Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Мирославської сільської ради та просить визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мирославка, вул. Демчинська, 268, як спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла 02.06.2003 року. Свої вимоги мотивують тим, що 02 червня 2003 року померла мати позивача - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Спадкодавець за життя склала заповіт на імя позивача та його брата [PERSON] на все належне їй майно. Позивач фактично прийняв спадщину та 21.03.2017 року звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 268 по вул. Демчинській в с. Мирославка Бердичівського району, проте нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок спадкодавця. Брат позивача - [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку не прийняв. Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 18.01.2017 року йому відмовлено в позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Батько позивача [PERSON] помер 09.06.1998 року. Отже, він є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Позивач не може оформити право власності на будинок через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. В судове засідання сторони не з"явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 74 - 76 ЦПК України. Про причину неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав. В звязку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 02.06.2003 року померла мати позивача - [PERSON]. (а.с. 9) Батько позивача - [PERSON] помер 09.06.1998 року(а.с. 10). За життя мати позивача - [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно синам - [PERSON] та [PERSON](а.с. 8). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 18.01.2017 року [PERSON] відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини(а.с.15, 16). Згідно довідки Мирославської сільської ради № 1075 від 09.12.2016 року головою домогосподарства по вул. Демчинська, 268 в с. Мирославка рахувався [PERSON], який помер 09.06.1998 року. До дня його смерті з ним постійно проживала його дружина [PERSON]. Згідно записів погосподарських книг за 1998-2003 роки головою домогосподарства була [PERSON], яка померла 02.06.2003 року. Житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,55 га. Правовстановлюючих документів про право власності на житловий будинок немає(а.с. 14) Згідно з довідкою Бердичівського МБТІ від 21.12.2016 року право власності на житловий будинок № 268 по вул. Демчинській в с. Мирославка Бердичівського району не зареєстровано. (а.с. 11). Бердичівським МБТІ на даний житловий будинок виготовлений технічний паспорт на імя [PERSON], з якого вбачається, що будинок 1959 року забудови, його інвентаризаційна вартість становить 111499 грн., до будинку належить погріб, веранда, два сараї, літня кухня, убиральня(а.с.12, 13). Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Державна реєстрація прав власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме Позивачу як спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа на нього, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2017 року(а.с. 7). Спадкодавець не оформив право власності на будинок за життя, а тому суд вважає, що позивач успадковує права та обов"язки спадкодавця, оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Таким чином, умовою переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до законодавства, що діяло на час набуття права власності на житловий будинок спадкодавцем, суд прийшов до висновку, що права, набуті шляхом придбання нерухомості спадкодавцем можна вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку. Невизнані права позивача, як спадкоємця за заповітом, підлягають захисту в судовому порядку шляхом постановлення рішення про визнання його права на спадкове майно, оскільки іншим шляхом захистити своє не визнане право він не може, крім того визнання за позивачем права власності не порушуть прав інших осіб.

Outcome: approved