Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

29.03.2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28.08.2015. За час шлюбу у подружжя народилась дочка [PERSON], [INFO] Повідомляє, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з червня 2017 року, спільного господарства сторони не ведуть, спору про поділ майна немає, між сторонами досягнуто згоди щодо утримання дитини. Переконана, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, тому просить шлюб розірвати, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Ухвалою від 23.06.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні. 11.09.2018 ухвалою закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи у судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Відтак, суд проводиться заочний розгляд справи, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Згідно з ст. 247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.08.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 8. Від подружніх відносин в них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідно до копії Свідоцтва про народження [NUMBER] сторони у справі є батьками малолітньої [PERSON], яка народилась [INFO] (а.с. 4) . З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які встановлені ст. 24 СК України, а також того що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд вважає за потрібне відновити позивачу її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704,80 грн. слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved