Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 18.06.1997 року у Тисменичанській сільській раді, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 9. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], який на даний час повнолітній та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні та вихованні. Вона проживає в житловому будинку своїх батьків, не працює, підсобного господарства не веде. Син [PERSON] навчається у Прикарпатському національному університеті ім. В. Стефаника на денній формі навчання. Відповідач на утримання неповнолітньої дитини не виділяє ніяких грошових коштів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, оскільки їй стало відомо, що відповідач має постійне місце роботи, працює у державному підприємстві виробничого об"єднання "Карпати" м. Івано-Франківськ, просила стягнути з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1\\3 частини всіх видів його доходів щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, а також 400 гривень судових витрат. Відповідач в судове засідання не з*явився, від нього поступила заява, згідно якої справу просить розглянути в його відсутність, позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 435 гривень щомісячно на дитину до досягнення повноліття дитиною. \~ Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який між ними зареєстровано 18.06.1997 року у Тисменичанській сільській раді, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 9, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 5). За час спільного їх проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою Тисменичанської сільської ради, актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї Тисменичанської сільської ради (а.с. 6,7). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище сторін, неповнолітньої дитини, те, що відповідач молода, фізично здорова людина, працює і має стабільний дохід, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку, тому суд прийшов до переконання, відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У відповідності із ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави та на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved