Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

12.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], посилаючись на наступне. 28.09.1999 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті вона прийняла спадщину, яка складається із частини квартири, фактично вступивши в управління і володіння вказаним майном. Для оформлення спадщини заявниця звернулась до Великоновосілківської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки виявлено, що в правовстановлюючому документі на квартиру та в свідоцтві про шлюб невірно вказано імя чоловіка, а саме замість вірного «Вікторій» значиться невірно як «Віктор». Вказане стало підставою для звернення до суду, оскільки перешкоджає оформленню спадщини. Учасники процесу в судове засідання не з'явились, подавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Крім іншого, у надісланій на адресу суду заяві, виконавчий комітет Великоновосілківської селищної ради заявлені вимоги підтримав повністю. При даних обставинах суд вважає за можливе розглянути справу за наявними документами. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а від-так, згідно ст.ст.27,174 ГПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи,\~ судом встановлено: Як вбачається з Трудової книжки, виданої 20.05.1950 року на імя [PERSON], [INFO], на титульній сторінці міститься застережене виправленння імені власника книжки, відповідно до кого зазначається, що виправленому [PERSON] на [PERSON] вірити, виправлено на підставі паспорта ІІ-НО № 612516 виданого Великоновосілківським РВВС Донецької області 26.08.1976 року. Вказане виправлення засвідчується особистим підписом інспектора та скріплено печаткою. Відповідно до Свідоцтва про одруження серія ЯУ № 297629, виданого Времівською сільською радою 12.02.1953 року, 23.08.1952 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини було визначено як «Чако». Згідно Свідоцтва про право власності на житло, видане 15.06.1995 року Представництвом фонду державного майна України в Великоновосілківському районі, власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON]. За змістом довідки № 02-28-20188 від 03.04.2017 року, виданої виконкомом Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області [PERSON], [INFO], дійсно мешкав за адресою: [ADDRESS] з 1977 року по день смерті, що настала 28.09.1999 року. На день смерті проживав разом з дружиною [PERSON] Дар'єю Петрівною [INFO]. [PERSON] помер 28.09.1999 року, місце смерті смт Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області, у віці 72 років про що в книзі реєстрації актів про смерть 1999 року вересня місяця 28 числа зроблено запис за № 126, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-НО № 412138, видане 28.09.1999 року Великоновосілківською селищною радою. Неможливість захистити свої права в інший спосіб, стало підставою для звернення позивача до суду. Зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до змісту статті 129 Конституції України, ст.ст.10,60,131 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Так, п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема: родинних відносин між фізичними особами. Зважаючи на обставини справи, беручи до уваги приписи перелічених норм, з огляду на представлені позивачем письмлві докази та відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає за необхідне визнати доведеним факт родинних відносин між [PERSON] Дар'єю Петрівною та [PERSON], а саме те, що вони доводяться один одному чоловіком та дружиною, а також належність Свідоцтва про право власності на житло від 15.06.1995 року [PERSON] До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved