Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що була дружиною [PERSON], який помер [INFO]. Документи які підтверджують спільне проживання у шлюбі збереглися, але у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно чоловік помилково записаний як [PERSON]. При дооформленні спадкового майна, а саме житлового будинку, нотаріус виявила невідповідність та порекомендувала звернутись до суду. У судове засідання заявник не з'явилась, надала до суду заяву, де прохає суд розглядати справу без її участі, вимоги підтримує повністю. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником вказаний [PERSON], підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 27.12.2004 р., видане Почино-Софіївською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, де власником вказаний [PERSON] (а.с. 11, 12). При видачі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Магдалинівським районним бюро технічної інвентаризації були допущені суттєві помилки. Так по батькові власника було записано "[PERSON]", тоді як інші правовстановлюючі документи свідчать про правильність написання по батькові "[PERSON]". Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.1959 р., копії технічного паспорта на житловий будинок, державного акта на право приватної власності на землю, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2018р., та свідоцтва про право на спадщину за заповітом чоловіка записано «[PERSON]» (а.с. 5, 6, 10, 13, 14). На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено що [PERSON], який помер [INFO], належить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6037774 від 27.12.2004р., реєстраційний № 9336210, серії [NUMBER], на ім?я [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб'єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народженняабо в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Оскільки не відповідність в написанні по батькові померлого чоловіка заявника в правовстановлюючому документі, перешкоджає реалізації заявником права на оформлення спадкового майна, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення юридичного факту належності померлому вказаного правовстановлюючого документу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved