Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Ренесанс Траст», який в подальшому уточнила та просила стягнути заборгованість по невиплаченій заробітній плати, середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсацію за невикористану відпустку при звільненні та моральну шкоду. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.09.2003 року вона була прийнята на роботу комірником в склад готової продукції в ЗАТ «Житомирські ласощі». 16.06.2004 року переведена майстром в дільницю по підготуванню виробництва, 01.09.2006 року начальником дільниці з підготування виробництва. 15.03.2011 року переведена без зміни істотних умов праці в ТзОВ «Житомирські ласощі», що створене шляхом злиття ЗАТ «ЖЛ» та ТОВ «Будстайл ХХІ». 01.06.2011 року переведена старшим комірником складу сировини. 30.11.2015 року звільнена на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у звязку із переведенням до ТзОВ «Ренесанс Траст». 10.12.2015 року прийнята за переведенням старшим комірником складу сировини ТОВ «РТ». 04.01.2016 року була звільнена з ТОВ «РТ» за переведенням до ЗАТ «ЖЛ». Однак, на момент звільнення відповідач не провів з нею остаточного розрахунку по заробітній платі за період роботи з 10.12.2015 року по 04.01.2016 рік (16 р.д.) в сумі 5176,33 грн. 5176,33 грн. : 16 р.д. = 323,52 грн. 04.01.2016 року день звільнення. з 05.01.2016 року по 31.01.2016 року 18 р.д. з 01.02.2016 року по 29.02.2016 рік 21 р.д. з 01.03.2016 року по 31.03.2016 рік 22 р.д. з 01.04.2016 року по 30.04.2016 рік 21 р.д. з 01.05.2016 року по 31.05.2016 рік 19 р.д. з 01.06.2016 року по 23.06.2016 рік 16 р.д. Всього: 117 р.д. х 323 грн. 52 коп. = 37851,84 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку. Крім цього у позивачки на день звільнення 30.11.2015 року залишилось 36 кал.днів невикористаної щорічної відпустки за період робити: - з 06.09.2013 року по 05.09.2014 рік 1 кал. день; - з 06.09.2014 року по 05.09.2015 рік 28 кал. день; - з 06.09.2016 року по 30.11.2016 рік 7 кал. днів; - з 10.12.2015 року по 04.01.2016 рік 2 кал.дні, а всього 38 кал.днів. 66680,98 грн. сумарний заробіток за 12 місяців : (365 кал.дн. року 11 свят. і нероб. дні = 354 кал.дні) = 188,36 грн. 188,36 грн. х 36 невикористаних днів відпустки = 7157,68 грн.- сума компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки. Також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча про час та мсце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання вина-городи за працю захищається законом. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з копії трудової книжки позивачка 06.09.2003 року була прийнята на роботу комірником в склад готової продукції в ЗАТ «Житомирські ласощі». 16.06.2004 року переведена майстром в дільницю по підготуванню виробництва, 01.09.2006 року начальником дільниці з підготування виробництва. 15.03.2011 року переведена без зміни істотних умов праці в ТзОВ «Житомирські ласощі», що створене шляхом злиття ЗАТ «ЖЛ» та ТОВ «Будстайл ХХІ». 01.06.2011 року переведена старшим комірником складу сировини. 30.11.2015 року звільнена на підставі п.5 ст.36 КЗпП України у звязку із переведенням до ТзОВ «Ренесанс Траст». 10.12.2015 року прийнята за переведенням старшим комірником складу сировини ТОВ «РТ». 04.01.2016 року вона була звільнена з ТОВ «РТ» за переведенням до ЗАТ «ЖЛ». Однак на момент звільнення відповідач не провів з позивачкою остаточного розрахунку по заробітній платі за період роботи з 10.12.2015 року по 04.01.2016 рік (16 р.д.) в сумі 5176,33 грн. 5176,33 грн. : 16 р.д. = 323,52 грн. 04.01.2016 року день звільнення. з 05.01.2016 року по 31.01.2016 року 18 р.д. з 01.02.2016 року по 29.02.2016 рік 21 р.д. з 01.03.2016 року по 31.03.2016 рік 22 р.д. з 01.04.2016 року по 30.04.2016 рік 21 р.д. з 01.05.2016 року по 31.05.2016 рік 19 р.д. з 01.06.2016 року по 23.06.2016 рік 16 р.д. Всього: 117 р.д. х 323 грн. 52 коп. = 37851,84 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку. Крім цього у позивачки на день звільнення 30.11.2015 року залишилось 36 кал.днів невикористаної щорічної відпустки за період робити: - з 06.09.2013 року по 05.09.2014 рік 1 кал. день; - з 06.09.2014 року по 05.09.2015 рік 28 кал. день; - з 06.09.2016 року по 30.11.2016 рік 7 кал. днів; - з 10.12.2015 року по 04.01.2016 рік 2 кал.дні, а всього 38 кал.днів. 66680,98 грн. сумарний заробіток за 12 місяців : (365 кал.дн. року 11 свят. і нероб. дні = 354 кал.дні) = 188,36 грн. 188,36 грн. х 36 невикористаних днів відпустки = 7157,68 грн.- сума компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки. Також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст.15 Закону України "Про оплату праці" оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Відповідно до ст. 237-1 ЦПК України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві фізичних і моральних страждань, з урахуваннями у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Факт порушення законних прав позивача на своєчасну та регулярну оплату праці доведений, це призвело до моральних страждань позивача, оскільки вона вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та захисту своїх прав, тому є підстави для відшкодування моральної шкоди. Оскільки в день звільнення позивачки 04.01.2016 року відповідач не провів виплату всіх сум, що належали їй від підприємства, тому вимога про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки та моральної шкоди підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved