Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

21 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 квітня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] народження. Сімейне життя не склалося у зв'язку з непорозуміннями, різні погляду на сімейне життя та несхожість характерів, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з серпня 2014 року. З початку 2015 року вона проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність У зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 23 квітня 1998 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 91 та 22 лютого 2005 року видане свідоцтво про шлюб (а.с. 8). [INFO] року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 9). 30 квітня 2015 року відповідач змінив прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис за № 14, та видано свідоцтво про зміну імені (а.с. 7). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляду на сімейне життя та несхожість характерів, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. З серпня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. З початку 2015 року позивач проживає однією сім'єю з іншим чоловіком. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved