Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до Акціонерного товариства « Альфа - Банк», третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису № 12293 від 20.06.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства « Альфа - Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 41\~267, 27 доларів США та суми сплати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви представник позивача пояснив,що 07.05.2008 року між ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 800003782. 03 лютого 2010 р. ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] підписали Договір про внесення змін і доповнень № 1 до Кредитного договору № 800003782 від 07.05.2008 р., у якому були викладені умови щодо зміни процентної ставки, а також викладений Додаток № 1 в новій редакції, а саме : розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг сформований 03.02.2010 р. та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг 29 жовтня 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий союз» з позовом до [PERSON] з позовними вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 246 257,98 грн. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 04 грудня 2013 року у справі № 2046-1/150/13 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа -Банк», 01001, м. Київ, вул. Десятинна,4/6, МФО 300346 п/р [NUMBER] заборгованість за кредитним договором № 800003782 від 07.05.2008 р., а саме: за кредитом -234701,58 грн., по відсотках - 3564,56 грн., по пені - 7991,84 грн., а разом - 246257,98 грн. та судові витрати в сумі 400,00 грн. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 лютого 2014 р. заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа задоволено, видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 04.12.2013 року за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення 246257,98 грн. заборгованості за Кредитним договором,400,00 грн. витрат по сплаті третейського збору. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» 243,60 грн. по сплаті судового збору. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2014 р. ВП № 43165948 Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/1083/14 виданий 19.03.2014 р. Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 246257,98 грн. та третейського збору в розмірі 400,00 грн., а всього 246657,98 грн. За результатами розгляду заяви відповідача та доданих до неї документів приватним нотаріусом і був вчинений спірний виконавчий напис. Позивач вважає, що вище вказаний виконавчий напис № 12293 від 20.06.2016 року необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки документ, який безспірно встановлює заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк» під виконавчим написом відсутній, відсутній розрахунок заборгованості. Крім того, ПАТ «Альфа-Банк» не надав приватному нотаріусу рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 04 грудня 2013 року. А також, розмір заборгованості за Кредитним договором № 800003782 від 07.05.2008 р. визначений рішенням постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 04 грудня 2013 року у справі № 2046-1/150/13 та у виконавчому написі відрізняються між собою. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з [PERSON] по Кредитному договору. Представник позивача зазначає, що подвійне стягнення однієї й тієї самої суми суперечить ч.1ст.61 Конституції, згідно з якою «ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Ухвалою судді від 28 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 05.09.2018 року забезпечено позов, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 51752148 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АЛЬФА БАНК». Ухвалою суду від 07.11.2018 року судом задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року по вказаній справі замінено Публічне акціонерне товариства «Альфа- Банк» на Акціонерне товариство «Альфа - Банк». Представник позивача в чудовому засіданні позивні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позивні вимоги не визнала, надала відзив, в якому посилається на те, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові N 6-856цс 15 від 02.09.2015 року, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом N 2983-УІ від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Таким чином, рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 04 грудня 2013 року винесене ним із порушенням підвідомчості. Як наслідок, звернення за захистом свого права до некомпетентного суду не свідчить про зміну строку виконання та припинення кредитних правовідносин. Проте позовна заява взагалі не містить посилань на відсутність у позивача заборгованості або на неповноту чи неправильність здійснених кредитором розрахунків заборгованості. Пунктом 7.6. Інструкції чітко визначено, що якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Тому посилання на відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, та розрахунку у матеріалах виконавчого провадження є безпідставними та не обгрунтованими, оскільки такі документи повинні залишатись у нотаріальній справі і не мають бути приєднані до виконавчого напису. Доводи про те, то наданий банком розрахунок заборгованості не може бути первинним документом, який посвідчує визначену суму заборгованості, є помилковими, оскільки факт прострочення виконання зобов 'язання по кредитному договору позивачем не оспорюється, ніяких доказів чи доводів, які б стосувалися відсутності заборгованості, існування заборгованості в іншому розмірі чи виконання зобов`язань належним чином не надано. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 800003782 від 07.05.2008 року з подальшим внесенням змін та доповнень закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» перейменований у акціонерне товариство «Альфа-Банк» надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 36500 доларів США під сплату 13,80 відсотків річних датою остаточного повернення 07 травня 2018 року. Під час підписання кредитного договору кредитор та позичальник погодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (додаток № 1 до кредитного договору) та графік погашення кредиту до договору від 07.05.2008 року № 800003782 (додаток № 2 до кредитного договору. Згідно п.2.8. Кредитного договору платежі з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, оплати вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг ,який є додатком № 1 до цього договору та його невід`ємною частиною. У разі сплати у іншій валюті Рахунку - 6 числа календарної дати, що передує черговій даті погашення кредиту, визначеній додатком № 1 до договору, у еквівалентній сумі розрахованій в порядку та на умовах визначених цим договором. Пунктом 8.2 кредитного договору передбачено право на повернення кредиту та сплату процентів за його користування у валюті кредиту або в валюті відмінній від валюти кредиту, якою може бути інша іноземна валюта 1 групи класифікатора (яка відповідає валюті рахунків, що визначені в розділі № 1) чи у національній валюті України ( у випадку надання кредиту в іноземній валюті) за вибором позичальника. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. 03 лютого 2010 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] підписали договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 800003782 від 07.05.2008 року, у якому були викладені умови щодо зміни процентної ставки, а також викладений додаток № 1 в новій редакції, а саме: розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг сформований 03.02.2010 року та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. 29 жовтня 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий союз» з позовом до [PERSON] з позовними вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 246 257,98 грн. Позов був задоволено у повному обсязі Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19 лютого 2014 року у справі № 751/1083/14, заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа задоволено, видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 04.12.2013 року у складі судді Петренко В.С. по справі № 2046-1/150/13 Третейського суду за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення 246257,98 грн. заборгованості за Кредитним договором,400,00 грн. витрат по сплаті третейського збору. Постановами про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2014 року ВП № 43165948 та ВП № 43165875 Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/1083/14 виданого 19.03.2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 246257,98 грн. та третейського збору в розмірі 400,00 грн., а всього 246657,98 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн. Згідно з умовами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк ПАТ «Альфа-Банк» використав своє право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями ПАТ «Альфа-Банк» на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, та порядку сплати процентів за користування кредитом. Законність рішення Третейського суду була також встановлена у спорі між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» - справа № 404/10000/14-ц, про захист прав споживача послуг банку, яка перебувала в провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда. Чинне законодавство України пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання то б то зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк» вважається припиненим починаючи з грудня 2013 року. \~ \~ \~ \~ В порушення встановленого Законом порядку, після набрання законної сили рішенням Третейського суду 04 грудня 2013 року та подання на виконання - ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису стягнути на його користь заборгованість, що виникла по Кредитному договору № 800003782 від 07 травня 2008 року, а саме : заборгованість за кредитом - 28690,01 дол. США; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12577,26 дол. США за період з 07 лютого 2014 року по 04 травня 2016 року. За результатами розгляду заяви відповідача та доданих до неї документів приватним нотаріусом і був вчинений спірний виконавчий напис. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти І, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт ,подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Судувід 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження \~ \~ \~ \~№ 14-84цс 19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс 18). Висновки судів про те, що наявність рішення третейського суду без належних доказів про набрання ним законної сили та звернення його виконання не свідчить про наявність спору, є безпідставними, оскільки відповідно до статті 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню. За вимогами статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, банк звернувся до Постійно діючого Третейського суду при заборгованості за кредитним договором. Тобто, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів та порядку сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18) визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження \~ \~ \~ \~№ 14-1 Оце 18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Разом з тим, у заяві про вчинення виконавчого напису банк заявив до стягнення проценти за кредитом, нараховані після пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту. З урахуванням встановлених у справі обставин не можна погодитися із висновками судів про безспірність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса. Згідно п.п. 5.1 п.5 Глави 16 розділу II Порядку - виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку документів. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при загашення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його зазначено відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено жтаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника жред стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обгрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій заповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчннення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необгрунтовано залишують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути зараховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за №6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому записі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Ознайомившись з\~матеріалами виконавчого\~провадження №\~51752148\~позивачем було\~встановлено,\~що до\~виконавчий напис\~№ 12293\~від 20.06.2016\~року викладений\~приватним нотаріусом\~на спеціальному\~бланку нотаріальних\~документів до\~якого прикріплено\~(прошито)\~скріплено -\~Кредитного договору\~від 07.05.2008\~року №\~800003782,\~графік платежів\~та розрахунок\~сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх стягнутних послуг (Додаток № 1 до Кредитного договору) графіку погашення кредиту до договору їй 07.05.2008 р. № 800003782 (Додаток № 2 до Кредитного договору), Договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору від 07.05.2008 р. № 800003782 від 03.02.2010 року, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (додаток № 1 до кредитного договору від 07.05.2008 р. № 800003782 сформований 03.02.2010 року), всього прошито (прошнуровано) пронумеровано, скріплено печаткою 10 аркушів. Доданий до спірного виконавчого напису оригінал кредитного договору з додатками не є документом, який встановлює заборгованість, а лише визначає погоджені між сторонами порядок, умови, строки надання та повернення кредиту, процентів за користування запозиченими коштами, відповідальність за порушення зобов`язань за договором, тощо. Документ, який безспірно встановлює заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк» по кредитному договору № 800003782 від 07 травня 2008 року, а саме : заборгованість за кредитом - 28690,01 дол. США; заборгованості за відсотками за користування кредитом -12577,26 дол. США за період з 07 лютого 2014 року по 04 травня 2016 року під виконавчим написом відсутній. Окрім того до приватного нотаріуса банком не надавалося рішення третейського суду , що на думку суду вплинуло б на відповідне прийняття рішення нотаріусом. Відповідач не надавав розрахунку заборгованості з якого можна було б встановити день, з кого у нього виникло право вимоги до [PERSON] . Відповідно до статті 141 ЦПК України стягнути Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст. ст.509,1048,1050 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved