Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про зміну черговості та одержання права на спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вижницька державна нотаріальна контора Чернівецької області. У позові вказувала, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], з яким перебувала у незареєстрованому шлюбі з 01.02.2005 року по день його смерті. Перед своєю смертю [PERSON] склав заповіт від 18.02.2015 року, згідно якого все майно заповів їй та сину [PERSON] по 1/2 частині кожному. Спадкове майно складається із садиби, яка належала на праві особистої приватної власності спадкодавцю. У травні 2015 року звернулася із заявою до Вижницької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте їй було відмовлено у зв'язку з тим, що даний заповіт є недійсним, оскільки після нього зареєстровано новий заповіт від 10.03.2015 року на користь лише сина спадкодавця - [PERSON], та заведено спадкову справу №96/2015 року. Про укладання нового заповіту від 10.03.2015 року, який відрізнявся від попереднього від 18.02.2015 року, вона нічого не знала, засумнівалася в його достовірності та звернулася до суду із позовом про визнання його недійсним. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.11.2015 року у справі №713/1003/15-ц та рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 01.07.2016 року №22ц-62/16 заповіт від 10.03.2015 року визнано недійсним, оскільки підпис в ньому вчинено не спадкодавцем, а іншою особою з унаслідуванням підпису. За її повторним зверненням від 26.07.2016 року на оформлення спадщини за заповітом від 18.02.2015 року по спадковій справі №96/2015 р. Вижницька державна нотаріальна контора своїм листом від 27.07.2016 року №938/02-14 повідомила, що спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO], буде здійснюватися за законом, оскільки обидва заповіти від 18.02.2015 року та від 10.03.2015 року згідно п.п.3-4 ст.1254 ЦК України є недійсними. Право на спадкування за законом у першій черзі має син її покійного цивільного чоловіка - [PERSON], а в четвертій черзі - вона, як цивільна дружина спадкодавця. Стверджувала, що з [PERSON] проживала однією сім'єю в його будинку в [ADDRESS] з 01.02.2005 року до дня його смерті [INFO]. Вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. За цей період встановили водяну колонку на подвір'ї, металевий паркан та ворота з хвірткою, провели ремонт у літній кухні (замінили 2 дверей та вікно), здійснили ремонт опалення (замінили котел, конвектор газовий) придбали нові меблі (3 холодильники, кухонний набір, 4 дивани, 4 м'які крісла, 12 килимів, кухонний стіл, прихожу), зробили у дворі колодязь, оплатили три кредити. Обробляли город 0,25 га. Самостійно здійснила грошові затрати на поховання та поминальні обіди, а син покійного - [PERSON] нічого на поховання батька не дав. На час відкриття спадщини її цивільному чоловіку виповнилося 75 років. За останні два роки до своєї смерті він важко хворів, не міг самостійно піклуватися про себе і потребував від неї постійної допомоги. Його рідний син [PERSON] проживав зі своєю сім'єю окремо в [ADDRESS] і не доглядав свого батька [PERSON] навіть перед його смертю. Зазначала, що на знак подяки за її відданість і турботу до нього, її покійний чоловік [PERSON] перед своєю смертю власноручно написав договір дарування від 03.02.2015 року за участю трьох свідків та склав заповіт від 18.02.2015 року, за яким заповів їй половину всього його майна. Вона опікувалася, доглядала та матеріально забезпечувала чоловіка протягом 10 років, весь цей час проживала з ним однією сім'єю, вони були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки, а тому вважає, що на неї розповсюджуються положення ч.2 ст.1259 ЦК України. Посилаючись на ч.2 ст.1259 ЦК України просила визнати за нею спадкоємцем за законом четвертої черги право на спадкування у першій черзі разом із сином спадкодавця [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на сплату судового збору. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлений позов не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вижницька державна нотаріальна контора Чернівецької області, у судове засідання не з'явилася, в адресованих суду листах державний нотаріус повідомляла, що Вижницька державна нотаріальна контора не може бути третьою особою по даній справі, оскільки вимог про недійсність правочину з посиланням на неправомірні дії нотаріуса позивач не заявляла. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знайома з [PERSON] і [PERSON] багато років. Вони дружили сім'ями і часто ходили в гості один до одного. [PERSON] проживала з [PERSON], коли він хворів, то доглядала його, вела господарство, здійснила поховання. [PERSON] її казала, що коли [PERSON] помер, то його син [PERSON] забрав карточку. Перед смертю [PERSON], [PERSON] їй казала, що вони були у нотаріуса і він склав на неї заповіт. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була знайома з [PERSON] У 2014 році лежала з ним у лікарні. На її питання, де його дружина, [PERSON] говорив, що вона їде у с. Брусниця, бо там багато роботи. Вона не бачила, щоб [PERSON] приходила до [PERSON] у лікарню. До [PERSON] приходила невістка і її діти. Вона запитувала, кому [PERSON] залишить будинок, а він сказав, що синові, який потім залишить онукові. Будинок [PERSON] будував з першою дружиною. Також [PERSON] казав, що господарство не тримають, з [PERSON] вони не одружені. Згодом зустрілася на ринку з [PERSON], яка сказала, що [PERSON] все купляє, дає гроші, і їй його будинку не потрібно. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає по сусідству з [PERSON] Йому відомо, що [PERSON] проживала з [PERSON] Про смерть [PERSON] йому повідомив [PERSON], який організовував поховання, їхав за труною, розраховувався за машину, в церкві, робив обід. [PERSON] був у нормальних відносинах із своїм батьком, допомагав батьку по господарству, ставив конвектор, монтував паркан. Він теж їм допомагав. [PERSON] теж була на похоронах. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є батьком дружини [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] жили разом, приходили на день народження до [PERSON] Йому відомо, що [PERSON] казав, що будинок перепише [PERSON] Він пропонував [PERSON] зробити порядок з будинком. Він часто відвозив [PERSON] у с. Брусниця, де вона збирала картоплю. У кінці 2014 року його дружина лежала в лікарні і він тоді бачив останній раз [PERSON], який теж там лікувався. Він скаржився на [PERSON], що вона не має часу приходити до нього, тому що у неї багато городу в с. Брусниця. [PERSON] допомагав батькові. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає по сусідству з [PERSON] і йому відомо, що [PERSON] і [PERSON] проживали разом. Він був на похороні [PERSON] Відносини у [PERSON] з батьком були нормальні, він періодично приходив до батька, ставив у нього конвектор, монтував паркан. [PERSON] з дружиною допомагали обробляти город. Він не чув, щоб між ними були неприязні відносини. Похорони [PERSON] робив його син [PERSON] [PERSON] була на похоронах, допомагала, давала поману. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] разом працювали. Він часто бачив [PERSON] на ринку. [PERSON] купив новий котел, а він на його прохання демонтував старий котел у будинку [PERSON] Розраховувався з ним [PERSON] Коли ставив котел, [PERSON] казала, що їй це не потрібно, бо вона має своє. На похороні не був. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], його представника [PERSON], свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON]. 18.02.2015 року від імені [PERSON] складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., реєстровий номер №188, згідно якого, все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частці кожному. 10.03.2015 року від імені [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №49, згідно якого, все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадщину за заповітом від 10.03.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області за реєстровим №49, після смерті [PERSON] 03.04.2015 року звернувся син померлого [PERSON] 15.05.2015 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадщину за заповітом від 18.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., за реєстровим №188 після смерті [PERSON] [PERSON] фактично проживала в [ADDRESS] з [PERSON], який помер [INFO] без реєстрації, вели спільне господарство з 01.02.2005 року. [PERSON] з померлим [PERSON] проживали разом без реєстрації у будинку померлого, що знаходиться в [ADDRESS] Чернівецької області. Вели спільне господарство в період з 01.02.2005 року до смерті [PERSON] [INFO]. За цей період встановили водяну колонку на подвір'ї, металічний паркан у 2008 році, провели ремонт у літній кухні, ремонт опалення, замінили котел, конвектор та інше. Обробляли город 0,25 га. [PERSON], який помер [INFO], протягом довгого часу хворів, перебував на «Д» обліку при Вашківецькій амбулаторії, з 06.11.2014 року по 12.11.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КУ «Вижницька ЦРЛ» Вашківецька філія. Вказані обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню, оскільки встановлені рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 01.07.2016 року по цивільній справі Вижницького районного суду Чернівецької області №713/1003/15-ц (провадження №2/713/393/15) за позовом [PERSON] до Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], де третьою особою без самостійних вимог є Вижницька державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним, яке набрало законної сили. Вказаним рішенням позов [PERSON] до [PERSON] задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений від імені [PERSON] на користь [PERSON], від 10.03.2015 року, посвідчений секретарем Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №49. 26.07.2016 року [PERSON] звернулася до Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується її копією. Згідно копії листа державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області [PERSON] від 27.07.2016 року №938/02-14 [PERSON] повідомлено, що заповіт від 10.03.2015 року за реєстровим №49 визнано недійсним, заповіт від 18.02.2015 року за реєстровим №188 скасований заповітом від 10.03.2015 року за реєстровим №49, а тому спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO], буде здійснюватися за законом. Просила звернутися до нотаріальної контори та надати документи, що підтверджують факт родинних відносин та чергу спадкування. Згідно копії довідки Управління Пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області №5099/09 від 27.10.2016 року [PERSON], [INFO], який проживав у м. Вашківці, одержував пенсію в розмірі 3840,41 гривень. З наданих позивачем пояснень встановлено, що позивач [PERSON] з 2002 року отримує пенсію, розмір якої на даний час становить 1300,00 гривень. Згідно копії довідки виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №2265 від 24.10.2016 року - [PERSON] здійснював поховання свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Згідно копій накладних, виданих ПП [PERSON] на ім'я [PERSON], 12.03.2015 року ним сплачено за поминальний обід 7500,00 грн., а 18.04.2015 року - 3000,00 грн., а згідно копії накладної, виданої ПП [PERSON] на ім'я [PERSON] ним сплачено 1110,00 грн. за калачі. Згідно копії квитанції до парафіяльного Акта №41 від 12.03.2015 року, поховання [PERSON] було здійснено на прохання [PERSON]. Згідно листа КУ «Вижницька ЦРЛ» №254 від 20.07.2015 року [PERSON] [INFO], мешканець [ADDRESS], знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КУ «Вижницька ЦРЛ» Вашківецька філія, з 06.11. по 12.11.14 року з діагнозом: ІХС Дифузний кардіосклероз синусова тахікардія, ВАТ 3 ступ. СН II А ФК III ризик 4 (дуже високий). ХОЗЛ не інфекційне, пневмосклероз, Емфізема ЛН II. Виписаний під нагляд лікаря ЗПСМ по місцю проживання. Медична карта стаціонарного хворого №2320. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. За статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до п.5.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Необхідно зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261-1265 ЦК. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З досліджених у судовому засіданні доказів Судом встановлено, що: позивач [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю без реєстрації з 01.02.2005 року по день його смерті [INFO], тобто понад п'ять років до часу відкриття спадщини, однак вимоги про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини позивачем не заявлялися, хоча є обов'язковими, оскільки вимоги про зміну черговості та одержання права на спадкування є похідними від встановлення факту проживання позивача однією сім'єю зі спадкодавцем до часу смерті останнього, тобто належності позивача до спадкоємців четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України; розмір пенсії [PERSON] становив 3840,41 грн., а розмір пенсії [PERSON] - 1300,00 грн., що спростовує посилання позивача на те, що вона матеріально забезпечувала його протягом 10 років до дня його смерті; [PERSON] будучи особою похилого віку, з 06.11.2014 року по 12.11.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КУ «Вижницька ЦРЛ» Вашківецька філія, з діагнозом: ІХС Дифузний кардіосклероз синусова тахікардія, ВАТ 3 ступ. СН II А ФК III ризик 4 (дуже високий). ХОЗЛ не інфекційне, пневмосклероз, Емфізема ЛН II. Виписаний під нагляд лікаря ЗПСМ по місцю проживання, однак сама по собі наявність вказаних хвороб не свідчить про те, що внаслідок цих хвороб він перебував у безпорадному стані, тобто важко хворів та не міг самостійно, власними силами, фізично і матеріально забезпечувати (підтримувати) умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Доводи позивача про те, що лише вона тривалий час опікувалася та надавала допомогу [PERSON], здійснила його поховання, а його син [PERSON] участі у догляді та похованні батька не брав, спростовуються поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків, та дослідженими письмовими доказами. Твердження позивача про те, що за період спільного проживання з [PERSON] вони встановили водяну колонку на подвір'ї, металевий паркан та ворота з хвірткою, провели ремонт у літній кухні (замінили 2 дверей та вікно), здійснили ремонт опалення (замінили котел, конвектор газовий) придбали нові меблі (3 холодильники, кухонний набір, 4 дивани, 4 м'які крісла, 12 килимів, кухонний стіл, прихожу), зробили у дворі колодязь, оплатили три кредити, обробляли город 0,25 га не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому судом до уваги не приймаються. Договір дарування літньої кухні від 03.02.2015 року, на який посилається позивач, є неналежним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування та є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ч.2 ст.719 ЦК України, а тому суд його до уваги не приймає. Враховуючи викладені вимоги закону та встановлені обставини Суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не надано належних доказів, які б давали їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом та не доведено відповідними засобами доказування наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, а тому її вимоги до спадкоємця першої черги за законом [PERSON] про зміну черговості та одержання права на спадкування задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст.16, 1216-1218, 1259, 1261, 1264, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: dismissed