Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати за її підопічними [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних частках по 1/2 кожному на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої їх матері [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є опікуном дітей її померлої онуки [PERSON] - малолітніх [PERSON] та [PERSON]. 16 травня 2014 року вона в інтересах своїх підопічних звернулася до другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадкових прав та видачі на їх імя свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 09.03.2014 року її онуки [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Дана квартира згідно довідки КМБТІ Полтавської обласної ради № 61/5779 від 20.05.2014 року належала при житті цивільному чоловікові її онуки [PERSON] та його матері [PERSON] у рівних частках на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу за р.№ 13825 від 21.02.2001 року. У зв'язку з тим, що [PERSON] не оформлював спадщину та не отримував Свідоцтва про право на спадщину після своєї матері яка померла 05.10.2006 року, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.12.2014 року у справі №537/5716/14-ц було встановлено факт постійного проживання [PERSON] з його матірю [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлений рішенням факт став підставою вважати, що [PERSON] прийняв спадщину після своєї матері і на момент своєї смерті був власником всієї квартири. Вищезазначеним рішенням також було встановлено і факт проживання її онуки [PERSON] з померлим 03.01.2014 року [PERSON] з кінця 2007 року та до часу відкриття спадщини. Таким чином її онука була спадкоємцем померлого четвертої черги спадкування, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю більше п'яти років на час відкриття спадщини. Ні у [PERSON], ні у [PERSON] не було будь яких спадкоємців крім її онуки [PERSON], а після її смерті 09.03.2014 року право на спадкування за законом набули її діти [PERSON] та [PERSON]. Таким чином вони є єдиними спадкоємцями після вищезазначених померлих власників квартири. Так як правовстановлюючий документ був втрачений власниками ще при житті, державний нотаріус другої державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою від 03.06.2015 року, посилаючись на норми передбачені ст.. 69 Закону України «Про нотаріат» та Наказ Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 року, змушена була відмовити її підопічним у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Тому вона змушена звернутися до суду для визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за її підопічними [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені в позові. Представник відповідача - Кременчуцької міської ради в судове засідання не з2явився, направив до суду клопотання, відповідно до якого просив розглядати справу у його відсутність та про винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа - державний нотаріус Другої Кременчуцької нотаріальної контори [PERSON] до судового засідання не зявилася, направила до суду заяву, відповідно до якої просила справу розглядати у її відсутність та рішення винести на розсуд суду. Третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука в судове засідання свого представника не направила, направила до суду заяву відповідно до якої просила справу розглядати у відсутність її представника та не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача та третіх осіб. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки КП «Кременчуцьке МБТІ» від 20.05.2014 року за №61/5779 за даними реєстрації права власності станом на 28.12.2012 року \~\~власниками \~квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу за р. 1382 від 21.02.2001 року \~є [PERSON] та [PERSON], частка кожного ?. [PERSON] є матір»ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано повторно 21.02.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м.Кременчука. [PERSON] померла 05.10.2006 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №000142337694 від 29.07.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із ? частини квартири [ADDRESS]. [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої 05.10.2006 року [PERSON], не звертався та в спадковому реєстрі інформація про відкриття спадкової справи після померлої [PERSON] відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру №38838891 від 07.11.2014 року та №38838883 від 07.11.2014 року. Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 12.12.2014 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] з померлою 05.10.2006 року [PERSON] на час відкриття спадщини. Згідно ст.ст.1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст..1268 ЦК України \~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки як встановлено судом, [PERSON] на час відкриття спадщини, яка відкрилась після померлої 05.10.20006 року [PERSON] постійно проживав з останньою, то [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після померлої 05.10.2006 року [PERSON] 03 січня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 257511, яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 09 січня 2014 року. Відповідно до ст..1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.12.2014 року, яке набрало законної сили 02.01.2015 року, [PERSON] проживала з померлим 03.01.2014 року [PERSON] однією сімєю з кінця 2007 року до часу відкриття спадщини. Тобто, як достовірно встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом після померлого [PERSON], як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю більше п'яти років на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та державним нотаріусом Другої Кременчуцької нотаріальної контори [PERSON] була заведена спадкова справа №21/2014 щодо майна померлого. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], яка є спадкоємцем за законом четвертої черги після померлого [PERSON], 24.01.2014 року, тобто у встановлений ст..1269 ЦК України строк, подала до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого 03.01.2014 року [PERSON]., тобто остання є такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після померлого [PERSON] Як встановлено судом, [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після померлого 03.01.2014 року [PERSON] не отримувала. 09 березня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І КЕ №265061, яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 12 березня 2014 року. Відповідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ №058538 виданого 30 жовтня 2007 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції та відповідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ №129218 виданого 07 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківіського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області [PERSON] є матірю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з ст. 1261 ЦПК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та державним нотаріусом Другої Кременчуцької нотаріальної контори [PERSON] була заведена спадкова справа №109/2014 щодо майна померлої Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями за законом першої черги після померлої [PERSON], відповідно до ст..1261, 1268-1270 ЦК України, є її малолітні діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] та останні, у встановлений строк, подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, тобто останні є такими, що прийняли спадщину після померлої 09.03.2014 року [PERSON] Постановою державного нотаріуса Другої Кременчуцької нотаріальної контори [PERSON] від 03.06.2015 року відмовлено [PERSON]., яка діє від імені дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на квартиру [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на неї. Таким чином судом встановлено, що відсутня можливість оформлення права малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на спадщину у державній нотаріальній конторі на квартиру [ADDRESS] Згідно із ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна. В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За приписом ч.1\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на майно, що входить до складу спадщини" не є тотожними і законодавець пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норми ч.5\~ст.1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1267 цього Кодексу частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Доказів щодо наявності між спадкоємцями за законом угод про поділ спірного майна суду не надано. Згідно ст. 1278 ЦПК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved