Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

24 червня2016 року позивачка [PERSON]звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона є бабусею неповнолітнього[PERSON], [INFO] неповнолітнього онука, [PERSON], є її дочкою, рішенням суду від 26.04.2011 року позбавлена батьківських прав, а батько дитини, [PERSON], постійно відбував покарання в місцях позбавлення волі. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації від 25 травня 2011 року №125/1 опікуном онука була призначена вона. З самого народження онук проживав з нею та повністю перебував на її утриманні.Батько дитині матеріально не допомагає, в його фізичному та духовному розвитку уачсті не приймає, не цікавиться його навчанням та будь-якими досягненнями.Вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків.Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, просить позбавити його батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON].у судове засіданн не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі.Крім того вказала, що вона наполягає на задаволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON].у судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, що діє на підставі довіреності, [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, при ухваленні рішення просила максимально врахувати інтереси дитини. Прокурор у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі.Також вказав, що не заперечує проти задоволення позову, оскільки з матеріалів справи вбачається ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітньогосина тривалий час. Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [ADDRESS], виданого Орджонікідзевським відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області, неповнолітній [PERSON] [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради №125/1 від 25.05.2011 року [PERSON] призначина опікуном на малолітнім [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно довідки від 18 травня 2016 року, виданого директором ККП «КК «Східна», неповнолітній [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], з бабусею [PERSON] Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. З висновку Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації від 16 вересня 2016 року № 08-04-953 вбачається, що, встановлені під час розгляду заяви обставини, свідчать про ухилення батька [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини [PERSON], Комісія про захист прав дитини прийшла до висновку про достатність підстав для позбавлення батьків батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON]. Згідно вироку Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 08 серпня 2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57- 60 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.Батьки зобов'язані поважати дитину.Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте згідно матеріалів справи, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам своєї неповнолітньої доньки [PERSON], що на думку суду є неприпустимим. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України).Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи перш за все з інтересів самої дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з батьком тривалий час і він не опікуються її долею, з дитиною не спілкуються, не цікавляться її життям, неповнолітня дитина не отримує від нього тепла, батьківської турботи, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Лівобережної райадміністрації, суд вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одної) гривні 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved