Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] завернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «Міжнародна Страхова Компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 25 січня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault 19 д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, та автомобіля Lexus IS250, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та спричинено матеріальні збитки. Посилаючись на те, що рішенням суду яке набрало законної сили, водій [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вказаної ДТП, та його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ТОВ «Міжнародна Страхова Компанія», якою повідомлення представника позивача про дорожньо-транспортну пригоду, та заява про відшкодування позивачеві заподіяної в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди шкоди, були проігноровані, просив стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди у розмірі - 24 891,96 грн., що відповідає висновку експертного автотоварознавчого дослідження, та понесені позивачем судові витрати у сумі - 4358,00 грн., які складаються з сплаченого позивачем судового збору у сумі - 908,00 грн., та витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у сумі - 3450,00 грн. Позивач та його представник - адвокат Сагайдак Е.С, який діє на підставі ордера, серія: ВІ № 1050033, від 18.07.2021 року, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представником позивача до суду подана заява про проведення розгляду справи без його участі та участі позивача, в якій також зазначено про те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія», будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, шляхом вручення судових повісток, у судове засідання у черговий раз не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від відповідача до суду також не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [NUMBER] від 21 серпня 2006 року, позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки Renault 19, 1990 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2021 року, у справі № 638/2277/21; провадження№ 3/638/1081/21, яка набрала законної сили, судом було встановлено, що відповідно до протоколу серії ААБ №119677 від 10.02.2021 року, 25.01.2021 року об 16.55 год. в м. Харків по вул. Клочківська, біля буд. № 259 Б/2, водій [PERSON] керував автомобілем Renault 19, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору не дав дорогу автомобілю Lexus IS250, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено п.п. 2.3б, 16.6 ПДР України. Відповідно до протоколу серії ААБ №119678 від 11.02.2021 року, 25.01.2021 року об 16.55 год. в м. Харків по вул. Клочківська, біля буд. № 259 Б/2, водій [PERSON] керував автомобілем Lexus IS250, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху здійснив зіткнення з автомобілем Renault 19, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України. [PERSON] та його адвокат в судове засідання з`явилися, правопорушник вину свою визнав, просив суд призначити мінімальний штраф. Судом встановлено, що вина [PERSON] та [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями сторін, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] та [PERSON] , було визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та з них стягнутий в дохід держави штраф у сумі - 340,00 грн., з кожного, та судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн. з кожного (а.с. 8). Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована у ТОВ «Міжнародна Страхова Компанія», згідно поліса № 200037710, який діяв на момент ДТП. Як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2021 року на адресу відповідача ТОВ «Міжнародна Страхова Компанія», адвокатом Сагайдаком Е.С. було направлено повідомлення від 20 травня 2021 року, про дорожньо-транспортну пригоду (надається водієм транспртного засобу у разі оформлення матеріалів ДТП працівниками Національної поліції України), в якому повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 25.01.2021 року за участю автомобілів Renault 19, д.н.з. [NUMBER] та Lexus IS250, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 6). Крім того, 21 травня 2021 року на адресу відповідача ТОВ «Міжнародна Страхова Компанія», адвокатом Сагайдаком Е.С. також була направлена заява від 20 травня 2021 року, згідно ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.01.2021 року за участю автомобілів Renault 19, д.н.з. [NUMBER] та Lexus IS250, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5). Згідно висновку судового експерта Шаповалова В.І. (свідоцтво №409 від 31.05.2013 року дійсне до 07.06.2022 року) № 80В від 23 червня 2021 року, за результатами автотоварознавчого дослідження, проведеного за заявою [PERSON] №б/н від 10.06.2021 року про проведення автотоварознавчої експертизи та визначення суми матеріального збитку, сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки Renault 19, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (VIN) [NUMBER] , 1990 року виготовлення, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 25.01.2021 року складає 34778,72 грн. Вартість автомобіля марки Renault 19, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (VIN) [NUMBER] , 1990 року виготовлення після ДТП складає 9886,76 грн. (а.с. 15-26). Згідно рахунку-фактури № 294 від 10 червня 2021 року, виставленому платникові [PERSON] , вартість вищевказаного автотоварознавчого дослідження автомобіля Renault д.н. [NUMBER] , склала - 3450,00 грн. (а.с. 49). Згідно дубліката квитанції №0.0.2159893021.1 від 14.06.2021 року, позивачем [PERSON] була здійснена оплата послуг згідно рахунку-фактури № 294 від 10 червня 2021 року, у сумі - 3450,00 грн. (а.с. 50). Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне. За змістом статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування», факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням, транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду наведених в постанові від 04 липня 2018 року, у справі № 755/18006/15-ц ; Провадження № 14-176 цс 18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, встановлено вину водіїв [PERSON] та [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25 січня 2021 року, за участі автомобіля Renault 19 д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, та автомобіля Lexus IS250, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. При цьому як вбачається з вищевказаного рішення, водій [PERSON] визнав свою вину. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 102 ч. 2, ч. 3 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно висновку судового експерта Шаповалова В.І. (свідоцтво №409 від 31.05.2013 року дійсне до 07.06.2022 року) № 80В від 23 червня 2021 року, за результатами автотоварознавчого дослідження, проведеного за заявою позивача [PERSON] №б/н від 10.06.2021 року про проведення автотоварознавчої експертизи та визначення суми матеріального збитку, сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля марки Renault 19, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (VIN) [NUMBER] , 1990 року виготовлення, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 25.01.2021 року складає 34778,72 грн. Вартість автомобіля марки Renault 19, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (VIN) [NUMBER] , 1990 року виготовлення після ДТП складає 9886,76 грн. (а.с. 15-26). Вказаний Висновок є документом, що містить відомості про обставини, що мають значення для справи, тобто письмовим доказом. Станом на час розгляду справи, відомості про відшкодування позивачеві, як власнику транспортного засобу Renault 19, р.н. [NUMBER] , завданої внаслідок ДТП шкоди, - матеріали справи не містять. Будь-яких доказів на спростування вказаної вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, відповідачем суду не надано. Як вже було зазначено вище, відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав жодних доказів на спростування доводів та вимог позивача. Натомість, враховуючи подані позивачем на підтвердження пред`явлених позовних вимог, належні та допустимі письмові докази, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обов`язку з відшкодування заподіяної позивачеві майнової шкоди, у зв`язку із чим задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі - 908,00 грн. (а.с. 1), а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на проведення експертного дослідження у сумі - 3450,00 грн. (а.с. 50).

Outcome: approved