Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

13 травня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщик Микола Васильович, в якій просить суд з урахуванням уточнення позову від 02.06.2020 року: визнати за позивачем право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,0879 га, розташованої по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за позивачем право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що батько позивача, [PERSON] , і його мати, [PERSON] , зареєстрували шлюб 05.05.1984 року. В період перебування у шлюбі вони придбали земельну ділянку загальною площею 879 кв.м., розташовану по [ADDRESS] . 01 липня 1999 року Павлоградською міською радою Дніпропетровської області [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю. 07.08.1992 року, за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частки вищевказаного майна: земельної ділянки та квартири. Заповіт [PERSON] не складав. Спадкоємцями першої черги є: позивач та [PERSON] . У передбачений законодавством шестимісячний строк позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки позивачем не надані документи, які посвідчують право власності батька на ці об`єкти. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис про смерть № 1076 від 25.08.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25.08.2017 року. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіт не залишив, що підтверджується матеріалами спадкової справи №6/2018. Стаття 1220 ЦК України передбачає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до частини першої та другої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 05 травня 1984 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 348 від 05.05.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дніпропетровськ 05.05.1984 року. [INFO] , у період шлюбних відносин, у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 09 від 04.03.1985 року виконавчим комітетом Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 29.11.2016 року. Згідно інформаційної довідки № 4-0.183-213/121-20 від 01.04.2020 року відділу у м.Павлограді міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області: у державному реєстрі земель на території м.Павлоград, станом на 01.01.2013 року, право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.1998 року № 1758 та видано Державний акт на право приватної власності на землю від 01.07.1999 року зареєстровано за № 3492-ж, площею 0,0879 га для обслуговування житлового будинку на ім`я [PERSON] . У державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відсутні. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано, станом на 17.08.1992 року, за [PERSON] , на підставі реєстраційного посвідчення виданого 17.08.1992 року КП Павлоградським МБТІ, що підтверджується довідкою від 30.03.2020 року Колективного підприємства "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації". У державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] відсутні. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню як норми Кодексу про шлюб та сім`ю України, так і норми Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 22 КпШС України (у редакції, чинній на час придбання спірної земельної ділянки та квартири) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно із частиною першою статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Тобто, спірне нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, частки в якому є рівними. 30 січня 2018 року Приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Іщиком Миколою Васильовичем заведена спадкова справа № 6/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини 30 січня 2018 року звернувся [PERSON] . 23 квітня 2020 року Приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Іщиком М.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на квартиру [ADDRESS] ; 1/4 частку земельної ділянки, площею 0,0879 га, розташованої по [ADDRESS] . Також, із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] . Інших спадкоємців за законом судом не встановлено. На час відкриття спадщини спадкодавцю належало 1/2 частина квартири [ADDRESS] , 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,0879 га, розташованої по [ADDRESS] . Позивач належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] , так як звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року: заборонено [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження в будь-який спосіб земельної ділянки площею 0,0879 га, для обслуговування житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved