Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на те, що він був народжений матір'ю [PERSON] в Генічеській районній лікарні 18 березня 1990 року. На той час його мати проживала разом зі своїми батьками в с. Чонгар Генічеського району Херсонської області по вул. Ворошилова, б.7. На час його народження у зареєстрованому шлюбі мати не перебувала. Факт його народження 19 березня 1990 року підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження від 22 березня 2012 року № 147, виданим Генічеською центральною районною лікарнею. Його мати [PERSON] не зверталась до відділу ДРАЦС для реєстрації факту його народження. У звязку з цим заявнику довелося звертатися до суду із заявою про встановлення факту його народження та належності йому атестату про повну загальну середню освіту. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 по справі № 0827/11626/12-ц встановлений факт народження [PERSON] 18 березня 1990 року в м. Генічеськ Херсонської області, зобовязано Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєструвати факт народження заявника, матірю зазначити [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], громадянку України, відомості про батька відсутні. На підставі зазначеного рішення суду [PERSON] 26.06.2014 видано свідоцтво про народження серії І-ЖС № 255260. Для отримання паспорту заявник звернувся до Шевченківського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області. Вищевказаним відділом заявнику видана довідка від 27.03.2015 № 2316/708 про те, що [PERSON] справді звертався до цього відділу із заявою щодо видачі паспорту вперше; проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Заявнику було розяснено, що для встановлення належності до громадянства України йому необхідно у судовому порядку підтвердити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В судовому засіданні заявник та його представник підтвердили зазначені в заяві обставини, наполягали на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи - Шевченківського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявлених заявником вимог та пояснила, що чинним законодавством, яке регулює питання громадянства України, передбачено перелік документів, які необхідні для встановлення належності до громадянства України. Даний перелік включає в себе і необхідність подання судового рішення про встановлення факту проживання на території України. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Заявник народився 18 березня 1990 року в м. Генічеськ Херсонської області, з народження проживав разом з матірю та її батьками в с. Чонгар Генічеського району Херсонської області. Після закінчення восьми класів Чонгарської середньої школи переїхав з родиною до м. Запоріжжя, де був зарахований до Запорізького навчально-виховного комплексу Запорізької міської ради № 19, який закінчив у 2007 році, отримавши атестат про повну загальну середню освіту. Даний факт був встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 по справі № 0827/11626/12-ц, яким визнаний факт народження 18.03.1990 [PERSON] та факт належності йому атестата про повну загальну середню освіту серії АР № 31098188 від 23.06.2007 та додатку до атестата про повну загальну середню освіту АР № 31098188 від 23.06.2007, виданих Запорізьким навчально-виховним комплексом № 19 Запорізької міської ради Запорізької області (а.с.6-7). Усе життя заявник проживає на території України, у серпні 1991 року йому виповнився лише один рік та пять місяців. Факт реєстрації його народження був визнаний державою лише на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2014 по справі № 0827/11626/12-ц, свідоцтво про народження заявник отримав лише 26 червня 2014 року (а.с.8). Мати заявника [PERSON] не була документована ані паспортом колишнього СРСР зразку 1974-го року, ані паспортом громадянина України, що у судовому засіданні підтвердила представник заінтересованої особи - Шевченківського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області Таким чином, за таких обставин без відповідних документів та у звязку з малолітнім віком (станом на 24 серпня 1991 року заявнику виповнилося лише один рік та пять місяців) заявник не міг після народження покинути державу. Крім того, заявником надана медична картка, що містить записи про розвиток дитини та відвідування лікаря в амбулаторії с. Чонгар Генічеського району Херсонської області в період з 18 березня 1990 року по 23.12.2004 року, яка заявником долучена до справи (а.с.49-59). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є рідною сестрою матері заявника, тобто його тіткою. Вказала, що знає заявника з його народження, зазначила, що після народження племінник проживав разом з її сестрою, його матірю, та їхніми батьками в с. Чонгар Генічеського району Херсонської області. За своє життя племінник жодного разу не виїзжав за межі території України. [PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що є цивільним чоловіком матері заявника, знає родину, в який народився [PERSON], з його народження і проживає з матірю заявника [PERSON] однією родиною з 1992 року, від цивільного шлюбу має двох дітей. Свідок підтвердив той факт, що у серпні 1991 року заявник проживав у [INFO], пізніше був зарахований до Чонгарської середньої школи, де закінчив вісім класів. Пізніше вся родина свідка, включаючи і заявника, переїхала до м. Запоріжжя, де [PERSON] був зарахований до Запорізького навчально-виховного комплексу Запорізької міської ради № 19, який закінчив у 2007 році, отримавши атестат про повну загальну середню освіту. Свідок зазначив, що [PERSON] жодного разу не виїзжав за межі території України. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Пунктами 1, 2 розділу І Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), передбачено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку. Заяви з питань громадянства оформлюються про встановлення та оформлення належності до громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім'я начальника головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі за місцем проживання особи. Пунктом 8 розділу ІІ вищевказаного Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Перелік фактів, які можуть бути встановлені судом, наведений у ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України). Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року є юридичним фактом, від якого залежить виникнення у заявника правового звязку з Україною, що знаходить свій вияв у взаємних правах і обовязках громадянина та держави. Так як в судовому засіданні на підставі показань свідків [PERSON], [PERSON], досліджених матеріалів справи доведено той факт, що заявник [PERSON] проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року, то заяву [PERSON] слід задовольнити та встановити факт, який він просить. На підставі наведеного,

Outcome: approved