Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

08 серпня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що згідно з договором без номеру від 11 березня 2008 року, укладеним між банком і відповідачем, остання отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.06.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 37526,93 грн., а саме: за кредитом в сумі 7996,82 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 25773,72 грн., за пенею та комісією в сумі 1731,30 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1775,09 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала за підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі, додатково зауваживши, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком умов та тарифів. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Відповідачем 23.05.2008 року було підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній Анкеті-Заяві від 23.05.2008 року зазначено, що підписавши цю заяву відповідач ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву, банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, зміст договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. На підставі вказаної Анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом в розмірі 300,00 грн, який в подальшому було збільшено до 8000,00 грн. При зміні кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Таким чином, встановлення та зміна кредитного ліміту здійснюється банком самостійно та згода позичальника на це не потрібна. Факт отримання кредитної картки відповідачем підтверджується відміткою у відповідному полі анкети-заяви «кредитну картку та пін отримав». Відповідно до п.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг датою укладання договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки банку» заяви. Відповідачу було відкрито картковий рахунок 11.03.2008року, що є датою укладання договору, а кредитну картку [PERSON] отримала 23.05.2008 року, про що також є відмітка в анкеті-заяві. Факт користування [PERSON] кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи, повідомлення банків, виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Користуючись кредитними кошами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Під час укладення кредитного одговору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 36,00 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Зазначені зміни узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Згідно з п.5.3 кредитного договору,банк має право проводити зміни тарифів,а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (Приват 24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking, банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку або шляхом направлення смс-повідомлень. Відповідно до п.6.3 договору в обовязки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Неотримання виписки або несвоєчасне тримання не звільняє держателя від виконання своїх зобовязань за договором. Умови про порядок внесення змін до Тарифів по кредиту були закладені з самого почату, тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами і вразі незгоди із запропонованим умовами відмовитися від укладання такої угоди. Під час підписання договору відповідача влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить його підпис. Про підвищення відсоткової ставки відповідач повідомлявся у виписці по рахунку та шляхом направлення смс-повідомлень. Відповідально до п. 6.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або Тарифів банку, надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, в тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам. Після зміни процентної ставки з відповідною заявою про розірвання договору відповідач до банку не зверталася, про припинення кредитування не просила та всю заборгованість перед банком не погашала, отже відповідач прийняла нові тарифи та погодилася з їх зміною. Підвищення відсоткової ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що зазначена в наказі, що дає можливість у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці, що є суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність відсоткової ставки по вже наявній кредитній заборгованості. Також зазначила, що відповідач належним чином не виконала зобовязання за кредитним договором, здійснювала повернення частин суми кредиту з порушенням термінів і термінів повернення. Укладаючи договір, позичальник не ставила під сумнів розумність і справедливість його умов, навпаки, укладаючи договір, сторони розумно оцінювали умови, за яких він буде виконуватися, зокрема зважувати відповідальність, яка настає, згідно з умовами договору, при його невиконанні чи неналежному виконанні. При укладанні договору сторони досягли згоди щодо його умов відповідно до ст. 638 ЦЦК України. Таким чином, розумною вважається сума неустойки (штрафу та пені), яку сторони визначили та погодили при укладенні договору. Відповідач здійснювала погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, що свідчить про наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобовязань за кредитним договором. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав за наведених вище підстав, просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що Умов та правил надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою вона не підписувала. Правила продовження дії картки, строки та порядок погашення заборгованості визначені Умовами та Правилами надання банківських послуг та карткою. Зокрема, пунктом 9.3. визначається, що картка відкрита на невизначений строк, крім випадків, установлених пунктами 9.6, 9.7 Умов договору. У цих пунктах вказано, за яких умов дія картки припиняється та з якого часу у кредитора виникає право на примусове стягнення заборгованості та в якому порядку. Пунктом 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же строк. У заяві про надання послуг, підписаній сторонами зазначено, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною картою визначено, що строк дії карти вказаний на лицевій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно з пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною картою по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Пунктом 3.1.4 зазначених Правил визначено, що карта миттєвого випуску продовженню не підлягає. Пунктом 5.4 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті. З наданого позивачем розрахунку заборгованості від 11.03.2008 року вбачається, що спочатку процента ставка складала 36,00%, з 01.04.2015 року збільшилася до 43,20%. Також, спочатку ставка пені становила 1%, з 01.11.2013 року - 2%. Тобто банк самовільно збільшив проценту ставку в односторонньому порядку, що суперечить закону. Також не згодна з нарахованими штрафами та пенею. Позивачем не враховані вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якого забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пославшись на те, що у звязку зі спливом часу його довіритель не памятає, чи укладала вона з позивачем договір кредиту, окремо зауваживши на тому, що дані, відображені у наданій позивачем в якості доказу Заяві від імені [PERSON] суперечать обставинам, викладеним у позовній заяві. Так, Заява зазначає, що розрахунковий рахунок був відкритий 11.03.2008 р., а заява підписана відповідачем 23.05.2008 р.; кредитний ліміт за Заявою 300 грн., тоді як за позовом відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн.; у Заяві йдеться про надання відповідачу кредитки «Універсальна», базова процентна ставка по кредиту 3%, тоді як у позовній заяві йдеться про платіжну картку та 36%. Крім того, строк дії картки не більше 2-х років, тож мав скінчитися не пізніше 2010 року. Також Заява, як і копії всіх наданих позивачем в якості доказів документів не завірені належним чином у відповідності до вимог Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 р. №1000/5, що виключає ці докази як належні та допустимі. Крім того, Умови та правила надання банківських послуг не містять посилання на те, коли прийняті, підпису відповідача. Посилання на зміст пунктів Умов і правил… у позовній заяві не відповідає змісту цих пунктів у наданих Умовах і правилах... Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд дістає таких висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11 березня 2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "Приватбанк", та відповідачем [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору він складається з Заяви, якою [PERSON] виявила бажання оформити кредитку у ПриватБанку на своє імя, Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на це підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що відповідачем підтверджено. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2016 року позивачем нарахована заборгованість в розмірі 37526,93 грн., яка складається з: - 7996,82 грн. заборгованість за кредитом, - 25773,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 1731,30 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: - 250 грн. фіксована частина, - 1775,09 грн. процентна складова. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком (а.с.4-6), виходить з такого: По-перше, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені та комісії, а також штрафів. Так, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив, яку суму з нарахованої заборгованості за «пенею та комісією» в розмірі 1731,30 грн. складає «пеня», а яку - «комісія», які за своєю правовою природою є різними складовими. Відсутність окремого розрахунку за цими складовими та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Також, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання [PERSON] за реєстрацією є м. Костянтинівка Донецької області. Місто Костянтинівка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені та комісії, а також штрафів необґрунтованими. По-друге, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.07.2014 р. по 30.06.2017 р. проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі, більшому, ніж 3,0 відсотки в місяць на залишок заборгованості. Вирішуючи питання правомірності такого збільшення, суд виходив з такого: За п.5 Заяви «Банковские услуги» сторонами кредитного договору погоджена базова процентна ставка по кредиту в розмірі 3,0% в місяць на залишок заборгованості. Пунктом 5.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість позивачем змінювати Тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому [PERSON] за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта. Доказів на підтвердження належного інформування позивачем відповідача про зміну базової процентної ставки по кредиту стороною позивача не надано. При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони позивача про дотримання приписів пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг шляхом надіслання відповідного СМС-повідомлення (а.с.105-106), оскільки така форма інформування Клієнта про зміну тарифів Умовами та правилами надання банківських послуг в редакції, що діяла на момент укладання Договору, як його складової, не передбачена. З огляду на наведене загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 30 червня 2016 року визначений судом в розмірі 14436,95 грн.: - 7996,82 грн. заборгованість за кредитом, - 6440,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (7996,82 грн.*3%*24 міс.+682,42 грн.). Доводи сторони відповідача про те, що кредитний договір між сторонами фактично не укладався, позичальником та уповноваженими представниками Банку не підписувався, суд вважає неспроможними, оскільки таки доводи спростовуються матеріалами справи. Так, «Заява», яка укладена у письмовій формі, підписана як позивачкою, що нею підтверджено у судовому засіданні, так і представниками ПАТ КБ «ПриватБанк», повноваження яких на таке підписання позивачем підтверджено і стороною відповідача не спростовано. З «Заяви» убачається, що вона є договором про надання банківських послуг, а також, що [PERSON] була ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані їй у письмовому вигляді, та підтвердила факт отримання нею повної інформації про умови кредитування у Приватбанку, що засвідчено її підписом, автентичність якого відповідачем у судовому засіданні підтверджено. Підтвердження відповідачкою факту підписання «Заяви» спростовує доводи її представника щодо неналежності цього доказу. Існування між сторонами кредитних правовідносин підтверджуються перерахуванням ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів на картковий рахунок [PERSON], частковою оплатою останньою щомісячних платежів за Кредитним договором: Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] на а.с.84,104; витяг по картковому рахунку [PERSON] як позичальника за період з 01.01.1999 р. по 19.03.2017 р на а.с.85-91. Тож позов підлягає частковому задоволенню. У звязку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1378,00 грн.

Outcome: partial