Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем, [PERSON] вони проживали у громадянському шлюбі з 2002 року по 2008 рік. За період спільного проживання, у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка проживає із нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач, який є батьком неповнолітньої дитини, не виконує свого обов'язку стосовно матеріального утримання дочки, коштів на забезпечення дитини не надає. Можливості належним чином утримувати свою дочку вона не має, внаслідок чого дитина перебуває у скрутному матеріальному становищі, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. На даний час відповідач офіційно ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, пенсії за віком та по інвалідності не отримує, працює по найму та має нерегулярний дохід. Тому вважає за доцільне просити суд винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідач, являється працездатною, молодою особою, інвалідом не являється, інших дітей та утриманців не має, тому має можливість сплачувати, щомісячно, аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі по 800 гривень. Враховуючи вище наведене, просила винести рішення, за яким стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 800 гривень, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав. В своїх показах зазначив, що він офіційно ніде не працює, однак згідний платити аліменти на утримання дитини у розмірі зазначеному позивачкою. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони проживали у громадянському шлюбі з 2002 року по 2008 рік. Відповідач [PERSON], являється батьком неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.03.2005 року. На даний час дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання громадянки [PERSON] Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи та постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу, і матеріальне становище відповідача, який позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини: дочки, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 800 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 09 лютого 2015 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved