Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

18 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартівей Юкрейн", в якій просить визнати недійсним договір № 5191586088 від 03.03.2021 року. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 03 березня 2021 року уклала договір № 5191586088 з ТОВ «Смартівей Юкрейн», на суму 3000 грн. Проте позивач не була фактично ознайомлена з умовами кредитування та ризиками, що передбачені ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», не була ознайомлена з правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Смартівей Юкрейн», відповідач при укладанні кредитного договору порушив ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про споживче кредитування» на підставі цього позивач просить визнати договір недійсним в цілому. Відповідачем ТОВ «Смартівей Юкрейн» подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. При цьому зазначає, що посилання [PERSON] на порушення її прав, як споживача, є необґрунтованими та безпідставними. Між сторонами укладено кредитний договір, перерахування на картковий рахунок позичальника кредитних коштів підтверджується довідкою від 08.09.2021 року, АТ «Приватбанк». Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Смартівей Юкрейн», оприлюднено на офіційному сайті Товариства. Умови договору щодо нарахування заборгованості зі сплати процентів відповідають ст.536, 1048,1054 ЦК України. При укладанні договору № 5191586088 від 03.03.2021 року кредитодавцем повністю були дотримані вимоги ст.203 ЦК України, ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». У судове засідання позивач не з`явилась, у позовній заяві просила суд провести розгляд справи без її участі. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно відзиву на позов просив відмовити в задоволенні позову, застосувати до позивача заходи, передбачені ЦПК України, за зловживання процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 березня 2021 року\~на підставі заявки\~ [PERSON] між\~нею та ТОВ «Смартівей\~Юкрейн» був укладений договір № 5191586088, за умовами якого\~відповідач\~зобов`язався надати позивачу фінансовий кредит у сумі 3\~000 грн строком на 91 днів, пільговий період 21 день, процентна ставка щоденна 1, 49 %, у пільговому періоді - 1, 29 %. Річна процентна ставка 543, 85, у пільговому періоді 470,85. Реальна річна процентна ставка 543, 85, у пільговому періоді 470,85. Проценти за користування першим траншем кредиту у пільговому періоді 812,70. Термін завершення пільгового періоду 24.03.2021 року. Термін платежу 02 червня 2021 року. Загальна вартість кредиту у пільговому періоді 3812,70. Згідно пунктів 2.1., 2.2. договору кредит надається позичальнику виключно за допомогою мобільного додатку кредитодавця, доступного в інтернет-магазинах мобільних додатків App Store та Google Play під оригінальною назвою Smartiway, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Договір є укладеним з моменту одержання кредитодавцем електронного повідомлення позичальника про прийняття пропозиції в електронній формі, підписаною з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором в мобільному додатку кредитодавця. Відповідно до п. 3.1., 3.2. договору протягом строку кредиту, встановленого пунктом 1.2 договору, розмір процентів складає 1,49% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 543,85% процентів, у пільговий період 470,85%. Пунктом 8.1. договору передбачено, що невід`ємною частиною договору є «Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Смартівей Юкрейн». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на веб-сайті кредитодавця:\~www.smartiway.com.ua. 24.03.2021 року \~між\~ТОВ «Смартівей\~Юкрейн» та [PERSON] укладено додаткову угоду про зміну договору № 5191586088 від 03.03.2021 року, згідно якої був пролонгований пільговий період на 30 календарних днів. Згідно довідки від 08.09.2021 року №08092021/6, [PERSON] були перераховані 3000 грн на картковий рахунок позичальника кредитних коштів в АТ «Приватбанк», ID платежу 1580488691. За положеннями статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частинами 1 та 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що спірний договір є електронним договором, укладеним відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». З матеріалів справи вбачається, що для укладення договору в електронному вигляді на отримання кредиту [PERSON] вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема, паспортні дані, РНОКПП, номер, місце проживання, додаткові дані: номера мобільних телефонів, а також номер банківського рахунку. Таким чином, укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі позивача. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач не заперечувала укладення договору та отримання грошових коштів. Відповідно до частин першої - п`ятої\~\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно частин першої та другої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - и третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 статті 230 ЦК України визначено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що\~правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.\~Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів»\~містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів»\~нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які посилалася у позовній заяві. До позовної заяви позивач додала повний текст спірного договору, з якого вбачається, що він містить, як розмір щоденної процентної ставки за користування кредитом, так і розмір річної процентної ставки, а також умови нарахування пені. Згідно пункту 8.5. договору № 5191586088 від 03.03.2021 року [PERSON] підписанням цього договору підтвердила, що до його укладення вона отримала від кредитодавця інформацію, визначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; отримала кредит для власних потреб; що інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння нею суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; повідомлена про свої права згідно ст.8,12 Закону України «Про захист персональних даних». Відповідно до пункту 8.1. договору позивач підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись «Правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Смартівей Юкрейн», які є невід`ємною частиною договору та текст яких розміщений на веб-сайті кредитодавця:\~www.smartiway.com.ua. Доводи позивача про несправедливість та невідповідність закону умов укладеного між сторонами кредитного договору не доведені, сам кредитний договір містить всі істотні умови характерні для такого виду договорів, та визначальним для результатів розгляду спору суд вважає те, що саме позичальник за допомогою електронного підпису погодилась з такою редакцією договору і отримала кошти за умовами договору кредитування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн». Клопотання відповідача про застосування до позивача заходів, передбачених ЦПК України, за зловживання процесуальними правами не підлягає задоволенню, оскільки згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки залишено без задоволення позов позивача, звільненого від сплати судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed