Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 11 серпня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі - [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за №3 виконавчим комітетом Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Певний час проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Причиною , яка спонукала до розірвання шлюбу, є різний склад характеру, погляди на життя. Вісім місяців тому відповідачка забрала речі та пішла з квартири, де вони спільно проживали. Дитина проживає біля відповідачки. Аліменти на утримання дитини сплачує в добровільному порядку. В разі виникнення спору щодо спільно нажитого майна, будуть вирішувати його в окремому порядку. Вважає, що надання строку на примирення між ними не можливе, оскільки це не виправить стан шлюбних відносин, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання, сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з"явилися. Позивач надав до суду заяву від 13.03.2014 року за №1092 про слухання справи у його відсутності, вказав на необхідність розірвання укладеного шлюбу з відповідачкою, просив термін на примирення не надавати, місце проживання дитини визначити з матір»ю. Відповідачка, через канцелярію суду, надала до суду заяву від 13.03.2014 року за №1091 про слухання справи у її відсутність, зазначила, що на розірвання шлюбу згідна, просила термін на примирення не надавати, в разі розірвання шлюбу залишити неповнолітню дитину проживати біля неї та прізвище набуте у шлюбі - [PERSON]. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст. 104, 105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з"ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, подальше збереження сім'ї між позивачем і відповідачкою не можливе, поскільки сторони разом не проживають, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розлучення є різні погляди на життя та склад характеру, що унеможливлює існування сім"ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. В разі виникнення майнового спору, як зазначив позивач у позовній заяві, будуть вирішувати його в окремому порядку. У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], з матір»ю, відповідачкою у справі, беручи до уваги обставини на які вона вказала у заяві, що вона працююча, отримує заробітну плату, має житло, неповнолітній син фактично біля неї та з врахуванням відсутності будь-яких заперечень від позивача. Суд, вважає за доцільним, згідно заявленого позивачкою клопотання залишити їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, з огляду на право надане ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу. Позов підтверджується: копією паспорта [PERSON], свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved