Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

19.10.2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ "Правекс-Банк" про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] 8251,09 долар США заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 11 травня 2007 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3389-001/07Р, за умовами якого позивач надав відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 9307 (дев'ять тисяч триста сім) доларів США для придбання автомобіля та з кінцевим строком повернення до 11 травня 2014 року. В подальшому між банком та [PERSON] було також укладено договір від 03 лютого 2009 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору №3389-001/07Р від 11 травня 2007 року, та договір від 15 квітня 2011 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору №3389-001/07Р від 11 травня 2007 року, якими було змінено графік погашення кредиту. Станом на 19 червня 2015 року [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 8251 (вісім тисяч двісті п'ятдесят один) долар США 09 центів, у тому числі (детальний розрахунок додано до позовної заяви): *заборгованість за кредитом: 4810 (чотири тисячі вісімсот десять) доларів США 67 центів; *заборгованість за процентами: 657 (шістсот п'ятдесят сім) доларів США 26 центів; *неустойка (пеня) за кредитом: 2480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) доларів США 67 центів; * неустойка (пеня) за процентами: 302 (триста два) долари США 49 центів. Крім цього, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання [PERSON] як позичальником, 11 травня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 3389-001/07Р. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] та [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останніми відомими позивачеві місцями реєстрації проживання [PERSON] є Донецька область, м. Донецьк, вул. Карамзіна, 6/4, а [PERSON] є Донецька область, м. Донецьк, вул. Шуйська, 9/4, (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст.1 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 40,41,44). Відповідачів [PERSON] та [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи через публікацію оголошення в газеті Урядовий курєр (а.с. 42,43). Однак відповідачі в судове засідання не прибули, про наявність поважних для цього причин суд не повідомили, заперечень проти вимог позивача не висунули. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ПАТ КБ "Правекс-Банк" має право на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією № 7, виданою Національним банком України 03 грудня 2001 року, на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом № 7-1 від 03 грудня 2001 року на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу № 7-1 від 03 грудня 2001 року. Судом встановлено, що 11 травня 2007 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3389-001/07Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9307 (дев'ять тисяч триста сім) доларів США для придбання автомобіля та з кінцевим строком повернення до 11 травня 2014 року. (а.с. 9-15) Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові строком з 11 травня 2007 року до 11 травня 2014 року зі сплатою 11,99 % річних. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 111 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. В подальшому між банком та [PERSON] було також укладено договір від 03 лютого 2009 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору №3389-001/07Р від 11 травня 2007 року, та договір від 15 квітня 2011 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору №3389-001/07Р від 11 травня 2007 року, якими було змінено графік погашення кредиту. (а.с. 20,21) Станом на 19 червня 2015 року [PERSON] неналежним чином виконуються зобов'язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 8251 (вісім тисяч двісті п'ятдесят один) долар США 09 центів, у тому числі (детальний розрахунок додано до позовної заяви): *заборгованість за кредитом: 4810 (чотири тисячі вісімсот десять) доларів США 67 центів; *заборгованість за процентами: 657 (шістсот п'ятдесят сім) доларів США 26 центів; *неустойка (пеня) за кредитом: 2480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) доларів США 67 центів; * неустойка (пеня) за процентами: 302 (триста два) долари США 49 центів. (а.с. 26-29) За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом положень статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Крім цього, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання [PERSON] як позичальником, 11 травня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 3389-001/07Р. (а.с. 24-25) Пунктом 1.1. вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель (відповідач-2) зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником (відповідачем-1) за Кредитним договором. Відповідно до положень статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] та [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір та витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі, включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ КБ Правекс-Банк при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2639,83 грн., що підтверджено наданими позивачем платіжними дорученнями № 141098701 від 28.08.2015 року та № 173647368 від 21.09.2015 року (а.с. 2,3), і понесено витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі, в розмірі 630,00 грн. (а.с. 45) За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі.

Outcome: approved