Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення в квартиру [ADDRESS]; визначення порядку користування квартирою [ADDRESS], виділивши йому у користування кімнату загальною площею 13, 4 кв.м (приміщення №2), а кімнату загальною площею 17, 9 кв.м (приміщення №3), всі підсобні приміщення, в тому числі кухню площею 7, 1 кв. м (приміщення №5), ванну кімнату площею 2, 2 кв. м (приміщення №6), вбиральню площею 1, 1 кв. м (приміщення №7), вбудовану шафу, тобто, кладовку, площею 1, 1 кв. м (приміщення №8), коридор площею 7, 5 кв. м (приміщення №1) залишити в загальному користуванні; стягнення судових витрат по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. При цьому, посилається на те, що вказана квартира належить їм, сторонам по справі, на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному, зокрема, відповідачу на підставі свідоцтва про приватизацію квартири, а йому на підставі заповіту та рішення Святошинського райсуду м. Києва від 25.11.2013 р. по спору по спадщині. Спірна квартира складається з трьох кімнат загальною жилою площею 41, 7 кв. м. В квартирі проживає відповідач, який є його рідним братом, який не пускає його до квартири, замінив вхідний замок, відключив дверний дзвінок та змінив номер мобільного телефону і його неодноразові спроби потрапити до квартири були марними. Відповідач завжди проживав у спірній квартирі з матір'ю, займав окрему кімнату розміром 10, 4 кв. м, а матір, яка померла в 2012 р., займала окрему кімнату розміром 13, 4 кв. м. Тому, він вирішив захистити свої законні права в судовому порядку. Встановлення порядку користування квартирою в подальшому може бути єдиним способом усунення підстав виникнення конфліктних ситуацій між співвласниками. В ході розгляду справи [PERSON] неодноразово уточнював позовні вимоги і в остаточній редакції просить вселити його в квартиру [ADDRESS]; визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши йому у користування кімнату жилою площею 10, 2 кв.м (приміщення №5), [PERSON] виділити у користування кімнату жилою площею 13, 4 кв.м (приміщення №3) з лоджією, а кімнату загальною площею 17, 9 кв. м (приміщення №4) з передпокоєм (приміщення №2), підсобні приміщення, в тому числі кухню площею 7, 1 кв. м (приміщення №6), ванну кімнату площею 2, 1 кв. м (приміщення №7), вбиральню площею 1, 1 кв. м (приміщення №8), вбудовану шафу площею 1, 1 кв. м (приміщення №9), коридор площею 6, 0 кв. м (приміщення №1) залишити в загальному користуванні, й стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, пояснивши, що вся квартира повинна знаходитись у спільному користуванні сторін по справі, бо вони є рідними братами, без закріплення за кожним із них конкретних кімнат. Суд, вислухавши пояснення сторін, представників позивача, з'ясувавши обставин справи, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований та проживає відповідач по справі [PERSON] Квартира становить загальну площу 60, 7 кв. м і складається з трьох кімнат загальною жилою площею 41, 5 кв.м, у тому числі кімнат жилою площею: 10, 2 кв.м, 17, 9 кв.м, 13, 4 а також допоміжних приміщень. Квартира сторонам по справі належить на праві спільної часткової власності: позивачу на підставі заповіту від 31.07.2003 р. від [PERSON] і рішення Святошинського райсуду м. Києва від 25.11.2013 р., відповідачу на підставі свідоцтва про право на житло (приватизацію), в рівних частках-по 1/2 частині кожному. Сторони між собою перебувають у родинних відносинах як рідні брати (а.с.5-14). Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Як зазначено в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. №7 (із змінами і доповненнями) "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок", якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд має право за пред*явленим позовом визначити порядок користування окремими приміщеннями. В цьому випадку окремі підсобні приміщення (кухня, коридор та ін.) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Як вбачається з пояснень сторін, між ними існують суперечки в користуванні квартирою як спільним майном. Кімната жилою площею 10, 2 кв. м, яку просить позивач по справі виділити у його користування, є ізольованою, і не перевищує по метражу кімнату жилою площею 13, 4 кв. м, яку позивач просить виділити у користування відповідачу, і яка також є ізольованою, і цим не порушує право останнього. Тому, при таких обставинах встановлення порядку користування квартирою, коли [PERSON] можливо виділити в користування кімнату в 10, 2 кв. м, а відповідачу кімнату в 13, 4 кв. м, а кімнату площею 17, 9 кв. м залишити в спільному користуванні, то такий порядок користування житлом є доцільним і буде відповідати дійсним обставинам справи, коли законні права відповідача по справі [PERSON] не будуть порушуватись, і йому виділяється кімната з лоджією. При цьому, допоміжні приміщення (місця загального користування) квартири необхідно залишити у спільному користуванні як необхідні для нормального співмешкання в квартирі співвласників та їх обслуговування. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд критично відноситься до заперечень відповідача про те, що визначення порядку користування квартирою по варіанту позивача не вирішить суті спору, бо варіант позивача по справі у користуванні квартирою є найбільш приближеним до ідеальних умов проживання сторін у квартирі, відповідач по справі зустрічний позов про встановлення порядку користування квартирою не подавався. Як зазначено в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 (із змінами і доповненнями) "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. [PERSON] є співвласником спірної квартири, він не бажає припинення його права на частку у спільній власності, бажає проживати в квартирі, в якій проживав в дитинстві та в молоді роки разом з батьками та братом, відповідачем по справі, тому його не можна позбавляти можливості та права проживання в спірній квартирі й права користування цим жилим приміщенням, отже він має всі законні підстави користуватися своєю часткою у спільній власності, з правом проживання в квартирі. При цьому, суд виходить також і з того, що частка позивача у спільній частковій власності є значною. Оскільки [PERSON] не може вільно вселитися в квартиру, і йому в цьому чиняться перешкоди з боку відповідача шляхом недопуску в квартиру, через відсутність ключів від вхідних дверей квартири, підтвердженням чому є звернення [PERSON] до Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 10.06.2014 р., показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дані в судовому засіданні, тому вселення позивача повинно відбутися в судовому порядку, а відповідача необхідно зобов*язати не чинити перешкод в користуванні квартирою. Суд при визначенні порядку користування квартирою виходить із первинних базових документів-технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації від 1996 р., в якому зазначені всі приміщення квартири, з метражем та плануванням (а.с.58-60). Підсобні приміщення квартири необхідно залишити у загальному користуванні сторін як необхідні для нормального співпроживання осіб в квартирі та їх обслуговування. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., які були сплачені як судовий збір при подачі позову до суду (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved