Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

15.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Аеропорт Хмельницький" про стягнення заборгованості по заробітній платі 11 126,06 грн. та моральної шкоди 2000 грн., посилаючись на те, що працював у відповідача на посаді начальника служби перевезень. звільнений з посади за власним бажанням з 11.09.2013 року. При звільненні йому не виплачена заробітна плата в сумі 11 126,06 грн., що заподіяло йому моральної шкоди. В подальшому представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та в судовому засіданні наполягає на стягненні також середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 13500 грн. та витрат, що пов'язанні з інфляційними процесами в сумі 445 грн. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Тому відповідно до вимог ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 06.10.2011 року по 11.09.2013 року [PERSON] працював на КП "Аеропорт Хмельницький" на посаді начальника служби перевезень. При звільненні йому не виплачена заробітна плата в сумі 11 126,06грн. Час затримки розрахунку по заробітній платі в межах строків, заявлений представником позивача складає 216 днів. Вказані обставини підтверджуються: копією трудової книжки позивача; довідкою про розмір заборгованості від 11.09.2013 року; поясненнями представника позивача. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. За ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Час затримки розрахунку згідно заявлених позовних вимог складає 216 днів. Відомостей про заробітну плату за останні два місяці роботи сторони не надали, а тому, обраховуючи розмір середнього заробітку, суд виходить з наявних у справі доказів, зокрема, в матеріалах справи міститься довідка про те, що за період з листопада 2011 року по вересень 2013 року(по 11.09.2013 року) заборгованість по заробітній платі становить 18373,76 грн. отже зазначена в довідці сума є заробітною платою, що належить до виплати позивачу за 710 календарних днів. 18373,76грн./710 днів=25,88грн.-середньоденна заробітна плата позивача. 25,88 х 216 календарних дні затримки розрахунку=5590,08грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. Відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання позивачем нараховано інфляційні нарахування з вересня 2013 року по квітень 2014 року-445 грн. За вказаний період розмір інфляційних витрат є більшим, проте суд може задовольнити позов лише в межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплити заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Суд визначає, що до негайного виконання підлягає стягнення заробітної плати в сумі 802,28 грн., що складається з суми одноденного заробітку, помноженої на останій календарний місяць роботи перед звільненням. З врахуванням терміну затримки у виплаті заробітної плати, суд дійшов висновку про заподіяння позивачу моральної шкоди в сумі 1000 грн. Всього заборгованість з врахуванням заявленої суми заробітної плати, середнього заробітку, інфляційних витрат та моральної шкоди складає 18161,14 грн. Судові витрати по справі в сумі 243,60грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: partial