Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в Млинівський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 20 листопада 2010 року. Спільне життя у них не склалося, через різні погляди на життя, сім`ю та сімейні цінності. Вони з чоловіком разом не проживають протягом двох років. Від спільного життя у них є дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, участі у вихованні не приймає. Домовленості між нею та відповідачем з приводу добровільної сплати аліментів не досягнуто, просить суд стягнути аліменти в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності. (а.с.20-21) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що об`єктивно підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. (а.с.19) Судом, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню,оскільки\~ підтверджується\~ перевіреними\~в ході\~судового засідання\~доказами: Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 листопада 2010 року. (актовий запис №16) (а.с.4) У відповідності до ст.51\~Конституції України шлюб грунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки в шлюбі та сім`ї. Згідно ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписом зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази, враховуючи викладені позивачем обставини, прийшов до висновку, що позов є обргунтованим та підлягає задоволенню. Подальше збереження шлюбу протирічить правам та інтересам сторін, порушує їх права на вільний вибір та добровільність шлюбу, а тому є всі підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Позов в частині стягнення аліментів також підлягає до задоволення так як\~він підтверджується\~зібраними та\~перевіреними в\~ході судового\~засідання доказами,\~а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданий виконкомом Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області 20 березня 2014 року, згідно якого батьками [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] та [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(а.с. 5) Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданий виконкомом Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області 21 грудня 2018 року, згідно якого батьками [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] та [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~(а.с. 6) Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень; від 6 років до 18 років: з 1 січня 2020 року - 22218 гривень, з 1 липня 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 179\~Сімейного Кодексу\~України передбачено,що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184\~СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В статті 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, поскільки домовленість між\~сторонами з\~приводу добровільної\~сплати аліментів\~не досягнута, суд приходить до висновку, про необхідність стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей. У відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, що підтверджується квитанцією №8 від 27 серпня 2020 року, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 гривень. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. Підлягають до задоволення і судові витрати на правничу допомогу адвоката, так як відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до договору про\~надання правничої\~допомоги адвоката\~№17\~від 27\~серепня 2020\~року [PERSON] сплачено адвокату грошову винагороду (гонорар) в сумі 1000 гривень за надання правничої допомоги. (а.с.9) Отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1000 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved