Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

23.07.2018 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральний 1", про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що у зазначеній квартирі відповідач не проживає понад шість місяців без поважних причин. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі ордера №3302 від 30.12.1957 року, його бабуся [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS] , в якій позивач проживає зі свого народження. У 2000 році [PERSON] померла. Разом з позивачем в квартирі проживають його дружина та рідний брат, які не зареєстровані в ній. Крім позивача в вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON] , який в квартирі не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги він не сплачує та не приймає участі в утримані квартири. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і жилим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин. Будь-яких перешкод у користуванні житловим приміщенням позивачем ніколи не чинилося. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 31.08.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі за вищезазначеним позовом. На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 23.12.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 29.12.2020 року матеріали справи передано судді Саламатіну О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 31.12.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі за вищезазначеним позовом. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представниця позивачки надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України. Проте, про поважність причин неявки в судові засідання суд не повідомили, відзив та пояснення не надали. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.11.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, встановлено наступне. На підставі ордера №3302 від 30.12.1957 року, [PERSON] зі складом сім`ї: [PERSON] та [PERSON] , була вселена до квартири [ADDRESS] . На підставі довідки ТОВ "Центральний-1" від 17.01.2018 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , на даній площі проживаютьз правом на житлову площу [PERSON] - внук та [PERSON] - син. Факт того, що відповідач [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 1997 року, підтверджується Актом про непроживання від 17.01.2018 року, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає по сусідству з позивачем, за адресою [ADDRESS] , близько 50 років. Відповідача останній раз бачила близько 5 років назад, а в квартирі [ADDRESS] , відповідач - [PERSON] , не проживає вже понад 10 років. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що проживає по сусідству з позивачем, за адресою [ADDRESS] , понад 20 років. В квартирі [ADDRESS] , відповідач - [PERSON] , не проживає, відповідача останній раз бачила понад 15 років назад. Відповідно до статті 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Стаття 61 ЖК України передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ст.163 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків встановлених ч.1, п.п.1 та 5 ч.3 та ч.4 ст.71 ЖК України. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом родини позивача, проте, понад шість місяців в квартирі за адресою: [ADDRESS] , не проживає, не мав перешкод в користуванні спірним житлом, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по її утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад шість місяців, що відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, у зв`язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved