Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту також - відповідач), в якому вказує, що 17 листопада 2001 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка, дошлюбне її прізвище " [PERSON] ". [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , яка на даний час проживає з позивачкою. Позивачка вказує, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів між нею та відповідачем, різні погляди на життя, їх подружні стосунки відсутні. Їх шлюб в даний час носить лише формальний характер, примирення між ними неможливе. Саме тому позивач просить суд ухвалити рішення про розірвання її шлюбу із [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », доньку залишити для проживання з нею та стягнути із відповідача на її користь виплати по сплаті судового збору. Позивач в судове судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 листопада 2001 року виконкомом Гізівщинської сільської ради Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 3. [INFO] народилась [PERSON] , актовий запис № 1, свідоцтво серії [NUMBER] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно\~\~до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам\~їхніх\~дітей,\~що мають істотне значення.\~ Частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України\~встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Що стосується позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відтак, враховуючи те, що на час розгляду справи дитина [PERSON] досягла шістнадцяти років, місце її проживання визначається нею самою, а тому в даній частині позовних вимог позов не підлягає задоволенню. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial