Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

14.02.2019 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , у якій прохала збільшити присуджений їй на утримання сина [PERSON] , [INFO] розмір аліментів з 1/5 частини на ј частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина у сумі 22\~662 грн. 78 коп., а також неустойку за прострочення сплати аліментів за період часу з 2015-2019 рр. у сумі 286\~904 грн. 51 коп. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що від шлюбу з відповідачем [INFO] народила [PERSON] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2016 року з відповідача на її користь стягнуто на утримання сина аліменти в розмірі 1/5 частки від усіх видів його доходів. З 2015 року [PERSON] має заборгованість за аліментами, яка станом на 01.01.2018 року становить 22\~780 грн. 86 коп. [PERSON] офіційно працевлаштований, однак приховує свої доходи. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років станом на 01.01.2019 року складає 2027 грн. [PERSON] інших аліментних зобов`язань не має. Присуджені їй аліменти є меншими ніж гарантовані державою, а рекомендованим розміром аліментів взагалі є прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Внаслідок незадовільного стану здоров`я сина, вона понесла додаткові витрати у вигляді вартості лікування закритого перелому правого передпліччя, що склала 1367 грн., вартості обстеження у гастроентеролога та лікування гастриту у розмірі 500 грн., вартості лікування тонзиліту, що склала 1239 грн. 76 коп., проведення дослідження крові, що склало 220 грн., проведення 10 процедур санації горла, що склало 1000 грн., проведення 7 процедур лазеротерапії пазух носа та УЗ на лімфовузли, загальною вартістю 280 грн., витрат на канцелярські товари, підручники, оплату секцій, внесків до фонду школи, вартості проїзного квитка на трамвай та проїзду у маршрутному таксі сукупною вартістю 12\~298 грн. 80 коп., оплати путівки до дитячого табору, яка коштує 13\~000 грн.; витрат на харчування у школі та на додаткове дієтичне харчування у сумі 1920 грн., витрат на одяг та взуття у сумі 8000 грн., а також заплановані витрати на придбання дитині телефону вартістю 5000 грн. Половину від понесених та запланованих витрат прохає стягнути з відповідача. З січня 2015 року по листопад 2018 року у відповідача утворилась заборгованість за аліментами, яка склала 22\~780 грн. 86 коп. Позивачкою за період часу з грудня 2015 року по січень 2019 року нараховано пеню на суму боргу за аліментними платежами, яка склала 286\~904 грн. 51 коп. Ухвалою суду від 02.04.2019 року відкрито провадження у справі. 06.05.2019 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав лише в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини у сумі 9\~563 грн. Свої заперечення проти позову обґрунтував наступним. Підстави для збільшення розміру аліментів відсутні, оскільки відсутні докази того, що відбулись зміни у сімейному або матеріальному стані будь-кого із сторін. Позивачкою замовчано факт того, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2017 року її вимоги про збільшення розміру аліментів залишені без задоволення. Він офіційно працевлаштований, однак отримує мінімальну заробітну плату, внаслідок заборгованості за аліментами, яка виникла не з його вини, з нього утримується Ѕ частка від його доходу до погашення боргу. Визначитись з тим розміром аліментів, які він може сплачувати, можливо після погашення заборгованості. Він має на утриманні й іншу дитину [PERSON] , [INFO] , що є підставою для зменшення, а не збільшення, розміру аліментів. Посилається на те, що має низку хронічних захворювань, однак не зазначив, як ці захворювання впливають на його здатність до праці. Він визнає вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у вигляді додаткових витрат на лікування, а також частково на освіту, в частині витрат, пов`язаних з зайняттям дитиною спортом. Позивачка замовчує той факт, що їх спільна дитина отримує пільги внаслідок того, що він є учасником бойових дій в зоні проведення АТО. Позивачка з незрозумілих причин відмовляється від безкоштовних дитячих оздоровчих путівок, які пропонуються їй органами соціального захисту населення. Вимоги про стягнення пені не визнає, оскільки не визнає самого розрахунку заборгованості, який складений з невірним відображенням розміру його доходів, а також тому, що заборгованість за аліментами утворилась не з його вини. Оскільки він працевлаштований офіційно, усі утримання з його заробітної плати здійснюються виконавчою службою та бухгалтерією за місце роботи. Йому точно не відомо, коли було відкрито виконавче провадження, але припускає, що заборгованість утворилась у зв`язку з тим, що аліменти присуджені до стягнення з дня пред`явлення позову (грудень 2015 року), а виконавчий лист надійшов на виконання відділу ДВС лише в травні 2016 року. З 12.08.2015 року по 24.10.2016 року він проходив службу в зоні проведення АТО, однак виконавець не утримував з нього кошти, як військовослужбовця, посилаючись на якісь труднощі, а пізніше, заднім числом, нарахував йому борг. З грудня 2016 року по травень 2017 року він знаходися на обліку як безробітній. З його доходів по безробіттю теж утримувались грошові кошти, які у розрахунку чомусь не відображені. З травня 2017 року він працевлаштувався в ТОВ «Постач Сервіс», однак в довідці розрахунку відсутні дані про утримання з нього коштів за період часу з травня по жовтень 2017 року. Його жодного разу не попереджали про наявність заборгованості по аліментах. 03.06.2019 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив. У відзиві зазначила, що позивач фактично не згоден з виконанням своїх батьківських обов`язків, він не враховує того факту, що присуджені їй аліменти є меншими за потреби дитини та гарантований державою мінімум. Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того факту, що дитина отримує пільги у зв`язку з участю батька у бойових діях. Не дивлячись на це, дитина не бажає оздоровлюватись у таборах відпочину для дітей учасників бойових дій. Заперечення щодо придбання дитині бюджетного телефону є безпідставними. Оскільки дитина самостійно пересувається містом у зв`язку з відвідуванням школи та спортивної секції, телефон їй дуже потрібен. Відповідач знав про свою заборгованість за аліментами, однак не вжив дій для погашення боргу. 13.08.2019 року до суду надійшла заява третьої особи про розгляд справи у її відсутність. Внаслідок того, що спір виник з сімейних правовідносин, заявленими вимогами є збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину та пені, ухвалою суду від 02.02.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.02.2021 року відповідач повторно надав відзив на позовну заяву, у якому, окрім раніше викладених доводів, зазначив, що наданий позивачкою розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, згідно з відповіддю виконавця, станом на 01.06.2019 року борг складає 18\~271 грн. Виконавець не спромігся виконати розрахунок з урахуванням сплачених ним сум на погашення боргу, що виник одразу при відкритті виконавчого провадження. Вважає, що на цей час у нього відсутня заборгованість за аліментами. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Пояснення надала аналогічні їх тексту. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 9\~563 грн., в іншій частині прохав позов залишити без задоволення. Пояснення надав аналогічні тексту відзиву на позов. Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, до суду раніше надала заява про розгляд справи у відсутність представника. Вирішення справи залишила на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Нормою ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В силу вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач також є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 25.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. На виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавчий лист № 203/6868/15-ц, виданий 20.04.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , аліментів у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку. Сторонами до суду не надано копії постанови про відкриття виконавчого провадження та не доведено фактичних труднощів у її отриманні. Відповідно до розрахунку державного виконавця Коваленко У.Ю., наданого позивачем разом з позовом, станом на 01.01.2019 року заборгованість за аліментами складає 22\~780 грн. 86 коп. Позивачем надано до суду виключно докази про придбання ліків та понесення витрат на лабораторні дослідження, а доказів того, що нею понесено витрати на придбання сину одягу, канцтоварів, підручників, проїзних квитків, оплату навчання та спортивної секції, харчування у школі, суду не надано. Доданий до позовної заяви договір на туристичне обслуговування від 05.02.2019 року № 02-0КГ не підписаний жодною зі сторін договору, а також відсутні докази сплати коштів за вказаним договором. Надана позивачем копія путівки не містить жодних відомостей щодо її вартості. Також, суд не приймає як доказ понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини, фото чеку та телефону, оскільки доказів необхідності придбання саме такого телефону для забезпечення зв`язку та безпеки сина позивачем не надано, придбання телефону не узгоджувалось із відповідачем. Перевірений судом розрахунок пені, що виконаний позивачем у позовній заяві, виконано нею невірно, оскільки пеню нараховано на щомісячний платіж у тому самому місяці, у якому така сума підлягала сплаті. За підрахунком суду, виконаним на підставі довідки державного виконавця Коваленко У.Ю. про заборгованість за аліментами станом на 01.01.2019 року, за формулою, що наведена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15, де у період нарахування пені початковий місяць, у якому мав бути сплачений платіж, не входить, розмір пені складає 265\~938 грн. 52 коп. В силу вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Суд не враховує заперечень відповідача щодо розрахунку заборгованості за аліментами, оскільки предметом спору такий розрахунок не є, а відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом чи скаргою на дії виконавця щодо вчиненого ним розрахунку заборгованості. Надані відповідачем докази щодо наявності у нього захворювань не спростовують його працездатності, а тому не є поважними причинами утворення заборгованості зі сплати аліментів. Також, проходження відповідачем військової служби у період з 12.08.2015 року по 24.10.2016 року не звільняє його від обов`язку сплати аліментів, оскільки відповідач був обізнаний про обов`язок їх сплати та розмір аліментів. Окрім цього, виконавче провадження зі стягнення аліментів відкрито навесні 2016 року, у травні 2016 року позивач звернувся до виконавця з заявою, у якій повідомив місце своєї роботи, а тому був обізнаний свої права та обов`язки у виконавчому провадженні, зокрема, про обов`язок боржника повідомляти про зміну місця роботи. Не може бути підставою для залишення без задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів факт погашення відповідачем заборгованості у липні 2020 року, на що вказують постанови виконавця про скасування обмежень боржнику у використанні спеціального права, оскільки пеня нарахована позивачем за період часу з грудня 2015 року по січень 2019 року. Враховуючи те, що відповідно до вимог ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з розрахунку державного виконавця Центрального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.01.2019 року складає 22780 грн. 86 коп. Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені за несплату аліментів підлягають частковому задоволенню. Також, підлягають частковому задоволенню і вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у сумі, що визнана відповідачем. В іншій частині вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволенню не підлягають за недоведеністю. Вимоги позивача про збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягають, оскільки підстав, визначених ст. 192 СК України для перегляду розміру аліментів судом не встановлено. Так, позивачкою не доведено факту зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, а єдиною підставою для задоволення позовних вимог вказано зміну мінімального розміру аліментів на утримання дитини на законодавчому рівні. Дана підстава не може бути взята до уваги, оскільки не дивлячись на присуджену до стягнення частку від доходу відповідача, виконавець здійснює стягнення аліментів у порядку ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із якої виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За вказаних обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial