Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 07.05.2018 року звернувся до суду з позовною заявою та 01.08.2018 року - із заявою про зміну підстав і предмету позову до Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON], якій на день смерті належало право на земельну частку (пай) площею 3,62 умовних кадастрових гектар, розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні, остання заповіт не залишила, а тому спадкоємцем другої черги був покійний чоловік позивача [PERSON], який помер [INFO] та доводився [PERSON] рідним братом. Позивач після смерті чоловіка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 29.08.2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Представник позивача вказує, що після смерті сестри [PERSON] фактично вступив та прийняв спадщину на майно, яке залишилось після смерті своєї сестри [PERSON], оскільки 29.12.1998 року отримав предмети домашньої обстановки та вжитку, що належали його сестрі, а також доглядав за будинком, який залишився після смерті сестри, робив поточні ремонти, обробляв присадибну ділянку. Однак із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк не звернувся, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину. В свою чергу, позивачу при зверненні в березні 2018 року до Золотоніської державної нотаріальної контори Черкаської області із заявою про прийняття спадщини на землю, яка належала [PERSON] в порядку спадкової трансмісії, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки Державний акт серії [NUMBER] про право власності на землю виданий на підставі рішення сесії Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №173 від 15 листопада 2001 року, тобто після смерті власника земельної ділянки. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 530, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК Української РСР 1963 року) представник позивача просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON], який помер [INFO], після смерті своєї сестри [PERSON], яка померла [INFO], а саме: права на земельну частку (пай) площею 3,62 умовних кадастрових гектар, розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 3,62 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON], померлої [INFO], спадкоємцем якої був [PERSON]. Ухвалою суду від 11.05.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 08 червня 2018 року за клопотанням представника позивача судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у відділі Держгеокадастру у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області витребувано належним чином завірену копію технічної документації на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та належала [PERSON], яка померла [INFO], на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], на виконання якої до суду 13.06.2018 року надійшла відповідь про те, що надати витребуваний доказ не можливо, оскільки така технічна документація відсутня, однак надсилає копію технічної документації на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та належить [PERSON]. 08 червня 2018 року за клопотанням представника позивача судом залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON]. 02 серпня 2018 року представник позивача подав до суду письмову заяву від 01.08.2018 року про зміну предмету та підстав позову, яка прийнята судом. В підготовче засідання позивач не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник позивача в підготовче засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у підготовчому засіданні в його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (ч. 1 ст. 188 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданого 27 квітня 2018 року Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 16). 03 грудня 2001 року на ім'я [PERSON] Межирічківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, на підставі рішення сесії цієї ради від 15.11.2001 року №173, було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], площею 4,09 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 12). Як вбачається з повідомлення відділі Держгеокадастру у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 12.06.2018 року та копії поземельної книги на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], за [PERSON], згідно відомостей Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) сільськогосподарського виробничого кооперативу "Весна" Межирічківської сільської ради Голованівського району, зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,62 га. в умовних кадастрових гектарах серії [NUMBER], а земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] була зареєстрована 07.07.2008 року за іншою особою - [PERSON] (а.с. 60-79). Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2017 року, яке набрало законно сили 04.08.2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 02.10.2017 року, яка набрала законної сили 09.10.2017 року, встановлено факт, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області являється рідною сестрою [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області (а.с. 9-10). Після смерті [PERSON], [PERSON], який помер [INFO], за життя 29.12.1998 року отримав предмети домашньої обстановки та вжитку після смерті своєї сестри [PERSON], доглядав за могилою покійної до дня своєї смерті та будинком, який залишився після її смерті, робив поточний ремонт, обробляв присадибну ділянку, що підтверджується довідкою №59/02-19, виданою 16.02.2018 року Межирічківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 11). [INFO] в с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04 листопада 2011 року Новодмитрівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 05 жовтня 1963 року Межирічківським сільським ЗАГС Ульяновського району, позивач 01.07.1963 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 серпня 2012 року, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у вигляді будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 8). 28 березня 2018 року після смерті свого чоловіка [PERSON] позивач звернулась до державного нотаріуса Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П. щодо оформлення спадщини на право на землю, яку її чоловік фактично прийняв після смерті своєї сестри [PERSON], на що отримала відмову про те, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак юридично не оформив своїх спадкових прав та помер (а.с. 13). Відповідно до копії спадкової справи №711/2011, заведеної після смерті [PERSON], який помер [INFO], державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П. за заявою позивача 29.08.2012 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, окрім того від [PERSON] та [PERSON] подано заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 38-42). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №51936049 від 16.05.2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №51936075 від 16.05.2018 року, наданих державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Бурдейною Г.І., після смерті [PERSON] спадкова справа на заводилась, заповіти від її імені не посвідчувались (а.с. 32-35). Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст. 530 ЦК Української РСР 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року). Враховуючи те, що [PERSON] вступив у володіння та управління предметами домашньої обстановки та вжитку, житловим будинком та прибудинковою присадибною ділянкою, що належали померлій [PERSON], суд приходить до висновку, що він за життя фактично прийняв спадщину після смерті сестри [PERSON] в силу ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. В той час, в момент смерті [PERSON] діяли норми ЦК України. Так, частиною другою статті 1223 ЦК України, визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідності до норм ст. 1269 ЦК України, однак після його смерті не має можливості оформити спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) в зв'язку з тим, що чоловік, фактично прийнявши спадщину після смерті своєї сестри, юридично не оформив своїх спадкових прав та помер. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює оформити прийняту чоловіком спадщину та визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті своєї сестри [PERSON] та визнання за позивачем права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 3,62 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області і належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON], яка померла [INFO] в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданих квитанцій від 27.04.2018 року позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 1746 грн. 69 коп., виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за вимоги майнового та немайнового характеру, що підлягає відшкодуванню. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв'язку з визнанням відповідачем позову, сплачений судовий збір в сумі 873 грн. 35 коп. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, разом з тим, оскільки позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача, іншу частину судового збору в такому ж розмірі слід покласти на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved