Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини. Позов мотивовано тим, що 16.05.1992 року між сторонами було укладено шлюб, який 17.11.2014 року розірвано рішення Вінницького міського суду Вінницької області. На теперішній час позивач не працює є інвалідом ІІ групи, внаслідок загального захворювання і така інвалідність встановлена з 20.09.2012 року (ще під час перебування у шлюбі з відповідачем позивача було визнано інвалідом ІІ групи, внаслідок загального захворювання). Єдиним доходом позивача є пенсія в сумі 1950,33грн., інших джерел доходів не має, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним і потребує матеріальної допомоги. Позивача має ряд захворювань потребує лікування і вимушена витрачати на лікування майже всю пенсію. Крім того, в позивача на утриманні знаходиться, що їх спільний неповнолітній син. Просить стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання в сумі 2000грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представник а позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16.05.1992року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис №876 (а.с.2). Згідно довідки до акта огляду медико- соціальною експертною комісією №302038 [PERSON] з 20.09.2012року встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання до 01.10.2013року. Відповідно до довідки до акта огляду медико- соціальною експертною комісією №542057 [PERSON] з 17.10.2013року встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання до 01.11.2014року. Згідно довідки до акта огляду медико- соціальною експертною комісією №055971 [PERSON] з 07.12.2015року встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання, безстроково (а.с. 3 зворот). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно ч. 1, 3 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст.ст. 75, 76 СК України, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1000гривень, щомісячно, починаючи з 04.11.2016 року. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Визначаючись з розміром витрат на правову допомогу суд враховує, що [PERSON] скористалась правовою допомогою, про що свідчить витяг з договору №5 від 27.01.2017року та сплатила за його послуги 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією №3 від 24.01.2017року. Враховуючи положення Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка позовної заяви, збирання доказів), а також час судових засідань, суд вважає обґрунтованим та реальним розмір витрат на правову допомогу сплачених позивачем, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 1500,00грн. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial