Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

24.07.2019 року позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона є власником 3/4 частини домовладіння, що розташоване по [ADDRESS] . 1/4 частина домовладіння на праві власності належала її дідусю [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідачка по справі є його іншою онукою. [INFO] відкрилась спадщина після смерті дідуся на 1/4 частину спірного домовладіння. Позивач все дитинство проживала у спірному будинку. На час смерті дідуся здійснювала догляд за ним, займалась похованням. Спадкоємців першої черги за законом нема. Своєчасно вона не оформила своє спадкове право на 1/4 частину за життєвими обставинами, але фактично прийняла її, так як фактично вступила в управління або володіння спадковим майном і продовжує ним володіти до теперішнього часу. На данний час вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення свого спадкового права, але їй було відмовлено, у зв"язку з відсутнімтю оригіналу правовстановлюючого документа на 1/4 жилого будинку. З 1992 правовий документ на 1/4 частку жилого будинку не зберігся. Оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року, то застосовуються норми чинного законодавства на той час, тобто правила Цивільного кодексу Української РСР. Просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину жилого будинку. У судове засідання позивач не з"явилася, в заяві вказала про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідотцтвом про смерть. Спадковим майном є: - 1/4 частина домовладіння розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.(а.с.). Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається,що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. ч.2 ст.529 ЦК Української РСР перша черга спадкоємців за законом:при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, у тому числі усиновлені, дружина і батьки померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явите позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.15, 328, 1218, 1261,1266 ЦК України,

Outcome: approved