Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

16.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], а також на своє утримання. Вказала, що з 16 червня 2013 року перебуває із відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON]. З вини відповідача сімя фактично розпалася. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у його вихованні. Крім того, вказала, що у зв?язку із тим, що самостійно виховує дитину вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1000 гривень та на своє утримання в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, уточнила і пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі в його вихованні. Вказала, що не заперечує проти стягнення аліментів на її утримання та на утримання сина в розмірі 1000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що сплата аліментів на утримання сина [PERSON] та дружини в розмірі 1500 гривень для нього є завеликим. Не заперечив проти стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень на утримання сина та дружини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2013 року та проживають окремо. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. Син [PERSON], [INFO] заходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області №4330 від 06.11.2015 року. Згідно довідки про доходи №640 від 16.12.2015 року [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів в Теофіпольській філії ПАТ «Зернопродукт МХП» та його сума доходу за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року становить 22469,79 гривень. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що у 2015 році в період з 01 січня по 31 серпня 2015 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1032,00 гривень, в період з 01 вересня по 31 грудня 2015 року становить 1167,00 грн. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. При визначені розміру аліментів судом враховано обставини зазначені у ст.182 СК України. Статтею 184 цього кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Ч.1 ст.75 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст.84 цього ж Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи рівність обовязків батьків по утриманню дитини та вимоги Закону щодо мінімального прожиткового мінімуму на дитину суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Позивачка не працевлаштована, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, самостійно утримувати себе немає можливості. Відповідач є працездатний, працює водієм автотранспортних засобів Теофіпольської філії ПАТ «Зернопродукт МХП». Доказів, про те що в нього на утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні особи суду не надав. Враховуючи викладене,

Outcome: partial