Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 вересня 2011 року, актовий запис № 159. Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. На протязі останнього року позивач та відповідач разом не проживають, шлюбні відносини фактично не підтримують. На даний час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, подальше його збереження є недоцільним. Тому, звернулася до суду з проханням шлюб з відповідачем розірвати.Також просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`являвся, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем його реєстрації. За таких обставин, за згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.09.2011 року між позивачем та відповідачем Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 вересня 2011 року, про що був складено відповідний актовий запис за № 159 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2011 року (а.с.5). Позивач в позовній заяві стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків тривалий час, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 159 слід розірвати. Статтею 113 СК України закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право на вибір прізвища належить до особистих немайнових прав подружжя. Воно дістає вияв у можливості вибору дружиною і чоловіком прізвища при укладенні шлюбу, його зміни у період шлюбу, вибору прізвища після розірвання шлюбу. Отже, право вибору прізвища після розірвання шлюбу має лише той з подружжя, хто змінив прізвище при укладенні шлюбу. На підставі наведеного, позивачу після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі наведеного,

Outcome: approved