Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Великобчківської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок внаслідок спадкування за законом На обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.11.1987. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька, 20.07.2016 [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. При житті, [PERSON], у 2004 році, фактично прийняв спадщину після смерті своїх батьків, а саме житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Право власності на вказаний житловий будинок покійним [PERSON] зареєстроване не було, що стало підставою для відмови позивачам у оформленні права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом. Тому просили суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] та [PERSON], право власності внаслідок спадкування за законом, по 1/2 частині житлового будинку, загальною площею 71,68 кв.м., житловою площею 34, 5 кв.м. розташованого по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та представник позивачки - [PERSON], в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять дану справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача, Великобичківської селищної ради, Рахівського району, Закарпатської області в судове засідання не з`явився, селищний голова - [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх представника. Позовні вимоги підтримує, позовні вимоги визнає та просить такі задовольнити. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Звернення позивачів до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їх прав, на отримання власності в порядку спадкування, зокрема через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в їх користь, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спадковий будинок. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 28 червня 2016 року доведено, що громадянин [PERSON], помер [INFO]. Після смерті останнього, відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Даний будинок, [PERSON] ще при житті успадкував після смерті своїх батьків - [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачі [PERSON], являється дружиною спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 28.11.1987 року а [PERSON], являється його сином, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.07.2016, отже, в силу ст. 1261 ЦК України вони є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Інший спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] його донька - [PERSON], відмовилась від отримання спадщини після смерті батька, на користь позивачки по справі - [PERSON], що відповідає вимогам ст. 1274 ЦК України. Вказана обставина підтверджуються нотаріально посвідченою заявою громадянки [PERSON], про відмову від спадщини на користь позивачки. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно суд звертає увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Проте, в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, а не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживають в спадковому будинку та доглядають за ним. Таким чином, враховуючи, що позивачі по справі належать до першої черги спадкоємців за законом, фактично прийняли спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачами та їх представником не ставилось.

Outcome: approved