Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 01.04.2016 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 08.10.1994 року Грушківською сільською Радою Ульяновського району Кіровоградської області за актовим записом №11. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів. Відповідач часто вживає алкогольні напої на грунті цього виникають скандали та непорозуміння. Подружжя проживають окремо один від одного. Наміру зберегти шлюб позивач не має. Позивач просить розірвати шлюб та залишити її шлюбне прізвище "[PERSON]", також просить стягнути з Відповідача судові витрати. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.10.1994 року Грушківською сільською Радою Ульяновського району Кіровоградської області за актовим записом №11, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.6-7). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили та проживають окремо, наміру зберегти шлюб позивач не має. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою документально підтверджено витрати по сплаті судового збору у сумі 551.20 грн.

Outcome: approved