Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 квітня 2018 року представник позивача за договором [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по 1/6 частині на житлового будинку за адресою вул. Миру, 52, смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав їх матері [PERSON], яка померла 23 грудня 2008 року, як голові колгоспного двору, проте, позивачі, як члени колгоспного двору мали право на частину домоволодіння, проте свідоцтво про право власності вони не отримували, долі співвласників членів колгоспного двору не визначені, відсутні правовстановлюючі документи на їх частки у майні. В судове засідання представник позивачів не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явились, про причини неявки неявки суд не повідомили, заяв про відкладення та відзиву на позов до суду не надали. За таких підстав суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з"явились в судове засідання. У зв"язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Миру, 52 в смт. М.Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області був колгоспним двором, головою якого була [PERSON], що володіла будинком на підставі свідоцтва про право власності від 26.12.1973 року (а.с.34). Членами колгоспного двору були : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради Чернігівського району та області (а.с.27). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON] всі інші члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/6 частині. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.23), [PERSON] померла 23 грудня 2008 року, про що 25 грудня 2008 року виконкомом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено актовий запис № 72. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину житлового будинку по вул. Миру, 52, смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, яку згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року отримала [PERSON]. Окрім того, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на вказаний житловий будинок по 1/6 частині, як за членами колишнього колгоспного двору (а.с.29-32). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, виходячи з наведеного, оскільки свідоцтво про право власності видано на голову колгоспного двору, позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому їх права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Outcome: approved