Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, який зареєстровано 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просить стягувати з останнього в її користь аліменти на утримання сина в сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та прохає стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі 600 гривень щомісячно і до досягнення ним повноліття, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення в справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті "Волинь Нова" про виклик відповідача в судове засідання. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на користь того із батьків, з ким проживає дитина. Як зазначає позивач у поданій позовній заві відповідач офіційно не працює, але постійно виїзджає на заробітки в Російську Федерацію, коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає, неповнолітній син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Статтею ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, а має мінливий, нерегулярний дохід, тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі є обґрунтовані і не суперечать закону. З врахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та необхідності задоволення особистих потреб коштами, аліменти, які будуть стягуватись з відповідача слід визначити в сумі 600 грн. щомісячно. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved