Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

31.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом. 27.05.2015 року, після самовідводу попереднього судді, справа прийнята до провадження. В позовній заяві позивач вказував, що з 08.08.2008 року працював на посаді інженера по експлуатації машинно-тракторного парку СВК «Розаліївський», а з 01.09.2008 року переведений на посаду головного інженера. Наказом від 13.03.2015 року № 73 його було звільнено за систематичне невиконання обовязків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Посилаючись на протиправність звільнення, оскільки будь-яких порушень трудової дисципліни він не допускав та з наказами про винесення доган його не ознайомлювали, з урахуванням уточненої позовної заяви від 03.07.2015 року та заяви від 16.07.2015 року, позивач просив визнати незаконними та скасувати накази про винесення доган від 20.02.2015 року № 51 та від 12.03.2015 року № 72, визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення від 13.03.2015 року № 73, поновити його на посаді головного інженера Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Розаліївський", стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 13 460,11 грн., а також 10 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити у повному обсягу при цьому позивач пояснив, що про існування наказів про винесення йому доган та актів про відмову від ознайомлення з ними він дізнався лише під час розгляду справи в суді, але будь-яких порушень трудової дисципліни не допускав та не відмовлявся від ознайомлення з даними наказами, а після відсторонення його від роботи 10.03.2015 року за не проходження періодичного медичного огляду в той же ж день його пройшов, що підтверджується карткою № 9 від 10.03.2015 року, яку віддав [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити повністю, оскільки неодноразове порушення позивачем покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку обовязків підтверджується наявними в матеріалах справи актами та наказами від 20.02.2015 року та від 12.03.2015 року про винесення доган, а також поданням головного державного санітарного лікаря про відсторонення від роботи [PERSON] за не проходження медичного огляду, тому наказ про звільнення позивача було винесено з дотриманням норм та порядку, передбаченого п. 3 ст. 40 КЗпП України. При цьому зазначив, що попереднім керівництвом СВК «Розаліївський» були знищені первинні документу кооперативу за 2011-2014 роки, що підтверджується актом від 14.01.2015 року, а 12.05.2015 року невстановленими особами було вчинено демонтаж дверного замку в приміщенні СВК «Розаліївський», тому могли бути винесені службові документи кооперативу про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 357 КК України. Третя особа в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, а в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено. 08.08.2008 року протоколом № 17 [PERSON] прийнято на роботу інженером по експлуатації машинно-тракторного парку СВК «Розаліївський, а протоколом від 31.10.2008 року № 20 переведено на посаду головного інженера (а.с. 9). 13.03.2015 року наказом № 73 СВК «Розаліївський» [PERSON] звільнено за систематичне невиконання обовязків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 34). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю (КЗпП) України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. В пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 розяснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. 20.02.2015 року наказом № 51 СВК «Розаліївський» винесено догану головному інженеру [PERSON] за порушення трудової дисципліни (а.с. 48). Підставою до винесення догани став акт від 20.02.2015 року, складений ревізійною комісією в складі [PERSON] та бригадира тракторної бригади [PERSON] про те, що головний інженер [PERSON] не виконує обовязків, покладених на нього трудовим договором, оскільки поручене йому завдання по заправці газових та кисневих балонів в м. Біла Церква він не виконав, що призвело до збитків кооперативу (а.с. 51). 12.03.2015 року наказом № 72 СВК «Розаліївський» винесено догану головному інженеру [PERSON] за невиконання своїх трудових обовязків (а.с. 36). Підставою до винесення догани став акт від 12.03.2015 року, складений комісією в складі голови ревізійної комісії [PERSON], бригадира тракторної бригади [PERSON], трактористів [PERSON] та [PERSON] про те, що в цей день була проведена перевірка технічного стану МТП та виявлено, що техніка знаходиться в жахливому стані, оскільки машини, комбайни та трактори, які не були задіяні в роботі, але були укомплектовані, на цей час розібрані, запчастин на них не має і до подальшої роботи вони не підлягають, техніка потребує ремонту. Понесені витрати на ремонт техніки призвели до збитків СВК «Розаліївський». Головний інженер [PERSON] несе відповідальність за стан техніки, яка перебуває в жахливому стані, а тому комісія пропонує прийняти міри (а.с. 39). Позивач в судовому засіданні зазначив, що вказане в акті від 20.02.2015 року завдання йому не доручалось, тому і порушити його він не міг, а вся сільськогосподарська техніка кооперативу знаходиться у робочому стані, договір про повну матеріальну відповідальність з ним не укладався, а відомості в акті від 12.03.2015 року є неправдивими. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що всі наявні документи щодо обставин винесення доган позивачу знаходяться в матеріалах справи, про існування укладеного з позивачем договору про повну матеріальну відповідальність йому невідомо, оскільки багато внутрішніх документів кооперативу знищені попереднім керівництвом, а також могли бути викрадені під час вторгнення до СВК "Розаліївський" 12.05.2015 року. Судом за клопотання представника позивача двічі викликались в якості свідків особи, які складали наявні в матеріалах справи акти СВК «Розаліївський», однак останні в судове засідання не зявились. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо покладання на позивача вказаного в акті від 20.02.2015 року завдання, коли саме та ким саме воно надавалось і до якого часу його потрібно було виконати. Крім того, відсутні дані щодо укладання з позивачем договору про повну матеріальну відповідальність, не надано будь-яких порівняльних інвентаризаційних висновків щодо стану техніки СВК «Розаліївський», а досліджена в судовому засіданні посадова інструкція головного інженера не містить прямого обовязку щодо несення ним відповідальності за стан техніки, як зазначено в акті від 12.03.2015 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд вважає, що накази СВК «Розаліївський» від 20.02.2015 року № 51 про порушення трудової дисципліни та від 12.03.2015 року № 72 про невиконання трудових обовязків позивачем слід визнати незаконними, оскільки долучені до них акти ревізійних комісій не конкретизують в чому саме полягало порушення трудової дисципліни та невиконання трудових обовязків позивачем, а самі накази про винесення доган не містять відомостей щодо обставин вчинення дисциплінарних проступків, тобто є формальними, а тому підлягають скасуванню. Положеннями ст. 43 КЗпП України закріплено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Згідно повідомлення уповноваженого ради трудового колективу СВК «Розаліївський» від 13.03.2015 року № 3 (а.с. 52) та протоколу № 3 засідання ради трудового колективу від 13.03.2015 року (а.с. 56), подання голови СВК «Розаліївський» [PERSON] від 12.03.2015 року про звільнення [PERSON] було розглянуто та вирішено трудовим колективом на наступний день без участі самого позивача та за відсутності даних про його повідомлення. 10.03.2015 року наказом № 67 СВК «Розаліївський» [PERSON] відсторонено від роботи без збереження заробітної плати за не проходження періодичного медичного огляду. Підставою до винесення наказу було подання про відсторонення від роботи № 58 від 20.02.2015 року Білоцерківсьского міжрайонного управління ГУ Держсанепідслужби у Київській області. Позивач в судовому засіданні зазначив, що про необхідність проходити медичний огляд він дізнався при ознайомленні з наказом про відсторонення його від роботи та цього ж дня пройшов медичний огляд. Згідно висновку у картці № 9 працівника, який підлягає періодичному медичному огляду від 10.03.2015 року Узинської районної лікарні, [PERSON] придатний для роботи за професією головним інженером. Разом з цим, наказ про звільнення позивача від 13.03.2015 року № 73 не конкретизує в чому саме полягало систематичне невиконання обовязків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку позивачем та який саме дисциплінарний проступок ним було вчинено, оскільки підставою звільнення вказуються лише накази про винесення доган від 20.02.2015 року та від 12.03.2015 року. Крім того, при звільнені не враховувались ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, а також обставини, за яких вчинено проступок. Посилання в наказі про звільнення на п. 3 ст. 40 КЗпП України не розкриває змісту дій, за які особа притягнута до відповідальності, а вказаний наказ є формальним. З урахування висновків суду щодо необхідності у скасуванні наказів про винесення доган, а також недотримання порядку надання згоди на звільнення трудовим колективом, суд приходить до висновку про порушення трудових прав та порядку звільнення позивача, тому наказ про звільнення останнього підлягає скасуванню з поновленням [PERSON] на роботі і стягненням на його користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. За змістом ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. В судовому засіданні сторони погодились щодо розміру розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 13 460,11 грн. за період з 14.03.2015 року по 16.07.2015 року (162,17 грн. середньоденна заробітна плата помножена на 83 робочі дні). Розрахунок середньоденної заробітної плати в сумі 162,17 грн. визначено наступним чином: 6 486,96 грн. (заробітна плата за січень 2015 року - 4000 грн. та за лютий 2015 року - 2 486,96 грн.) / 40 робочих днів. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ст. 235 КЗпП України). Суд також приходить до висновку, що незаконним звільненням позивачу спричинена моральна шкода, оскільки в кооперативі він відпрацював багато років та на даний час ніде не працює, змушений поновлювати свої права у суді, а також, як зазначає позивач, порушився звичайний ритм його життя, що негативно вплинуло на стан здоровя. Разом з тим, враховуючи відсутність доказів на підтвердження негативного стану здоровя позивача внаслідок його звільнення, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 1 000 грн.

Outcome: partial