Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

20 лютого 2018 року позивач ООП Свалявської РДА Закарпатської області звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування підстав позову зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] які проживають адресою [ADDRESS], являються батьками дитини [PERSON], [INFO], яка на даний час перебуває на повному державному утриманні в обласному будинку дитини м. Свалява. Комісією з питань захисту прав дитини 02 лютого 2018 року розглянуто лист обласного будинку дитини м. Свалява та матеріали щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з невиконанням останніми своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. ООП Свалявської РДА надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої доньки [PERSON], [INFO], а тому Свалявська РДА як орган опіки та піклування, з метою захисту прав та інтересів дитини, просить позбавити [PERSON], [INFO], зареєстровану та проживаючу за адресою [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою [ADDRESS], проживаючого за адресою [ADDRESS] відносно їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача ООП Свалявської РДА позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та пояснила, що відповідачі ухиляються від виконання свого обов'язку по вихованню дитини, не відвідують, не піклується про стан її здоров'я та розвиток. Просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, в судовому засіданні позов визнали, та не заперечили щодо позбавлення їх батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], вказавши на свій важкий матеріальний стан, та неможливість належного утримання та виховання дитини. Заслухавши пояснення, представника позивача ООП Свалявської РДА, відповідачів, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав підставний та підлягає задоволенню. Дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.05.2015 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис 99, [PERSON], народилася [INFO], її батьками зазначені батько- [PERSON] та мати - [PERSON]. Як вбачається з клопотання головного лікаря Свалявської центральної районної лікарні Закарпатської області, № 310 від 19.05.2015 року, адміністрація Свалявської ЦРЛ просить влаштувати в Обласний будинок дитини м. Свалява дитину [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS], за заявою матері. Із довідки № 1048 від 27.10.2017 року встановлено, що Обласний будинок дитини м. Свалява звернувся з листом до ССД Свалявської РДА, в якому просить зобов'язати батьків [PERSON] та [PERSON] з'явитися до Обласного будинку дитини для вирішення питання про подальше перебування [PERSON], [INFO] в Обласному будинку дитини. З акту обстеження житлово - побутових умов проживання сім'ї встановлено, що у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], зареєстровано та фактично проживає 6 (шість чоловік), а саме: мати -[PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], бабуся - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], [INFO], дідусь - [PERSON], [INFO], сім'я не благополучна, мати проживає з дочкою [PERSON], зловживає спиртними напоями, а тому комісією вирішено не доцільно повертати дочку [PERSON], [INFO], в рідну сім'ю, та винести на Комісію з питань захисту прав дитини, питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]. Та обставина, що відповідачі [PERSON]та [PERSON], ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків відносно їхньої доньки [PERSON], не бажали мінімізувати негативну ситуацію в сім'ї, ігнорували виклики на засідання комісії з питань захисту прав дитиниСвалявської РДА, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами (довідкою № 1037/01-17 від 02.11.2017 року виданою ССД Свалявської РДА; довідкою № 1082/01-17 від 16.11.2017 року виданою ССД Свалявської РДА; довідкою № 64/01-17 від 26.01.2018 року виданою ССД Свалявської РДА; довідкою № 21/01-17 від 15.01.2018 року виданою ССД Свалявської РДА; довідкою № 8 від 02.02.2018 року виданої Свалявським РЦСССДМ). Відповідно до висновку Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області № 01-18/64 від 19.02.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], вирішено вважати доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно із розпорядженням голови Свалявської районної державної адміністрації № 146 від 22.05.2015 року про влаштування дитини в обласний Будинок дитини, встановлено, що дитину [PERSON], [INFO], уродженку м. Свалява, влаштовано на повне державне утримання в Обласний Будинок дитини м. Свалява. Відповідно до довідки № 579/01-21 від 22.05.2015 року, виданої службою у справах дітей Свалявської РДА, встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], має рідну сестру [PERSON], [INFO], яка проживає в рідній сім'ї. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів та підтверджених заявою самого відповідача. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Такі обставини, що свідчать про ухилення відповідачів [PERSON]та [PERSON], які є батьками неповнолітньої [PERSON], від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає доведеними. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідно, воно має законну мету, і буде здійснено в найкращих інтересах дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини. При цьому, наведені вище обставини, переконують суд у тому, що відповідачі взагалі не мають бажання виконувати батьківські функції щодо своєї дитини. Аналіз доданих до справи доказів та позиція відповідачів вказують на те, що останні ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не беруть участі у фізичному та духовному розвитку своєї неповнолітньої дитини, не відвідують та не цікавиться її здоров'ям, а тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, у зв'язку з чим слід позбавити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд звертає увагу відповідачів на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, суд зобов'язаний перевірити, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановити рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України).

Outcome: approved