Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], 1996 року народження на період навчання. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] На даний час син навчається, є студентом четвертого курсу Рівненського автотранспортного коледжу Національного університету водного господарства та природокористування. У зв'язку з навчанням сина, вона потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати. Зазначає, що її доходів не достатньо для належного матеріального забезпечення дитини, оплати комунальних послуг за проживання у гуртожитку та достатнього харчування. Відповідач працює, має стабільний дохід, тому має можливість та зобов'язаний утримувати дитину на час навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], 1996 року народження, у розмірі 1/5 частини від усіх його доходів, щомісячно, до припинення ним навчання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/5 частини від усіх його доходів і до припинення сином навчання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду від 16 травня 2011 розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Згаданим рішенням суду, неповнолітній син [PERSON] залишений проживати з матір'ю. Згідно довідки Рівненського автотранспортного коледжу Національного університету водного господарства та природокористування № 04-2/404 від 08 вересня 2014 року, [PERSON] є студентом четвертого курсу, денного відділення, державної форми навчання. Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання покладено на обох батьків. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме матеріального становища відповідача, який працює, отримує стабільний дохід, що стверджується довідкою Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" від 17 листопада 2014 року № 1463. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд, із урахуванням, положень ст.ст. 182, 199, 200 СК України, приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини від усіх його доходів, відносно чого не заперечував відповідач. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для сплати аліментів та достатнім для утримання повнолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved