Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що із громадянкою [PERSON], позивач, [PERSON], перебував у зареєстрованому шлюбі із 21 жовтня 2005 року, який на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року (справа №305/2496/13-ц) було розірвано. За час проживання в зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO], та син, [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати разом із відповідачкою, з якою проживають і надалі. На даний час діти перебувають на спільному їх утриманні та відповідному вихованні. На підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц (провадження №2/3052/1276/13) позивач, [PERSON], виплачує на користь відповідачки, [PERSON], щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі Ѕ частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні в Рахівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області позивачу, [PERSON], як боржнику, нараховується для сплати аліментів грошова сума, яка становить Ѕ (одну другу) частину всіх його доходів (заробітку), а оскільки, позивач на даний час не являється працевлаштованою особою, то з нього стягується Ѕ частина середньостатистичної заробітної плати, встановленої та/чи визначеної по Рахівському району, Закарпатської області в певний період, яка являє собою станом на грудень місяць 2017 року грошову суму в розмірі 2915 гривень. З 03 травня 2015 року позивач перебуває в офіційному, зареєстрованому шлюбі із громадянкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Тулайдан) [PERSON], [INFO], який ними було укладено в виконавчому комітеті Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області, про що вчинено відповідний запис акта про шлюб за №29. Від цього шлюбу в позивача народилася дитина: дочка, [PERSON], [INFO], в запис акта про народження якої, який складений виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області, відомості про позивача, як про батька дитини, внесено в відповідності до положень статті 122 Сімейного кодексу України. Дана малолітня особа, [PERSON], батьком якої являється позивач, з дня свого народження перебуває на його повному, належному утриманні та відповідному вихованні. На сьогоднішній день позивач не має постійного місця роботи та відповідного постійного заробітку (доходу), його дохід є нерегулярним та мінливим, він не займається індивідуальною чи підприємницькою діяльністю, в районному центрі зайнятості на обліку по пошуку роботи не зареєстрований та на ньому не перебуває. Утримання позивачем ще однієї дитини від другого офіційного шлюбу ставить його в гірше матеріальне становище, ніж те, яке мало місце при винесенні рішення Рахівським районним судом Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Від сплати аліментів для утримання своїх старших дітей позивач в жодному разі не відмовляється, однак вважає за необхідне та можливе виконувати свої батьківські обовязки в порядку та спосіб, визначені нормами чинного законодавства, відносно всіх своїх дітей однаково. Просили суд\~винести рішення,\~яким \~зменшити розмір\~аліментів,\~які стягуються\~із громадянина\~[PERSON],\~ на\~підставі рішення\~Рахівського районного\~суду Закарпатської\~області від\~20\~грудня 2013\~року \~на користь\~громадянки [PERSON],\~на утримання\~сина,\~[PERSON],\~[INFO],\~та сина,\~[PERSON],\~[INFO],\~з 1/2\~частки з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~на 1/3\~(одну\~третю)\~частку з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~громадянина [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи із набрання рішенням суду законного сили та до досягнення дітьми повноліття. 23.04.2018 адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей. Вимоги зустрічної позовної заяви мотивовано тим, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO]. Син [PERSON] являється дитиною інвалідом підгрупи "А". Рішенням Рахівського районного суду З/о від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц (провадження №2/3052/1276/13) вирішено стягувати з [PERSON], на користь, [PERSON], щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі Ѕ частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття. На даний час [PERSON] повністю не виконує рішення суду про стягнення аліментів, в результаті чого станом 01.01.2018 має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 4123,70 грн. По платежах, які здійснював [PERSON] достовірно відомо, що останній має стабільний мінливий дохід, здоровий, може працювати та утримувати трьох дітей, а саме двох синів від першого шлюбу та дочку [PERSON], народжену від другого шлюбу. [PERSON] забезпечений житлом, має легкові автомобілі, регулярно виїздить на сезонні роботи за кордон. Тому у зустрічному позові, позивачка просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно, з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання двох дітей синів: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], в розмірі 1/3 частки із усіх видів його заробітку (доходу),але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, та з урахуванням 1/3 частини розміру середньої заробітної плати за один місяць, що становить 6757 грн. на території Закарпатської області, 1/3 якої на момент звернення до суду становить 2252 грн. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина інваліда [PERSON] - [INFO] 15 000 грн., одноразово, на рік, одним платежем для оздоровлення. Ухвалою суду від 07.06.2018 обидва позови об'єднано в одне провадження. 