Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

21 жовтня 2019 року позивач орган опіки та піклування в особі Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача, Білгород - Дністровська місцева прокуратура, виконавчий комітет Руськоіванівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, Білгород - Дністровський районний центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини, стягнути з нього аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мати дитини померла [INFO] , вона проживала разом з дітьми: [PERSON] та [PERSON] , та співмешканцем [PERSON] , який надалі виявив бажання опікуватись лише рідним сином [PERSON] , [INFO] та просив вирішити питання щодо влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] . На підставі клопотання Володимирівської сільської ради та направлення служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації, малолітню [PERSON] [INFO] , у зв`язку із смертю матері влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА. Згідно з наказом служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА № 2 від 23.01.2019 року, [PERSON] взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Позивач вказує, що за період перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, батько [PERSON] дитину не відвідував, з питання повернення дитини до біологічної родини не звертався. Батько [PERSON] викликався до служби у справах дітей з метою з`ясування намірів повернення дитини, в ході проведення бесіди пояснив, що не визнає [PERSON] власною донькою та не має намірів щодо виховання малолітньої дитини. Позивач вказує, що термін перебування дитини [PERSON] в закладі складає 8 місяців, з можливих 9 місяців. Тому, з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини [PERSON] , позивач і звернувся до суду з даним позовом. 25 жовтня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 25 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив, відзив на позов ним не надано. Представник третьої особи Руськоіванівської сільської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутність, за наявними матеріалами справи, з позовними вимогами згодні та просять суд їх задовольнити. Представник третьої особи Білгород - Дністровського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді надала заяву про розгляд справи за її відсутність, за наявними матеріалами справи, з позовними вимогами згодна. Представник третьої особи центру соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород - Дністровської районної державної адміністрації надала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати за її відсутності, за наявними матеріалами справи, з позовними вимогами згодна та просить суд їх задовольнити, при цьому вказала, що у зв`язку з запровадженням карантинних заходів забезпечити присутність дитини в судовому засіданні не має можливості, однак проведеною бесідою з дитиною встановлено, що вона батька не знає та ніколи не бачила. Зі згоди представника позивача про що свідчить заява представника, суд Ухвалою від 14 квітня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /л.с.7/. У відповідності до листа № 1115/54-18 від 28.02.2019 року з Білгород-Дністровського міськрайонного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька в актовому записі про народження № 20 від 29.06.2010 року складеного виконавчим комітетом Крутоярівської сільської ради, вказані відповідно до ст. 133 СК України. /л.с.10/. Як вбачається з матеріалів справи, мати малолітньої [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . /л.с.8/. З листа Володимирівської сільської ради за № 344 від 26.12.2018 року стало відомо, що діти померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] проживали разом з її співмешканцем [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] він і надалі буде опікуватись сином, а щодо [PERSON] просив вирішити питання з її місцем влаштування. /л.с.11/. Тому, Володимирівська сільська рада звернулась з відповідним клопотанням до начальника служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА з проханням влаштування малолітню до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Згідно повідомлення № 06-04/16 від 16.01.2019 року, адміністрація Центру соціально - психологічної реабілітації дітей вказала, що по направленню служби у справах дітей від 16.1.2019 року № 01-01/44, у зв`язку із смертю матері поступила дитина [PERSON] , [INFO] , учениця 3 класу./ л.с.14/. У відповідності до довідки № 05/1/383 від 16.09.2019 року з Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, адміністрація закладу вказує, що з 16.01.2019 по теперішній час в закладі перебуває неповнолітня [PERSON] , [INFO] . За весь час перебування в закладі дитину ніхто не відвідував. /л.с.19/. З батьком дитини, відповідачем по справі, працівниками служби у справах дітей було проведено відповідну бесіду. Згідно зафіксованого протоколу, останній не визнає [PERSON] власною донькою та не має намірів щодо виховання малолітньої. /л.с.20/. З цього приводу, [PERSON] звернуся до начальника служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА з заявою, згідно якої він не проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , оскільки вважає, що він не є біологічним батьком дитини. /л.с.23/ Згідно рішення Руськоіванівської сільської ради № 16 від 07.05.2019 року та Висновку № 238 від 07.05.2019 року, доцільно позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . /л.с.21,22/ Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що батько дитини [PERSON] , [INFO] не бажає спілкуватися зі своєю донькою, свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, а також з урахуванням того факту, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування в особі Білгород - Дністровської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача, Білгород - Дністровська місцева прокуратура, виконавчий комітет Руськоіванівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, Білгород - Дністровський районний центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення з батька дитини аліментів на користь [PERSON] , суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, відповідно до вимог чинного законодавства та його застосування до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позову органу опіки та піклування в особі Білгород - Дністровської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача, Білгород - Дністровська місцева прокуратура, виконавчий комітет Руськоіванівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, Білгород - Дністровський районний центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, а саме вважає за необхідне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2019 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] включно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved