Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

23.11.2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є донькою [PERSON], який помер [INFO] с. Щербанівське, Вознесенського району, Миколаївської області та визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 5,1854 га., 1,6496 га. в порядку спадкування за законом після смерті останнього. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначає, що [INFO] рокупомер її батько - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшли зазначені дві окремі земельні ділянки, які розташовані в межах території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також вказує, що при зверненні до Другої Вознесенської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із неможливістю встановлення родинного зв'язу позивача із спадкодавцем, оскільки існують розбіжності в написанні імені померлого «[PERSON]» та «[PERSON]» у зв'язку з тим, що не можливо підтвердити факт родинних відносин, а також пред'явити правовстановлюючий документ- Державний акт на право власності на землю, виданого на ім'я [PERSON] та неможливо усунути вказані нотаріусом недоліки, позивач просила про задоволення позову в судовому порядку. Ухвалою суду від 27.11.2018 року провадження відкрито, справа призначена до слухання в порядку загального позовного провадження на 13.12.2018 року. Витребувано з Другої Вознесенської державної нотаріальної контори інформацію щодо заведення спадкової справи та осіб, які звернулися з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.29). Ухвалою суду від 14.01.2019 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду на 07.02.2019 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 07.02.2019 року повністю підтримала позовні вимоги. Представник відповідача Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте направив до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, питання щодо вирішення справи залишають на розсуд суду. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу без участі вказаних осіб. Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України в судовому засіданні проводилося фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставусвоїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть сформованого 04.06.2016 року, актовий запис № 5 від 05.11.2004 р. (а.с.11). Згідно повторного свідоцтва про народження від 14.04.2016 року [PERSON] народилася [INFO] батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 15.11.2017 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 30.12.2010 року (актовий запис №5 від 05.06.1993р.) прізвище після одруження [PERSON] (а.с.13). Згідно довідки Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 23.11.2016 року померлий [PERSON],[INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 19.04.1988 року та знятий з реєстраційного обліку в зв'язку зі смертю [INFO] року, актовий запис №5 від 05.11.2004 р. Разом з померлим на день смерті та протягом 6-ти місяців після смерті була зареєстрована [PERSON] - дочка, [INFO] (а.с.14). З довідки - роз'яснення Державного нотаріуса [PERSON] від 28.09.2018 року вбачається, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, оскільки з наданих документів немає підтвердження того, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]. Крім того нотаріус зауважив на відсутність у позивача правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому рекомендовано звернутись до суду (а.с.17-18). З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 17.05.2018 року вбачається, що земельна ділянка площею 5,1854 га., кадастровий номер:[NUMBER], яка знаходиться на території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі Державного акту від 07.07.2004 року [NUMBER] (а.с.20). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 14.05.2018 року земельна ділянка площею 1,6496 га., кадастровий номер[NUMBER], яка знаходиться на території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі Державного акту від 07.07.2004 року [NUMBER] (а.с.23). Згідно Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану Вознесенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23.08.2018 року щодо заяви [PERSON] про внесення змін до актового запису про смерть №5 від 05.11.2004 року відносно [PERSON], в якій заявник просить змінити ім'я померлої особи з «[PERSON]» на «[PERSON]» - відмовлено у зв'язку з відсутністю законних підстав та підтверджуючих документів (а.с.26). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб сформованого 15.02.2019 року [PERSON] у віці- 21 рік, місце народження с. Малосолоне Вознесенського району Миколаївської області зареєстрував шлюб 02.07.1958 року з [PERSON] у віці - 20 років. З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 15.02.2019 року у [PERSON] у віці - 30 років, яка перебуває у шлюбі з [PERSON], якому - 31 рік народилася друга дитини [PERSON] [INFO] актовий запис № 49 складений виконкомом Щербанівської сільради Вознесенського району Миколаївської області. Батьки дитини перебувають у шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Григорівською сільрадою Вознесенського району Миколаївської області від 02.12.1958 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає в с. Щербані Вознесенського району з 1978 року, померлого всі в селі називали дядя [PERSON], він називав позивача донькою. Зазначені обставини визнанні стороною, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, а саме, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Враховуючи обставини справи, з метою виникнення у позивача права на спадкування, а також те, що встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для неї та в іншому порядку встановити факт родинних відносин не має можливості, виходячи із наданих доказів. Суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] який помер [INFO] року в с. Щербанівське Вознесенського району Миколаївської області є батьком [PERSON], при цьому враховується також та обставина, що всі документи померлого спадкодавця та правовстановлюючі документи знаходяться у позивача, збігаються дати народження місце проживання [PERSON] та [PERSON], тому, невідповідність у свідоцтві про шлюб батьків позивача, її свідоцтві про народження і смерть спадкодавця свідчить про помилку при видачі паспорту особи. Щодо другої вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, то суд враховує наступне. Позивач відноситься до спадкоємців першої черги за законом, що визначено ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців цієї ж черги за законом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. В той же час, відповідно до письмового роз'яснення нотаріуса від 10 квітня 2018 року в нотаріальному порядку неможливо оформити спадщину на вказані земельні ділянки, оскільки документально не підтверджено факт родинних відносин між померлим і позивачем і таким чином віднесення останньої до числі спадкоємців, які прийняли спадщину. Згідно з пунктом 4.1 та 4.2 частини 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва; доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. У разі відсутності документів цивільного стану нотаріус роз'яснює особі про необхідність вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Матеріали справи вказують на те, що позивач, як спадкоємиць за законом, належним чином прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на його обов'язкову частку, судом не виявлено, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в силу ст.ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України. З урахуванням того, що позивачем до бюджету перераховано судовий збір в розмірі 3219 грн. 28коп., тоді як має бути сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн., то відповідно до положень ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу належить повернути переплачену суму судового збору в розмірі 1237(одна тисяча двісті тридцять сім )гривень 84 копійок .

Outcome: approved