Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 грудня 1999 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також повнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося. Налагодити нормальні стосунки в сім`ї неможливо. Тому позивач вважає, що збереження сім`ї стало недоцільним та просила суд розірвати шлюб з відповідачем, після його розірвання - залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 06.09.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 30.09.2019 у справі закрито підготовче провадження, а справу призначеного до судового розгляду по суті на 17.10.2019. 17.10.2019 та 01.11.2019 розгляд справи був відкладений через неявку відповідача. 14.11.2019 позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с. 2 зворот). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, будь-яких заяв від нього не надходило (а.с. 27,28). Відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 03 грудня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с. 5). У сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також повнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом зі сторонами (а.с. 7-12). Сторони припинили шлюбні відносини, хоч і проживають разом (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на Принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище " [PERSON] " змінила на прізвище чоловіка " [PERSON] ". В позовній заяві, позивач висловила бажання залишити своє післяшлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн 40 коп. сплаченого останньою судового збору.

Outcome: approved