Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що 20 липняи 2003 року між ним, та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у с.Велика Тур`я Долинського району Івано-Франківської області. Від даного шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу їхні сімейні відносини погіршились, вони носять формальний характер, хоча і знаходяться у зареєстрованому шлюбі, проте проживають окремо, спільний побут не ведуть, відповідачка покинула місце проживання їхньої сім`ї, переїхала проживати у Закарпатську область, дітьми не цікавиться, не допомагає матеріально, не виховує їх. На його неодноразові звернення не реагує, добровільно не бажає допомагати дітям. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень він самостійно не може забезпечити, тому вважає, що відповідачка, яка здорова та працездатна, повинна сплачувати аліменти на рівні, який необхідний для гармонійного розвитку їхніх дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.15). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про направлення їй рекомендованого поштового відправлення (а.с.14). За таких обставин суд постановив про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 липня 2003 року (а.с.8) свідчить про те, що 20 липня 2003 року між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у Великотур`янській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний запис №12. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка " [PERSON] ", дружини " [PERSON] "(а.с.8). За час спільного проживання в шлюбі у сторін народилося троє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.01.2004), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.01.2006), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.07.2012) (а.с.5-7). В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з батьком, позивачем по справі, який займається їхнім матеріальним забезпеченням. Як зазначив в позовній заяві позивач, відповідачка є здоровою та працездатною, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково та стягнути на його користь з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 650,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам неповнолітніх дітей. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial