Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

18.12.2020 АТ "Мегабанк" подало до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором кредиту №109-028-861-2-19-Г від 18.10.2019 в розмірі 45277,24 грн. та судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №109-028-861-2-19-Г від 18.10.2019, [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 27000 грн. на строк з 18.10.2019 до 17.10.2022 включно, зі сплатою 10% річних. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконала. Ухвалою суду від 06.01.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, де також зазначено про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, відзиву не подавала. З огляду на зазначені обставини, ухвалою суду від 22.02.2021 ухвалено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 18.10.2019 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №109-028-861-2-19-Г, згідно якого остання отримала кредит в сумі 27000 гривень з кінцевим терміном повернення 17.10.2022 року та сплатою за користування кредитом 10% річних, а також зобов`язалась повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом (а.с.4). [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед АТ «Мегабанк» по договору №109-028-861-2-19-Г від 18.10.2019, яка згідно розрахунку заборгованості (а.с.19) станом на 23.11.2020 становить 45277,24 грн., що включає в себе: -27700,00 гривень заборгованості по кредиту; -957,24 гривень нарахованих та несплачених процентів; -4155,00 гривень - нарахованої та несплаченої комісії. -12465,00 гривень - штраф. Вказані обставини підтверджуються також копією заяви [PERSON] на отримання кредиту (а.с 10), випискою по особовому рахунку (а.с. 11-18). Враховуючи вищенаведене, оскільки встановлено, що дійсно у [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору №109-028-861-2-19-Г від 18.10.2019, відповідач не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основним боргом та % є підставними. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення\~ЦК України\~про зобов`язання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~"Кредит". Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Разом з тим, вирішуючи питання в іншій частині позовних вимог, суд виходив з наступного. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України). Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК України). Також відповідно до п.4.4. кредитного договору договору, з яким ознайомлена і який підписаний відповідачем за порушення строків сплати обов`язкового мінімального платежу більше ніж на 90 календарних днів поспіль, відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 45 % від суми використаного кредиту. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог позивача в частині стягнення суми заборгованості за неустойкою, яка станом на 23.11.2020 становить 45277,24 грн. Тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. Одночасно,

Outcome: approved