Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Відділ опіки та піклування Автозаводської районної ради м.Кременчука, орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради, про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач посилається на те, вона з 11 вересня 2010 року із відповідачем знаходилась у шлюбі, від якого народилась дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30 червня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] та на утримання дружини та під час розгляду справи відповідач пояснив, що він не є біологічним батьком дитини, він не бажає з ним бачитися, брати участь у його вихованні, розвитку. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Лише нею самостійно створені умови для здорового та всебічного розвитку дитини. У зв'язку з тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не надає йому матеріально допомоги, не приймає ніякої участі у його житті, не прияє його фізичного, культурного і духовного розвитку, не спілкується, тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини викладені в позові, просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав та просив суд відмовити, у зв'язку з тим, що відповідач не є біологічним батьком дитини [PERSON] В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради Максимів О.Ю. позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дитини [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи, яка не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, відділу опіки та піклування Автозаводської районної ради м.Кременчука, у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у відсутності їх представника. Вислухавши представників сторін та представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження дитини, яке видане Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області від 21 лютого 2011 року, актовий запис № 204, де зазначено, що батьками малолітньої дитини є сторони по справі. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30 червня 2011 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] та на утримання дружини. Під час розгляду справи відповідач зазначив, що він не є біологічним батьком дитини. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24 травня 2012 року шлюб між сторонами розірвано, в якому зазначено, що з 2010 року відповідач не проживає в м.Дніпродзержинську та не підтримує відносини із позивачем з [PERSON] та не бажає зберегати сім'ю. Як вбачається з наданих суду документів, а саме довідок Завідуючої ДНЗ № 41 від 02 вересня 2016 року, № 01-25/118 від 13.09.2016 року, які видані [PERSON], про те, що її дитина [PERSON], [INFO], відвідує дошкільний навчальний заклад № 41 з 01.09.2014 року і дотеперішній час, батько дитини у ДНЗ № 41 не з'являвся, батьківській збори не відвідував, життям дитини не цікавиться, дитину до дитячого садка не приводив та не забирав. Згідно довідки, яка видана 13.07.2016 року Директором ДК «Класики» Писаренко О.В., [PERSON] відвідує арт-студію в дитячому клубі «Класики», приводить та забирає дитину, сплачує за зайняття лише мати, батька жодного разу не бачили. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до вимог ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 23 вересня 2016 року, вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], проживає із позивачем, піклується про дитину та матеріально утримує її, так як батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Під час розгляду справи про стягнення аліментів, відповідач заявив, що він не є батьком дитини, тому не бажає брати участі у вихованні сина. Присутні на засіданні комісії батьки відповідача підтвердити сумніви в батьківстві сина та пояснили, що відповідач [PERSON] на теперішній час мешкає в Російській Федерації, де у нього є інша сім'я та двоє дітей, яких він повинний утримувати. Тому, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням своєї малолітньої дитини, не піклується про неї, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не здійснює заходи визначені ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", а тому вимоги позивача про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, визначено, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved