Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 04 червня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №529, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сумісне життя між подружжям не склалося, шлюбні стосунки та спільне господарство припинили, проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою, спору між сторонами щодо місця проживання дитини, участі у її вихованні та спільного майна немає. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №529, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після державної реєстрації шлюбу якої "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне життя подружжя не склалося, сторони спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом, припинили шлюбно-сімейні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, приймаючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Outcome: approved