Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що він та відповідач по справі [PERSON], який є його братом, являються співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №7 по вул. Чернова в с.Комарів, Вінницького району Вінницької області. Кожному із сторін по справі на підставі рішення Вінницького районного суду від 22.04.2014 року кожному належить по 1/2 частці вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом. Право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №7 по вул. Чернова в с.Комарів, Вінницького району Вінницької області зареєстровано за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за реєстраційним номером 365565505206. Рішенням Вінницького районного суду від 30.03.2015 року спадкове майно між позивачем та відповідачем поділено в натурі і кожному із співвласників виділена його частка. Дане будинковолодіння належало [PERSON], яка померла 20.03.1995 року. В користуванні [PERSON] знаходилась земельна ділянка площею 0,61 га, а на день смерті [PERSON] за будинковолодінням рахувалась земельна ділянка площею 0,5600 га. Рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] Комарівською сільською радою не приймалось, державний акт на право приватної власності на землю на її ім'я не видавався. На даний період згідно даних земельно-кадастрової книги земельна ділянка площею 0,39 га перебуває в користуванні відповідача [PERSON] Рішення про передачу йому земельної ділянки в користування сесією Комарівської сільської ради не приймалось. Відповідач перешкоджає позивачу в користуванні земельною ділянкою, користується сам всією земельною ділянкою, відмовляється врегулювати даний спір, а тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про встановлення порядку користування всією земельною ділянкою, в якому просить ухвалити рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,56 га, розташованою по вул. Чернова, 7 в с.Комарів, Вінницького району Вінницької області між ним та відповідачем [PERSON] пропорційно до часток у праві власності на житловий будинок. В ході судового розгляду, з огляду на І-й варіант висновку судової земельно технічної експертизи №ОС-250 від 30.06.2016 року, проведеної відділом оцінки майна та судових експертиз Вінницької торгово промислової палати та відображеного на план схемі додатку №2 до висновку експертизи, позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно з якими він просив встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,4453 га, що розташована в с. Комарів по вул. Чернова, №7, Вінницького району Вінницької області з урахуванням права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди кожного із співвласників на 1/2 та 1/2 частки відповідно до першого варіанту, наданого в дослідницькій частині висновку судової земельно технічної експертизи №ОС-250 від 30.06.2016 року, проведеної відділом оцінки майна та судових експертиз Вінницької торгово промислової палати та відображеного на план схемі додатку №2 до висновку експертизи; виділити позивачу, як співвласнику 1/2 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд №7 по вул. Чернова в с. Комарів, Вінницького району Вінницької області у користування земельну ділянку площею 2226,5 кв.м. (зона блакитного кольору план - схеми), в тому числі земельну ділянку під забудовою та двором 2066 кв.м., земельну ділянку спільного користування площею 160, 5 кв.м. (зона сірого кольору план - схеми); вділити відповідачу [PERSON], як співвласнику 1/2 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд №7 по вул. Чернова в с. Комарів, Вінницького району Вінницької області у користування земельну ділянку площею 2226,5 кв.м. (зона жовтого кольору план - схеми), в тому числі земельну ділянку під забудовою та двором 2066 кв.м., земельну ділянку спільного користування площею 160, 5 кв.м. (зона сірого кольору план - схеми) та стягнути з відповідача [PERSON] на його користь судові витрати за проведення судової земельно технічної експертизи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] уточнені позовні вимоги свого довірителя підтримала, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що він розуміє необхідність розподілу земельної ділянки, однак не погоджується з варіантом №1 судової земельно технічної експертизи №ОС-250 від 30.06.2016 року, по якому просить позивач встановити порядок користування земельною ділянкою, оскільки ділянка, яка відходить [PERSON] є фактично городом, хоча і необробленим та заросшим буряном, а в його користування відходить земельна ділянка з глиною, різними насадженнями та необробленою землею біля сараю. Тому даний варіант він вважає неприйнятним для нього. Крім того, не вважає за необхідне сплачувати позивачу судові витрати за проведення судової земельно технічної експертизи №ОС-250 від 30.06.2016 року. Заслухавши пояснення сторін по справі, оглянувши матеріали справи, врахувавши висновок судової земельно технічної експертизи №ОС-250 від 30.06.2016 року, проведеної відділом оцінки майна та судових експертиз Вінницької торгово промислової палати та відображеного на план схемі додатку №2 до висновку експертизи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено по справі, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.04.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на 1/2 частини спадкового майна; зустрічним позовом [PERSON] до Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом вирішено: позов [PERSON] задоволити, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 7 по вул. Чернова в с. Комарів, Вінницького району Вінницької області, що складається з житлового будинку А, прибудови а, тераси а-1, сараю В, погребу П/Б, вбиральні У, 1/2 криниці №3, огорожі №4, воріт №5, хвіртки №6 та належав [PERSON], яка померла 20.03.1995 року. Зустрічний позов [PERSON] задоволити, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 7 по вул. Чернова в с. Комарів, Вінницького району Вінницької області, що складається з житлового будинку А, прибудови а, тераси а-1, сараю В, погребу П/Б, вбиральні У, 1/2 криниці №3, огорожі №4, воріт №5, хвіртки №6 та належав [PERSON], яка померла 20.03.1995 року (а.с.24 - 25). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.03.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення частки в натурі із майна, що перебуває у спільній частковій власності вирішено: позовні вимоги задовольнити частково. Розділити між [PERSON] та [PERSON] будинковолодіння в с. Комарів, вул. Чернова, 7, Вінницького району Вінницької області згідно варіанту № 5 (додаток 12) висновку судової будівельно-технічної експертизи № ОС-181 від 19.01.2015 року. Виділити в натурі [PERSON] у власність 49/100 частки будинковолодіння в с. Комарів, вул. Чернова, 7, Вінницького району Вінницької області, а саме: прибудову «а» (кухня 1-1), житлову кімнату 1-2, частину житлової кімнати 1-3, терасу «а1», 1/2 сараю «Б», 1/2 погреба «П/Б», 1/2 убиральні «У», 1/4 криниці № 3, 1/2 огорожі № 4, 1/2 воріт № 5, 1/2 хвіртки № 6. Виділити в натурі [PERSON] у власність 51/100 частки будинковолодіння в с. Комарів, вул. Чернова, 7, Вінницького району Вінницької області, а саме: частину житлової кімнати 1-3, житлову кімнату 1-4, 1/2 сараю «Б», 1/2 погреба «П/Б», 1/2 убиральні «У», 1/4 криниці № 3, 1/2 огорожі № 4, 1/2 воріт № 5, 1/2 хвіртки № 6. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 720 (сімсот двадцять) грн. 50 коп. Зобовязати співвласників [PERSON] та [PERSON] виконати будівельні роботи, необхідні при розподілу житлового будинку, а саме: демонтувати дверний блок з подальшим закладанням прорізу між приміщеннями 1-2 та 1-4, 1-4 та 1-3; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-3 та 1-4; влаштувати перегородку у приміщенні 1-3; демонтувати віконний блок та влаштувати дверний проріз у приміщенні 1-3. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, понесені на сплату судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. та 2800 (дві тисячі вісімсот) грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.26 - 27). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Право власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 7 по вул. Чернова в с. Комарів, Вінницького району Вінницької області зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.05.2014 року (а.с.11). Як вбачається з довідки Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 868 від 04.11.2015 року, земельна ділянка площею 0,6100 га, що знаходиться за адресою: Вінницька область Вінницький район, с. Комарів, вул. Чернова, 7 була в користуванні [PERSON], рішення про передачу в приватну власність не приймалось, державний акт на право приватної власності на землю не видавався. На даний період, згідно даних земельно кадастрової книги, земельна ділянка площею 0,39 га перебуває в користуванні [PERSON], рішення про передачу в користування сесією Комарівської сільської ради не приймалось (а.с.12). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень\~частин другої - п'ятої статті 13\~цього Кодексу. Статтею 39 Земельного кодексу України передбачено використання земель житлової та громадської забудови, зокрема, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Згідно ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду. \~Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності передбачено ст. 88 ЗК України, згідно якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки. При продажу учасником належної йому частки у спільній частковій власності на земельну ділянку інші учасники мають переважне право купівлі частки відповідно до закону. Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку; співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до\~Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; вищі навчальні заклади незалежно від форми власності; співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування". У статті 95 ЗК України закріплені права землекористувачів, згідно якої землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим). Відповідно до першого варіанту порядку користування земельної ділянки, викладеного в дослідницькій частині висновку судової земельно технічної експертизи №ОС-250 від 30.06.2016 року, проведеної відділом оцінки майна та судових експертиз Вінницької торгово промислової палати та відображеного на план схемі додатку №2 до висновку експертизи, загальна площа земельної ділянки, що підлягає розподілу становить 4453 кв.м.; площа земельної ділянки відповідно до часток 1/2 та 1/2 кожного із співвласників становить по 2226, 5 кв.м.; площа земельної ділянки під забудовою та двором становить по 2066 кв.м.; площа земельної ділянки спільного користування становить по 2066 кв.м.; загальна площа земельної ділянки згідно наданого варіанту становить 2226, 5 кв.м. (а.с.77, 83). Обираючи вказаний варіант порядку користування земельної ділянки між співвласниками будинку, суд бере до уваги вкрай напружені, неприязні стосунки сторін по справі та уникнення частого користування земельною ділянкою, яка виділена їм у спільне користування, а також врахування необхідних робіт, визначених рішенням суду для переобладнання житлового будинку в звязку з його реальним розподілом. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати, повязані з явкою до суду, витрати, повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. Як встановлено по справі, позивачем [PERSON] було понесено судові витрати, зокрема, у звязку із проведенням по справі судової земельно технічної експертизи №ОС-250 від 30.06.2016 року, позивачем було проведено оплату послуг експерта в сумі 4500 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с. 100). За ч.ч.1,3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог Беручи до уваги повне задоволення вимог позивача [PERSON] та ту обставину, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за проведення судової земельно технічної експертизи в сумі 4500 грн. 00 коп. та стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved