Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 31 березня 2012 року в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області по вул. Гагаріна буд. 35, який належав померлому на підставі договору дарування від 23 березня 2010 року, земельні ділянки площею 0,2500 га., кадастровий номер 0524581300:03:005:0003, цільове призначення якої - для індивідуального житлового гаражного і дачного будівництва та земельна ділянка площею 0,2983 га., кадастровий номер 0524581300:03:005:0004, цільове призначення якої - ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва що розташовані в с. Велика Вулига Тиврівського району по вул. Гагаріна, 35, та належали його батьку на підставі договору дарування від 23 березня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі під № 870. Він - єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті батька. На момент смерті батька він був неповнолітній, йому було 14 років, тому відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. Але отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, в нотаріальній конторі він не має можливості, так як за життя його батько не встиг зареєструвати своє право власності на дану нерухомість в встановленому законодавством порядку, у відповідності до ст. 182 ЦК України. Тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Просить визнати за ним, право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, просить справу розглянути у відсутності його представника, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. Судом встановлено, що 31.03.2012 року помер [PERSON], який до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований в [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5) та довідкою виконавчого комітету Великовульзької сільської ради № 402 від 09.10.2014 р. (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області по вул. Гагаріна, 35, земельна ділянка площею 0,2500 га., кадастровий номер 0524581300:03:005:0003, яка розташована в с. Велика Вулига Тиврівського району по вул. Гагаріна, 35, цільове призначення земельної ділянки,- для індивідуального житлового гаражного і дачного будівництва та земельна ділянка площею 0,2983 га., кадастровий номер 0524581300:03:005:0004, яка розташована в с. Велика Вулига Тиврівського району по вул. Гагаріна,35, цільове призначення земельної ділянки,- для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, що стверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 0502267402014 від 08.10.2014 (а.с.23-25), НВ - 0502267302014 від 08.10.2014 (а.с.26-28). [PERSON] отримав право на даний житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки за життя на підставі договорів дарування від 23.03.2010 р., посвідчених нотаріально, зареєстрованих в реєстрі під № 869 та № 870 (а.с. 13-16). На дані земельні ділянки відсутні обмеження, обтяження та земельні сервітути, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с. 23-28). Даний будинок та господарські споруди 1970 року забудови, що стверджується технічним паспортом (а.с.17-20), тобто були збудовані до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (01.07.2004 року), відповідно до ч. 4 ст. 3 якого права на нерухоме майно, що виникли до набрання ним чинності визнаються дійсними і за умов, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно з п.6 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.66р., яка була чинною на час набуття майна спадкодавцем, не підлягало реєстрації, як таке, що розташоване в сільському населеному пункті. Позивач -єдиний спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що спадщину прийняв, на момент смерті [PERSON] був неповнолітнім (14 років). Спадкова справа № 113-2012 до майна [PERSON] заведена на підставі претензій кредиторів: ПАТ "Державний ощадний банк України" від 15.02.2012 р. за № 0668, ПАТ "Креді [PERSON]" претензія надійшла 05.05.2012 р. за № 248, що стверджується довідкою Тиврівської районної державної нотаріальної контори № 580/01-16 від 14.04.2016 року. Постановою державного нотаріуса Тиврівської держнотконтори від 15.03.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено в зв'язку з тим, що його батько за життя не зареєстрував право власності на дане майно. Дане майно не перебуває під забороною, що стверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 95 від 11.03.2016 р.

Outcome: approved