Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Гуменецької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 28 травня 1997 року помер його батько [PERSON] , після смерті якого в управління та володіння спадковим майном фактично вступив він, його син, єдиний спадкоємець. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 1,91 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власнсті КСП ім.Котовського села Гуменці Камянець-Подільського району Хмельницької області, яке належало [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0357302, виданого [PERSON]»янець-Подільською райдержадміністрацією на підставі Розпорядження від 22.05.1997 року за №145-р, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 05.06.1997 року за №302. Відповідно до рішення [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 04.12.2018 року встановлено факт родинних відносин, оскільки його прізвище «Нижник» по паспорту не співпадає з його прізвищем в свідоцтві про народження «Ніжник» та прізвищем померлого батька «Ніжник», та встановлено факт належності правовстановлюючого документу, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай) на прізвище «Нижник», померлому «Ніжнику». Приватний нотаріус відмовила йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове право на земельну частку (пай), тому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті батька. Представник позивача [PERSON] в суді позов підтримав та просив його задовольнити. Сільський голова Гуменецької сільської ради звернулася до суду із заявою про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухав представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28 травня 1997 року помер батько [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 052835 від 29.05.1997 року, свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 334643 від 16.08.1973 року та встановлено рішенням [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 04.12.2018 року факт родинних відносин. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 1,91 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Котовського села Гуменці Камянець-Подільського району Хмельницької області, яке належало [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0357302, виданого [PERSON]»янець-Подільською райдержадміністрацією на підставі Розпорядження від 22.05.1997 року за №145-р, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 05.06.1997 року за №302., що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) та встановлено рішенням [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 04.12.2018 року факт належності правовстановлюючого документу. Спадкоємцем майна померлого став його син - [PERSON], оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Гуменецької сільської ради за № 1089/01-24 від 01.08.2017 року . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.05.2018 року після смерті [PERSON], 28.05.1997 року, спадкова справа не відкривалась, що підтверджується вказаною інформаційною довідкою. Але при зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] оформити спадщину після смерті батька позивачу було відмовлено, оскільки той не міг надати правовстановлюючий документ, а саме - Сертифікат, що посвідчує право на земельну частку (пай), який було втрачено, що підтверджується Листом приватного нотаріуса [PERSON] за № 163/02-31 від 25.05.2018 року, оголошенням в газеті «Ключ» за № 23 (329) від 08.06.2018 року . Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~доскладу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з пдружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за №720/95, право на земельну частку (пай) маютю члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право приватної колективної власності на землю. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; - громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). На підставі викладеного, суд приходить до висновку , що позивач [PERSON], спадкоємець першої черги, має право на оформлення спадкових прав померлого [PERSON]І, однак, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, який було втрачено, оформити їх не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved