Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

10.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 03.11.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Посилаючись на те, що визначений судом розмір аліментів не дає можливості забезпечити нормальне існування дітей, просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей на 1/3 частину всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття та стягнути судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена налженим чином. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, у зв'язку з тим, що часто хворіє, а також має іншу сім'ю, яка потребує утримання. Вислухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідач являється батьком [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 5-6). Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 03.11.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття (а. с. 8-9). Так, частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, суд враховує, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 1944 гривні, а з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З матеріалів справи вбачається, що позивачка несе витрати на утримання дітей, що зумовлені потребами в одязі, продуктами харчування, засобами гігієни, а також їх розвитку. Розмір аліментів, які рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 03.11.2015 року стягнуто з відповідача на утримання дітей є недостатнім для задоволення їх потреб та значно меншим від законодавчо встановленого мінімуму для дітей відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, враховуючи матеріальний стан відповідача (а. с. 29, 36), його стан здоров'я (а. с. 27, 34), наявність у нього інших утриманців (а. с. 28), а також матеріальний стан дітей та виникнення у позивачки витрат, що зумовлені потребами в одязі, продуктами харчування, засобами гігієни, а також розвитку дітей, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дітей з 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на 1/3 частину всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. А тому суд вважає, що також підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по справі в розмірі 1214 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved