Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є їх матір`ю. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку заявники мають намір прийняти, однак після звернення до нотаріусу з метою прийняття спадщини їм було відмовлено, оскільки виявлені помилки в документах, що підтверджують родинні стосунки, а саме в свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] в даних про матір помилково вказано " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", рекомендовано звернутись до суду. У судове засіданні заявники подали заяву в якій просять розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без участі їхнього представника, заявлені вимони підтримують. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2014 року, актовий запис №24. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 09.02.1957 року, в графі даних про батьків вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 30.04.1992 року, в графі даних про батьків вказано [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи та доданими до неї документів, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тою ж особою і є матр`ю заявників. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved