Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Покровської міської ради В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2010 року було розірвано. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що її син довгий час знаходиться без батьківського піклування по причині того, що батько дитини - [PERSON], самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, він не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не відвідує навчально-виховний комплекс № 1 Покровської міської ради Донецької області де навчається син, не спілкується з вчителем щодо успішності дитини, не бере участі в батьківських зборах та спільних виховних заходах учнів і батьків, не виявляє турботи до сина, не цікавиться станом його розвитку, здоров'я, не займається культурним розвитком сина, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, з 2011 року жодного разу не бачив дитину. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник наполягали на задоволенні позову, з підстав викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Крім того, позивач пояснила, що у шлюбі з відповідачем перебували з 2007 по 2010 роки, дитина народилась в шлюбі. На теперішній час вона разом з сином проживає у свої батьків. Відповідач за все життя дитини приїздив тільки один раз на триріччя дитини, життям та успіхами сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Наразі є чоловік, з яким планується створити родину, він має намір всиновити дитину та бути для неї батьком. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений - опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник Органу опіки та піклування Покровської міської ради до судового засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з'явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи справи, суд протокольною ухвалою ухвалив провести розгляд справи заочно. Позивачем заявлено клопотання про допит у якості свідків [PERSON] [PERSON] та малолітнього [PERSON] Протокольною ухвалою суду клопотання задоволено частково в частині допиту свідків [PERSON] [PERSON] оскільки останні можуть повідомити обставини, що мають значення для вирішення справи. В частині допиту малолітнього [PERSON] відмовлено, з огляду на те, що відповідно до ст. 232 ЦПК України допит малолітніх свідків проводиться в присутності батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, якщо вони не заінтересовані у справі, або представників органів опіки та піклування, а також служби у справах дітей. В судовому засіданні присутня лише мати [PERSON], яка є зацікавленою в розгляді справи оскільки є позивачем. Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. За таких обставин суд вважає за можливим висхувати думку дитини, щодо предмету спору не допитуючи її в якості свідка. Малолітній [PERSON] зазначив, що батька він не пам'ятає, розмовляв з ним по телефону один раз, на день народження, коли виповнилось десять років. Батько під час телефонної розмови не казав, що має намір приїхати та побачитись. З батьками батька, з дідусем та бабусею не спілкуються. Вважає доцільним позбавити батька батьківських прав, має бажання жити у повній родині та отримувати батьківську турботу від іншої особи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю позивача. Також зазначила, що її донька з сином проживають спільно з нею з листопада 2009 року. Відповідач приїздив до дитини лише один раз у 2010 році. Відповідач життям та здоров'ям дитини не цікавиться, до навчальних та виховних закладів за інформацією щодо успіхів дитини не звертається. З відповідачем [PERSON] була знайома ще за п'ять років до укладання шлюбу її доньки з відповідачем. Під час перебування її доньки у шлюбі, вони проживали у батьків відповідача, вона їздила до них у гості. Пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Перешкод у виконанні батьківських обов'язків відповідачем вона не чинить. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з [PERSON] з 2013 року, їх діти займаються разом бальними танцями, танцюють у парі, внаслідок чого вони з позивачем підтримують дружні відносини. За час спілкування вона жодного разу від дитини не чула про його батька. Жодного разу, коли Володя та його мати були у її присутності, відповідач не телефонував ні дитині, ні [PERSON] Від позивача їй відомо, що батько дитини не приймає участі у його виховані сина, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Разом з позивачем вони відвозять дітей на конкурси, які можуть бути кожного вихідного або раз на два місяці, в залежності від конкурсної програми. Зустрічаються з позивачем на нейтральних територіях, в гостях один у одного не були. Вислухав учасників судового провадження, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2010 року було розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, ч.1 ст. 12 ЗУ " Про охорону дитинства " встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання юридичного обов'язку по вихованню свого сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною, не створює умов отримання ним освіти, не цікавиться долею сина, матеріально не допомагає. Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. Відповідно до висновку № 07/26-187 від 04.02.2019 року орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] За місцем проживання створені всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 29.10.2018. З довідки дошкільного навчального закладу № 43 «Колокольчик» Покровської міської ради Донецької області від 22.10.2018 вбачається, що [PERSON] з 2011 по 2014 рік відвідував навчальний заклад, вихованням сина займалась матір [PERSON], батько дитини [PERSON] батьківські збори не відвідував, дитину в садочок не приводив та не забирав, успіхом сина не цікавився, з вихователями не спілкувався. З довідки навально-виховного комплексу №1 Покровської міської ради Донецької області від 22.10.2018 вбачається, що батько дитини [PERSON] за час навчання сина [PERSON] не приймав участі у вихованні дитини в межах школи: не спілкувався з вчителем початкових класів щодо поведінки і успішності дитини, не брав участі в батьківських зборах та спільних виховних заходах учнів і батьків. Згідно довідки «Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 19.10.2018, дитина [PERSON] перебуває на «Д» обліку. Батько до лікарні не приходив, договір з сімейним лікарем не укладав. 20.09.2018 виконавчим комітетом Покровської міської ради Донецької області було затверджено висновок служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] для його тимчасового виїзду за межі України. За місцем проживання позивач [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, наданою Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення». Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Ленінським районним відділом державної виконавчої служби міста Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зі сплати аліментів [PERSON] по виконавчому листу №2-5077 від 05.01.2010 про стягнення аліментів на користь [PERSON], заборгованість по аліментам станом на 01.10.2018 складає 72333, 50 грн. Згідно характеристики [PERSON], учня середньої групи Центру танцювальних мистецтв «Астра» з напрямку бальні танці, мати [PERSON] та баба [PERSON] приділяють достатньо уваги розвитку дитини, систематично під час концертів, змагань або поїздок дитина знаходиться в супроводі матері. З батьком за цей час жодного разу зустрічі не було. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов'язки щодо своєї дитини судом не встановлено. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від свого батька необхідної уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Проаналізував всі обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та взагалі протягом тривалого часу не спілкується з дитиною. Зазначені фактори в їх сукупності, суд може розцінювати як ухилення [PERSON] від обов'язків по вихованню сина, оскільки він розуміє свою поведінку та не зважаючи на це, продовжує свідомо нехтувати своїми батьківськими обов'язками. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав. Позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина є необхідною мірою в інтересах здоров'я та виховання дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач, будучи батьком ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі ст.ст. 162, 164, 165, 166, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved