Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON], яка діє також в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулася в Верховинський районний суд Івано-Франківської області із позовом про визнання права спільної часткової власності на спадкове майно до Хороцівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу [PERSON] Вимоги мотивовано тим, що 05.07.2015 року, будучи мобілізованим на військову службу, під час перебування в зоні АТО загинув її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із домогосподарства, що знаходиться по вул.Карпатська,36 в.с.Хороцево Верховинського району Івано-Франківської області та земельних ділянок. У визначені законом терміни, вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, виявилося, що домогосподарство на праві власності належить батькові чоловіка - [PERSON], який помер 17.04.2006 року. Матір чоловіка, [PERSON], померла ще раніше - 18.12.1995 року. На підставі заповіту, її чоловік був єдиним спадкоємцем свого батька. Право власності на земельні ділянки не зареєстроване і дане питання буде вирішено сільською радою після визнання права власності на будинок. ЇЇ чоловік, [PERSON]А прийняв спадщину після свого батька [PERSON], однак, у звязку із смертю, не встиг переоформити право власності на себе, що не позбавило його майнових прав. А тому, у звязку із смертю чоловіка, до неї та дітей, як його спадкоємців за законом, перейшли всі права та обовязки. У нотаріальній конторі Верховинського району, їй розяснили, що у випадку відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на спадкодавця, такі питання вирішуються в судовому порядку. У Коломийському МБТІ виготовлено технічний паспорт на будинок, де вказано вартість домогосподарства та вказано, що реєстрація права власності може відбуватися на підставі рішення суду в реєстраційній службі. А тому, просить визнати за нею та дітьми право спільної часткової власності в розмірі по 1/3 кожному, на спадкове майно, що належало [PERSON], який помер 17.04.2006 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка діє також в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] підтримала позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити та визначити за нею і дочками право спільної часткової власності в розмірі по 1/3 кожному, на спадкове майно, що належало [PERSON], який помер 17.04.2006 року. В судове засідання на 26.10.2016 року позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, а справу слухати без її участі. Представник відповідача - Хороцівської сільської ради, [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечує, справу просить слухати без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо представила суду постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №203/02-31 від 04.10.2016 року, з якої вбачається, що позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що вона не подала в нотаріальну контору документи, які підтверджують право власності [PERSON] на майно. У відповідності до статті 174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2006 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №022948 від 18.04.2006 року (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме, домогосподарство, що знаходиться по вул.Карпатська,36 в.с.Хороцево Верховинського району Івано-Франківської області. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Обласного Комунального підприємства "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" №2193 від 17.03.2016 року, право власності на житловий будинок в с.Хороцево вул.Карпатська №36 зареєстроване за [PERSON]В.(а.с.13). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Хороцівської сільської ради [PERSON], 23.01.2004 року та зареєстрованого в реєстрі під №13, на випадок своєї смерті [PERSON], [INFO], заповів все своє майно синові [PERSON] (а.с.11). Судом встановлено, що спадкоємець [PERSON] у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину за заповітом, яка відкрилася після смерті батька, так як на час його смерті, проживав в спадковому будинку, що підтверджується довідкою Хороцівської сільської ради №363 від 15.06.2016 року (а.с.23), а отже фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 05.07.2015 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №213263 від 09.07.2015 року (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке він прийняв після смерті батька [PERSON], а саме, домогосподарство, що знаходиться по вул.Карпатська,36 в.с.Хороцево Верховинського району Івано-Франківської області. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не складав. На час смерті [PERSON] перебував у шлюбі із позивачкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НМ №013898 від 10.05.1997 року (а.с.7) від якого в них народилися діти - [PERSON], [INFO] (а.с.5), та [PERSON], [INFO] (а.с.48). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Мати [PERSON], [PERSON] померла 18.12.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №283116 від 18.12.1995 року (а.с.10). Таким чином, право на спадкування за законом виникло у позивачки [PERSON], як дружини померлого [PERSON] та дочок [PERSON] та [PERSON] як дітей померлого [PERSON] Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, важається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка та неповнолітні діти, у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на час смерті [PERSON] вони проживали разом з ним в будинку за адресою вул.Карпатська,36 с. Хороцево (а.с.22-24). Крім цього, позивачка, яка також діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в установленому законом порядку, у зв'язку з чим заведено спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №43072335 від 25.02.2016 року (а.с.20). Позивачкою 12.04.2016 року, на садибний (індивідуальний) житловий будинок №36 в с. Хороцево, вул.Карпатська Верховинського району виготовлено технічний паспорт .Із даних технічного паспорту видно, що будинковолодіння складається із житлового будинку, кухні, вбиральні, стайні, сараю, майстерні, криниці та його загальна вартість становить 176169,00 грн. (а.с. 14-19 ). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Верховинського районного ноторіального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні ноторіальної дії приватного нотаріуса Верховинського районного ноторіального округу [PERSON] від 04.10.2016 року за вих. №203/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.43). Судом вже встановлено, що на спадкове майно яке було прийняте [PERSON] після смерті батька [PERSON] право власності було оформлено на [PERSON] так як у звязку із смертю, [PERSON] не встиг переоформити право власності на себе. Відсутність реєстрації права власності на домогосподарство, що знаходиться по вул.Карпатська,36 в.с.Хороцево Верховинського району Івано-Франківської області, позбавляє можливості позивачку, яка також діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей, оформити право власності на спадкове майно шляхом реєстрації у відповідних органах, а тому їх право на спадкове майно слід визнати в судовому порядку. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 ст. 392 ЦК власник має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно вимог ст. 19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили. Таким чином з урахуванням того, що позивачка після смерті чоловіка прийняла спадщину, вона і неповнолітні діти є його спадкоємцями першої черги за законом, при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у оформленні спадщини із-за відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а тому наявні всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved