Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

11.08.2014 р. позивач звернулась у суд до відповідача із зазначеним позовом. [PERSON] просить усунути перешкоди у володінні та користуванні об'єктом права приватної власності у вигляді квартири [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] разом з неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщеннями у вигляді квартири [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON], яка діє самостійно та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], застосувати заходи по зняттю паспортної реєстрації у житловому приміщенні [ADDRESS]. Зазначити, що рішення суду про визнання [PERSON] разом з неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири [ADDRESS], є підставою для зняття з паспортної реєстрації [PERSON], яка діє самостійно та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS], без їх участі, що має здійснюватись Охтирським міськрайонним сектором Управління державної міграційної служби України в Сумській області. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2001 р., позивачка є власником однокімнатної квартири за [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є онукою позивачки, а неповнолітня [PERSON], [INFO], доводиться правнучкою позивачки, тобто рідною дочкою відповідачці [PERSON] 15.09.2009 року за проханням [PERSON] позивачка дозволила проведення паспортної реєстрації онуки [PERSON], що було проведено реально з відмітками про паспортну реєстрацію у будинковій книзі на квартиру [ADDRESS], та у паспорті громадянки України [PERSON], серії [NUMBER], виданому Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області від 02.11.2006 р. Паспортна реєстрація онуки [PERSON] та правнучки - неповнолітньої [PERSON], [INFO], були лише юридичною дією, але ніяк не фактичним заселенням у квартиру [ADDRESS]. Починаючи з 15.09.2009 р. та до цього часу (дати подання позову до суду) онука позивачки [PERSON] разом з донькою [PERSON] (правнучкою позивачки) у квартиру фактично не вселялися, жодного дня у квартирі позивачки [ADDRESS] не проживали, та не проживають на даний час. Фактично відповідачка разом зі своєю неповнолітньою донькою постійно проживали і проживають у трикімнатній квартирі матері відповідачки за адресою [ADDRESS]. Стосунки між позивачкою та відповідачкою дуже напружені, та останнім часом зовсім не можуть знайти порозуміння. На прохання, як під час зустрічі, так і в телефонному режимі, знятися з паспортної реєстрації у квартирі, особисто відповідачка адекватного реагування не проявляє. Під час останньої розмови [PERSON] категорично відмовилася знятися з паспортної реєстрації у квартирі позивачки, хоча будь якого юридичного або фактичного відношення відповідачка з неповнолітньою дитиною до даної квартири на даний час не мають. У квартиру не вселялися і жодного дня у квартирі позивачки зі своєю дитиною не проживали. Позивачка не бажає, щоб відповідачка якимось чином використовувала як особисто, так і в інтересах неповнолітньої своєї дочки паспортну реєстрацію за адресою по місцю розташування належної позивачу квартири в будь яких цілях або намірах, в тому числі - особливо - у кредитних правовідношеннях з банківсько - кредитними установами, що можливо здійснити використовуючи паспорт громадянина України з відміткою про паспортну реєстрацію. Крім того, вона позбавлена можливості оформити субсидію на осінньо - зимній період в наслідку наявної паспортної реєстрації дорослої працездатної особи з її неповнолітньою дитиною. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча про місце та час розгляду справи була повідомленою належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету, Охтирської міської, ради позовні вимоги підтримав. Представники УДМС України в Сумській обл. в судове засідання не з'явились, надали письмову заяву із проханням провести розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] згідно на підставі договору купівлі - продажу від 24.12.2001 р., є власником однокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно витягу з домової книги за зазначеною адресою починаючи із 15.09.2009 р. також зареєстровані відповідачі [PERSON] та неповнолітня [PERSON]. Як зазначила у судовому засіданні позивачка, відповідачка разом із донькою у квартирі не проживають із часу реєстрації у ній. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним та власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд установив, що в судовому засіданні повністю доведено факт не проживання відповідача без поважних причин за місцем реєстрації починаючи з вересня 2009 року, а, отже, є всі підстави для задоволення вимог позивача у частині визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Крім того слід зазначити, що порядок реєстрації, зняття з реєстрації громадян, а також іноземців чи осіб без громадянства, які на законних підставах перебувають в України визначено Законом України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 р. Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зі змісту Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", таке питання як зняття з реєстрації до компетенції суду не відноситься, а здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (ст.ст. 7, 11 Закону) на підставі відповідних документів. Отже визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням є достатнім способом захисту прав позивачки. Прийняття судом зазначеного рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідачів відповідно до вищенаведених вимог Закону. Такий спосіб захисту прав позивача як зазначення у рішенні про те, що рішення про визнання осіб такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, є підставою для зняття з паспортної реєстрації відповідачів УДМС України в Сумській обл., законом не передбачений. З огляду на викладене у іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного, ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: partial