Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі начальника філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" Крючкова С.С. (довіреність НОІ №777746 від 19 червня 2020 року) звернулося до Селидівського міського суду Донецької області з позовом про стягнення з [PERSON] , заборгованості за кредитним договором від 10.07.2019 в сумі 22988,87 грн. та сплаченого судового збору у сумі 2102 грн. з підстав невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03 лютого 2021 року зазначена цивільна справа передана за територіальною підсудністю до Рокитнянського районного суду Київської області, оскільки відповідач, відповідно до інформації, наданої Ольшаницькою районною радою Рокитнянського району Київської області за №13 від 21 січня 2021 року, зареєстрований на території в/ч А0543 с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області. Зазначена цивільна справа надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області (далі - Банк та/або Позивач) та [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 10.07.2019. Відповідно до п. 1.6.1. Розділу ХХІІ Договору Банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок клієнта в межах максимального розміру ліміту кредиту, зазначеного в Заяві про приєднання та/або в Умовах користування кредитною лінією, що є Додатком 1 до договору. 15.07.2019 Клієнтом було надано до Банку заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якої клієнт просив банк збільшити ліміт кредитної лінії. Банком, на виконання пунктів 3.2, 3.3 заяви, на відкритому клієнту картковому рахунку № [NUMBER] було збільшено встановлений, відповідно до заяви від 10.07.2019, ліміт кредитної лінії з 12 600, 00 грн до 21 900, 00 грн, а також встановлено фіксовану процентну ставку за кредитом в розмірі 0,001 процент річних або 0,001 процент річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу картковий рахунку № [NUMBER] та встановив кредитний ліміт в сумі 21 900, 00 грн, встановлено фіксовану процентну ставку за кредитом в розмірі 0,001 процент річних. Натомість відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та в порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Уклавши з Банком Договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 14.01.2020 становить 22 988 гривень 87 копійка, та складається з: 20 983 гривні 37 копійок - борг за кредитом, 1 940 гривень 42 копійки - проценти за користування кредтом за період з 19.09.2019 по 14.01.2020, 12 гривень 86 копійок - комісія за РКО за період з 27.10.2019 по 14.01.2020, 44 гривні 44 копійки - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 26.08.2019 по 14.01.2020, 7 гривень 78 копійок - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом кредиту з 29.09.2019 по 14.01.2020. Не виконуючи належним чином зобов`язання, відповідач порушив законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Також представник позивача у позовній вимогах зазначив, що просить розглянути справу у його відсутності. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 14.05.2021 зазначена позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Листом старости с. Ольшаниця Ольшаницької сільської ради Київської області № 13 від 21.01.2021 поінформовано суд про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] штаб. На вказану адресу реєстрації надіслано вище вказану ухвалу суду разом з позовною заявою та додатками до неї рекомендованим листом. Поштове відправлення отримано особисто відповідачем 25.05.2021, що підтверджується відстеженням поштових відправлень за № 0960101498526. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Також йому було належним чином роз`яснено його права як відповідача та суть пред`явленого позову. За таких обставин суд буде проводити розгляд справи за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити повністю, виходячи із наступних підстав. 10.07.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 10.07.2019. Відповідач 15.07.2019 надав до Банку заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), відповідно до якої він просив банк збільшити ліміт кредитної лінії. Банком, на відкритому клієнту картковому рахунку № [NUMBER] , було збільшено встановлений, відповідно до заяви від 10.07.2019, ліміт кредитної лінії з 12 600, 00 грн до 21 900, 00 грн, а також встановлено фіксовану процентну ставку за кредитом в розмірі 0,001 процент річних або 0,001 процент річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу картковий рахунку № [NUMBER] та встановив кредитний ліміт в сумі 21 900, 00 грн, встановлено фіксовану процентну ставку за кредитом в розмірі 0,001 процент річних. Натомість відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та в порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Уклавши з Банком Договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 14.01.2020 становить 22 988 гривень 87 копійка, та складається з: 20 983 гривні 37 копійок - борг за кредитом, 1 940 гривень 42 копійки - проценти за користування кредитом за період з 19.09.2019 по 14.01.2020, 12 гривень 86 копійок - комісія за РКО за період з 27.10.2019 по 14.01.2020, 44 гривні 44 копійки - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 26.08.2019 по 14.01.2020, 7 гривень 78 копійок - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом кредиту з 29.09.2019 по 14.01.2020. Відповідач, кредитним договором від 10.07.2019 року та додатками до нього, погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку, складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до укладених договорів, відповідачу було надано кредит у сумі 21 900,00 гривень, встановлено фіксовану процентну ставку за кредитом в розмірі 0,001 процент річних, які сплачуються щомісячно. За умов безготівкового розрахунку платіжною картою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду складає 0,001 % процентів річних. Також позичальника поінформовано про порядок і розміри нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена до дати фактичної її сплати, але не більше 15% суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за договором. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок та відповідачу надано у користування кредитну картку із встановленим кредитним лімітом. Відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка становить 22 988 гривень 81 копійка. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли зобов`язально-договірні відносини. Відповідно до статті 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з вимогами статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованими, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем при підписанні договіру комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 10.07.2019., було погоджено, запропоновані банком істотні умови кредитного договору. З наведеного вбачається, що у позивача наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором, комісії за розрахунково-касове обслуговування, пені за прострочення сплати заборгованості, інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному договору. А відтак, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, що становить становить 22 988 гривень 87 копійка, та складається з: 20 983 гривні 37 копійок - борг за кредитом, 1 940 гривень 42 копійки - проценти за користування кредитом за період з 19.09.2019 по 14.01.2020, 12 гривень 86 копійок - комісія за РКО за період з 27.10.2019 по 14.01.2020, 44 гривні 44 копійки - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 26.08.2019 по 14.01.2020, 7 гривень 78 копійок - три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом кредиту з 29.09.2019 по 14.01.2020. Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вищезазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 342/180/17 (провадження N 14-131цс19), а тому суд враховує його під час ухвалення даного рішення. Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 2102 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved