Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

18.03.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 28.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (з 21.05.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останньому було надано кредит на загальну суму 3 200,00 гривень з процентами за користування кредитом в межах встановленого ліміту кредитування на платіжну картку з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 12.02.2019 року заборгованість перед позивачем становить 14 660,46 грн. Представник позивача Кіріченко В. М . в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов про стягнення заборгованості до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Встановлено, що між сторонами 28.09.2011 року укладено кредитний договір б/н, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язувався надати грошовий кредит у сумі 3 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на умовах та в строки, визначених в умовах та правилах надання банківських послуг до повного погашення кредиту, а [PERSON] . - погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, що передбачені договором. Свої зобов`язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 12.02.2019 року, утворилась заборгованість, яка згідно наданого розрахунку позивача, становить 14 660,46 грн., а саме: - Заборгованість по кредиту - 0,00 грн.; - Заборгованість за прострочення кредиту - 3 557,00 грн.; - Сума заборгованості відсотків за користування кредитом - 0,00 грн.; - Сума нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 8 349,15 грн.; - Сума заборгованості за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1 580,00 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 674,31 грн. (процентна складова). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, у задоволенні вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та 674,31 грн. (процентна складова) слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Оскільки умови договору передбачають різні види цивільно-правової відповідальності (пеню та штраф) за несвоєчасне погашення заборгованості (за порушення строків внесення платежів), то одночасне застосування таких заходів відповідальності свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1767,12 грн.

Outcome: partial