Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

09.10.2020 року акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , [PERSON] , треті особи, без самостійних вимог: Управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації про зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 26 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №549, згідно якому Позичальнику надано кредит в розмірі 220\~000 грн. Кредит надавався на умовах сплати 15% річних з терміном погашення до 23.09.2033 року. За умови кредитного договору кредит видавався Позичальнику для придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач виконав свої зобов`язання за кредит договором. В забезпечення зобов`язання по даному кредитному договору між ПАТ «Кредобанк» правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Іпотечний договір від 26.09.2013 року, згідно умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно: двохкімнатна квартира , загальною площею 45,9 кв.м. Відповідачем [PERSON] було порушено взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо своєчасного та в повному обсязі погашення кредиту з нарахованими процентами, за фактичний час його використання. 24.05.2018 року Галицьким районним судом м.Львова ухвалено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк». На підставі даного рішення видано виконавчі листи. В подальшому виконавчі листи були пред`явленні Приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Шопінській Ю.А., яка відкрила виконавче провадження та винесла постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої описано та накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . На вимогу вищевказаного виконавця надійшла відповідь з відділу житлового господарства ЛКП «Княже місто» про зареєстрованих осіб в даній квариті, з якої вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з п.4.1.4 Іпотечного договору від 26.09.2013 року Іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язання з боку третіх осіб, зокрема: не поселяти і не реєструвати інших осіб в Предмет іпотеки. Таким чином, на думку позивача відповідач незаконного поселив та зареєстрував у вищевказаній квартирі неповнолітніх осіб. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05.11.2020 року у даній справі відкрито провадження. Представник позивача в режимі відеоконференції в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи. Конверти із вмістом судової повістки повернулися до суду із зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення\~у поштовому\~повідомленні відмітки\~про відмову\~отримати судову\~повістку чи\~відмітки про\~відсутність особи\~за адресою\~місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~що зареєстровані\~у встановленому\~законом порядку,\~якщо ця\~особа не\~повідомила суду\~іншої адреси.\~Тому,\~відповідач, в силу п.4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило. Представник третьої особи Управління "Служба у справах дітей" департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи 12.03.2021 року про, що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи Галицької районної адміністрації в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи 12.03.2021 року про, що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідачів та представників третіх осіб, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, права та обов`язки сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №549, згідно якому Позичальнику надано кредит в розмірі 220\~000 грн. Кредит надавався на умовах сплати 15% річних з терміном погашення до 23.09.2033 року. За умови кредитного договору кредит видавався Позичальнику для придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В забезпечення\~зобов`язань\~по даному\~Кредитному договору\~між Публічним\~Акціонерним товариством\~«КРЕДОБАНК»,\~правонаступником якого\~є Акціонерне\~товариство «КРЕДОБАНК»\~та фізичною\~особою [PERSON] \~був укладений\~Іпотечний договір\~від 26\~вересня 2013\~року,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Львівського\~міського нотаріального\~округу Дячуком\~О.\~А.\~за реєстровим\~№8514,\~згідно умов\~якого предметом\~іпотеки є\~нерухоме майно: двохкімнатна квартира, загальною площею 45,9 (сорок п`ять цілих дев`ять десятих) кв. м., житловою площею 30,3 (тридцять цілих три десятих) кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимоги-повідомлення №1100039 від 12.05.2020 року АТ «Кредобанк» вимагав від [PERSON] виконати порушене основне зобов`язання, а саме: сплатити заборгованість за кредитним договором №549 від 26.09.2013 року за тілом кредиту та нарахованими відсотками в розмірі 431\~549,79 грн. 24.05.2018 року Галицьким районним судом міста Львова ухвалено рішення у справі №443/1624/16-ц за позовом ПАТ «Кредобанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого, позов задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором №549 від 26.09.2013 року в розмірі 231816,96 грн., яка включає в себе 208155, 67 грн. сума кредиту; 21045, 49 грн. прострочені відсотки та 2615, 80 грн. пеня, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1738,62 грн. із [PERSON] та 1738,62 грн. із [PERSON] . На підставі вище зазначеного рішення суду, 01.08.2018 року Галицьким районним судом міста Львова видано виконавчий лист у справі №443/1624/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості та виконавчий лист у справі №443/1624/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості. 25.03.2020 року було пред`явлено вказаний виконавчий лист Приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Шопінській Юлії Андріївні, яка відкрила виконавче провадження по його виконанню №61661144, щодо примусового виконання виконавчого листа №443/1624/16-ц, виданого Галицьким районним судом міста Львова 01.08.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №549 від 26.09.2013 року (копія постанови додається). Виконавче провадження, на час подання даного позову, актуальне та не завершене. 18.05.2020 року Приватним виконавцем Виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною, винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої описано та накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . З довідки ЛКП «Княже місто» №814 від 09.04.2020 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді Галицької районної адміністрації за вих. № 260001-вих-47270 від 24.06.2020 року прийнято рішення про відмову у задоволенні вимоги приватного виконавця виконавчого округу Львівській області Шелінській Ю.А. від 17.06.2020 року за №2802, у наданні дозволу на відчуження квартири [ADDRESS] . 25.05.2020 року за вих. № Іг0015425052020о(1100039) Акціонерним товариством «Кредобанк» було направлено до Галицької районної адміністрації та Головного управління ДМС у Львівській області скарги щодо реєстрації місця проживання осіб (скасування реєстрації місця проживання). На вище зазначену скаргу Акціонерному товариству «Кредобанк» надійшла відповідь від Галицької районної адміністрації вих. № 31-вих-43291 від 10.06.2020 року, що підстави для скасування реєстрації місця проживання осіб за адресою: [ADDRESS] у Галицької районної адміністрації відсутні. 02.07.2020 року Акціонерному товариству «Кредобанк» надійшла відповідь від Головного управління ДМС України у Львівській області, згідно якої скаргу позивача задоволено не було з одночасним інформування, що наведені у зверненні факти належать до цивільно-правових відносин і відповідно до ст. 191 Житлового кодексу України вирішуються в судовому порядку. На даний час заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 549 від 26 вересня 2013 року не сплачена. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до наступного висновку. Вирішення питання про зняття з реєстрації є нерозривно пов`язаним з правом на проживання в відповідному приміщенні. Відповідно до пункту 4.1.4. договору іпотеки від 26.09.2013 р. відповідач зобов`язався не відчужувати предмет іпотеки, не поселяти і не реєструвати інших осіб без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя. За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною першою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку. Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя статті 109 ЖК УРСР регулює порядок виселення громадян. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду. Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР. За таких обставин зняття з реєстрації та виселення відповідачів із спірної квартири неможливе без надання іншого постійного жилого приміщення, яке відповідно до вимог статті 109 ЖК УРСР має бути надане особам одночасно з їхнім виселенням, тому відсутні підстави для задоволенні позову. Наведені у позові доводи про те, що спірна квартира передана в іпотеку ще до реєстрації у ній неповнолітніх дітей, а отже, на час укладення іпотечного договору діти не мали права власності чи права користування нею, що у свою чергу унеможливлює порушення їхніх прав на житло, є правильними, проте діти набули права користування цим житлом як члени сім`ї власника, відповідно до статті 405 ЦК України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», та зберігають це право протягом часу перебування будинковолодіння в іпотеці. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до п.2 ч.2 \~ст.141 ЦПК України\~понесені судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed