Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] , яка також представляє законні інтереси неповнолітньої [PERSON] 24.04.2018 звернувся до суду з позовом до Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та скасування арешту майна. З рахуванням уточненої позовної заяви поданої до суду 09.08.2018 (а.с. 115-116) позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла свекруха позивача [PERSON] , після смерті якої, відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшло 3/4 частки квартири [ADDRESS] . Представник позивача вказує, що з урахуванням внесених змін до свідоцтва про право на спадщину за законом №1804, виданого 26.12.2012, державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Голованівського району Кіровоградської області на ім`я [PERSON] за рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2017 в справі №386/570/17, частка власності [PERSON] у зазначеній квартирі склала 7/12. Після смерті [PERSON] , її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги подав до Голованівської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак помер [INFO] , свідоцтво про прийняття спадщини на частку квартири після смерті своєї матері за час свого життя оформити не встиг. Представник позивача зазначив, що [PERSON] на підставі свідоцтва №б/н від 02.08.2004, також належала 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.03.2018. Після смерті [PERSON] позивач, як дружина та спадкоємець першої черги в жовтні 2016 року подала до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Захаренка В.В. заяву про прийняття спадщини. Також після смерті [PERSON] до нотаріальної контори подав заяву про прийняття спадщини його батько [PERSON] . Представник позивача вказує, що у [PERSON] є ще один спадкоємець, який вважається таким, що прийняв спадщину, а саме його малолітня дочка [PERSON] , яка у відповідності до ч. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), вважається такою, що прийняла спадщину. Отже в зв`язку із зазначеним, після смерті [PERSON] його спадщину, що складалася із 5/6 частин квартири (7/12 частин, які він прийняв після смерті своєї матері та 1/4 частину, яка належала йому на праві власності), прийняли три особи, а саме [PERSON] (дружина), [PERSON] (батько) та [PERSON] (дочка). В зв`язку із тим, що всі особи, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є спадкоємцями однієї черги, їх частки у спадковому майні, а саме праві власності на зазначену квартиру є рівними та складають по 5/18 в кожного. Представник позивача зазначає, що позивач 01 грудня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Захаренка В.В. із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини на частину квартири, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру в зв`язку із відсутністю документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на квартиру. Свідоцтво про право власності на квартиру б/н від 02.08.2004 було втрачено, про що у газеті «Вісник Голованівщини» від 13.02.2016 було опубліковано повідомлення, а свідоцтво про прийняття спадщини після смерті [PERSON] чоловік позивача отримати не встиг, оскільки помер. Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.03.2018, на частину майна, що належить [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] , відділом виконавчої служби Голованівського районного управління юстиції накладено арешт на підставі виконавчого листа №2-302, виданого 22.12.2009 Голованівським районним судом Кіровоградської області, номери запису про обтяження 8353251, від 14.01.2010 та 8353231 від 14.01.2010. 11 квітня 2018 року позивач звернулася до Голованівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із заявою про зняття арешту зі спірної квартири, на що відділом позивачу відмовлено у знятті арешту із посиланням на ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки матеріали виконавчого провадження по якому боржником є [PERSON] були знищені, тому позивачу невідомий стягувач, який би також мав виступати відповідачем за даною позовною заявою. Таким чином, наявність арешту майна, за відсутності правових підстав для цього, порушує право приватної власності, внаслідок чого позивач позбавлена змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. На сьогоднішній час повністю виключена можливість зняття арешту на нерухоме майно померлої [PERSON] , оскільки Голованівський відділ державної виконавчої служби не має матеріалів виконавчого провадження відповідно до якого було накладено арешт та заборону, а тому і не може вчинити певні дії для звільнення спадкового майна з під арешту та заборони. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 328, 1216, 1268-1270 ЦК України, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог поданої 05.03.2019 (а.с. 206), представник позивача просить визнати за [PERSON] , [INFO] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 13/72 часток квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 13/72 часток квартири [ADDRESS] ; скасувати арешт частини квартири. Ухвалою суду від 26.04.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 11.06.2018 за клопотанням представника позивача [PERSON] судом постановлено ухвалу про витребування у Голованівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, на виконання якої 15.06.2018 до суду надійшов витребуваний доказ. Також цією ухвалою у приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Захаренка В.В. витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, на виконання якої 03.07.2018 до суду надійшов витребуваний доказ. 19.09.2018 за клопотанням представника позивача [PERSON] судом постановлено ухвалу про витребування у Голованівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області копії актового запису про смерть [PERSON] , на виконання якої 26.09.2018 до суду надійшов витребуваний доказ. 07.11.2018 згідно вимог ч. 3 ст. 53 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) було винесено ухвалу про залучення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору до участі у цивільній справі, оскільки в копії спадкової справи №88/2015 року, заведеної після смерті [PERSON] , яка надана суду державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори, знаходиться копія претензії кредитора Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до спадкоємців після смерті боржника [PERSON] , яка має заборгованість перед Банком в сумі 16612 грн. 20 коп. 05.03.2019 за клопотанням представника позивача [PERSON] судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду заяви про зменшення позовних вимог, в якій просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] по 13/72 частин за кожною квартири [ADDRESS] . 16 травня 2019 року у справі проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити та розглянути справу без їх участі (а.с. 11 т. 2). Представник відповідача Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує (а.с. 9 т. 2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про отримання 01.06.2019 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 10 т. 2), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав. Представник третьої особи Голованівського районного відділу державної виконавчої служби у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується витягом з журналу розносної кореспонденції про отримання 16.05.2019 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 6 т. 2), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло, своїх заперечень суду не подав. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про отримання 29.05.2019 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 8 т. 2), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло, своїх заперечень суду не подав. Законний представник неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , а також представник останньої [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав на відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог (а.с. 238 т. 1). Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.05.2015 виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 8 т. 1). [INFO] в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.04.2016 виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 9 т. 1). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.07.2015 виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] з 09.07.2015 перебував у шлюбі з позивачем (а.с. 10 т. 1). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 30.09.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, неповнолітня [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та позивача (а.с. 11 т. 1). Як вбачається з копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №118882633 від 29.03.2018, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] в розмірі 1/12 частки на підставі рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2017 (номер запису про право власності 25466046), [PERSON] в розмірі 1/12 частки на підставі рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2017 (номер запису про право власності 25461437), [PERSON] в розмірі 1/4 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину №1804 від 26.12.2012 посвідченого Державним нотаріусом Голованівської районної нотаріальної контори Бурдейною Г.І. (номер запису про право власності 8353167), [PERSON] в розмірі 1/4 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину №2047 від 23.12.2014 посвідченого нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори (номер запису про право власності 8202970) та [PERSON] в розмірі 1/4 частки на підставі свідоцтва пр оправо власності від 02.08.2004. Державним реєстратором реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області Топольник О.М. 14.01.2010 за виконавчим листом №2-302, виданого 22.12.2009 Голованівським районним судом Кіровоградської області, накладено арешт нерухомого майна (номер запису про обтяження 8353251), а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с. 12-14 т. 1). Згідно копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2017, після смерті [PERSON] за дітьми спадкодавця [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право власності по 1/12 частці за кожним квартири [ADDRESS] . Також цим рішенням внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину №1804 від 26.12.2012, виданого Державним нотаріусом Голованівської районної нотаріальної контори Бурдейною Г.І. на ім`я [PERSON] та вказано, що остання має право на 1/12 частку квартири [ADDRESS] (а.с. 20-21 т. 1), Як вбачається з копії листа Голованівського РВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області №2698/135-24 від 11.04.2018, арешт, який накладений відповідно до виконавчого листа Голованівського районного суду Кіровоградської області №2-302 від 22.12.2009 на квартиру [ADDRESS] , частина якої належить [PERSON] , неможливо зняти в зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження (а.с. 19 т. 1). Згідно копій довідок №317 та №318, виданих 06.12.2017 виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] по [ADDRESS] , був зареєстрований та проживав [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх дочка [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] проживали без реєстрації за зазначеною адресою його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до копії спадкової справи №88/2015, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , наданої державним нотаріусом Голованівської державної нотаріальної контори Бурдейною Г.І., після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою сина спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини по закону від 05.06.2015. Також заяву про прийняття спадщини за законом 11.11.2015 подано [PERSON] в інтересах онуків спадкодавця - малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . 13.11.2015 від ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла претензія кредитора у зв`язку з наявністю заборгованості у спадкодавця. Постановою нотаріуса від 05.06.2018 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS] . Інші спадкоємці відсутні; заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались; свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 70-90 т. 1). Згідно копії спадкової справи №53/2016, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , наданої приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Захаренком В.В., після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою позивача як дружини спадкодавця про прийняття спадщини за законом від 10.05.2016. Також заяву про прийняття спадщини за законом 13.09.2016 подано батьком спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців немає, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 96-108 т. 1). Згідно копії постанови приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка В.В. від 01.12.2017, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 18, 108 т. 1). 13 лютого 2016 року в газеті "Вісник Голованівщини" опубліковано оголошення про те, що свідоцтво №1838 від 02.08.2004, видане на ім`я [PERSON] про право власності на квартиру [ADDRESS] , втрачено (а.с. 22 т. 1). [INFO] в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть №82, внесеного 13.10.2008 виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 140). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права; припинення дії, яка порушує право (частина 2 статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.\~41\~Конституції України кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право\~приватної власності\~набувається в\~порядку,\~визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,\~зокрема із правочинів. Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частинах першій та другій статті 1223\~ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ЦК України. За нормами\~ч.\~1\~ст.\~1241\~ЦК України,\~малолітні,\~неповнолітні,\~повнолітні непрацездатні\~діти спадкодавця,\~непрацездатна вдова\~(вдівець)\~та непрацездатні\~батьки спадкують,\~незалежно від\~змісту заповіту,\~половину частки,\~яка належала\~б кожному\~з них\~у разі\~спадкування за\~законом (обов`язкова\~частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормами\~статті 1268\~ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 3 ст. 1296 ЦК України\~визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За нормами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок та підстави зняття арешту з майна під час проведення виконавчих дій та після закінчення таких дій, який може бути реалізований за рішенням суду. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та Закону України\~№ 475/97-ВР\~від 17\~липня 1997\~року «Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~та 11\~до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх, враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд приходить до висновку про те, що на день смерті [PERSON] на праві власності належали 7/12 часток квартири [ADDRESS] . Після її смерті [INFO] право на спадщину за законом мали її син [PERSON] , який на день смерті спадкодавця [PERSON] був живим, а також в порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України право на спадщину мали онуки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] - діти другого сина спадкодавця [PERSON] , який помер раніше дня смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину, шляхом подачі відповідних заяв ( [PERSON] звернувся особисто, а в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулась їх мати [PERSON] ). Отже, [PERSON] мав право на 1/2 частину спадщини після смерті матері [PERSON] , тобто на 7/24 часток квартири, а [PERSON] та [PERSON] - по 1/4 частині спадщини після смерті баби [PERSON] . За життя [PERSON] спадщину після смерті матері не оформив та помер [INFO] . На день смерті [PERSON] на праві власності належала 1/4 частка квартири [ADDRESS] , крім того йому також належало право на 7/24 часток цієї квартири після смерті матері [PERSON] , яку він не оформив за життя, тобто загальна сума таких часток складає 13/24 часток квартири (1/4 + 7/24). В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняли за законом шляхом подачі відповідних заяв до нотаріуса спадкоємці першої черги, а саме позивач, як дружина спадкодавця та відповідач, як батько спадкодавця, а також неповнолітня [PERSON] , як дочка спадкодавця. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за [PERSON] та неповнолітньою [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом по 13/74 часток за кожною квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, оскільки на день смерті останньому належало право на такі частки; позивач після смерті чоловіка [PERSON] в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця, як спадкоємець першої черги, подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом, однак оформити спадщину не має можливості у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу. Неповнолітня [PERSON] також має право на зазначену частку квартири як дочка спадкодавця. Також, суд приходить до висновку про наявність підстав для зняття арешту з квартири, на яке було накладено арешт під час здійснення виконавчого провадження, оскільки таке провадження закінчено, однак арештоване майно і надалі знаходиться в арешті. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданих квитанцій від 20.04.2018 №0.0.1017831026.1, №0.0.1017830989.1 та №0.0.1017831009.1 позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий\~збір\~в сумі 2114 грн. 40 коп., виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір на день звернення з позовом до суду, однак враховуючи, що позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача, тому такі витрати покладаються на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved