Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

17 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 26.11.2016 зареєструвала з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому наразі вирішується питання про розірвання шлюбу. Дочка проживає разом з позивачем і повністю перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач вказала, що відповідач працює будівельником в фірмі «Атлант» і офіційно отримує заробітну плату в розмірі 6000-7000 грн., крім того організація де він працює щомісячно перераховує йому близько 15000 грн. У зв`язку з наведеним, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою від 21.06.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримав 01.07.2019, відзиву на позовну заяву до суду не направив. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Також суду пояснила, що вона відмовилась від позовних вимог про розірвання шлюбу і зараз вони із відповідачем являються чоловіком і дружиною. Останній працює в Київській області і отримує регулярний дохід, але основна частина його доходу сплачується неофіційно, про що вона вказала у позові. Чоловік до березня 2019 року надавав матеріальну допомогу їй та доньці, шляхом регулярних перерахунків коштів на її банківський рахунок в ПАТ «ПриватБанк», що підтверджується долученими до справи виписками по її рахунку. Однак, з квітня 2019 року надходження сум припинились. Востаннє, чоловік в червні дав їй кошти при особистій зустрічі. Враховуючи необхідність в утриманні дитини, позивач вважає, що батько має надавати таку допомогу і може це робити, що доводиться виписками ПАТ «ПриватБанк». Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся про розгляд справи у встановленому законодавством порядку. Заяв чи клопотань до суду від [PERSON] не надходило. Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності відповідача, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.11.2016, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2016 (а.с. 4). В [PERSON] та [PERSON] є спільна дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.2017 та довідкою про склад сім`ї № 153 від 10.04.2019 (а.с. 5-6). З виписки по особовому рахунку [PERSON] в ПАТ «ПриватБанк» судом встановлено, що з грудня 2018 року по березень 2019 року на картку позивача здійснювалось поповнення готівки з терміналу самообслуговування Коцюбинське, вул. Доківська, 1 відповідачем [PERSON] на суми 1999,95 грн. (14.12.2018), 700 грн. (17.01.2019), 700 грн. (20.01.2019), 700 грн. (25.01.2019), 3000 грн. (01.02.2019), 6000 грн. (20.02.2019), 1100 грн. (21.02.2019), 500 грн. (03.03.2019), 6950,07 грн. (21.03.2019). Вказане доводить наявність у [PERSON] доходів та можливості сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При визначенні розміру аліментів та виду їх стягнення, суд бере до уваги вимоги ст. 182 та ч. 3 ст. 181 СК України, які мають враховуватися при розгляді спорів про стягнення аліментів. Будь-яких доказів неможливості сплати аліментів відповідач [PERSON] суду не надав, як і позивач не довела можливості сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі 5000 грн. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач в своїх усних поясненнях вказала, що кошти, які раніше надходили від чоловіка на її банківську картку йшли на утримання сім`ї (не лише дитини). Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню аліменти в сумі 3000 грн. щомісяця, однак не менше визначеного в СК України розмірі. Аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб обраний позивачем, що узгоджується з вимогами ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial