Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

21 вересня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою, заінтересована особа: Шелестівська сільська рада Коломацького району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник мотивував свої вимоги тим, що 07.03.2003 року померла його матір [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно. Після смерті матері він здійснив поховання та продовжив проживати у належному їй будинку та користуватись усім її майном. Згодом він звернувся для оформлення спадщини до нотаріуса, однак виявилося, що він безсумнівно не може встановити факт родинних відносин із його матр`ю [PERSON], оскільки у його свідоцтві про народження прізвище його матері записано «Яременко», а у свідоцтві про смерть його матері її прізвище записано «Єременко», крім того нотаріусом було виявлено, відсутність доказів того, що заявник фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи вищевикладене заявник просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], яка померла 07 липня 2003 року та встановити факт, що він вступив у володіння спадковим майном після смерті його матері. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Уповноважена особа заінтересованої особи Шелестівської сільської ради Коломацького району у Харківській області в судове засідання не зявився, повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечує та просить розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши заявника, врахувавши думку заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.1 та ч.2 ст. 256 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до свідоцтва про народження ЯК № 087485, виданого 23 березня 1955 року Виконкомом Шелестівської сільради депутатів трудящих Коломацького району Харківської області УРСРЮ, актовий запис № 12, матір`ю [PERSON] (російською мовою), який народився 24 лютого 1955 року є [PERSON] (російською мовою) (а.с. 07). Відповідно до свідоцтва про смерть І-ВЛ № 406507, виданого 07 липня 2003 року, Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 10, [PERSON] померла 07 липня 2003 року (а.с. 08). Як зазначено в довідці виданій 07 липня 2003 року, Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, яка видана [PERSON] про те, що він дійсно похоронив свою матір [PERSON], яка померла 07.07.2003 року, з якою проживав на протязі останніх трьох місяців і вів спільне господарство (а.с. 10). Допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] повідомили, що вони є односільчанами [PERSON], давно знають заявника та знали його матір - [PERSON], яка померла 07 липня 2003 року, крім того вищевказані свідки підтвердили, що заявник [PERSON], у період з квітня 2003 року та по день смерті [PERSON] 07.03.2003 року, проживав разом зі своєю матір`ю за адресою: Харківська область, с. Білоусове, вул. Гагаріна, 60, а після її смерті продовжив користуватися вищевказаним домоволодінням та іншим майном, яке належало померлій [PERSON] Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла 07 липня 2003 року, а також, що [PERSON], вступив у володіння спадковим майном після смерті його матері [PERSON], і що ці факти мають для заявника юридичне значення, а саме для отримання права на спадщину, яка залишилася після смерті матері.

Outcome: approved