03.10.2018 адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] повторно звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання двох дітей. Ухвалою суду від 05.10.2018 зустрічну позовну заяву подану 03.10.2018 повернуто позивачці [PERSON], як таку, що подана з порушенням порядку, встановленому ч.1 ст.193 ЦПК України. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить вказану справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача [PERSON] Вимоги первісної позовної заяви підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Зустрічну позовну заяву подану 19.04.2018 просить залишити без розгляду, як таку, що подана поза межами процесуального строку, визначеному положеннями ст. 193 ЦПК України. 11.06.2018 представник [PERSON] - [PERSON], надав суду відповідь на відзив. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд звертає окрему увагу на те, що в судовому засіданні 05.10.2018 [PERSON] була присутня, та відмовилась від стягнення з [PERSON] одноразової допомоги в сумі 15 000 грн. щорічно, на утримання сина інваліда. 07.06.2018 відповідачка [PERSON] надала суду відзив на зустрічну позовну заяву. Вказаний відзив суд не бере до уваги, оскільки такий подано з порушенням строків. Так, в ухвалі про відкриття провадження у справі за первісним позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітніх дітей, відповідачці запропоновано протягом 15 днів з дня вручення їй ухвали, подати відзив. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, [PERSON] отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 03.04.2018, а відзив надала 07.06.2018, отже, такий подано з порушенням строків встановлених ухвалою про відкриття провадження у справі. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2005 року, який, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2013 між ними розірвано. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син,\~[PERSON],\~[INFO],\~та син,\~[PERSON],\~[INFO] Стаття 51 Конституції України чітко визначає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їхнього повноліття. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє на Україні з 27 вересня 1991 року, … держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Зважаючи на взяте зобов'язання, Україна як держава, яка приєдналась до цієї Конвенції, прийняла Закон України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року, де в ст.8 записано: Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок утримувати дітей мають двоє батьків, вказаних у свідоцтві про народження дитини. Аналогічне передбачене ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц (провадження №2/3052/1276/13) позивач, [PERSON], виплачує на користь відповідачки, [PERSON], щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі Ѕ частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття. Пред'являючи первісний позов, позивач посилається на те, що на сьогоднішній\~день та,\~зокрема,\~з 03\~травня 2015\~року [PERSON]\~перебуває в\~офіційному,\~зареєстрованому шлюбі\~із громадянкою\~[PERSON] (дошлюбне\~прізвище \~Тулайдан)\~[PERSON],\~[INFO],\~який ними\~було укладено\~в виконавчому\~комітеті Ясінянської\~селищної ради\~Рахівського району,\~Закарпатської області за актовим записом №29. Від цього шлюбу в позивача народилася дитина: дочка, [PERSON], [INFO]. Дана малолітня особа, [PERSON], батьком якої являється позивач, з дня свого народження перебуває на його повному, належному утриманні та відповідному вихованні, що стверджується довідкою виконкому Ясінянської селищної ради № 1432 від 12.03.2018. Позивач у своєму позові стверджує, що на сьогоднішній день він не має постійного місця роботи та відповідного постійного заробітку (доходу), його дохід є нерегулярним та мінливим, він не займається індивідуальною чи підприємницькою діяльністю, в районному центрі зайнятості на обліку по пошуку роботи не зареєстрований та на ньому не перебуває. Наведене підтверджується довідкою виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району, Закарпатської області №1433 від 12 березня 2018 року та копією трудової книжки, виданої на ім'я [PERSON], 02 серпня 1999 року. Утримання позивачем ще однієї дитини від другого офіційного шлюбу ставить його в гірше матеріальне становище, ніж те, яке мало місце при винесенні рішення Рахівським районним судом Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц про стягнення з нього на користь Відповідачки аліментів на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до частин 1-2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає\~право кожної\~дитини на\~рівень життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням\~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього (платника аліментів) інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (пункти 2-3 частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України). Разом з тим, при розгляді позовів, заявлених із зазначених вище підстав, застосуванню підлягає не тільки положення статті 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших правових норм останнього, кореспондованих обов'язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, положення статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» Сімейного кодексу України. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі N6-143 цс 13. Під зміною сімейного стану позивача [PERSON] на сьогоднішній день слід розуміти появу в його новій сім'ї осіб, а саме іншої дитини: дочки, [PERSON], [INFO], якій позивач зобов'язаний за законом надавати відповідне та належне утримання і яка знаходиться на його повному, постійному утриманні та вихованні. Із копії трудової книжки АС №708817, [PERSON], вбачається, що він не являється на даний час працевлаштованою особою, і йому припинена виплата допомоги по безробіттю. Таким чином, сімейний стан та матеріальне становище [PERSON], як платника аліментів, істотно змінилися. При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів суд враховує вимоги статті 182 Сімейного кодексу України, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище позивача, як платника аліментів, наявність в останнього інших дітей від другого офіційного шлюбу, зважити на доведеність позивачем наявності підстав для зміни (зменшення) розміру аліментів, які сплачуються ним на утримання його старших дітей. Відповідно до змін, прийнятих Верховною Радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із наведеним, та враховуючи те, що позивачем за первісним позовом доведено погіршення його матеріального становища з моменту винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів, даний позов є обґрунтованим та доведеним, а тому є таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла на момент подання первісної позовної заяви до суду, позивач був звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути 704.80 грн. судового збору. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присуджені рішенням Рахівського районного суду від 20 грудня 2013 року, яке на даний час перебуває на виконанні , а предметом судового розгляду є зменшення розміру аліментів, то в даному випадку зменшений розмір аліментів повинен стягуватись з моменту набрання законної сили рішенням суду. Щодо зустрічної позовної заяви поданої [PERSON] в інтересах [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей, суд приходить до наступного висновку. Суд не погоджується з думкою адвоката [PERSON] про те, що вказану зустрічну позовну заяву слід залишити без розгляду, як таку, що подана з порушенням процесуальних строків виходячи з наступного. Як зазначено вище, в ухвалі про відкриття провадження у справі за первісним позовом від 27.03.2018 відповідачці запропоновано протягом 15 днів з дня вручення їй ухвали на подачу відзиву. У відповідності до ч.1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічну позовну заяву у строк для подання відзиву. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 03.04.2018, а зустрічну позовну заяву її адвокатом [PERSON] відправлено 19.04.2018 (згідно штампу на поштовому конверті), отже відповідачкою за первісним позовом, подано зустрічну позовну заяву з затриманням на один день, ніж це встановлено законом. Пропущення строку подачі зустрічної позовної заяви лише на один день суд вважає несуттєвим, тому розглядає зустрічну позовну заяву по суті. Як вже встановлено вище, сторони [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2005 року, який, на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2013 між ними розірвано. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син,\~[PERSON],\~[INFO],\~та син,\~[PERSON],\~[INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2013 року по справі №305/2639/13-ц (провадження №2/3052/1276/13) позивач, [PERSON], виплачує на користь відповідачки, [PERSON], щомісячно, аліменти на утримання двох дітей: синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі Ѕ частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття. [PERSON], пред'являючи зустрічний позов просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно, з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання двох дітей синів: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], в розмірі 1/3 частки із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, та з урахуванням 1/3 частини розміру середньої заробітної плати за один місяць, що становить 6757 грн. на території Закарпатської області, 1/3 якої на момент звернення до суду становить 2252 грн. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина інваліда [PERSON] - [INFO] 15 000 грн., одноразово, на рік, одним платежем для оздоровлення. В судовому засіданні 05.10.2018 від стягнення з [PERSON], щорічно, одним платежем 15000 грн., на лікування та оздоровлення дитини інваліда сина [PERSON] - [INFO], [PERSON] відмовилась. Отже, вимогами [PERSON] за зустрічною позовною заявою залишається стягнення з [PERSON] на її користь, аліментів на утримання двох дітей, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Вказану суму аліментів вирішено стягувати з [PERSON] в зв'язку з задоволенням його позовних вимог про зменшення розміру аліментів. Отже, в зустрічній позовній заяві спір між сторонами як такий відсутній, оскільки по своїй суті [PERSON] відмовившись від одноразових платежів в сумі 15 000 грн., фактично погодилася із сумою аліментів, які просить стягувати [PERSON] при зменшенні розміру аліментів. Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. У відповідності до ч.7 ст. 141 ЦПК України, судові витрати за зустрічною позовною заявою слід віднести за рахунок Держави.

Outcome: approved