Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

29 липня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилався на те, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серія НБ 0807649 від 12 вересня 2007 року. В житловому будинку також зареєстровані його дочка [PERSON] та її чоловік [PERSON] З 19 червня 2012 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку, виїхали з нього, забравши свої речі. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, позивач [PERSON] просив суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком по [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по вул. [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серія НБ 0807649 від 12 вересня 2007 року. Встановлено, що в житловому будинку зареєстровані дочка позивача [PERSON] та її чоловік [PERSON], що підтверджується домовою книжкою. Судом встановлено,що з 19 червня 2012 року відповідачі [PERSON] і [PERSON] в будинку не проживають. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником житлового будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним житловим приміщенням. Враховуючи те, що [PERSON] і [PERSON] не проживають в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надали суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали їм користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідачі можуть бути визнані такими, що втратили право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved