Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

10.08.2016 року [PERSON] звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про стягнення моральної шкоди, в якій він просив: 1. Стягнути з управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь кошти в сумі 8000,00 гривень за заподіяну моральну шкоду. 2. Стягнути з управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь витрати понесені ним за надану правову допомогу у складанні позовної заяви в сумі 400 гривень. 3. Стягнути з управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 551,20 гривень (а. с. 3 - 5) . 06.09.2016 року представниця відповідача за довіреністю - головний спеціаліст-юрисконсульт Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області Устименко Юлія Юріївна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення начальника Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області Коноплі Ігоря Анатолійовича, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю своїх позовних вимог (а. с. 26 - 31) . У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відкритому судовому засіданні представниця відповідача за довіреністю - провідний документознавець Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області Гришко Вікторія Миколаївна позов не визнала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в запереченні проти позову. Вона просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , пояснення представниці відповідача - провідного документознавеця Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області Гришко В. М. , дослідивши та перевіривши письмові докази справи, суд дійшов наступного висновку. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цього органу. Ст. 56 Конституції України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. В ст. 1173 ЦК України вищезазначене положення знайшло подальший розвиток. Ст. 1173 ЦК України є спеціальною, тобто в ній передбачені особливості, які відрізняють її від загальних правил деліктної відповідальності. До таких особливостей можна віднести: а) суб'єктний склад завдавачів шкоди. Суб'єктами завдання шкоди є органи державної влади, яка відповідно до ст. 6 Конституції України здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; б) завдання шкоди при здійсненні владно-адміністративних повноважень органів державної влади. Такі діяння можуть мати різноманітні види та форми. Ними можуть бути різні накази, розпорядження, вказівки або інші владні приписи (причому немає значення, зроблені вони в усній чи в письмовій формі) , які підлягають обов'язковому виконанню фізичними та юридичними особами, яким вони адресовані. Поряд із діями, тобто активною поведінкою державних органів, їх посадових та службових осіб, шкода у зазначеній сфері може бути заподіяна і шляхом протиправної бездіяльності, оскільки в області владно-адміністративних відносин вимагається активність, і неприйняття необхідних мір, передбачених законами або іншими правовими актами, може призвести до завдання шкоди. Якщо шкода завдається не в сфері адміністративно-владних відносин, а в сфері господарської або технічної діяльності органів державної влади, вона відшкодовується не за правилами ст. 1173 ЦК України, а на загальних підставах, тобто на підставі ст. 1166 ЦК України; в) завдання шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Незаконними діяннями органів державної влади є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена. Суб'єктом відшкодування завданої шкоди є держава. Тобто шкода відшкодовується за рахунок державного бюджет. Із змісту абз. 3 п. 3, абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року вбачається, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків; відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім того, суд бере до уваги положення п. 6.6. розділу VI. Психологічна експертиза Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) , зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.01.2013 року за № 1/22533, із змісту якого вбачається орієнтовний перелік вирішуваних питань при призначенні та проведенні психологічної експертизи, а саме: - чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи (прізвище, ім'я та по батькові) ? Якщо так, то чи завдані особі (прізвище, ім'я та по батькові) страждання (моральна шкода) ? ; - чи спричинені особі (прізвище, ім'я та по батькові) страждання (моральна шкода) за умов ситуації (зазначаються умови ситуації) , що досліджуються у справі? Якщо особі (прізвище, ім'я та по батькові) завдані страждання (моральна шкода) , який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду) ? Особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Особи, які беруть участь у справі, мають право користуватися правовою допомогою. Учасником цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є особа, яка надає правову допомогу. Правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Якщо спір не врегульовано, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про залучення до участі у справі особи, яка надає правову допомогу. Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені норми права, які врегульовують вказані спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Отже, що стосується вимоги позивача про стягнення з Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь коштів в сумі 8000,00 гривень за заподіяну моральну шкоду, то суд дійшов наступного висновку. Що стосується можливого заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу, то суд враховує те, що вимога про відшкодування моральної шкоди є такою, що не обґрунтована належними та допустимим доказами й є лише припущенням позивача (абз. 1 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009 року) . А доказування не може ґрунтуватися на припущеннях в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України. Крім того, суд бере до уваги те, що, з невідомих суду причин, позивач не скористався своїм правом ініціювання питання щодо призначення судової психологічної експертизи для з'ясування питань: - чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для позивача? - якщо так, то чи завдані позивачу страждання (моральна шкода) ? ; - чи спричинені позивачу страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджуються у справі? ; - якщо позивачу завдані страждання (моральна шкода) , який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду) , як те передбачено ч. 1 ст. 143 ЦПК України та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Отже, що стосується вимоги позивача про стягнення з Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь витрат, понесених ним за надану правову допомогу у складанні позовної заяви в сумі 400 гривень, то суд дійшов наступного висновку. Згідно чеку № 21/08 від 09.08.2016 року [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, який не брав участь у розгляді справи у якості представника за довіреністю із повноваженнями представника, передбаченими ст. 44 ЦПК України (а. с. 13) . Крім того, позивач [PERSON] не заявляв клопотання про залучення [PERSON] до участі у справі як особи, яка надає правову допомогу. Крім того, суд не постановляв ухвалу про допуск до участі у справі [PERSON] як особи, яка має право на надання правової допомоги. Крім того, ані позивач [PERSON] , ані фізична особа-підприємець [PERSON] не надали суду документ про те, що останній є особою, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, згідно ст. 56 ЦПК України. Таким чином, вимога позивача про стягнення з Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь витрат, понесених ним за надану правову допомогу у складанні позовної заяви в сумі 400 гривень, в порядку ст. 88 ЦПК України, є необґрунтованою. Отже, що стосується вимоги позивача про стягнення з Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь сплаченого ним судового збору в сумі 551,20 гривень, то суд дійшов наступного висновку. Оскільки суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь кошти в сумі 8000,00 гривень за заподіяну моральну шкоду та вимога позивача про стягнення з Управління державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області на його користь витрат, понесених ним за надану правову допомогу у складанні позовної заяви в сумі 400 гривень, є необґрунтованими; оскільки стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, відтак суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовних вимог у задоволенні слід відмовити. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] до Управління Державної казначейської служби України у м. Сумах Сумської області про стягнення моральної шкоди слід відмовити повністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed