Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новойадарського районного суду Луганської області з позовною заявою до Щастинської міської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання права власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у виді: Ѕ частки квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не склав, єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач як його син, який є таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки він проживав разом із батьком за адресою: [ADDRESS] та Ѕ частка вказаної квартир належить останньому. Позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності [PERSON] на Ѕ частку вказаної квартири, оскільки він за життя не зареєстрував право власності у встановленому законом порядку. Позивач зазначив, що спірна квартира належала батьку та йому по у рівних частках кожному на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.01.2006 року Управлінням Луганської міської ради з питань житлового господарства та приватизації житла. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на Ѕ частку квартири у порядку спадкування за законом, оскільки він є єдиним спадкоємцем першої черги. Позивач у судове засіданні не з`явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі її представника. Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується факт, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] . Відповідно до довідки КП «Жилбудсервіс» № 745 від 24.06.2021 [PERSON] , який помер [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі сином [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження № 2 від 03.01.2006 Управління Луганської міської ради з питань житлового господарства та приватизації житла вбачається, що дане свідоцтво посвідчує, що 41/100 приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] у рівних частках. З копії технічного паспорту на приватизовану квартиру [ADDRESS] встановлено, що право власності зареєстроване Управлінням Луганської міської ради з житлового господарства та приватизації житла на праві спільної часткової власності за [PERSON] та [PERSON] . Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що квартира за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності у розмірі частки -41/200. З копії домової книги за вказаною квартирою зареєстровані у ній [PERSON] з 1972 року та [PERSON] з 26.01.2001року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2020 року державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на вищевказану частку квартири після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що останній за життя не зареєстрував право власності у встановленому законом порядку, оскільки державна реєстрація права власності на нерухоме майно була обов`язкова. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано16.05.1991 року. За [PERSON] зареєстроване право приватної власності на 59/100 приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] . З відповіді завідувача Щастинської державної нотаріальної контори Харченко О. встановлено, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу. Згідно відповіді Новоайдарського комунального підприємства технічної інвентаризації № 118 від 24.11.2021 вбачається, що інформація про реєстрацію права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] відсутня. \~Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217\~ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями\~1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк\~у шість місяців,\~який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з відкриття спадщини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено під час судового розгляду спадкоємець [PERSON] за життя приватизував квартиру за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. Проте не зареєстрував своє право власності згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 № 1952-ІV ( у редакції чинній на час видачі свідоцтва про право власності на житло від 03.01.2006) речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 4 зазначеного Закону України № 1952-ІV обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону місцеві органи державної реєстрації прав: проводять реєстрацію прав на нерухоме майно, їх обмежень, правочинів щодо нерухомості або відмовляють у реєстрації. Згідно з Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002: державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до п.1.3. Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" ( 1878-17 ) та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно п.1.4. вказаного Положення обов`язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на таке нерухоме майно, зокрема квартири(п.1.5). Після внесення запису до відповідного розділу Реєстру прав реєстратор БТІ видає витяг про державну реєстрацію прав, який є невід`ємною частиною правовстановлювального документа, а у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на правовстановлювальному документі також робить відмітку (штамп) про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 8 (п.3.11). Згідно ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України ( у редакції, яка була чинна на момент приватизації квартири) якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З аналізу викладеного, суд доходить висновку, що [PERSON] не набув права власності на Ѕ частку квартири, оскільки воно згідно закону набувається з моменту державної реєстрації, яка ним не була здійснена, а тому вказана частка квартири не може вважатись спадковою масою згідно вимог ст. 1218 ЦК України. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у разі відмови у позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed