overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] у серпні 2017 року звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що він перебував у стосунках із [PERSON], та 18.07.2013 у них народився син [PERSON]. Оскільки [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, до свідоцтва про народження відомості про батька [PERSON] були внесені у відповідності до ст.ст. 122, 123 СК України. На даний час позивач та [PERSON] проживають разом та фактично створили нову сім»ю, 21.04.2016 у них народився син [PERSON], але оскільки шлюб з відповідачем [PERSON] до цього часу не розірвала, у свідоцтво про народження відомості про батька [PERSON] також були внесені у відповідності до ст.ст. 122, 123 СК України. Просить визнати його батьківство щодо дітей [PERSON] та [PERSON], а також вказує, що про його батьківство стосовно [PERSON] йому стало відомо нещодавно. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і міце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі (а.с. 19-20). Третя особа до суду не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.ст. 224-226 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив наступне. 18.07.2013 року народився [PERSON], а 21.04.2016 року [PERSON], батьками обох дітей у свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 3, 4). Запис про батька дітей вчинено відповідно до ч. 1 ст.135 СК України, оскільки [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 5). Однак, як стверджує позивач [PERSON], саме він, а не відповідач, є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред"явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Положеннями ст. 129 цього ж Кодексу встановлено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред»явити до її чоловіка , якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Враховуючи викладене, а також те, що позивач наполягає на своєму батьківстві відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач у судове засідання не з"явився, жодних пояснень чи заперечень по суті спору не подав, не заявляв клопотань про витребовування будь-яких документів чи доказів не заявляв, тому суд вважає за можливе задовольнити позов в межах заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] у січні 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, та в обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони разом з відповідачем [PERSON] в шлюбі не перебували, однак, є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]; батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча має можливість це робити, оскільки працює за кордоном та має стабільний дохід, тому позивач просить винести рішення про стягнення з нього аліментів у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі та участі її представника, позов підтримала повністю та просила його задовольнити (а.с. 29). Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань до суду не подав (а.с. 22). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив наступне. Згідно з вимогами ст.ст. 180-181 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Як вбачається з копії довідки №140 від 25.01.2016, [PERSON] разом із дочкою [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO] (а.с. 5). Відповідно до судової практики, аліменти - це кошти на утримання дитини, які платить той з батьків, що проживає окремо. Проте аліментні зобовязання можуть виникати не тільки з моменту розірвання шлюбу, а й з того моменту, коли подружжя перестало проживати разом та вести спільне господарство, або з моменту того, як один з батьків перестав брати участь в утриманні дитини. Утримання дитини, забезпечення її всебічного розвитку є насамперед батьківським, материнським, а отже моральним обовязком. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], не проживає разом з сім"єю, не надає допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має та не надав суду доказів неможливості сплачувати аліменти, а також виходячи із принципів співмірності та розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON], уточнивши вимоги, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Вимоги обгрунтовує тим, що на даний час вона перебуває у відпусці для догляду за малолітньою дитиною, у зв"язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, відповідач коштів не надає, що і обумовило звернення до суду з цим позовом. [PERSON] просить розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримує (а.с.17). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився в черговий раз. Судова повістка була вручена його матері, що відповідає вимогам ч.3 ст.76 ЦПК України. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до ст.84 ч.2 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). За рішенням Конотопського міськрайонного суду від 28.02.2014 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання зазначеної дитини в розмірі ? частини заробітку (а.с.25). На даний час дитина проживає з позивачкою (а.с.5). Відповідач є молодою і працездатною особою, ніяких інших платежів, крім зазначеного вище, пов"язаних з утриманням не здійснює. Отже, за своїм матеріальним становищем може надавати допомогу дружині. Позивачка на даний час доглядає новороджену дитину, у зв"язку з чим не працює і потребує матеріальної допомоги. З урахуванням аліментних платежів, які здійснює [PERSON] на утримання малолітнього сина, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на дружину повинен складати 1/6 частину. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON], уточнивши вимоги, просить стягнути з ТОВ "БМП Планета-Міст" заборгований розрахунок при звільненні загальною сумою 37894 грн. 11 коп. На обгрунтування вимог у позові зазначає, що наказом №18-к від 03.03.2014 року він був звільнений з роботи за п.2 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін). Проте, на порушення вимог ст.116 КЗпП України, розрахунок з ним не проведений до теперішнього часу, що і обумовило звернення до суду з цим позовом. [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги просить задовольнити (а.с.10). Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 9). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, перебування позивача з ТОВ "БМП Планета-Міст" у трудових відносинах підтверджується відповідними наказами про прийняття та звільнення з роботи, про що свідчать записи у трудовій книжці (а.с.2). Наявність заборгованого розрахунку перед [PERSON] загальною сумою 37894 грн. 11 коп., з яких вже утримані податки та збори, доводиться довідкою представленою відповідачем (а.с.3). Отже, на підставі ст.116 КЗпП України, вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON], уточнивши вимоги, просить стягнути з ТОВ "БМП Планета-Міст" заборгований розрахунок при звільненні загальною сумою 49365 грн. 52 коп. На обгрунтування вимог у позові зазначає, що наказом №148-к від 27.11.2013 року він був звільнений з роботи за п.2 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін). Проте, на порушення вимог ст.116 КЗпП України, розрахунок з ним не проведений до теперішнього часу, що і обумовило звернення до суду з цим позовом. [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги просить задовольнити (а.с.16). Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, у відповідності до ч. 5 ст. 74, ст.77 ЦПК України, за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується Витягом від 27.02.2014 р. отриманим з офіційної бази даних ДП «Інформаційно-ресурсний центр». За наявною адресою направлялися повістки та копія позову з додатком, однак - повернуті за закінченням строку зберігання (а.с.18-23,28). Інша адреса місцезнаходження чи місцеперебування відповідача невідома ні позивачу, ні суду. Оскільки причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, то відповідач - юридична особа вважається належно повідомленим. Отже, перешкод для розгляду справи немає. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, перебування позивача з ТОВ "БМП Планета-Міст" у трудових відносинах підтверджується відповідними наказами про прийняття та звільнення з роботи, про що свідчать записи у трудовій книжці (а.с.7). Наявність заборгованого розрахунку перед [PERSON] загальною сумою 49365 грн. 52 коп., з яких вже утримані податки та збори, доводиться довідкою представленою відповідачем (а.с.47). Отже, на підставі ст.116 КЗпП України, вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] уточнивши позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на самочинно збудований цегляний гараж з погрібом літера А-1 площею 25,8 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно. Вона як єдиний спадкоємець спадщину прийняла в установленому законом порядку. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини на гараж отримала відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Гараж з погрібом, загальною площею 25,8 кв.м., знаходиться по [ADDRESS]. Батько побудував його за життя без належного дозволу, на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети. Під збудований гараж Конотопською міською радою їй передано в оренду земельну ділянку 0,0032 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням землі для гаражного будівництва, у зв"язку з чим укладено договір оренди землі. Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради земельній ділянці, на якій знаходиться гараж, присвоєно адресу [ADDRESS]. Звернулася із заявами до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області та до виконавчого комітету Конотопської міської ради щодо прийняття в експлуатацію об"єкта гаража, однак отримала відмови, подальше проведення його державної реєстрації можливе лише після ухвалення рішення суду, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник виконавчого комітету Конотопської міської ради в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, безумовно визнали позов. Представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській обл., в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на підставі наданих позивачем документів прийняти законне та обгрутоване рішення. Приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Ворона Г.І. в судове засідання не з»явилася, надала письмову заяву у якій просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 206 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. 376 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

[PERSON] у червні 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що вони з відповідачем по справі, [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1992 року, від якого спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося, шлюб носить формальний характер, оскільки як подружжя протягом останніх п'яти років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому позивач прийняв рішення про розірвання шлюбу, але відповідач до відділу РАЦС для розірвання шлюбу в добровільному порядку з"являтися не бажає. Позивач вважає збереження сім"ї неможливим та просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на нього. Ухвалою суду від 08 червня 2018 року відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з"явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 6). Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином судовими повістками. З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що подружжя перебуває в шлюбі з 27 листопада 1992 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2265 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а отже збереження даної сім`ї є недоцільним та неможливим, тому суд приходить до висновку, що даний шлюб підлягає розірванню. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її (заявниці) батько - [PERSON], а [INFO] померла її бабуся по лінії батька - [PERSON]. Після смерті бабусі залишилася спадщина: приватні земельні ділянки загальним розміром 3,1610 га, які розташовані на землях Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Під час підготовки документів для оформлення спадщини було виявлено відсутність документа, який би підтвердив факт родинних відносин між її батьком [PERSON] та її бабусею [PERSON] Так, у свідоцтві про народження батька заявниці прізвище матері зазначено "[PERSON]", а у свідоцтві про смерть та інших документах, в тому числі державному акті на земельну ділянку, її прізвище вказано "[PERSON]". У даний час внести виправлення у дані документи не можливо. У зв'язку з цим, заявниця просить суд встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON], який помер [INFO]. У судове засідання представник заявниці з'явився та підтримав заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи, у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечував. Дослідивши подані докази, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON], а [INFO] померла її бабуся по лінії батька - [PERSON]. Вказані обставини доводяться копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 14.06.2002, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 05.12.2008, копією свідоцтва про народження заявниці [PERSON] (після шлюбу прізвище змінено на [PERSON]), серії [NUMBER] від 19.01.1966 та копією свідоцтва про укладення заявницею шлюбу серії [NUMBER] від 08.03.1986. Та обставина, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON], який помер [INFO] підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.03.1985, у якому його матір'ю зазначено «[PERSON]» (запис виконано російською мовою); довідкою Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 01.09.2016, згідно з якою [PERSON], яка померла [INFO] за життя мала сина [PERSON], який помер [INFO]; показаннями допитаних як свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили ту обставину, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав. За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO] та її сином [PERSON], який помер [INFO], оскільки вказаний факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з вищевказаною заявою, у якій просить встановити факт належності [PERSON] Державного акта про право власності на земельну ділянку серії СМ 006457, виданого Дептівською сільською радою 27.12.1999 р. на ім»я [PERSON]. На обгрунтування вимог у заяві зазначає, що розбіжність у написанні по-батькові [PERSON] в паспорті "[PERSON]", а в Державному акті - "[PERSON]" перешкоджає розпорядитися в повній мірі правом власності на земельну ділянку. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без неї, вимоги підтримує (а.с.13). Заінтересовані особи: - Управління Держземагенства у Конотопському районі та Дептівська сільська рада просять розгляд справи проводити за відсутності їх представників, задоволенню вимог не заперечують (а.с.11,12). Таке визнання вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ст. 174 ч.4 ЦПК України заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності зазначеного Державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] повністю доводиться належними доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Адвокат Дорошенко А.В., яка діє в інтересах заявника [PERSON] 20 листопада 2020 року звернулась до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт належності заявнику державного акта на право постійного користування землею серії 1-МК №013138, виданого 09 вересня 1995 року Дмитрівською сільською радою Березанського району Миколаївської області на право постійного користування земельною ділянкою площею 1,5 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, посилаючись на неможливість виправлення допущеної у державному акті помилки у прізвищі заявника, яке помилково зазначено у відповідному відмінку як " [PERSON] " замість " [PERSON] ", у зв`язку з чим йому було відмовлено у переоформленні права постійного користування на право власності на землю. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року заяву прийнято до розгляду та призначено для розгляду по суті у порядку окремого провадження з викликом сторін. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, представник заявника [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень проти заявлених вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З копії паспорта, виданого 22 жовтня 1996 року, картки платника податків (а.с.5-6), довідки та погодження Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.8, 10), копії свідоцтва про народження (а.с.9) вбачається, що зазначені документи видано на ім`я [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, Державний акт [NUMBER] на право постійного користування землею площею 1,5 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.7), виданий Дмитрівською сільською радою народних депутатів 09 вересня 1995 року на ім`я [PERSON] . Оскільки у державному акті на право постійного користування землею допущена помилка та її виправлення у правовстановлюючому документі є неможливим, що підтверджено листом Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.12), і встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як надасть йому можливість переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності, факт належності Державного акта заявнику підлягає встановленню судом.

Outcome: approved