Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» та просить визнати незаконним та скасувати наказ №94/к від 08.11.2019 року про її звільнення з посади начальника Департаменту бізнесу платіжних карток за скороченням штатів згідно п.1ч.1.ст.40 КЗпП України, поновити її на зазначеній посаді, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмір 50000,00 грн. (а.с.1-5). В обґрунтування позову послалась на наступні обставини. З 02.05.2019 року вона працювала на посаді начальника департаменту бізнесу платіжних карток Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» згідно наказу № 76/н від 26.04.2019 року. 12.09.2019 року її попереджено про зміну у організаційній структурі банку, а саме про реструктуризацію департаменту бізнесу платіжних карток та згідно наказу №363/1-о від 03.09.2019 року - скорочення посади начальника департаменту бізнесу платіжних карток з 12.11.2019 року. З наказом №363/1-о від 03.09.2019 року її не було ознайомлено. На вказане попередження нею були надані пояснення щодо врахування її статусу одинокої матері та особи з інвалідністю третьої групи. Звертає увагу, що отримане нею попередження від 12.09.2019 року не містить посилання на об`єктивні обставини, які зумовлюють необхідність запровадження змін в організації виробництва і праці та скорочення займаної нею посади. 23.10.2019 року вона отримала пропозицію про наявні вакансії, від яких відмовилась, оскільки оклад за запропонованими посадами був в чотири рази меншим від того, який вона отримувала та не відповідали її кваліфікації з точки зору кар`єри, досвіду та професійного рівня. Наказом Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» №94/к від 08.11.2019 року її було звільнено з роботи з 11.11.2019 року у зв`язку зі скороченням штатів згідно п.1ч.1.ст.40 КЗпП України. Вказала, що на Акціонерному товаристві «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» фактично не відбулось реструктуризації департаменту бізнесу платіжних карток, сам департамент не скорочувався, підлягала скороченню лише її посада. Вважає, що їй не було запропоновано всіх наявних вакансій, які були на підприємстві і відповідали її кваліфікації, освіті та досвіду роботи, зокрема в той час були вакантні посади керуючого відділення та заступника голови правління Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД». Відповідачем не враховано, що вона самостійно виховує доньку - [PERSON] , [INFO] , та є єдиним годувальником в сім`ї, те, що вона має найбільш високу кваліфікацію і продуктивність праці серед інших працівників департаменту. Орієнтовно втрачений заробіток, що підлягає стягненню на її користь на час звернення до суду за період з 12.11.2019 року по 12.12.2019 року приблизно становить 36000,00 грн. Вважає, що в результаті незаконного звільнення їй заподіяна моральна шкода через те, що вона зазнала душевного болю та страждань, звільнення її дуже вразило, так як вона є єдиним годувальником в сім`ї. Весь час після звільнення вона та її сім`я перебували у стресовому стані. У неї погіршився настрій та стан здоров`я, доводилось докладати зусиль для організації її подальшого життя та працевлаштування. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі прогулу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.50,51). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року (а.с.52-54) витребувано у Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» належним чином завірені копії наступних документів: колективного договору Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»; довідки про середньомісячний та середньоденний заробіток начальника Департаменту бізнесу платіжних карток Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Полякової Галини Миколаївни; наказу щодо прийняття на роботу та звільнення з роботи [PERSON] з посади начальника Департаменту бізнесу платіжних карток Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»; докази, що стали підставою для звільнення [PERSON] з посади начальника Департаменту бізнесу платіжних карток Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» (протокол засідання Наглядової ради АТ «АКБ Конкорд» від 03.09.2019; наказ № 363/1-о від 03.09.2019 про скорочення посади начальника департаменту бізнесу платіжних карток з 12.11.2019); штатні розклади до звільнення та після звільнення [PERSON] з посади начальника Департаменту бізнесу платіжних карток Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»; посадові інструкції начальника Департаменту бізнесу платіжних карток Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»; табелі обліку використання робочого часу Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» за період з 12.09.2019 року по 11.11.2019 року. 11.02.2020 року на адресу суду від відповідача на виконання вимог ухвали судді від 23.01.2020 року надійшли документи, які витребував суд (а.с.64-139). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.02.2020 року заяву Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення (а.с.147,148). 18.02.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов (а.с.151-153), згідно якого просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідач посилався на те, що наказ про звільнення [PERSON] з посади №94/к від 08.11.2019 року відповідачем скасований одразу, як тільки відповідачу стало відомо з позовної заяви про незгоду позивача з наказом про звільнення. Зазначили, що звільнення позивача було здійснене згідно з вимогами чинного законодавства та за її згодою. Інвалідність та наявність дитини на її утриманні не була перешкодою для скорочення, оскільки звільнення за скороченням фактично здійснювалось на її прохання. Вказали, що позивач не надавала передбачених законом документів, які доводять, що вона є одинокою матір`ю. 12.09.2019 року позивача було попереджено про звільнення. 23.10.2019 року їй було запропоновано переведення на іншу посаду за переліком відкритих вакансій станом на 22.10.2019 року, від якого вона відмовилась. Вважають, що підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відсутні, відповідач одразу поновив позивачку в правах, як тільки дізнався з позову про її незгоду зі звільненням. Після отримання відповідачем копії позову наказ про звільнення позивачу було скасовано наказом №26/к від 06.02.2020 року. Проте [PERSON] відмовилась поставити підпис про ознайомлення про поновлення, надати трудову книжку, самостійно покинула місце роботи, про що було складено акт. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2020 року зустрічну позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» до [PERSON] про повернення грошових коштів повернуто заявнику (а.с.173,174). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.04.2020 року уточнену зустрічну позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» до [PERSON] про повернення грошових коштів повернуто заявнику (а.с.196). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.04.2020 року відмовлено АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» у задоволенні клопотання про витребування доказів (а.с.197-198). 04.05.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.209-211). У відповіді на відзив позивач послалась на те, що з матеріалів вказаної цивільної справи їй стало відомо про наказ №25/к від 06.02.2020 року про скасування наказу про її звільнення, поновлення на посаді начальника Департаменту бізнесу платіжних карток з 03.02.2020 року, зобов`язано начальника відділу кадрів ознайомити її з наказом під підпис та внести запис про поновлення до трудової книжки. Проте не вирішено питання щодо виплати їй компенсації за час вимушеного прогулу. Вважає, що наказ Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД» про її поновлення на роботі свідчить про те, що відповідач фактично погодився з наведеними підставами незаконності її звільнення. 06.02.2020 року вона прибула до офісу Акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КОНКОРД», з 08-45 год. до 15-30 год. перебувала там, проте її з наказом про поновлення не було ознайомлено, до роботи не допущено, робочим місцем не забезпечено. 14.02.2020 року нею було отримано лист відповідача від №199 від 14.02.2020 року, з якого вбачається, що її було поновлено на попередньому місці роботи у зв`язку з чим відповідач вимагає повернення коштів в сумі 34994,90 грн. вихідної допомоги. Інших листів від відповідача поштою нею не було отримано. Вказала, що відповідач був обізнаний про її статус одинокої матері, так як вона отримала компенсацію за невикористану додаткову відпустку для одиноких мам. Зазначила, що нею не було відпрацьовано повністю останній робочий день 11.11.2019 року, а відпрацьовано 4 години замість 8 годин. 15.05.2020 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення (а.с.221-225). У запереченнях відповідач зазначив, що позивач після 06.02.2020 року жодного разу не вийшла на роботу і не вчинила дій з відновлення трудовий відносин з відповідачем. Зазначив, що згідно табелів обліку робочого часу [PERSON] 11.11.2019 року відпрацювала 8 годин. 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року, яким внесено зміни зокрема до Цивільного процесуального Кодексу України. Відповідно до Вказаного закону розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального Кодексу України доповнено пунктом 3, яким встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені в тому числі ст. 185 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Отже з 02.04.2020 року процесуальні строки були продовжені на час дії карантину. Згідно п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 731-ІХ від 18.06.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Закон України № 731-ІХ від 18.06.2020 року набрав чинності 17.07.2020 року. 06.08.2020 року процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 року закінчились. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: partial