Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] , Горохівської державної нотаріальної контори Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - реєстраційна служба Горохівського районного управління юстиції Волинської області, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 16 березня 2007 року державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Волинській області, у спадковій справі за № 94 за 2007 рік, зареєстроване в реєстрі Р№2-144, на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] , на ім`я [PERSON] , 1944 року народження, що складається з права на земельну частку (пай); скасувати розпорядження голови Горохівської РДА від 26.11.2013 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» в частині затвердження технічної документації із землеустрою власнику земельної частки (паю), що в селі Пустомити [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,4351 га, розташовану на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0720886400:00:001:0046, посвідчену свідоцтвом про власності на нерухоме майно, серія та номер 19133765, видане 17 березня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції у Волинській області на ім`я [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі №б/н від 08.05.2013, укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Городище»; визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 1,4351 га, кадастровий номер 0720886400:00:001:0046, розташованої на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області 22.10.2020 позивач зменшив свої позовні вимоги та просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 1,4351 га, кадастровий номер 0720886400:00:001:0046, розташованої на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що видане 16 березня 2007 року державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Волинській області, у спадковій справі за №94 за 2007 рік, зареєстроване в реєстрі Р№2-144, на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] , на ім`я [PERSON] , 1944 року народження, що складається з права на земельну частку (пай) в частині Ѕ даного спадкового майна; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,4351 га, розташовану на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0720886400:00:001:0046, посвідчену свідоцтвом про власності на нерухоме майно, серія та номер 19133765, видане 17 березня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції у Волинській області на ім`я [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , паспорт громадянина України серія та номер [NUMBER] , виданий 11 січня 2002 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області, жительки [ADDRESS] , в половині даної земельної ділянки. Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору стягнути із відповідача. Свої уточненні позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті проживав у житловому будинку своєї покійної матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , в [ADDRESS] . Після смерті бабусі позивача [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №002355 розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий на підставі рішення Горохівської районної державної адміністрації №361 від 20 листопада 1996 року. [PERSON] залишила на користь [PERSON] та відповідача [PERSON] заповіти, згідно яких все належне їй майно заповіла розділити між ними порівну, по Ѕ частки кожному. Крім того, в доповнення до вищевказаних заповітів, [PERSON] цього ж дня, залишила в користь сина [PERSON] та доньки [PERSON] заповіти, в яких право на земельну частку (пай), відповідно до належного їй сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №002355, заповіла сину [PERSON] - в розмірі 0,98 в умовних кадастрових гектарах, а доньці [PERSON] - в розмірі 0,97 в умовних кадастрових гектарах від загального розміру 1,95 умовних кадастрових гектари. Батько позивача прийняв спадщину після смерті своєї матері, однак не оформив своїх спадкових прав, оскільки не мав оригіналів та копій заповітів, складених на його користь [PERSON] , а також сертифікату на право земельну частку (пай). Зазначені документи перебували у розпорядження відповідача, яка запевняла, що буде займатися особисто і все вирішить. Однак, всупереч волі спадкодавця, [PERSON] незаконно отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, внаслідок чого отримала право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) №002355, яка перебуває у колективній власності СВК «Мир» с.Пустомити, Горохівського району, Волинської області, виданого на підставі рішення Горохівської районної державної адміністрації №361 від 20 листопада 1996 року. Згодом вона виготовила технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі на місцевості та оформила свідоцтво про право власності на своє ім`я, з присвоєнням кадастрового номера земельній ділянці - 0720886400:00:001:0046. Позивач є спадкоємцем майна [PERSON] по заповіту та має право на спадкування його майна, однак у зв`язку із тим, що відповідач стала власником вищезазначеної земельної ділянки площею 1,4351 га, що розташована на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0720886400:00:001:0046, позивач нотаріально оформити спадщину змоги не має та просить поданий позов задовольнити. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Свої заперечення мотивувала тим, що позивач є її племінником, сином її рідного брата - [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті їх матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном відповідно до діючого на той час законодавства. Однак, на думку відповідача, позивач не вчинив жодних дій по прийняттю спадщини, після смерті свого батька, а тому просить в позові відмовити. В судовому засіданні за клопотанням представника позивача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - реєстраційну службу Горохівського районного управління юстиції Волинської області, виключено із учасників справи, проти чого не заперечував представник відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позові та просив їх задовольнити. Крім того, представник позивача суду пояснив, що рішенням Горохівського районного суду від 14.11.2019 року, причину пропущення позивачем, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, шестимісячного строку для прийняття спадщини, визнано поважною та [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю в 2 (два) місяці з дня набрання законної сили ухваленим у даній справі рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого [INFO] батька [PERSON] . Дане рішення набрало законної сили. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки, на думку представника відповідача, батько позивача [PERSON] - [PERSON] не прийняв спадщини після смерті своєї матері, так як наявні в матеріалах справи довідки Пустомитівської сільської ради різняться між собою, відсутні достовірні докази прийняття ним спадщини. Водночас відсутні докази про належність померлому батьку земельної ділянки, яку бажає успадкувати позивач. Зважаючи, що позивачем не доведено факту вступу його батька в спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , то у задоволенні позовних вимог слід відмовити. При цьому представник відповідача не заперечує, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши та оцінивши докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступного висновку. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №002355, виданого головою Горохівської районної державної адміністрації 25 листопада 1996 року (а.с.11), [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Мир», розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості)., сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку за №355. Згодом до сертифікату внесено зміни у зв`язку із передачею права на земельну частку (пай) та розмір земельної частки (пай) 2,33 в умовних кадастрових гектарах. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.26), вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , і після її смерті відкрилася спадщина. З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу). Згідно ст.561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки Пустомитівської сільської ради №410 від 30.07.2019 (а.с.101), [PERSON] на день смерті [INFO] проживав у батьківському будинку в [ADDRESS] , без реєстрації. Із дублікату заповіту, посвідченого секретарем сільської ради Костюк Е.В. виконавчого комітету Пустомитівської сільської ради 22 вересня 1997 року (а.с.20) вбачається, що [PERSON] , заповіла Ѕ всього майна, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалося, взагалі все те, що буде її належити на день смерті і на що вона по закону буде мати право, своєму синові [PERSON] . Заповіт було зареєстровано в реєстрі за №55, дублікат - №62. Із дублікату заповіту, посвідченого секретарем сільської ради Костюк Е.В. виконавчого комітету Пустомитівської сільської ради 22 вересня 1997 року (а.с.22) вбачається, що [PERSON] , заповіла Ѕ всього майна, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалося, взагалі все те, що буде її належити на день смерті і на що вона по закону буде мати право, своїй дочці [PERSON] . Заповіт було зареєстровано в реєстрі за №56, дублікат - №63. Із дублікату заповіту, посвідченого секретарем сільської ради Костюк Е.В. виконавчого комітету Пустомитівської сільської ради 22 вересня 1997 року (а.с.22) вбачається, що [PERSON] є власницею сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ВЛ № 002355, виданий на підставі рішення Горохівської районної адміністрації від 20 листопада 1996 року №361 на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Мир» с. Пустомити Горохівського району Волинської області в кількості 0,97 умовних кадастрових гектарах, вартістю три тисячі шістсот дев`яносто чотири гривні 50 копійок і зареєстрований 28 листопада 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів за №355, заповідає своїй дочці [PERSON] передати право на цю земельну частку Заповіт було зареєстровано в реєстрі за №58, дублікат -№65. Із дублікату заповіту, посвідченого секретарем сільської ради Костюк Е.В. виконавчого комітету Пустомитівської сільської ради 22 вересня 1997 року (а.с.23) вбачається, що [PERSON] є власницею сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ВЛ № 002355, виданий на підставі рішення Горохівської районної адміністрації від 20 листопада 1996 року №361 на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Мир» с. Пустомити Горохівського району Волинської області в кількості 0,98 умовних кадастрових гектарах, вартістю три тисячі шістсот дев`яносто чотири гривні 50 копійок і зареєстрований 28 листопада 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів за №355, заповідає своєму синові [PERSON] , передати право на цю земельну частку (пай). Заповіт було зареєстровано в реєстрі за №57, дублікат -№64. Із інформаційної довідки зі спадкового реєстру заповітів №60132905 вбачається, що заповіти [PERSON] не змінювались та не скасовувались. Із матеріалів спадкової справи №94, заведеної 16 березня 2007 року Горохівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в якій вказала, що інших спадкоємців, передбачених законом немає, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині нема. Крім того, згідно довідки Пустомитівської сільської ради №68 від 13.02.2007, що знаходиться в матеріалах спадкової справи, вбачається, що спадкодавець до дня смерті проживала у спадковому будинку одна. Заповіт посвідчувався в Пустомитівській сільській раді за №58. Спадкоємцем за заповітом є дочка [PERSON] , яка вступила у фактичне володіння спадковим майном до шести місяців шляхом садіння городу, сплати податку за землю, догляду за житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] . 16 березня 2007 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину по заповіту, яке зареєстроване в реєстрі за №2-144. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності СВК «Мир», як правонаступника селянської спілки «Мир», село Пустомити Горохівського району, Волинської області, розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №002355, виданого Горохівською райдержадміністрацією 25 листопада 1996 року, на підставі рішення райдержадміністрації від 20 листопада 1996 року за №361 та зареєстрованого 28 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №355. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 07.06.1966 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126,133,135 СКУ №00023659352 (а.с.55), [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00023847753 (а.с.54) вбачається, що [PERSON] 16.03.1952 зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями майна померлої [PERSON] по заповіту, які прийняли спадщину, в порядку ч.1 ст.549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. При цьому, [PERSON] мав право на Ѕ частину належного спадкодавці майна, зокрема й спірної земельної частки (паю), однак не оформив своїх спадкових прав. Згідно з розпорядженням Горохівської районної державної адміністрації Волинської області від 26 листопада 2013 року №483 було затверджено технічну документацію із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства та виділено земельну ділянку у натурі (на місцевості) [PERSON] , с.Пустомити. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу:19133766, від 17 березня 2014 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області, кадастровий номер:0720886400:00:001:0046, площею 1,4351 га (а.с.12) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] (а.с.10). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч 1. ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Частиною 1 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Причому, згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Матеріалами спадкової справи №349/2019, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою Волинської області 06 вересня 2019 року, стверджується, що крім [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.49) вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] , його батьком є [PERSON] . Із заповіту, посвідченого 21 червня 2005 року Пустомитівським сільським головою Горохівського району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за №155, вбачається, що [PERSON] заповів все належне йому майно із чого б воно б не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що він по закону матиме право, і грошовий вклад в Горохівському відділенні Ощадбанку №6304 по рахунку № [NUMBER] , своєму синові [PERSON] . Рішенням Горохівського районного суду від 14.11.2019, яке не змінене та не скасоване та набрало законної сили 14.12.2019 року, [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю в 2 місяці з дня набрання законної сили ухваленим у даній справі рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого [INFO] батька [PERSON] . Згідно довідки Пустомитівської сільської ради №688 від 18.12.2019 (а.с.55), виданої [PERSON] вбачається, що житловий будинок, що в [ADDRESS] , значиться за [PERSON] . Спадкодавця [PERSON] доглядав до дня смерті [PERSON] , який проживав без реєстрації. Спадкоємцями по закону та заповіту є син [PERSON] , який помер, та дочка [PERSON] . Спадкоємець вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом догляду за житловим приміщенням в [ADDRESS] . Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 грудня 2019 року №02-31/1848, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на право на земельну частку (пай) розміром 0,98 га в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату серії ВЛ №002355, виданого Горохівською РДА, в зв`язку з тим, що на підставі вищезгаданого сертифікату було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 16 березня 2007 року під Р№2-144 [PERSON] , яка успадкувала вище вказане право на земельну частку (пай) після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ч.ч.1-3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Такий висновок зробив ВС в постанові №523/3522/16-ц від 14.08.2019 року. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, як встановлено судом, позивач [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який прийняв спадщину на майно, що належало його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив своїх спадкових прав на майно, не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права, набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] . Статтею 1301 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. ВС підкреслив, що у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1316/2227/11 зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України як підставу визнання свідоцтва недійсним прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, тощо. У відповідності до вимог ст. 68, 69 ЗУ «Про нотаріат» державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Державний нотаріус також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Згідно частин 1,2 статті 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. За змістом ч. 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У відповідності із положеннями статті 3ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексуУкраїни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з наведеного вище, нотаріус належним чином не перевірив документів, не з`ясував коло спадкоємців по заповітах, склад майна та його розмір, що залишилося після смерті [PERSON] та видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом відповідачці на право на земельну частку (пай) в повному розмірі, всупереч волі спадкодавця, яка заповіла лише 1/2 частини майна відповідачці [PERSON] . Тому, суд приходить до висновку, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, яким в даному випадку є позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька, є підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16 березня 2007 року державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Волинській області, у спадковій справі за №94 за 2007 рік, зареєстрованого в реєстрі Р№2-144, на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] , на ім`я [PERSON] , 1944 року народження, що складається з права на земельну частку (пай) в частині Ѕ даного спадкового майна, частково недійсним. Крім того, на думку суду, підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на земельну ділянку площею 1,4351 га, що розташована на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0720886400:00:001:0046, посвідчена свідоцтвом про власності на нерухоме майно, серія та номер [NUMBER] , видане 17 березня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції у Волинській області на ім`я [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , паспорт громадянина України серія та номер [NUMBER] , виданий 11 січня 2002 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області, жительки [ADDRESS] , в половині даної земельної ділянки. А за позивачем, як спадкоємцем майна по заповіту, після смерті батька [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав, слід визнати право власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 1,4351 га, кадастровий номер 0720886400:00:001:0046, розташованої на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Outcome: approved