Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їхня мати - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина на спадкове майно: житловий будинок з прибудовою, чотири сараї погреба під частину будівлі, хліва, вбиральні та огорожі, що знаходиться по [ADDRESS] Позивачі являються спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] та прийняли спадщину оскільки, звернулись до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Просять суд, визнати за ними в рівних частинах право власності на вищевказане спадкове майно після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача [PERSON] [PERSON] та представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з'явились проте, подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності по наявних матеріалах справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились по наявних матеріалах справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно з довідки сільськогосподарського виробничого кооперативу "Надія" від 29.09.2014 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,25 га згідно земельно-шнурової книги за № 34 протоколом № 4 від 14.04.1956 року (а.с. 9). Згідно технічного паспорту власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який заходиться за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] (а.с. 23-26). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.05.2007 року (а.с. 6). Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Судом також встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], які відповідно прийняли спадщину в рівних частинах. З свідоцтв про народження позивачів вбачається, що [PERSON] являється матір'ю позивача (а.с. 30, 35). Позивачі відповідно до ст. 1261 ЦК України належать до першої черги спадкоємців за законом і в порядку п. 3 ст. 1268 звернулись до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджуються матеріалами справи. (а.с. ) Інші спадкоємці, не претендують на спадкове майно, що підтверджується повідомленнями державних нотаріальних контор (а.с. ). Також судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] не мають можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, що залишилось після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірну будівлю. Відповідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з тим, до 19 січня 1996 року, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в населених пунктах. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29 червня 98 року. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09 червня 1998 року №121. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно - частина 1 статті 4 Закону). Згідно із частиною 4 ст. 3 вищезазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як встановлено судом, на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], який побудовано в 1959 році та не здано в експлуатацію. Оскільки, на момент побудови вищевказаного житлового будинку у 1959 році (до 29 червня 1998 року) законодавством не було передбачено обов'язкової реєстрації прав власності на нерухоме майно, а тому дана нерухомість набута спадкодавцем у власність з дотриманням установленого порядку набуття. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], а саме на житловий будинок з прибудовою, чотири сараї погреба під частину будівлі, хліва, вбиральні та огорожі, що знаходиться по [ADDRESS]

Outcome: approved