Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

09.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила: встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], який народився 11.07.1960 року в смт. Стіжківське міста Шахтарська Донецької області, що настала 25.08.2017 року в смт. Стіжківське міста Шахтарська Донецької області. В обґрунтування заяви зазначила, що з 14.01.1986 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 25.08.2017 року її чоловік помер в смт. Стіжківське міста Шахтарська Донецької області. З 2014 року місто Шахтарськ Донецької області є тимчасово непідконтрольною територією. Отримати свідоцтво про смерть у Зміївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання виплат на поховання. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися. Заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні своєї заяви з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи - Зміївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Харківській області [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315\~ ЦПК України\~ суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Постановою Верховної [PERSON] України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ст. 1, ч. ч. 2-4 ст. 9, ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Частинами 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті …. проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої ттериторії України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. До заяви про встановлення факту смерті матері заявник [PERSON] надала копії довідок від 19.11.2014 року про взяття УСЗН Зміївської РДА [PERSON] та [PERSON] на облік як осіб, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5, 11) копію свідоцтва про укладення шлюбу серії IV №453602 між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Циганкова) Р.А. (а. с. 7) лікарське свідоцтво про смерть №233 від 26.08.2017 року, за підписом лікаря про те, що 25.08.2017 року помер [PERSON], причина смерті: хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний коронаросклероз (а. с. 14). Зі змісту відмови [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті від 10.01.2018 року №86-15.23-04.05 вбачається, що Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] який помер 25 серпня 2017 року згідно свідоцтва про смерть від 26.08.2017 року, виданого неповноважним органом, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а. с.18). Оскільки заявник [PERSON], є громадянкою України, має зареєстроване постійне місце проживання на території України (а. с. 4, 5); її чоловік [PERSON], [INFO], також був громадянином України, але помер 25.08.2017 року на території, яку визнано тимчасово окупованою територією, про що було видано Лікарське свідоцтво про смерть, яке не є дійсним в Україні; вказана обставина унеможливлює отримання жінкою померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України; з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] належить встановити факт смерті її чоловіка, що необхідно для реєстрації факту смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved