Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа на стороні відповідача адміністратор територіального сервісного центру № 0546 [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля мотивуючи позов тим, що [PERSON] який був її батьком та відповідача [PERSON] , являвся власником транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , згідно свідоцтва про реєстрацію № [NUMBER] виданим 30 квітня 2013 року Бершадським МРЕО. В 2017 році її батько видав доручення своєму сину, відповідачу [PERSON] на право користування даним автомобілем, а також 02.10.2017 року оформив заповіт у Бондурівській сільській раді Чечельницького району Вінницької області, згідно якого все своє майно, де воно б не знаходилось заповів їй. [INFO] [PERSON] помер та був похований у селі Бондурівка, Чечельницького району, Вінницької області. На похоронах були присутні вона та відповідачі, після похорон стало відомо про зміст заповіту. На її пропозицію про добровільний рівномірний поділ спадкового майна між наявними трьома спадкоємцями, не дивлячись на наявність заповіту, [PERSON] , відповів відмовою, після чого шляхом обману державного адміністратора територіального сервісного центру [PERSON] . 12.04.2018 року уклався договір купівлі-продажу від імені померлого [PERSON] з [PERSON] , яким здійснюється відчуження оспорюваного автомобіля шляхом переходу права власності у день підписання правочину до покупця за ціною 45 000 грн. Після підписання цього договору та перереєстрації автомобіля видано новий державний номер [NUMBER] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 09.08.1986 року по даний час, тому фактично за цією угодою транспортний засіб у шахрайський спосіб перейшов у спільну власність подружжя, що позбавило її права на успадкування майна померлого батька за заповітом. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN Transporter 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , укладений 12 квітня 2018 року за номером 0546/2018/896284 між [PERSON] (в особі [PERSON] , який діяв на підставі доручення продавця) та [PERSON] в територіальному сервісному центрі МВС №0546 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області. Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане 12 квітня 2018 року територіальним сервісним центром №0546 серії [NUMBER] на автомобіль VOLKSWAGEN Transporter 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] на ім`я [PERSON] та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі по обставинах викладений в позові та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, про задоволення не заперечують. Третя особа на стороні відповідача адміністратор територіального сервісного центру № 0546 [PERSON] в судове засідання не з`явилася хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно належним чином. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючих обставинах. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 06.04.2018 року виконавчим комітетом Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 30.04.2013 року, [PERSON] був власником автомобіля VOLKSWAGEN Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається із довіреності від 15.09.2017 року [PERSON] уповноважив [PERSON] або [PERSON] представляти його інтереси у будь-яких установах, організаціях та підприємствах, незалежно від їх організаційної форми та підпорядкованості, з питань, які будуть стосуватися експлуатації, розпорядження від його імені та в його інтересах належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 30.04.2013 року, транспортним засобом: марка VOLKSWAGEN, модель Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається із заповіту від 02.10.2017 року все своє майно де б воно було із чого б воно не складалося заповів своїй дочці [PERSON] , що було посвідчено секретарем Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Кифоренко Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за №28. Відповідно до договору-продажу 0546/2018/896584 транспортного засобу від 12.04.2018 року [PERSON] в особі [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, передав у власність покупцеві [PERSON] за 45000 грн. автомобіль власником якого був [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 30.04.2013 року, марки VOLKSWAGEN, модель Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до вищезазначеного договору-продажу автомобіля було видано відповідачці [PERSON] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12 квітня 2018 року територіальним сервісним центром №0546 серії [NUMBER] на автомобіль VOLKSWAGEN Transporter 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно ч.1 ст. 203 ЦПК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦПК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 1 ст. 216 ЦПК України, встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Пунктом 6 ч.1 ст.248ЦПК України, представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що договір купівлі-продажу вищезазначеного автомобіля здійснено з порушенням чинного законодавства, оскільки відповідачем [PERSON] відповідно договору-продажу 0546/2018/896584 транспортного засобу від 12.04.2018 року здійснено продаж вищезазначеного автомобіля відповідачці [PERSON] на підставі довіреності від 15.09.2017 року, за якою на той час представництво було припинено, оскільки особа, яка її видала, а саме [PERSON] помер [INFO] , за таких обстави враховуючи також те, що позов відповідачами визнано і визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При зверненні з позовом до суду, позивачкою сплачено судовий збір згідно дублікату квитанції №0.0.1171909463.1 виданої 29.10.2018 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в сумі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 40 копійок, який відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved