Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з Відповідача на його користь вартість понівеченого автомобіля у розмірі 28 410, 00 грн. та 2 000, 00 грн. за його експертну оцінку; матеріальний збиток, втрачених речей в автомобілі у розмірі 45 000, 00 грн.; за втрату його здоров`я - 200 000, 00 грн.; за нанесену моральну шкоду - 300 000, 00 грн.; за знищену фотоінформацію у побитому системному блоці - 800 000, 00 грн.; судові витрати у розмірі 1000, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2017 року близько 12 год., [PERSON] , керуючи транспортним засобом SKODA RAPID, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись на ділянці дороги Київ-Харків-Довжанський, в Пирятинському районі та здійснюючи обгін автомобіля Газ-24, реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля ГАЗ-24, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитими ранами тім`яної та лобної ділянок голови зліва, забою правого кульшового суглобу з гематомою правого стегна. Крім того, позивач посилається на те, що з машини зникли речі, які він оцінює у розмірі 45 000, 00 грн., а також знищено системний блок, який містив певну фотоінформацію, а саме фото сюжети відбудови Михайлівського собору, яку він оцінює в розмірі 800 000, 00 грн. За таких обставин, [PERSON] як власник пошкодженого автомобіля ГАЗ- 24 «Волга», звернувся до суду за захистом своїх прав та відшкодування коштів. Так, згідно з положеннями процесуального закону, та врахувавши пункти 1-8 частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання визначення порядку розгляду позовного провадження, вбачається можливість розгляду справи у загальному порядку. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 62-63). 14.05.2020 року по справі оголошено перерву, у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, на 16.06.2020 року (а.с. 85-86). Ухвалою суду від 16 червня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до судового розгляду по суті. (а.с. 95). В засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Натомість відповідачем неодноразово були надіслані клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання, посилаючись на карантинні умови, які запроваджені на території України. Крім того, ознайомившись із матеріалами справи, відзив на позовну заяву відповідачем надіслано не було, свою позицію щодо розгляду справи, відповідач не виклав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Так, як вбачається з позовної заяви, 04.12.2017 року близько 12 год., [PERSON] , керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки SKODA RAPID, реєстраційний номер [NUMBER] , рухався на ділянці автодороги Київ-Харків-Довжанський, Пирятинського району Полтавської області в напрямку м. Київ. Проїжджаючи 157 км вищевказаної дороги, водій [PERSON] під час зміни напрямку руху ліворуч, губо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за наступних обставин. Так, рухаючись по вказаній ділянці проїзної частини автодороги «Київ-Харуів-Довжанський» у напрямі м. Київ, водій [PERSON] допустив неуважність, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався в безпеці даного маневру, змінив напрямок руху ліворуч для здійснення обгону автомобіля ГАЗ-24, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого передньою правою частиною автомобіля допустив зіткнення з задньою частиною ГАЗ-24, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався прямолінійно, по правій смузі руху у попутному з ним напрямку (а.с. 8-9). На момент дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6573374, АСК «Омега» забезпечено транспортний засіб марки ГАЗ 24 державний номер [NUMBER] , страхувальником виступив [PERSON] (а.с. 25). Як зазначив у позові позивач, автомобіль відповідача був застрахованим полісом ОСЦПВВНТЗ № АК2444613, виданий ПрАТ «СК «Здорово». Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», № 3926 від 03.04.2018 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ ГАЗ 2410., д.н.з.. [NUMBER] , станом на 04.12.2017 року склала 32 949, 35 грн. (а.с. 28-41). Крім того, у результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитими ранами тім`яної та лобної ділянок голови зліва, забою правого кульшового суглобу з гематомою правого стегна (а.с. 7). 26.04.2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Здорово» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. , 16, 24). Листом Департаменту внутрішнього страхування Моторно (транспортного) страхового бюро України від 25.05.2018 року № 3.1-04/16767, [PERSON] повідомлено про те, що МТСБУ не може застосовувати до ПрАТ «СК «Здорово» заходів впливу, оскільки членство останнього а МТСБУ було припинено (а.с. 17). Згідно висновку експерта Гейка Ю.П. № 005 від 21.02.2018 року тілесні ушкодження, отримані [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди, віднесено до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 11). Постановою старшого слідчого СВ Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області Пасічного С.П. від 28.02.2018 року в рамках кримінального провадження № 42018171240000011 від 29.01.2018 року, за ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв [PERSON] та [PERSON] , кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Начальникові Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області направлено копію даної постанови для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху (а.с.8-9). Так, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, про що зазначено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки". Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як вбачається з позовної заяви, Позивач [PERSON] поряд з майновими збитками отримав значну моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, пов`язаних зі стресом від аварії, часу на відновлення психологічного здоров`я від стресу, який він отримав внаслідок ДТП. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог Позивача про стягнення з Відповідача на його користь вартість понівеченого автомобіля у розмірі 28 410, 00 грн. та 2 000, 00 грн. за його експертну оцінку; матеріальний збиток, втрачених речей в автомобілі у розмірі 45 000, 00 грн.; за втрату його здоров`я - 200 000, 00 грн.; за нанесену моральну шкоду - 300 000, 00 грн.; за знищену фотоінформацію у побитому системному блоці - 800 000, 00 грн.; судові витрати у розмірі 1000, 00 грн. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що Відповідач був повідомлений про розгляд справи, йому було роз`яснено право подати відзив на позовну заяву, проте він таким правом не скористався, проти задоволення позовних вимог не заперечив, розмір збитків ним не було оспорено, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] і він не заперечував проти задоволення позовної заяви, докази заперечення в суді відсутні, дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1000 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved