Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 27.09.2006 року по 18.12.2013 року він працював у відповідача. На день звільнення його з роботи відповідач нарахував йому належну до виплати заробітну плату в сумі 22439 грн. 64 коп., однак вказану заробітну плату не виплатив і остаточного розрахунку з ним не провів. Заборгованість по заробітній платі йому не виплачена на час подачі позову до суду, а тому просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати та вихідної допомоги 22439 грн. 64 коп. Крім того, позивач вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку, сума якого ним не обрахована. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, вказавши, що позов в частині стягнення заробітної плати підтримує та просить його задовольнити. В частині стягнення середньомісячного заробітку покладається на розсуд суду ( а.с. 16). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином - повісткою ( а.с. 15). Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] з 27.09.2006 року по 18.12.2013 року працював водієм СП "Щорсівський гранітний кар"єр Укрпостачмашу" (дані трудової книжки а.с. 3-5 ). Станом на 01.02.2014 року відповідач заборгував позивачу заробітну плату в сумі 22439 грн. 64 коп., що стверджується довідкою № 9 від 10.02.2014 року, виданою відповідачем ( а.с. 6 ). Правомірність вказаної суми відповідачем на час розгляду справи не оспорена, будь - яких заперечень з даного приводу відповідачем не подано. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні та строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Частиною 1 ст.47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день звільнення видати працівникові трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, в день звільнення [PERSON] з роботи не провів з позивачем остаточного розрахунку, вказана заборгованість по заробітній платі не виплачена позивачу на день розгляду справи, а тому позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню. Стосовно вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, то в цій частині в позові слід відмовити, так як будь - яких доказів, на підставі яких можливо було б визначити розмір середньомісячного заробітку сторонами не подано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial