Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

08 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. 10 серпня 2005 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач не проживає із позивачем. Допомогу на утримання дитини відповідач не надає, її вихованням не займається, окрім зазначеного, позивач з 2007 року проживає однією сім'єю з [PERSON], який має намір удочерити доньку позивача, у зв'язку з чим позивач просила суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань щодо порядку розгляду справи, заперечень на позов не надходило. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засіданні не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надано заяву, в якій представник третьої особи просив суд розглянути справу у його відсутності, на підставі висновку. В матеріалах справи наявний висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси, 27 грудня 2001 року, актовий запис №747, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Мати неповнолітньої дитини та [PERSON], проживає із донькою за адресою: [ADDRESS]. 10 серпня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданий Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 10 серпня 2005 року, актовий запис №265. Висновком Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №1284/01-20 від 01.04.2014 року встановлено: «Взаємовідносини між батьками дитини не склались та 10 серпня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Малолітня [PERSON] залишилась проживати разом з матір'ю. В даний час гр. [PERSON] уклала інший шлюб та змінила прізвище з "[PERSON]" на "[INFO]". Зі слів матері дитини та наданих документів, батько дитини - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: від виховання своєї малолітньої доньки самоусунувся, за місцем проживання її не відвідує, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, лікування дитини, станом здоров'я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, що сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не забезпечує здобуття освіти, не цікавиться навчанням доньки, матеріальної та фінансової допомоги для утримання дитини не надає. Викладені факти ухилення [PERSON] від виконання ним обов'язків по вихованню дитини підтверджуються заявами свідків, характеристикою Одеської гімназії № 8. Зазначаємо, що обоє батьків були запрошенні на засідання ради опіки та піклування 12.03.2014р. та 26.03.2014р., однак батько на запрошення районної адміністрації не відреагував та на засідання ради опіки та піклування двічі не з'явився.». Отже, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважатє доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки - малолітньої [PERSON], [INFO]. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтями 150,180 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання, розвитку дитини та її утримування. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Передбачене пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пункт 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» містить роз'яснення, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин (п. 17 вищезазначеного Пленуму Верховного суду України). В п. 15 в п. 15 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень проти них. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких виникає у сторін спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved