Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла [INFO] у селищі Оленівка, Волноваського району, Донецької області. Заяву [PERSON] мотивує тим, що її мати - [PERSON] померла [INFO] у селищі Оленівка, Волноваського району, Донецької області. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України. [PERSON] звернулась до Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть матері, але їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для оформлення спадщини. В судовому засіданні [PERSON] підтримала подану заяву в повному обсязі, з підстав наведених вище, просила її задовольнити; пояснила, що проживає у м. Дніпродзержинську з листопада 2014 року разом з малолітніми дітьми та чоловіком; причиною смерті матері стали хронічні важкі хвороби, померла вона у лікарні в с. Оленівка Волноваського району; похованням матері на тимчасово окупованій території займався батько заявниці, який залишився проживати на зазначеній території; він же отримував лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, яке не є дійсним; заявниці необхідно встановити даний факт для прийняття спадщини після смерті матері; спадщина складається з нерухомого майна (квартири), розташованого на тимчасово окупованій території. Представник заінтересованої особи - Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, листом начальника просить розглянути справу без участі їх представника, заперечень проти заяви не має. Взявши до уваги позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, заявник [PERSON] є донькою [PERSON] згідно свідоцтва про народження, виданого 08 жовтня 1990 року відділом РАЦС Будьоннівського райвиконкому м. Донецька за актовим записом № 714 (л.с. 7). [PERSON] померла [INFO] у віці 56 років у селищі Оленівка, Волноваського району, Донецької області, згідно свідоцтва про смерть, виданого Будьоннівським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька за актовим записом № 696 (л.с. 9). Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, згідно Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VIII, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" з подальшими змінами, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року. Заявниця [PERSON] звернулась до Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть матері, але їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для оформлення спадщини, заявниця є спадкоємцем першої черги спадкування. Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. Згідно до вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню ( ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України). Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частиною 4 ст. 49 Цивільного кодексу України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 зазначеного Закону державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved