Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

30 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що з 29 жовтня 2005 року по 14 жовтня 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час проживання з відповідачем у шлюбі і них народилися дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають разом з позивачем. Рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 25 листопада 2014 року стягнуто з [PERSON]аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісячно, на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У зв'язку з припиненням шлюбних відносин діти знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо і матеріальну допомогу дочкам не надає, хоча має таку змогу, оскільки є здоровою, працездатною людиною, офіційно не працює, однак виїжджає до Ізраїлю на тимчасові робити та отримує дохід. Посилаючись на ці обставини, просила змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей з частки доходу на тверду грошову суму 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення старшою дочкою повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Представник відповідача позов визнав частково та пояснив, що [PERSON] згоден сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на утримання обох дітей, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до винесення рішення від 25 листопада 2014 року і в подальшому він сплачував на добровільній основі аліменти на утримання своїх дочок шляхом переказів грошей поштовим зв'язком та через банківські установи. На даний час він сплачує аліменти у розмірі 2000 грн., виходячи зі своїх фінансових можливостей. На даний момент офіційно ніде не працює, перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню дитину (а.с.32-33). Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що з 29 жовтня 2005 року по 14 жовтня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.6-11). Рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 25 листопада 2014 року стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісячно, на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.42). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст.192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому необхідно зазначити, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, а також збільшення цін на товари для дітей, потреби в її житті та розвитку, не є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів в розумінні ст.192 Сімейного кодексу України, оскільки законодавцем, зокрема ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, передбачена індексація розміру аліментів, визначених судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Позивач у центрі зайнятості як безробітна не зареєстрована, в Управлінні соціального захисту населення Путивльської районної державної адміністрації на обліку не перебуває та соціальної допомоги не отримує, має у приватній власності земельну ділянку площею 0,0274 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території м.Путивль (а.с.12-14). Крім того, судом встановлено, що після ухвалення Середино-Будським районним судом рішення про стягнення аліментів [PERSON] виконавчий лист не отримувала, а [PERSON] самостійно перераховував кошти на утримання їх спільних дітей. Судом також встановлено, що відповідач на теперішній час не працевлаштований, періодично виїздить на заробітки за кордон, тобто має непостійний мінливий дохід, що дає суду підстави для зміни способу стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму. Що стосується розміру цієї суми, то, на переконання суду, сума, визначена позивачем, є завищеною, зважаючи на те, що на теперішній час у відповідача на утриманні перебуває ще малолітня дитина [INFO]. Посилання позивача на те, що відповідач у 2016 році придбав квартиру у м.С-Буда, у зв?язку з чим вона вважає, що у нього є достатні кошти на даний час сплачувати аліменти на утримання їх двох спільних дітей в сумі 4000 грн., не є підставою для задоволення позову у повному обсязі, оскільки доказів наявності такої платоспроможності відповідача у теперішній час позивач суду не надала, натомість представник відповідача це заперечував та заявив, що відповідач має можливість сплачувати 3000 грн. щомісячно на утримання дітей сторін. У зв'язку із частковим задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 528 грн. 60 коп. судового збору (3000*704,8/4000=528,6), від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви. Крім того, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1500 грн. витрат на правничу допомогу (2000*3000/4000=1500).

Outcome: partial