Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

19.01.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду позовом, в якому просила розірвати договір оренди землі № 2 від 28.03.2017 року, укладений між нею та відповідачем; повернути належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,3431 га, що знаходиться в межах Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; зобов`язати відповідача виплатити орендну плату за використання вищевказаної земельної ділянки та стягнути понесені нею витрати на сплату судового збору. Ухвалою суду від 12.02.2018 року було відкрито провадження по справі, прийнято рішення проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено попереднє судове засідання. В подальшому, а саме 06.06.2018 року представником позивача було подано заяву про зміну позовних вимог, в якій останній просив залишити без розгляду першу вимогу позову про розірвання спірного договору оренди, стягнувши з відповідача на свою користь несплачену суму орендної плати за використання земельної ділянки в сумі 24900 грн., штрафні санкції на суму 7399,51 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 1409,60 грн. За результатами розгляду даної заяви, ухвалою суду від 11.12.2018 року позовні вимоги позивача в частині розірвання договору оренди землі № 2 від 28.03.2017 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Маруна Агро» було залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача також в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не повідомив. У зв`язку з зазначеним, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 3 ст.792 ЦК України). Так, в силу вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону). Істотними умовами\~договору оренди\~землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди;орендна плата\~із зазначенням\~її розміру,\~індексації,\~способу та\~умов розрахунків,\~строків,\~порядку її\~внесення і\~перегляду та\~відповідальності за\~її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. ( ст. 15 Закону). Судом достовірно встановлено, що 28.03.2016 року між [PERSON] , що надалі іменується як «орендодавець» та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРУНА АГРО", що надалі іменується як «орендар» було укладено договір оренди землі № 2 (надалі - Договір оренди), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,3431 га, яка належить орендодавцю на праві власності та знаходиться на території Великобугаївської сільської ради Васильківського району Київської області. Згідно пункту 6 Договору оренди останній було укладено на 7 (сім) років з 28.03.2016 р. до 28.03.2023 р. Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі від 28.03.2016 р., що відповідає вимогам п.16 Договору оренди. Крім того, при укладенні договору сторони погодили, що за користування земельною ділянкою орендар вносить орендодавцеві щорічний платіж в грошовій формі в розмірі 12450 грн. не пізніше 31 грудня кожного року ( п. 7 Договору оренди) В свою чергу, положеннями п. 11 Договору оренди встановлено, що у разі несплати чи несвоєчасної сплати орендної плати у строки, визначені цим договором, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Також, в силу вимог п. 29 Договору оренди орендар має право вимагати від орендодавця своєчасного внесення орендної плати. Однак, в порушення вищевказаних вимог Договору оренди відповідач не виконав свого обов`язку, з моменту передачі земельної ділянки за актом та станом на день подання даного позову так і не розрахувався відповідно до умов договору. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договору оренди, передавши відповідачу в користування земельну ділянку. В свою чергу відповідач, проігнорувавши виклик до суду, не надав суду жодного доказу виконання своїх зобов`язань по виплаті позивачу орендної плати. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно дост.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст.\~651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. В силу вимог ч. 4\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом достовірно\~встановлено,\~що заочним\~рішенням Васильківського\~міськрайонного суду\~від 16.04.2018\~року було\~розірвано договір оренди землі, укладений 28 березня 2016 року № 2 між\~ [PERSON] та ТОВ "Маруна Агро" в особі директора [PERSON] . Крім того, в судовому засіданні було доведено, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо сплати орендної плати, тобто з моменту підписання акту передачі земельної ділянки, а тому суд вважає, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 24900 грн. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому, враховуючи, що невиконане зобов`язання відповідача, за своїм характером є грошовим зобов`язанням, за прострочення його виконання позивач має право вимагати від відповідача штрафні санкції, передбачені ч. 2\~ст. 625 ЦК України. У матеріалах справи міститься розрахунок, сформований позивачем, з яким суд погоджується та вважає його вірним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штрафні санкції в сумі 7399,51 грн. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов договору оренди, внаслідок чого виникла заборгованість, на стягнення якої позивач має право, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1409,60 гривень з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved