Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

14.12.2017 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України МТСБУ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі 34636,60 грн. страхового відшкодування з урахування витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, а також судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1600 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.07.2015р. о 18год. 10хв. у м. Львові по вул. Науковій, 148, з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем марки «Volkswagen» з польським реєстраційним номером RP 56313, трапилася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 серпня 2015 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №5242 від 22.04.2015р. складеного судовим експертом [PERSON], вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], становила 42 845,35 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7607895 терміном дії з 10.04.2015 р. до 09.04.2016 р. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ, після зібрання та перевірки матеріалів по справі, здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 34 636,60 грн. (копія платіжних доручень № 5476рв від 11 липня 2016 р. та № 3511рв від 12 травня 2016р. Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. 08.07.2016 р. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільної порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. Проте, на даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату за водія транспорті засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. RP 56313, яким керував [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] (знаходиться у власності [PERSON]). У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілем марки «Volkswagen», д.н.з. RP 56313 спричинено технічні пошкодження автомобілю [NUMBER]. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.08.2015 року у справі №466/5950/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Власник автомобіля [NUMBER] [PERSON] 02.12.2015 року звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7607895 терміном дії з 10.04.2015 р. до 09.04.2016 р. Крім того, в заяві вказував, що цивільно-правова відповідальність водія «Volkswagen», д.н.з. RP 56313 не була застрахована. Відповідно до Висновку №5242 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві [PERSON], складеного судовим експертом [PERSON], вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля [NUMBER], становить 42 845,35 грн. Так, після зібрання та перевірки матеріалів, Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 34 636,60 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 5476рв від 11 липня 2016 р. та № 3511рв від 12 травня 2016р. Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. 08.07.2016 р. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільної порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. Проте, на даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1600,00 грн. судового збору.

Outcome: approved