Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Л.Українки буд. № 14 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 жовтня 2004 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть І-НМ № 175160 від 25.10.2004 року, актовий запис № 27. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані по вул. Миру буд. № 14 в с.Виноград Городенківського району Івано-Франківської області. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 48,1 м.кв., житловою площею 22,0 м.кв., літньої кухні, комори, двох сараїв, двох стодол, навісу, майстерні, стайні, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 156580 грн. На час смерті [PERSON] разом з нею була зареєстрована та проживала позивач. Після смерті матері, [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном та прийняла спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі не оформила. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулася до державного нотаріуса. Однак, після вивчення поданих документів, в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері нотаріусом позивачу було відмовлено на підставі п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. 24.10.2017 року позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Про відмову від спадщини позивач не заявляла. Позивач виготовила технічну документацію, проте оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. 20.12.2017 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Миру буд. № 14 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з підпунктом 9 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи вищевикладене, справа № 342/1260/17 (провадження №2/342/131/2018) розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. У звязку із тим, що під час відкриття провадження у справі була відсутня норма, що зобовязувала суд визначитися, за правилами якого позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Сторони та їхні представники в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивач позов підтримує повністю. Виноградська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області позов визнає. Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з технічною документацією житлове господарство по вул. Миру, 14 в с.Виноград Городенківського району Івано-Франківської області складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1984 р., загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м., 2 сараїв, 2 стодол, навісу, літньої кухні, майстерні, стайні, вбиральні, криниці, огорожі, вимощення. Із копії звіту, складеного ТОВ «ВАКО -ЕКСПЕРТ» встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою Івано-Франківська область, Городенківський район с.Виноград, вул. Миру, буд. 14, станом на 08.11.2017 року становить 59670,00 грн. Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 8245 від 28.09.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Миру, 14 в с. Виноград Городенківського р-ну не зареєстровано. В силу вимог абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 3 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Згідно технічної документації на житловий будинок, будинок збудовано у 1984 році. Отже, документом, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом на той час був технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженої\~Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127) передбачено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Як слідує з листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 12/5-126 від 23.03.1999 року, по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно довідок, виданих виконкомом Виноградської сільської ради Городенківського району № 962 від 12.10.2017 року, № 172 від 08.02.2018 року встановлено, що житловий будинок, який розташований в селі Виноград по вулиці Миру, 14 (бувша Леніна, 14) побудований на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в розмірі 0,2500 га, яка належала [PERSON], яка померла 24.10.2004 року. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавались на підставі записів у по господарських книгах. Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. З довідки 1144 від 20.12.2017 року, виданої виконкомом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що згідно по господарської книги Виноградської сільської ради № 1 особовий рахунок № 12, головою домогосподарства є [PERSON]. Судом встановлено, що власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Миру, 14 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області являється [PERSON]. [PERSON] померла 24.10.2004 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 175160. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась\~\~спадщина. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з\~ст. 1223 ЦК України\~- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.\~\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~\~Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1\~ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про народження серія ЯД № 263439 встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] після укладення шлюбу 15.02.1970 року з [PERSON], [INFO] присвоєно прізвище «Грицюк», що стверджено копією свідоцтва про одруження серія І-АБ № 009426 від 15.02.1970 року. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України\~прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією спадкової справи № 171/2009 щодо майна [PERSON], яка померла 24.10.2004 року, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 18630033 від 18.02.2009 року, випискою із по господарської книги № 1144 від 20.12.2017 року, виданою Виноградською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, стверджено, що [PERSON] (позивач) прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 24.10.2004 року. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 1969/02-31 від 24.10.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 24.10.2004 року, на житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Виноград вул. Миру, 14 Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки у спадкоємця відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Миру, 14 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Миру, 14 в с.Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~ 392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved