Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оксанинської сільської ради, третя особа управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0,39 га надану для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,39 га, що розташована на території Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області. З метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку вона звернулася до Уманської районної нотаріальної контори з відповідною заявою, але отримала відмову, оскільки у неї відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, згідно з якою позов просять задовольнити, розглянути справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, згідно з якою позов визнає, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши клопотання, відповідно до якого управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області позов визнає, просить розглянути справу без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 серпня 2005 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області актовий запис №580 в м. Умань Черкаської області [INFO] року помер [PERSON]. Згідно з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування, у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи. За запитом суду, державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Т.І. надіслано копію спадкової справи №519/2005 після смерті [PERSON], померлого [INFO]. З якої вбачається, що 31.03.2006 до Уманської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом згідно ст.1261 ЦК України, після смерті чоловіка [PERSON], [INFO], що проживав в [ADDRESS] Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Оксанинською сільською радою від 9 грудня 1996 року - [PERSON], який мешкає в с.Оксанино по вул. Шевченка Уманського району передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,39 га, що розташована на території Оксанинської сільської ради Уманського району, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №50. В листі управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області №29-28-99.3-6/15-16 від 05.01.2016 зазначено, що відомості про земельну ділянку [PERSON] площею 0,39 га, яка розташована на території с. Оксанино, Оксанинської сільської ради Уманського район, відсутні у Державному земельному кадастрі і провести державну реєстрацію даної земельної ділянки неможливо тому, що її власник [PERSON] помер і не може звернутися з відповідною заявою. Постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Т.І. від 16.01.2016 [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,39 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Оксанинської сільської ради Уманського району - відмовлено, у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2016 встановлено факт, Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Оксанинською сільською радою від 9 грудня 1996 року [PERSON] належить [PERSON]. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1225 ЦК України та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування » право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) за заявою їх власників. Згідно ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,39 га, що розташована на території Оксанинської сільської ради Уманського району, надана для ведення особистого підсобного господарства, отримала відмову нотаріуса, оскільки відомості про спадкову земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру. Відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр» внести дані відомості спадкоємець позбавлений можливості, тому що це може зробити лише власник земельної ділянки, який на даний час помер і звернутися з відповідною заявою не може. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved