Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

25.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Слов'янської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 24 вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу у них є спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки 09.06.2008 року шлюб з відповідачем був розірваний. Відповідач не цікавиться долею та вихованням сина, живе своїм життя, оскільки у нього є інша сім'я та діти. Спорів про місце проживання їх спільної дитини у них не має. Приблизно з липня 2014 року відповідач, в зв'язку з проведенням антитерористичної операції виїхав з України, нібито до Російської Федерації. На відомі їй номери телефонів не відповідає та де саме знаходиться відповідач невідомо. На теперішній час на території м. Торецька (Дзержинська) Донецької області, де вона проживає разом з сином, як переселенці, продовжується АТО, тому у випадку загострення ситуації хотіла би мати можливість безперешкодно виїхати з сином за кордон до родичів. Відповідач на зв'язок не виходить взагалі, тим самим ухиляється від надання їй згоди на вивіз дитини. Просить суд: - надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в супроводі матері - [PERSON], [INFO], без нотаріально завіреної згоди батька - [PERSON], [INFO]; - судові витрати покласти на позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, за участю її представника. Представника позивача - [PERSON] в судовому засіданні надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказав, що враховуючи те, що позивач зареєстрована на постійном місце проживання в м. Горлівка та в неї там проживають батьки, а в силу існуючої системи пропусків через лінію розмежування, вона немає можливості виїхати з дитиною, крім того, дитина потребує оздоровлення, то в зв'язку з цим та враховуючи позовні вимоги, просить суд: -надати дозвіл на виїзд в період з 01.05.2016 року по 15.09.2016 року неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за кордон - в Російську Федерацію, та в м. Горлівка Донецької області, в супроводі матері - [PERSON], [INFO], без нотаріально завіреної згоди батька - [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, прийняти рішення на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 24 вересня 2005 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який був розірваний 09.06.2008 року. Позивач з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Позивач разом з дитиною фактично проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 22.02.2016 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.9). Згідно вказаної довідки зареєстроване місце проживання позивача: [ADDRESS] В даний час в [PERSON] виникла потреба оформити свій виїзд та виїзд дитини за кордон, а саме до родичів в Російську Федерацію, та в м. Горлівка Донецької області, де проживають її батьки, в зв'язку з існуючою системою пропусків через лінію розмежування. Проте для цього, згідно вимог законодавства, необхідно отримати в тому числі нотаріально посвідчену згоду батька про надання ним згоди на виїзд дитини за кордон. Однак [PERSON] немає можливості отримати таку згоду відповідача, так як їй невідоме місцезнаходження відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України від 21.01.1994 року № 3857-ХХ11 "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (зі змінами) та постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а саме необхідно надати дозвіл на виїзд в період з 01.05.2016 року по 15.09.2016 року неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за кордон - в Російську Федерацію, та в м. Горлівка Донецької області, в супроводі матері - [PERSON], [INFO], без нотаріально завіреної згоди батька - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, та

Outcome: approved