Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

21 липня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що у зв`язку із несплатою коштів за отримання послуг із постачання гарячої води та централізованого опалення, у відповідачів виникла заборгованість, яка становить 51 771, 18 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2021 року цивільну справу № 753/14689/21 передано судді Шаповаловій К.В.Фактично справу було передано судді 26 липня 2021 року. Ухвалою суду від 21 липня 2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін на 19 жовтня 2021 року на 12:00 год Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року судове засідання було відкладено на 07 грудня 2021 року у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 07 грудня 2021 року сторони не з`явились. Від представника позивача 18 листопада 2021 року надійшла заява (вх. № 85588) про розгляд справи за її відсутності, зазначено, що позовні вимоги вона підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Повістка адресована відповідачам повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, судові повістки та позовні заяви надсилались відповідачам за їх зареєстрованими місцями проживання. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, які повідомлялися про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від них не надійшли відзиви чи заяви про судовий розгляд за їх відсутності, ухвалою суду від 07 грудня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. Співвласниками квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 23 жовтня 2006 року (а.с.9) 01 липня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 450197/06 (о/р № [NUMBER]) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. (а.с.10-13). Відповідно до пункту 1 договору виконавець зобов`язується надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Пунктом 2 договору визначено, що суб`єктом користування послугами є власник та члени сім`ї із 6 осіб, опалювальна площа квартири становить 65,10 кв.м. Квартира обладнана ТВП №4331486. Відповідно до пункту 5 договору тарифи на послуги з централізованого опалення з будинковими та квартирними приладіами обліку теплової енергії - 352,70 грн. за гігакалорію; без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 9,33 грн за м.кв.; з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильника до системи гарячого водопостачання -23, 81 грн. за куб. м.; за умови відсутності рушникосушильника - 22,29 грн. за куб. м. Пунктом 8 договору визначена пільга на оплату комунальних послуг - 50%, на підставі того, що 2 із співласників квартири мають статус учасників ЧАЕС 2 категорії. Пунктом 9 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та плата за отримані послуги вноситься до 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з жовтня 2018 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення, та з серпня 2017 року не вносивли плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідачів станом на 01 червня 2021 року утворилась заборгованість за надані послуги, а саме: 42682,50 грн., з яких 19 935,87 грн. заборгованість за послуги з централізованого опалення та 40688,63 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 42 682,50 грн. (не зазначаючи окремо суму заборгованості за опалення та за постачання гарячої води). При цьому, відповідно до розрахунків наданих позивачем, сумарна сума заборгованості є значно більшою (19935,87 грн+4088,63 грн), однак, враховуючи те, що прохальна частина позову містить конкретну суму забргованості, яку позивач просить стягнути з відповідачів, заяв про збільшення позовних вимог до суду не надходило, а суд, відповідно до приписів статті 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог, задоволенню підлягає саме заборгованість у розмірі 42 682, 50 грн. Положення статей 66-68 ЖК України, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно пунктів 5, 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідачами у справі не було подано суду будь-яких заперечень щодо вимог позивача, а також не надано доказів на спростування наявності заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води чи існування такої заборгованості у меншому розмірі ніж визначено позивачем. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Позивачем також ставиться вимога про стягнення 3% річних у розмірі 2727,83 грн. та інфляційних втрат у розмірі сумі 6360,85 грн., яка підлягає задоволенню із таких правових підстав. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачами не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Євро-реконструкція» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 51 771,18 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved