Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання частини житлового будинку окремим домоволодінням. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.02.1985 року нотаріально посвідченого, яка належить їй на праві спільної часткової власності, при цьому її житловому приміщенню присвоєна окрема поштова адреса, а власниками іншої частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] є відповідачі, також сторони користуються земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, однак вона не має змоги приватизувати частину земельної ділянки, якою користується, оскільки [PERSON] скористався правом приватизації іншої земельної ділянки, в зв"язку з чим з метою реалізації цивільних прав просить визнати належну їй на праві власності /2 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] окремим домоволодінням. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та дала пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про визнання частини житлового будинку окремим домоволодінням визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] письмовою заявою позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із оглянутих договору дарування від 20.02.1985 року нотаріально посвідченого (а..46-47), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.10.2014 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.02.1985 року нотаріально посвідченого, яка належить їй на праві спільної часткової власності. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеного КП "РОБТІ РОР" 17.04.2014 року, [PERSON] володіє житловим приміщенням у виді житлового будинку 1961 року забудови загальною площею 57,0 м.кв., житловою площею 31,8 м.кв., допоміжною площею 25,2 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.19-21). Рішенням виконавчого комітету Клесівської селищної ради №25 від 21.03.2014 року (а.с.48) житловому приміщенню, яке належить на праві власності [PERSON], присвоєна окрема адреса: [ADDRESS] Судом із пояснень відповідача, письмових документів встановлено, що [PERSON], [PERSON] є співласниками квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.10.2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.10.2006 року (а.с.31-32), технічного паспорту на квартиру від 27.09.2006 року (а.с.34-35), яка належить їм на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному, та яку отримали як пільгове житло від органу місцевого самоврядування Клесівської селищної ради в зв"язку із перебуванням даної квартири у комунальній власності територіальної громади смт.Клесів в особі Клесівської селищної ради (а.с.52-53). Із повідомлення Клесівської селищної ради №305 від 12.05.2015 року (а.с.42) вбачається, що земельна ділянка по [ADDRESS] згідно записів земельно-кадастрової книги закріплена за [PERSON], [PERSON] Суд достовірно встановив, що позивач є власником окремого житлового приміщення з господарськими будівлями з окремою поштовою адресою, відповідачі є співласниками окремої квартири, при цьому їх житлові приміщення не поєднані в цілий житловий будинок, про що свідчать окремі технічні паспорти на нерухоме майно, також вони не поєднані спільними інженерними комунікаціями, які забезпечують функціонування житлових приміщень, при цьому їх цільове призначення як житла не змінюється. Відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, сторони не заперечують факт спільної часткової власності на житловий будинок по [ADDRESS], який складається із окремих житлових приміщень з різними поштовими адресами, якими вони володіють. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обгрунтованими, які підлягають судовому захисту шляхом визнання 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS], окремим садибним (індивідуальним) житловим будинком загальною площею 57,0 м.кв., житловою площею 31,8 м.кв., допоміжною площею 25,2 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] без припинення права приватної спільної часткової власності, що не порушує цивільні права відповідачів.

Outcome: approved