Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Виноградської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ" № 8333 від 28.11.2017 року право власності на житловий будинок по [ADDRESS] було зареєстроване за колгоспним двором, головою якого був батько позивачки [PERSON]. Свідоцтво про право власності було видане Городенківським РВК 18.02.1989 року, однак оригінал свідоцтва у спадкодавця був відсутній. 28 січня 2005 року [PERSON] вчинив на користь позивачки заповіт, згідно з яким розпорядив їй все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося. [INFO] року [PERSON] помер. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 752/2010. 23.06.2018 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, зареєстроване в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 765. Постановою № 830/02-31 від 24.04.2018 року нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину за заповітом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього у спадкодавця. З довідки Виноградської сільської ради № 287 від 17.04.2018 року вбачається, що станом на 15.04.1991р. (дату припинення існування колгоспних дворів) у спадковому господарстві проживали лише батьки позивачки [PERSON] та [PERSON]. Остання померла [INFO] року. Після смерті батьків позивачка вступила в управління спадщиною: користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, виготовила технічну документацію за власні кошти. Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. У відповідності до технічного паспорта, оформленого 13.12.2017 року ОКП "Коломийське МБТІ" житлове господарство по [ADDRESS] складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 42,2 в.м, літньої кухні, стодоли, стайні, двох комор, двох сараїв, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Будівництво житлового будинку завершено у 1963 році. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністров'я», ринкова вартість вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами становить 94 960 грн. Ухвалою суду від 05 червня 2018 року до участі в справі як співвідповідачів залучено рідну сестру та рідного брата позивачки: [PERSON] та [PERSON]. Сторони в підготовче засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Виноградська сільська рада в своїй заяві зазначила, що позов визнає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також зазначили, що позов визнають. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачки. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8333 від 28.11.2017р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 64 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] Городенківського району зареєстровано за [PERSON] (гол. колг. двору) на підставі Свідоцтва про право власності, що видане Городенківським РВК 18.02.1989р. на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989р. Довідкою № 287, виданою 17.04.2018 року виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON] померла 11 лютого 2005 року у віці 79 років в [ADDRESS] актовий запис № 3 від 11.02.2005р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 23.02.2005 року Виноградською сільською радою. На час смерті вона проживала та була зареєстрована по [ADDRESS], разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік [PERSON], [INFO] За заповітом, посвідченим 28 січня 2005 р. секретарем виконавчого комітету Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], житель [ADDRESS] все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право, - заповів своїй дочці [PERSON]; заповіт зареєстровано в реєстрі за № 5. [PERSON] помер [INFO] року у віці 86 років в [ADDRESS] актовий запис № 19 від 05.11.2010 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05 листопада 2010 року Виноградською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] на момент смерті ([INFO]) був зареєстрований та проживав по [ADDRESS], що стверджується довідкою № 1059 виданою 24.11.2017 року виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії повторного свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 26.01.1987 року Виноградською сільською радою слідує, що 26 січня 1987 р. зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1 від 26.01.1987р. у Виноградській сільській раді, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Наведеним стверджено, що позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON]. Копією спадкової справи № 752/2010, наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь доводиться, що 07.11.2010 року позивачка подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON]. Витягом № 25562144 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим 08.12.2010 року Городенківською районною державною нотаріальною конторою стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи (спадкодавець - [PERSON]), номер у спадковому реєстрі 50429568, номер у нотаріуса 752. Копіями Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 23.06.2017 року в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь, зареєстрованих в реєстрі за № 764 та № 765, спадкова справа № 752/2010 стверджується, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], яка складається з земельних ділянок площею 0,0170 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 1,8997 га, кадастровий номер [NUMBER] що розташовані на території Виноградської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськгосподарського виробництва, які належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Копією Витягу № 90425371 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 23.06.2017 року доводиться, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,017 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськгосподарського виробництва та розташованої на території Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Отже, позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON]. Також до спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачка отримала Постанову № 830 від 24.04.2018 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] посиланням на те, що спадковий житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18.02.1989 року, однак оригінал даного свідоцтва спадкоємець [PERSON] не надала. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1963р., господарські будівлі в 1963, 1970 роках. Згідно Звіту на житловий будинок з господарськими будівлями, складеного ЕТВО «Придністров'я», ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 19.04.2018 року становить 94 960 грн. За даним житловий будинком рахується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в розмірі 0,2500 га, що стверджується довідкою № 307, виданою виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 26.04.2018 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом документи підтверджують, що спадкодцю [PERSON] був виданий документ, який посвідчував його право власності, як голови колгоспного двору, на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] Городенківського району. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.),

Outcome: approved