Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городоцька державна нотаріальна контора Львівської області, у якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у три місяці. Позов мотивує тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом на земельну ділянку, розміром 2.4512 га. Про існування вказаного заповіту позивачці відомо не було, його їй направила поштою [PERSON] , якій ще за життя передала спадкодавця для позивачки, між тим, про нього вона забула та вчасно [PERSON] про його існування не сказала. Вважає цю обставину поважною причиною пропуску строку, просить позов задовольнити - ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у трок три місяці. У судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, а справу розглядати без її участі (а.с. 70-71). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, скерували до суду письмові заяви, в яких позов визнали, проти ухвалення рішення в користь позивачки не заперечили, просили про розгляд справи у їхній відсутності (а.с. 66-67, 68-69). У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, суд приходить переконання про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно положень ст.ст.1216,\~1217,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7\~визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97- ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Як вбачається із позовної заяви, оглянутої Спадкової справи № 7/2011, копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). Їй на праві приватної власності, крім іншого, згідно копії Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯБ № 129697 від 14.10.2004, належала земельна ділянка площею 2.4512 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 12). На випадок своєї смерті [PERSON] склала 07.07.2008 заповіт, посвідчений секретарем Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області Пецух М.М., зареєстрований за № 613, яким вищезазначену земельну ділянку, заповіла у рівних частинах кожному [PERSON] , 1962 р.н., [PERSON] , 1951 р.н. та [PERSON] , 1960 р.н. (а.с. 11). [PERSON] померла [INFO] , спадщина після її смерті відкрилась [INFO] , строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, закінчився 26.05.2011. Із позовної заяви, листа державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравари В.В. № 662/01-16 від 03.08.2021 вбачається, що позивачка зверталась із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини, у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строком для подання вказаної заяви (а.с. 13). Судом встановлено, що позивачка не звернулась у строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача їй не було відомо про існування такого. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка дізналась про наявність заповіту на її ім`я із листа [PERSON] , який отримала 31.07.2021. Статтею 1272\~ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено у п. 2 постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до змісту ст.1272\~ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в ЗСУ тощо. Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Оглянувши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, суд визнає поважними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому, приходить до висновку про надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останньої терміном у три місяці. Задоволюючи позовні вимоги, суд враховує те, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини через незнання про існування заповіту, про побажання [PERSON] скласти заповіт на її ім`я не знала, з нею разом не проживала, крім того, відповідачі проти задоволення позову в користь позивачки не заперечили, беручи до уваги Постанову Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, суд вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємиці, а тому приходить до висновку про надання позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved