Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття; стягнення аліментів розпочати з моменту звернення до суду. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем одружилася 24.09.2010 року, шлюб зареєстрували в Ясеневопільнівській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області. Від спільного подружнього життя [INFO] в сторін народився син [PERSON], [INFO] народилася дочка [PERSON]. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29.10.2015 р. по справі № 342/1099/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачкою, знаходяться повністю на її утриманні. З часу розлучення відповідач з дітьми фактично не спілкується, не цікавиться їхнім життям, жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає. Відповідач фізично здоровий, час від часу працює за кордоном, зокрема в Росії, матеріально забезпечений, має хороший заробіток. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 800 грн. на місяць на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити. Суду пояснила, що відповідач в добровільному порядку в достатній кількості коштів для утримання дітей не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти в розмірі, в якому просить позивачка. Суду пояснив, що час від часу їздить в Росію на роботу, однак офіційно не працює ніде. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24 вересня 2010 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, встановлено, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 24.09.2010 року в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11 березня 2011 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, та [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 серпня 2013 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року по справі № 342/1099/15-ц, яке набрало законної сили 09 листопада 2015 р., шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 24.09.2010 року в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 20 - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище «[PERSON]»; сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю [PERSON]. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що малолітні діти проживають разом з позивачкою, відповідач, проживає окремо від сім'ї, в достатній кількості коштів на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Даних про те, що відповідач працює офіційно та має регулярний дохід суд не має, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та позицію відповідача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 18.01.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved