Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у жовтні 2014 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) "Яромир-Агро" про визнання недійсними договорів оренди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що позивачам на праві приватної власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. У 2011 року цими особами як орендодавцями землі та відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування належними їм земельними ділянками. Вказані договори укладені з позивачами з істотним порушенням ЗУ «Про оренду землі». Дані порушення виявляються у відсутності в тексті договорів істотних умов договору, а саме умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є підставою для визнання договорів оренди недійсними. Договори оренди укладені з порушенням норм законодавства та порушують законні права та інтереси позивачів, а саме право власності. Текст укладених угод суперечить намірам та волевиявленню позивача щодо обсягу прав, які були надані відповідачу як орендарю земельних ділянок. Як передача у заставу, так і внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки пов'язані з можливим припиненням права власності. Так, в силу застави заставодержатель має право у разі невиконання заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, в результаті чого припиняється право власності на земельну ділянку. Внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки означає передачу цього права такій юридичній особі, майно передане як внесок до статутного фонду господарського товариства, є його власністю. Сторонами при підписанні договорів не досягнута згода щодо істотної умови договору, якою передбачена можливість зміни власника земельної ділянки. Підписуючи оспорювані договори, позивачі не планували укладати договір, що передбачає розпорядження з можливістю переходу права власності на земельну ділянку, а планували лише укладення договору щодо надання права користування земельними ділянками. У зв'язку з викладеним просила визнати недійсними, укладені сторонами договори оренди земельних ділянок, за правилами частини другої ст. 15 Закону України "Про оренду землі". У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Пояснила, що відсутність серед умов спірних договорів, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, надає можливість відповідачу без відома та погодження позивачів передати право оренди до статутного фонду, що порушує права позивачів. Внаслідок відчуження права оренди земельної ділянки орендодавці втрачають повний контроль за умовами використання землі, умовами її збереження, внесення орендної плати, чим порушується їх право власності. Вносити зміни до існуючих договорів чи укладати додаткові угоди з відповідачем позивачі не бажають, маючи намір розірвати відносини з нинішнім орендарем. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що відділом Держкомзему у Пирятинському районі було проведено державну реєстрацію спірних договорів у встановленому законом порядку. Позивачами не доведено порушення своїх прав та інтересів відсутністю в укладених ним договорах оренди земельних ділянок такої істотної умови, як передачі у заставу й внесення до статного фонду права оренди земельної ділянки. Така умова передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки не відображена у спірних договорах, оскільки відповідно до Перехідних положеннях розділу Х Земельного кодексу України до 01.01.2016 забороняється внесення права на земельну частку до статутних капіталів господарських товариств. Така заборона є імперативною та не потребує відображення у договорі, оскільки виконується беззастережно. Протягом строку дії договорів від орендодавців не надходило пропозицій щодо внесення змін до договору оренди чи уточнень з приводу вищевказаної умови. Таким чином, всі спірні договори оренди землі укладені у письмовій формі, пройшли державну реєстрацію, відповідають типовій формі, усі істотні умови прописані, позивачі у справі мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним та спрямоване на укладення саме цих договорів. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору- відділ Дерземагенства у Пирятинському районі Полтавської області у судове засідання не з'явився, направив листа про слухання справи у його відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Як зазначено у ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ПЛ №036462 від 24 листопада 2004 року належить земельна ділянка площею 2,850220 га, кадастровий номер 5323882600:00:033:0012, розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20 ). 20 вересня 2011 року між цією особою як орендодавцем землі та Відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.69-70). Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області 12 вересня 2012 року за № №532380004003266. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 травня 2008 року № ВКК 906759 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,8878 га, кадастровий номер 5323882600:00:047:0009. Зазначене підтверджується Держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 506636 від 08 липня 2008 року ( а.с.24). 20 вересня 2011 року між цією особою як орендодавцем землі та Відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.83-84). Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області 12 вересня 2012 року за №532380004003109. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ПЛ №104095 від 14 лютого 2006 року належить земельна ділянка площею 2,9000 га, кадастровий номер 5323882600:00:037:0011, розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.29). 20 вересня 2011 року між цією особою як орендодавцем землі та Відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.77-78). Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області 12 вересня 2012 року за №532380004003170. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ПЛ №104058 від 16 лютого 2007 року належить земельна ділянка площею 2,9082 га, кадастровий номер 5323882600:00:027:0006, розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.33). 20 вересня 2011 року між цією особою як орендодавцем землі та Відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.81-82). Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області 12 вересня 2012 року за №532380004003345. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ПЛ №115534 від 12 вересня 2003 року належить земельна ділянка площею 2,9421 га, кадастровий номер 5323882600:00:040:0004, розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.39). 20 вересня 2011 року між цією особою як орендодавцем землі та Відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.73-74). Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області 12 вересня 2012 року за №532380004003287. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ПЛ №105624 від 14 лютого 2006 року належить земельна ділянка площею 2,88 га, кадастровий номер 5323882600:00:034:0018, розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.40). 20 серпня 2011 року між цією особою як орендодавцем землі та Відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.75-76). Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області 12 вересня 2012 року за №532380004003288. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ПЛ №036495 від 07 грудня 2004 року належить земельна ділянка площею 2,8448 га, кадастровий номер 5323882600:00:033:0060, розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.45). 20 вересня 2011 року між цією особою як орендодавцем землі та Відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.79-80). . Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області 12 вересня 2012 року за №532380004003330. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії ПЛ №105570 від 14 лютого 2006 року ( у порядку спадкування після [PERSON]) належить земельна ділянка площею 2,9130 га, кадастровий номер 5323882600:00:035:0036, розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.96). 20 вересня 2011 року між цією особою як орендодавцем землі та Відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування вищевказаною земельною ділянкою (а.с.67-68). Договір зареєстровано відділом Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області 12 вересня 2012 року за №5323 80004003243. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини, щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі, статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації. Згідно із ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній як на момент укладання договорів, так і на момент їх державної реєстрації), істотними умовами оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди;орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови призначення та цільове призначення земельної ділянки; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючи обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Частиною другою вказаної статті передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тому суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 р. у справі № 6-78цс13). Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодесом. Як убачається з копій оспорюваних договорів оренди, останні дійсно не містять істотної умови щодо передачі у заставу й внесення до статного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під час судового розгляду справи позивачі не обґрунтували, які їх права, як орендодавців земельних ділянок, порушено у зв'язку з відсутністю в договорах оренди істотної умови щодо передачі у заставу й внесення до статного фонду права оренди земельної ділянки. Посилання у позовній заяві на те, що передача в заставу, як і внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, пов'язане з можливим припиненням права власності позивачів, не ґрунтується на законодавстві, оскільки передача земельної ділянки у користування відповідача на підставі договорів оренди (ст. 758 ЦК України), які не є правочинами щодо відчуження майна (продаж, дарування, міна), не припиняє права власності орендодавців на належне їм майно. До того ж, позивачі не надали переконливих доказів, яким чином буде порушене їх право власності при передачі права оренди земельної ділянки в заставу чи до статутного фонду третім особам з огляду на те, що всі права та обов'язки орендаря за договором є обов'язковими до виконання особою, яка отримала право оренди землі. Крім того, відповідно до п.14 Перехідних положень ЗК України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2016 року, забороняється внесення права на земельну частку (пай) до статутних капіталів господарських товариств. За таких обставин не можна вважати, що відсутність відповідних умов у спірному договорі надає орендареві повноваження щодо передачі права оренди земельної ділянки до статутного капіталу господарського товариства або у заставу, оскільки зазначені дії прямо заборонені законом на момент укладення договору оренди земельних ділянок та на час звернення із позовом до суду. При цьому, імовірна домовленість сторін про можливість відповідної передачі права оренди при наявності прямої зборони на такі дії у Земельному кодексі України суперечила б вимогам закону. Водночас, ст. 30 Закону України «Про оренду землі» та за змістом пункту 36 договору оренди передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди - вирішується в судовому порядку. Протягом строку дії договору оренди від орендодавців (позивачів у справі) пропозицій до орендара щодо внесення змін до договору оренди чи необхідних уточнень з приводу спірної умови не надходило. Небажання внести зміни до договору позивачі пояснюють відсутністю волевиявлення підтримувати взаємовідносини з відповідачем щодо користування належними їм земельними ділянками, тобто наміром їх розірвати, що не може бути підставою для визнання спірних договорів недійсними. На підставі викладеного та ст.ст. 15, 203, 638, 758, 792 ЦК України, Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: dismissed