Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

19.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності від 13.03.1992 року, виданого на підставі рішення Водянської сільської ради Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області від 27.02.1992 року № 59 рідний батько позивача, [PERSON], володів на праві особистої приватної власності житловим будинком з надвірними прибудовами, розташованим в [ADDRESS] (теперішній час у зв'язку із інвентаризацією будинків) (а.с. 10-11). На підставі рішення Водянської сільської ради Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області від 21.11.1995 року № 9-37 батько отримав у приватну власність присадибну земельну ділянку розміром 0,43га для ведення особистого підсобного господарства (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 11.12.1995 року за реєстром № 384), розташовану в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними прибудовами, відповідно технічного паспорта ТОВ ЗМБТІ від 20.06.2014 року (під літерами «А»- житловий будинок, «а» - прибудова, «Пг»- погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г» - гараж, «Д» - гараж, «Е»- теплиця, «Ж»- лазня, «З»- вбиральня, «К» - котельня, «Л» - теплиця, «М» - навіс, «Н» - сарай, «І» - замощення, №1,4,5 - паркани, №2 - ворота, №6,7 - свердловини), присадибна земельна ділянка розміром 0,43га для ведення особистого підсобного господарства (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 11.12.1995 року за реєстром № 384), розташовані в [ADDRESS] Позивач є спадкоємцем за законом та заповітом, посвідченим 09.02.2011 року Водянською сільською радою Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області за реєстром № 118. Окрім позивача іншим спадкоємцем за законом є рідний син спадкодавця та брат позивача [PERSON], [INFO], який спадщину у встановленому законом порядку не прийняв. Після смерті батька позивач звернувся до державної міської нотаріальної контори за оформленням спадщини та за відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії не має можливості визначитись із прийнятою спадщиною за наступних обставин. Останні роки свого життя батько вів хаотичний образ життя за причиною ішемічної хвороби серця. В 2011 році оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок батьком були загублені за невідомих позивачу обставин. Відновити вказані документи в реєстраційних органах не виявилось можливим за причиною смерті власника майна. Після смерті батька позивач прийняв спадщину фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном. Відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок не дає позивачу змоги визначитись з фактично успадкованим майном, тому він змушений звернутися до суду з метою вирішення спору в судовому порядку. Просить суд встановити факт приналежності до [INFO] на праві особистої приватної власності [PERSON] житлового будинку з надвірними прибудовами, розташованого в [ADDRESS] 2. Встановити факт прийняття [PERSON] спадщини на житловий будинок з надвірними прибудовами, відповідно технічного паспорта ТОВ ЗМБТІ від 20.06.2014 року під літерами «А»- житловий будинок, «а» - прибудова, «Пг»- погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г» - гараж, «Д» - гараж, «Е»- теплиця, «Ж»- лазня, «З»- вбиральня, «К» - котельня, «Л» - теплиця, «М» - навіс, «Н» - сарай, «І» - замощення, №1,4,5 - паркани, №2 - ворота, №6,7 - свердловини, присадибну земельну ділянку розміром 0,43 га для ведення особистого підсобного господарства (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 11.12.1995 року за реєстром № 384), розташовані в [ADDRESS], що належали [PERSON], померлому [INFO]. 3. Визнати за [PERSON], ІПН [NUMBER] право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами , відповідно технічного паспорта ТОВ ЗМБТІ від 20.06.2014 року під літерами «А»- житловий будинок, «а» - прибудова, «Пг»- погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г» - гараж, «Д» - гараж, «Е»- теплиця, «Ж»- лазня, «З»- вбиральня, «К» - котельня, «Л» - теплиця, «М» - навіс, «Н» - сарай, «І» - замощення, №1,4,5 - паркани, №2 - ворота, №6,7 - свердловини, присадибну земельну ділянку розміром 0,43га для ведення особистого підсобного господарства (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 11.12.1995 року за реєстром № 384), розташовані в [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Водянська сільська рада Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову. В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, державний нотаріус Кам'янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, відділ держземагенства у м. Енергодарі Запорізької області не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на наступних правових підставах. Позивач є спадкоємцем за законом та заповітом, посвідченим 09.02.2011 року Водянською сільською радою Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області за реєстром № 118 (а.с. 9). Окрім позивача іншим спадкоємцем за законом є рідний син спадкодавця та брат позивача [PERSON], [INFO], який спадщину у встановленому законом порядку не прийняв. Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Після смерті батька позивач прийняв спадщину фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с. 24). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце прожив спадкодавця. Відповідно ст.1223 ЦК України, право на успадкування виникає в день відкриття спадщини. Відповідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно Інструкції Міністерства юстиції України від 21.05.2005 року №19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Відповідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про успадкування» справи про успадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно ст. 49 Закону України ««Про нотаріат» із змінами, відповідно із Законом №210/98-ВР від 24.03.1998 року», нотаріус чи інша посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 256 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші майнові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання підтвердження державною фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Позивач у позові зазначає, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок загублені з рекомендацією звернутися до суду. Отже, суд приходить до висновку, що позивач у встановлений законом строк звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом, так як іншої можливості оформити своє право на спадкування позивач не має. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави для задоволення позову, так як позивач не має іншої можливості захистити своє право.

Outcome: approved