Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

19 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції (далі ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції), в якому просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на загальну суму 22 994,46 грн. Ухвалою Южноукраїнського міського суду від 05 лютого 2014 року замінено неналежного відповідача по справі з відділу ДВС на належного - [PERSON] та залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог відділ ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі рішення Южноукраїнського міського суду від 09.02.2005 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 27.01.2005 року та до досягнення сином повноліття. У листопаді 2013 року листом відділ ДВС повідомив його про заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.11.2013 року складала 22 994,46 грн. Дану заборгованість вважає необґрунтованою, оскільки з 2005 р. та по день подання позову до суду він у добровільному порядку сплачував аліменти в розмірі 300-350 грн., при цьому він не був офіційно працевлаштований, а лише підробляв час від часу та його місячний заробіток складав 1000 грн. Звернув увагу суду на те, що він проживає разом із своїм батьком, який є інвалідом I групи, в зв'язку з чим потребує постійного стороннього догляду та фінансової допомоги. Також зазначив, що він є опікуном свого батька та отримує компенсацію за надання соціальних послуг в розмірі 172,05 грн., що й складає його дохід. Таким чином, позивач вважає, що є всі підстави для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, звільнивши його від сплати заборгованості по аліментам. Відповідач заперечувала проти позову та просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивач сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Представник третьої особи просив прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Южноукраїнського міського суду від 09 лютого 2005 року стягнуто з [PERSON]. на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 27.01.2005 року та до досягнення сином повноліття (а.с.7). Як вбачається з довідки про нарахування заборгованості по аліментним платежам станом на 01.02.2014 року за виконавчим листом Южноукраїнського міського суду від 20.04.2012 № 2-191 заборгованість [PERSON] складає 22 196,22 грн. (а.с.35). Довідкою до акта огляду Вознесенської м/р МСЕК серії 10ААА за №989910 підтверджується, що [PERSON], [INFO] є інвалідом I-Б групи безстроково та потребує постійного догляду (а.с.14). Довідкою від 08.04.2013 року підтверджується факт того, що відповідно до Постанови КМУ №558 від 29.04.2004 р. "Про порядок призначення та виплат компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги" [PERSON] з 21.03.2013 р. по 16.01.2042 р. призначено компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги (а.с.12). З довідки №4208 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує компенсацію за надання соціальних послуг в розмірі 172,05 грн. (а.с.13). В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що батько позивача є інвалідом I групи, який потребує постійного догляду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що позивач свій обов'язок по утриманню дитини виконував не в повному обсязі. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за 2012 рік становить 7330,52 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік", затвердженого 06 грудня 2012 року на засіданні Кабміну, із змінами внесеними 04 липня 2013 року встановлений прожитковий мінімум з 01.01.2013 року (в середньому на одну людину): для дітей віком до 6 років становить 972 гривні, а на дітей віком до 18 років - 1210 гривень. При враховуванні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, судом приймається до уваги 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже 30% від загального прожиткового мінімуму для дитини віком до 18 років складатиме 363 грн. (1210x30% =363 грн.) На думку суду при вищезазначених обставинах позивач повинен був сплатити відповідачеві на утримання сина 4719 грн. з розрахунку 363 грн. x 13міс. (12 міс. за 2013 рік та січень місяць 2014 року) =4719 З довідки № 688/1/96 від 12.02.2014 р. (а.с.35) вбачається, що за 2013 рік [PERSON] сплатив на користь відповідача всього 2480 грн. Тобто різниця між наявною заборгованістю та фактично сплаченою сумою за період з 01.04.2013 р. по 01.01.2014 р. складає 2239 грн. (4719 - 2480=2239). Таким чином, на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] повинен був сплатити з 01.04.2013 р. по січень 2014 року 4719 грн., а фактично сплатив 2480 грн., різниця складає 2239 грн. Саме від такої суми заборгованості й слід звільнити позивача на користь відповідача. Частиною 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] у частині звільнення його від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] на загальну суму 22 994,46 гривень є безпідставними та підлягають частковому задоволенню в сумі 2239 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial