Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

09.03.2016 року [PERSON] звернувся до Золочівського районного суду Харківської області із вказаною заявою, в якій з урахуванням уточнень просить встановити факт володіння ним - [PERSON], [INFO], земельною ділянкою, що має кадастровий номер [NUMBER], розташованою на території Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області, площею 3, 2979 га, цільовим призначенням якої є товарне сільськогосподарське виробництво на підставі держаного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 вересня 2002 року. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 20 вересня 2002 року на підставі розпорядження Золочівської райдержадміністрації від 03 вересня 2002 року № 220 йому було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] про те, що йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 3, 2979 га, що розташована на території с. Феськи Феськівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У державному акті помилково вказано кадастровий номер [NUMBER]. 30 жовтня 2015 року вказану земельну ділянку було зареєстровано у Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області та з невідомих заявнику обставин присвоєно кадастровий номер [NUMBER], про присвоєння вказаного кадастрового номеру [PERSON] стало відомо лише після отримання витягу з Державного земельного кадастру. Кадастровий номер, що міститься у державному акті та кадастровий номер, зазначений у витягу із Державного земельного кадастру відрізняються один від одного. У зв'язку із розбіжностями кадастрових номерів на земельну ділянку державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області заявнику було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку. У зв'язку з цим він звернувся до суду для встановлення факту володіння земельною ділянкою, що має кадастровий номер [NUMBER]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглядати заяву за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області на судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без участі представника відділу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заявником в якості доказу надано копію державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 20 вересня 2002 року на ім'я [PERSON], який проживає в [ADDRESS], на підставі розпорядження Золочівської райдержадміністрації від 03 вересня 2002 року № 220, про те що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3, 2979 га, що розташована на території с. Феськи Феськівської сільської ради, цільовим призначенням якої є товарне сільськогосподарське виробництво. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28. У державному акті у таблиці про зміни у межах і розмірах земельної ділянки вказано кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], також зазначено, що кадастровий номер [NUMBER] вважати таким, що присвоєний помилково та скасований. Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6302166772015 від 30.10.2015 року [PERSON], паспорт серії [NUMBER], виданий Золочівським РВУМВС України в Харківській області 19.01.1999 року, РНОКПП: [NUMBER], що проживає за адресою: [ADDRESS], має на праві приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], площею 3, 2979 га, що розташована на території Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена 30.10.2015 року. Документ, що є підставою для виникнення права - розпорядження Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 03.09.2002 року № 220, документ, що посвідчує право - державний акт від 20.09.2002 року [NUMBER]. Відповідно до копії листа Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області від 19.11.2015 року № 522 земельна ділянка, яка вказана у державному акті серії [NUMBER] за кадастровим номером [NUMBER], площею 3, 2979 га та земельна ділянка, яка вказана у витязі НВ-6302166772015 за кадастровим номером [NUMBER] є однією і тією ж земельною ділянкою. Кадастровий номер, що вказаний у державному акті серії [NUMBER] [NUMBER] було присвоєно помилково. Вважати дійсним кадастровий номер, що вказаний у витязі [NUMBER]. Із наданої суду копії рішення № 27363130 від 22 грудня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно вбачається, що кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER] прописані від руки у Державному акті на право приватної власності серія [NUMBER] не співпадають з кадастровим номером [NUMBER], який вказаний у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6302166772015. Також у вказаних документах не співпадає місце розташування земельної ділянки. Також порушені вимоги п.2.9 інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року. Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч.1-3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. У ч. 1 ст.79 ЗК України закріплено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Стаття 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» містить дефініцію державної реєстрації земельної ділянки, а саме це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно із положеннями ст. 16 вказаного Закону земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. У статтях 125, 126 ЗК України закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Стаття 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" містить перелік підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав, серед яких, зокрема, є державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, видані до 1 січня 2013 року. Таким чином, [PERSON] 20.09.2002 року отримав державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на підставі розпорядження Золочівської райдержадміністрації № 220 від 03.09.2002 року, який засвідчив, що йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 3, 2979 га, що розташована на території с. Феськи Феськівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Водночас, державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 30.10.2015 року Відділом Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області з присвоєнням ділянці кадастрового номеру [NUMBER]. За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявник [PERSON] мав підстави для звернення до суду, бо у позасудовому порядку встановити факт володіння ним земельною ділянкою, він не має можливості. Враховуючи зміни у земельному законодавстві щодо виникнення права власності на земельну ділянку з моменту його державної реєстрації та беручи до уваги те, що державні акти на право власності на земельну ділянку вже не видаються, заявник мав підстави для звернення до суду. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від його встановлення залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, в даному випадку - підтвердження права власності на земельну ділянку. Суд з урахуванням наданих заявником доказів, доходить висновку про володіння заявником [PERSON] земельною ділянкою, що має кадастровий номер [NUMBER], в зв'язку з чим задовольняє заяву у повному обсязі.

Outcome: approved