Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

09 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 10 грудня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. здійснила виконавчий напис №11884, яким запропоновано стягнути з неї в користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 20111,30 грн. заборгованості, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10862,87 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 6884, 61 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 1933,82 грн.; витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 430 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 грудня 2017 року по 06 грудня 2018 року. Виконавчий напис нотаріус обґрунтовує тим, що вона значиться боржником за кредитним договором №GP-6404737 від 28 травня 2014 року, що був укладений із АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на даний час є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Строк платежу за кредитним договором настав, однак нею не було не виконано своїх кредитних зобов`язань. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його не переконавшись у безспірності грошової вимоги. Має заперечення щодо нарахованої суми заборгованості за кредитом та вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного визначення сум заборгованості слід провести бухгалтерсько-економічну експертизу. Розрахунок наданий відповідачем не містить необхідних даних щодо сум непогашеного кредиту, ПАТ «ПУМБ» не надав нотаріусу розрахункового документу, який би підтверджував факт видачі/перерахування кредитних коштів, а її не було проінформовано про реорганізацію АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та порядок погашення заборгованості, що в сукупності вказує на існування спору щодо розміру заборгованості. Просить суд визнати виконавчий напис №11884 від 10 грудня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року замінено у справі первісного відповідача належним відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (а.с.69). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за відсутності позивача, просив задоволити позов та не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.105). Представник відповідача ПАТ «Перший український міжнародний банк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.102). У встановлений строк, відзив на позовну заяву не подав. Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28 травня 2014 року [PERSON] та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» уклали кредитний договір №GP-6404737 (а.с.12,52-57). За заявою представника ПАТ «Перший український міжнародний банк» (а.с.60) 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» був вчинено виконавчий напис яким запропоновано звернути стягнення з позивача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №GP-6404737 від 28 травня 2014 року, в розмірі 19681,3 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10862,87 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 6884,61 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 1933,82 грн. Крім того, на [PERSON] покладено витрати в розмірі 430 грн., понесені стягувачем ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у зв`язку з вчиненням виконавчого напису. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису до стягнення підлягає 20111,30 грн. Обумовлено, що стягнення проводиться за період з 06 грудня 2017 року по 06 грудня 2018 року (а.с.9,51). Відповідач ПАТ «Перший український міжнародний банк» пред`явив виконавчий напис для виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. і 23 січня 2019 року останньою було відкрито виконавче провадження ВП №58169191 (а.с.11-12). Постановою приватного виконавця від 31 січня 2019 року визначено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.13-14). Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. керувалася ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Жоден з документів, зазначених нотаріусом у виконавчому написі, не свідчить про безспірність заборгованості. Безспірність заборгованості можуть містити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не виписку з рахунку. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було надано доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. З виписки з рахунка, що був наданий нотаріусом на запит суду, містить лише загальну суму заборгованості за кредитом, загальну суму відсотків та інші нарахування за користування кредитом (а.с.11). Варто зауважити, що відповідно до п. 2 Переліку для вчинення виконавчого напису необхідно долучати виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні такого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. Крім того, відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. В повідомленні банку (а.с.14) відсутня відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідач не подав суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, у зв`язку із наявною у боржника заборгованістю. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку про підставність позову та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на те, що суд задоволив позов, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved