Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

21.09.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької області, про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON] з 08.11.2016 року перебували у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 30.03.2020 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу позивач з дитиною стали проживати окремо. Спорів щодо місця проживання дитини між ними не виникало. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач із донькою не спілкується, не цікавиться її станом здоров`я, матеріальної допомоги не надає та взагалі на зв`язок не виходить. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання дитини позивачка вирішує самостійно, тому вона просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 32). Заінтересовану особу - службу у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької областібуло повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, надано заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 35), заперечень проти задоволення заяви заінтересованою особою висловлено не було. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав та просить справу розглянути без його участі (а.с. 29). Відповідач не заперечував проти розгляду справи у підготовчому судовому засіданні. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 21.11.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] , 08.11.2016року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30.03.2020 року заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (а.с. 10-11). Позивачка [PERSON] разом із дочкою на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наданими позивачкою копіями довідок від 05.08.2019 року № 1429-5000170854 та від 05.08.2019 року № 1429-5000170871 про взяття на облік особи, котра переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с. 5, 7) та довідкою про склад сім`ї або реєстрації у житловому приміщенні/будинку осіб № 185 від 18.08.2020 року, виданою комітетом мікрорайону Лісний (а.с. 12). Батько дитини [PERSON] участі у житті та вихованні [PERSON] , [INFO] , не бере, про що складено відповідний акт, засвідчений керівником комітету мікрорайону "Лісний" м. Слов`янська Кошиль В.В. (а.с. 14). 20.08.2020 року керівником комітету мікрорайону "Лісний" м. Слов`янська [PERSON] був складений акт обстеження матеріально-побутового умов родини [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] , [INFO] , обслуговується а амбулаторії № 1 КНП СМР «ЦПМСД м. Слов`янська» з 14.08.2019 року. Амбулаторію дитина відвідувала тільки разом з матір`ю. [PERSON] станом здоров`я доньки у сімейного лікаря не цікавився (а.с. 13) Як вбачається з висновку № 29/03-2189 від 02.11.2020 року, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки він повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання доньки, не піклується про стан її здоров`я, не цікавиться її успіхами, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не бере участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд приходить до висновку про його ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача, позов визнав у відповідній письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Розглядаючи питання в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховує, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2019 року справа № 645/935/19 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , стягнуто [PERSON] аліменти на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій одиниці в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 20.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відтак, питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини було вирішено в іншій судовій справі,рішення суду є чинним. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Відповідно до наданої позивачем квитанції від 15.09.2020 року за № 64-2044К (а.с. 17) при зверненні до суду з даним позовом позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем [PERSON] визнано позов до початку розгляду справи по суті, а позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, то суд стягує з відповідача на користь позивача 420,40 грн. витрат. пов`язаних зі сплатою судового збору. Крім того, 420,40 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved