позивачка відсутня, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні відсутній, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08 травня 2011 року Виконкомом Кучинівської сільської ради Щорського району Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв"язку з задоволенням позовних вимог судові витрати понесені позивачкою при зверненні до суду підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя мають доньку, [PERSON], [INFO]. Створити міцну подружню сім"ю їм не вдалося, через відсутність взаєморозуміня між нею та чоловіком, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з квітня 2014 року. Фактичні шлюбні відносини припинені. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18.11. 2000 року Виконкомом Суничненської сільської ради Щорського району Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Від подружніх відносин мають спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Вислухави пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що їхній шлюб зареєстровано 25 лютого 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. При спільному проживанні виявилось,що у них з чоловіком різні інтереси, погляди, чоловік не приділяє уваги сім"ї, періодично зловживає спиртними напоями, що призводить до частих сварок. Спільне проживання вони припинили. В судовому засіданні позивачка [PERSON] відсутня, від неї надійшла заява відповідно до якої вона росить суд розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу, залишити прізвище "[PERSON]" та стягнути судові витрати з відповідача на її користь. Відповідач в судовому засіданні відсутній від нього надійшла заява відповідно до якої він позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у його відсутності. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 лютого 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції.про що зроблений актовий запис № 14. Від подружніх відносин мають одну неповнолітню дитину. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. В зв"язку з задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки витрати понесені нею при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 30 вересня 2006 року Виконавчим комітетом Буйвалівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 02, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, спільне господарство не ведеться, вони фактично припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 30 вересня 2006 року Виконавчим комітетом Буйвалівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно до повноліття дитини та стягнення аліментів на її користь до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Позивач [PERSON] до початку судового засідання надала заяву, просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов, посилаючись на те, що відповідач має стабільний дохід, працює на ВЖК "Запоріжжя", але грошові кошти на її утримання та утримання сина категорично виділяти відмовляється. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні згоден зі сплатою аліментів на утримання сина, але вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини не визнає, пояснив, що на теперішній час його дружина з сином мешкає у своїх батьків, які мають можливість утримувати його дружину на час її перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2012 р. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. Вони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина та дружини добровільно, не надає. Позивач [PERSON] не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку . Відповідно ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька чи матері, на користь одного з батьків, з ким проживає дитина. Стягнень по виконавчим листам з відповідача не проводиться. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, враховуючи вимоги ст. 84 СК України та те що відповідач має стабільний дохід, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та її утримання законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача варто стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України, згідно ст. 9 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 р., в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved