Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

11.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що їй, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 червня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-844, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-1524, на праві приватної власності належить ? частка житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в м. Глобине по вул. Садовій, 26 (5/24 +7/24 = ?). Також на підставі правовстановлюючих документів їй належить ? частка земельної ділянки ( загальна площа 0,0426 га), розташованої в м. Глобине по вул. Садовій, 26, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, прибудова літ. а2, рік побудови 2012, прибудова літ. в, рік побудови 2008; літня кухня літ. В рік, побудови 2008 - збудовані самочинно. З висновку експертного будівельно-технічного дослідження № П-417 від 25 січня 2014 року, складеного Кременчуцьким відділенням Полтавської ТПП, вбачається, що вищевказане самочинне будівництво знаходиться на належній їй ([PERSON]В.) на праві приватної власності частині земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 41-17, проведеного судовим експертом [PERSON] 11.05.2017 року, самочинно збудовані будівлі прибудови літ. «а2» до житлового будинку та літньої кухні літ. «В» з прибудовою літ. «в» домоволодіння, розташованого в м. Глобине Полтавської області по вул. Садовій, 26, є завершеним будівництвом, відповідають вимогам будівельних норм та правил діючих в Україні, знаходиться в доброму стані та можуть експлуатуватися. Посилаючись на викладене, норми чинного законодавства, зокрема, ст. 376 ЦК України, позивач прохала визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що знаходиться на належній їй на праві власності земельній ділянці по вул. Садовій, 26 в м. Глобине Полтавської області, а саме: прибудову літ. «а2», рік побудови 2012, прибудову літ. «в, рік побудови 2008, літню кухню літ. «В» рік побудови 2008. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представники третіх осіб Глобинської районної державної адміністрації в особі відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Глобинської міської ради Полтавської області, відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області, відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В заявах до суду прохали проводити розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позову не надали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 червня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-844, [PERSON] належать 5/24 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: м. Глобине, вул. Садова, 26, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №34604033 від 22.06.2012 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-1524, [PERSON] на праві приватної власності належать 7/24 часток зазначеного вище житлового будинку з господарськими будівлями, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №30970103 від 15.12.2014 року. З Державного акту на право власності на земельну ділянку від 05 грудня 2012 року, серія ЯМ №796847, та списку співвласників земельної ділянки /додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку/, вбачається, що земельна ділянка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: м. Глобине, вул. Садова, 26, площею 0, 0850 га, кадастровий номер: 5320610100:50:005:2015 належить на праві спільної часткової власності наступним співвласникам: 1) [PERSON] - 5/12 часток земельної ділянки: 2) [PERSON] - 1/6 частка земельної ділянки; 3) [PERSON] - 5/12 часток земельної ділянки. Один із співвласників [PERSON] (мати позивача) померла 6 квітня 2014 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-1527, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30980744 від 15.12.2014 року [PERSON], як спадкоємцю [PERSON], на праві приватної власності належить 1/12 частка вищевказаної земельної ділянки. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 липня 2012 року , посвідченого державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-1201, [PERSON], як спадкоємцю [PERSON] (батька, який помер 25 жовтня 2002 року), на праві приватної власності належить 5/12 часток вищевказаної земельної ділянки. Таким чином, позивач є власником ? частки присадибної земельної ділянки (1/12 +5/12 = ?) Згідно даних технічної документації №3838-т із землеустрою щодо поділу земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Садовій, 26 в м. Глобине Полтавської області, виготовленої TOB «Компанія ТЕРРА-Макс» та витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5303232192015 від 09.11.2015 року та № НВ-5303108572012 від 07.10.2015 року [PERSON] на праві приватної власності в результаті поділу земельної ділянки площею 0,0850 га, кадастровий номер: 5320610100:50:005:2015, належать земельні ділянки, призначені для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), площею 0,0307 га (кадастровий номер: 5320610100:50:005:2306) та площею 0.0119 га (кадастровий номер: 5320610100:50:005:2305). Всього площа цих земельних ділянок становить 0,0426 га (0,0119 га + 0,0307 га), що є 1/2 часткою земельної ділянки, яка раніше перебувала у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] Згідно даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться по вул. Садовій, 26 в м. Глобине Полтавської області: прибудова літ. а2, рік побудови 2012; прибудова літ. в, рік побудови 2008; літня кухня літ. В, рік побудови 2008 - збудовані самочинно. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 41-17, проведеного судовим експертом [PERSON] 11.05.2017 року, підтверджено, що самочинно збудовані будівлі - прибудова літ. «а2» до житлового будинку та літньої кухні літ. «В» з прибудовою літ. «в» домоволодіння, розташованого в м. Глобине Полтавської області по вул. Садовій, 26 є завершеним будівництвом, відповідають вимогам будівельних норм та правил діючих в Україні, знаходяться в доброму стані та можуть експлуатуватися. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 331 ЦК України\~визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Правовідносини, що виникають з приводу самочинного будівництва, тобто, у випадках, коли вимоги закону при створенні нової речі (самочинному будівництві) були порушені, врегульовані спеціальною нормою, а саме -\~статтею 376 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3\~ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Ч.5 ст. 376 ЦК України визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що критеріями самочинного будівництва є: будівництво на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, будівництво, здійснене без дозволу або проекту, будівництво, здійснене з порушенням норм і правил. Право власності на самочинне будівництво може бути визнане за особою, що вимагає такого визнання, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або право користування земельною ділянкою, що визначають цільове призначення такої ділянки. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4\~постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Згідно п. 12 зазначеної постанови, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки. Відповідно до\~ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року «Про архітектурну діяльність»\~будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному\~ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій». Отже, визнання судом права власності на самочинно побудоване (реконструйоване) нерухоме майно можливе у тому разі, якщо в прийнятті такого об'єкта в експлуатацію було незаконно відмовлено та за умови дотримання визначених законом вимог, необхідних для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Відповідно до вимог статей\~125,\~126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, цивільно-правовою угодою, свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до частин другої та третьої\~статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Положенням частини другої\~статті 5 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження"\~встановлено, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатації об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. За змістом\~статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов'язана у встановленому порядку набути права власності або користування на цю земельну ділянку. За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2\~ст. 376 ЦК України). Будівництво без належного дозволу має місце як за відсутності дозволу на будівництво, так і за відсутності дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно\~Закону України «Про архітектурну діяльність», державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.\~\~Встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації і видача свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил відноситься до виключної компетенції територіальної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Встановивши, що позивач є власником земельної ділянки, на якій самочинно збудоване нерухоме майно, суд дійшов висновку, що є передбачені законом підстави для визнання за нею права власності на нього, оскільки це будівництво не порушує права інших осіб, відповідає вимогам будівельних норм та правил діючих в Україні, знаходиться в доброму стані та може експлуатуватися. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved