Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

27.11.2017 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» [PERSON], [INFO]. Заява мотивна тим що, 22.10.2017 р. о 23.30 год. до ТМО "Психіатрія" у супроводі спеціалізованої психіатричної бригади №16 по рапорту поліції до відділення ТМО «Психіатрія» доставлена [PERSON], яка рішенням Подільського районного суду м.Києва від 01.10.2009 р. без призначення опікуна. В зв'язку із загостренням психічного захворювання пацієнт [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги. Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку. В судовому засіданні представник психіатричного закладу Новік В.М. (за довіреністю), яка також є і лікарем-психіатром, підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнта та зміну поведінки, [PERSON] потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару у зв'язку із загостренням психічної хвороби, що проявляється в неадекватній поведінці, в т.ч. стала агресивна, неадеквартна. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо його зараз не лікувати стаціонарно, він може уявляти небезпечність безпосередньо для себе. Представник органу опіки та піклування Шевченківського району м.Києва в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, вважає за доцільне госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу у зв'язку із загостренням психічної хвороби. Додала, що опікунською радою на теперішній час буде вирішуватися в установленому порядку призначення опікуна недієздатній. Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із загостренням психічного стану недієздатної, який вже став небезпечний для останньої, недієздатна [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно з рішенням Подільського районного суду м.Києва від 01.10.2009 р. у цивільній справі 2-о-9/2009, [PERSON], [INFO], була визнана недієздатною, без призначення опікуна. 22.10.2017 р. о 23.30 год. [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за рапортом працівника поліції доставлена до ТМО «Психіатрія». Особа госпіталізована в зв'язку з погіршенням психічного стану. На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 цього Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених ст.ст. 29, 55 Конституції України, і після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу суд має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 27.11.2017 р., комісія, оглянувши [PERSON], прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на: шизофренію, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений дисоціативний дефект; параноїдно-маніоформний синдром;потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в зв'язку із загостренням психічної хвороби. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 27.11.2017 р., комісія, оглянувши [PERSON], встановила, за своїм нестабільним психічним станом, виявляє потенційну небезпеку для оточуючих, та прийшла до висновку, що потребує перебування в межах відділення під постійним наглядом медичного персоналу. Як вбачається з наданих документів, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї. В зв'язку з чим, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а зібрані у справі докази вказують на необхідність такої госпіталізації. Таким чином, враховуючи принципи надання психіатричної допомоги (законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, встановлені ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, доводи підтверджені в судовому засіданні, судом встановлені правові підстави для госпіталізації хворого в примусовому порядку, а відтак заява підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, психіатричний заклад звернувся до суду після огляду хворого у встановлений ст.280 ч.4 ЦПК України строк, розгляд даної заяви відбувається у встановлений законом строк. Відповідно до ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст.3, 4, 13, 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved