Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони проживали у зареєстрованому шлюбі, який 01 вересня 2014 року розірвано, згідно рішення Рахівського районного суду. За час спільного проживання в них народилося четверо дітей: дочка [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, за яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання дочки [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO], у твердій грошовій сумі по 500 гривень, на кожну дитину, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2006 року, однак рішенням Рахівського районного суду від 01 вересня 2014 року шлюб між ними розірвано. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. За час спільного проживання у сторін народилося четверо дітей: дочка [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO], та син [PERSON] - [INFO]. На даний час діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою №686 від 12.02.2016 року, виданою Богданською сільською радою та актом обстеження матеріально побутових умов від 12.02.2016 року. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та сталого доходуд, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу і матеріальне становище відповідача, який позовні вимоги визнав, є працездатним, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO], у твердій грошовій сумі, по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 15.02.2016 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 551.20 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved