Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

22.03.2018 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що на підставі рішення Рожищенського районного суду від 16.09.2015 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте позивач звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач не бере участі в утриманні та вихованні сина, офіційно ніде не працює, отримує нерегулярний і мінливий дохід, постійно приховуючи дійсний розмір своїх доходів. Посилаючись на ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 16.09.2015 року з 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 746.00 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також 28.02.2018 року подала до суду заяву, в якій зазначає, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, заперечень проти позову також не надав. Таким чином, у звязку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК) та судовий розгляд даної справи здійснюється у заочному порядку (ст.280 ЦПК України). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.8). Згідно вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно виконавчого листа № 167/1171/15-ц-провадження № 2/167/418/15 виданого на підставі рішення Рожищенського районного суду від 16.09.2016 року з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). З довідки про склад сімї та проживання Ясенівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 15.02.2018 року № 101 вбачається, що дитина [PERSON] проживає з матірю [PERSON] в с.Ясенівка по вул.Братів Новосадів, 54, Рожищенського району (а.с.9). Згідно довідки про доходи від 16.02.2018 року позивач [PERSON] працює сторожем Ясенівської ЗОШ І-Ш ст. та її дохід з 01 серпня 2017 року по 31 січня 2018 року становить 4930.75 грн. (а.с.11). З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON], [INFO], 10.03.2016 року, 25.08.2017 року хворів на ГРВІ, Стрептодермію пр. вуха (а.с.12). Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для зміни способу стягнення аліментів позивач вказує, те що відповідач офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід, сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, а тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі буде якнайкраще відповідати інтересам дитини. Згідно вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 064764 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31.08.2011 року, актовий запис за № 3, прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] (а.с.7). Згідно ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді даного позову, суд застосовує і норми ст.ст. 182, 184 СК України, які присвячені обовязку батьків утримувати своїх дітей. За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» в 2018 році встановлено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи із мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернулась в суд з позовом 22.03.2018 року, з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 грн., таким чином 1492 грн./2 (батьків)= 746 грн. (розмір частки кожного із батьків на утримання однієї дитини). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, початком сплати відповідачем [PERSON] аліментів у новому розмірі є день набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та необхідно змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 19.09.2015 року з 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], в користь [PERSON], [INFO], ІНН [NUMBER], аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 746 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 704.80 грн. судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. Після набрання даним рішенням суду законної сили слід відкликати виконавчий лист № 167/1171/15-ц-провадження № 2/167/418/15 виданий на підставі рішення Рожищенського районного суду від 16.09.2016 року - для приєднання до справи, у якій він був виданий. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved