Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року, який на даний час є розірваним на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року (справа№305/1648/16-ц). Від даного шлюбу в них народилося двоє спільних дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні і вихованні. На даний час вона із відповідачем з об"єктивних підстав не проживає з квітня місяця 2016 року, не веде з ним спільного господарства, не має спільного із відповідачем бюджету, проживають за різними адміністративними адресами, тривалий час вона з відповідачем майже не спілкується. З часу припинення між ними шлюбних стосунків, відповідач практично не переймається проблемами виховання та утримання їхніх спільних дітей, не забезпечує їх матеріально, у зв"язку із чим їхня сім"я перебуває у важкому матеріальному становищі. Власного житлового будинку вона не має, земельної ділянки, з якої б мала певний дохід також не має, проживає у будинку своєї матері, коштів які вона отримує, як заробітну плату, на утримання та виховання спільних із відповідачем дітей їй не вистачає, у зв"язку із чим вважає за необхідне звернутися до суду із відповідною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання двох спільних із відповідачем дітей. Посилається на те, що відповідач постійного місця роботи не має, переймається сезонними заробітками, тому слід вважати , що його дохід (заробіток) є нерегулярним та мінливим. Вважає, що зважаючи на молодий вік відповідача, останній має можливість, в тому числі, фінансову для сплати в її користь аліментів у розмірі, заявленому нею у позовній заяві, оскільки є працездатною, продуктивного віку особою, а інших осіб, які б перебували на його законному утриманні у відповідача не має. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, за яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000 гривень, щомісячно, на кожну дитину окремо із відповідною індексацією відповідно до чинного законодавства, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Позивачка - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі на задоволенні позову наполягає. Відповідач - [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень щодо позову суду не подавав. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1976 року, який на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2016 року по справі №305/1648/16-ц між ними розірвано. За час перебування сторін у шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 26 листопада 2008 року та [NUMBER] від 16 жовтня 2012 року. Наразі діти перебувають на утриманні позивача, а відповідач, у порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Богданської сільської ради №509 від 13.02.2017 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 02.02.2017 року. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З цих підстав, суд погоджується із обраним позивачем способом захисту права своїх неповнолітніх дітей, шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Зокрема, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У матеріалах справи відсутні відомості щодо постійного місця роботи та розміру доходів відповідача, поряд з цим останній в судове засідання не з'явився, жодних доказів та пояснень з цього приводу суду не надав, тому суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей саме у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі , підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є неповнолітніми, не мають доходу, матеріальне становище відповідача, який жодних доказів свого матеріального стану чи стану здоров'я, який би підтверджував неможливість сплачувати аліменти на утримання дітей, суду не надав, тому суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно зі ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 17.02.2017 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України, судовий збір в розмірі 640 гривень. В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved