Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

16 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 15 липня 2020 року (а.с. 27-31), просить: виключити відомості про його батьківство з актового запису № 2991 від 11.07.2019 року про народження [PERSON] , зробленого Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; зобов`язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] . Позов обґрунтував тим, що 08 листопада 2012 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу у них не склалися сімейні відносини, з березня 2016 року вони не проживали разом та не спілкувалися. 21 березня 2016 року позивач виїхав за межи України, повернувся на батьківщину до Пакистану. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 22 січня 2019 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] відповідачка народила доньку - [PERSON] . [INFO] дитини було зареєстроване Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2991. При державній реєстрації народження дитини заявником була мати [PERSON] і реєстрація проводилася за її усною заявою та на підставі пред`явлених нею документів. Батьком народженої дитини, згідно ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, був записаний позивач. Однак, позивач з цим не згоден тому, що з березня 2016 року він з відповідачкою не проживав разом та не спілкувався. 21 березня 2016 р. він виїхав за межи України, повернувся на батьківщину до Пакистану і весь цей час був відсутній на території України. Про існування доньки він дізнався тільки у травні 2020 р. Тому позивач зазначає, що згідно зі ст. 136 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився. В позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у суді позов визнала. Пояснила, що позивач дійсно не є біологічним батьком її дочки, батьком дитини є інший чоловік, з яким вона проживала до народження дитини без реєстрації шлюбу. Суд роз`яснив відповідачці наслідки визнання нею позову, встановлені частиною 4 ст.206 ЦПК України та вона заявила, що зазначені наслідки їй відомі та зрозумілі. Суд встановив, що визнання відповідакою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Представник Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності (а.с. 51). Вислухавши відповідачку, оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. За змістом частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 08 листопада 2012 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08 листопада 2012 року (а.с. 13). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 22 січня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Зазначеним рішенням суду встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить формальний характер (а.с.14-15). [INFO] позивачка народила дочку [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 липня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.16). З відповіді Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.09.2020 за № 16698/56-19 вбачається, що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстроване народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2991 від 11 липня 2019 року. При реєстрації народження відомості про батька дитини внесені відповідно до ст. 133 Сімейного Кодексу України: "якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини" (а.с. 51). Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За положеннями пункту 2.16.2 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодекс, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідачка позов визнала, стверджує, що позивач не є біологічним батьком дитини. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved