Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу NISSAN QASHQAI д.н.з. [NUMBER] , на який 18.12.2017 о 13.00 біля будинку [ADDRESS] впало дерево, внаслідок чого автомобіль зазнав значних ушкоджень, автомобілем керував її чоловік [PERSON] 12.04.2018 позивачі звернулись з письмовою претензією до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», але відповіді щодо розгляду претензії на адресу позивачів не надійшло. Відповідь була отримана лише через півтора місяця на вимогу [PERSON] після особистого відвідування КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», відповідно до якої позивачів було повідомлено про те, що при візуальному обстежені дерева трухлявості стовбура та розчеплення гілок не виявлено і що автомобіль був припаркований з порушенням правил дорожнього руху. Позивачі вважають такі твердження безпідставними та необґрунтованими, оскільки співвідповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» є балансоутримувачем зелених насаджень прибудинкової території місця події та у зв`язку із неналежним утриманням об`єктів благоустрою має бути притягненим до відповідності відповідно до вимог п.п. 10 ч.1 ст. 42 Закону України «Про благоустрій населиних пунктів». Посилаючись на бездіяльність відповідачів, позивачі просять стягнути солідарно з відповідачів на їх користь: матеріальну шкоду в сумі 29665,40 грн.; моральну шкоду на користь [PERSON] в сумі 10000,00 грн. та на користь [PERSON] 15000,00 грн.; витрати на друк фотографій з місця ДТП в розмірі 600,00 грн.; витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.; судові витрати в розмірі 715,00 грн.; витрати на надання метеорологічної інформації в розмірі 129,08 грн. Ухвалою судді від 25.07.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. 22.02.2019 представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» направив відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вважає, що позивачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог. 26.02.2019 представник Печерської районної у м. Києві державної адміністрації адміністрації направив відзив на позовні заяву, в якрму зазначив, що адміністраціє не є належним відповідачем у даній справі також вказав на те, що вимоги позову є необґрунтованими та безпідставними, а тому в позові просив відмовити в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль NISSAN QASHQAI д.н.з. [NUMBER] . Згідно доводів позивача 18.12.2017 о 13:00 год. на вказаний автомобіль, який знаходився біля будинку [ADDRESS] впало дерево. В подальшому позивачем було повідомлено про вказану подію працівникам ЖЕД «Печерська брама», якими було складено акт від 18.12.2017, відповідно до якого, працівниками ЖЕД було встановлено, що на прибудинковій території (на схилі) будинку [ADDRESS] » внаслідок складних погодних умов (сильні пориви вітру, заметіль, налипання мокрого снігу) було повалене живе дерево (береза) з коренем, що зафіксовано фотографіями, які є додатками до даного акту. При візуальному обстеженні дерева трухлявості стовбура та розщеплення гілок не виявлено. Зазначений автомобіль NISSAN QASHQAI д.н.з. [NUMBER] був припаркований у не призначеному (не відведеному) для паркування місці, а саме на проїжджій частині до будинку [ADDRESS] впритул до підпірної стіни, що не передбачено Правилами дорожнього руху. Згідно доводів позивачів, біля будинку [ADDRESS] відсутні дорожні знаки, що встановлюють заборону для паркування автомобілів чи/або стоянку автомобіля, а тому твердження КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» про те, що вони залишили свій автомобіль у невідведених для паркування чи/або стоянки місцях є безпідставними. Крім того, суду відповідачами не надано належних доказів того, що біля будинку дійсно встановлено обмежувані знаки для паркування чи/або стоянки автомобілів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання обєктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких обєктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт обєкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого обєкта благоустрою. З метою охорони та збереження зелених насаджень у містах та інших населених пунктах (далі - зелені насадження) і утримання їх у здоровому впорядкованому стані розроблено Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, які затверджено Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 за №105 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 за №880/12754. Вказані Правила є обов`язковими для виконання всіма установами, підприємствами, організаціями та громадянами, які займаються проектуванням, створенням, ремонтом і утриманням зелених насаджень, розташованих на територіях населених пунктів України. Відповідно до п. 3.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 за №105 (далі Правила) до елементів благоустрою відносяться зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях тощо. Згідно п. 5.5. до п. 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Пунктом 5.1. Правил встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності. Відовідно до п. 6.2. Правил, балансоутримувачі об`єкта зобов`язані, зокрема, утримувати в належному санітарно-технічному стані об`єкт благоустрою, для цього виконувати заходи, затверджені місцевими органами самоврядування. Відповідно до п.п. 9.1.10. Правил, для нормального росту й правильного розвитку дерев здійснюють догляд за кроною протягом усього життя рослин. Обрізають дерева навесні до розпукування бруньок або восени після опадання листя. У дерев видаляють порослеві пагони, які утворюються біля кореневої шийки, а також на стовбурах в міру її появи. Сухі гілки обрізують у міру їх виявлення впродовж року. Відповідно до п.9.1.11.2. Правил, санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування. З метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди, що передбачено п. 12 Правил. Відповідно до п. 12.2. Правил періодичність проведення часткових оглядів визначає балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельних ділянок, на яких ростуть зелені насадження. Відповідно до п 2. Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою КМ України від 01.08.2006 за №1045 (далі Порядок), Видалення зелених насаджень здійснюється у разі: знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев. Пункт 3 Порядку передбачено, що Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера Згідно п. 8 Порядку, у разі, коли стан зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян чи майну громадян та/або юридичних осіб, видалення зелених насаджень здійснюється негайно. Згідно п.2 ч.1 ст.13 та п.2 ст.21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об`єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях. Відповідно до п.п.10 п.1 ст.42 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягуються особи, винні у неналежному утриманні обєктів благоустрою. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Так балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». Пунктом 9.1.11. Правил визначено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Аварійне дерево - дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. З наданих позивачем фото вбачається, що дерево, яке впало на автомобіль [PERSON] , повністю гниле та трухляве, на ньому наявні грибки по всьому стовбуру дерева. Дерево повністю розсипалось на окремі частини та труху, що свідчить про те, що процес його усихання, який привів до його падіння, мав бути тривалим. Пунктами 2.1, 3.1, 5.1,5.4, 9.1.11 та п. 9.1.12 розділу 9 Правил утримання, зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що балансоутримувач - спеціально уповноважені організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Додатково правилами, встановлено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів. Враховуючи наведене слід прийти до висновку, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», не вжила необхідних та своєчасних заходів для належного утримання обєкта благоустрою, що стало причиною пошкодження майна [PERSON] . Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій у населених пунктах» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України передбачено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до наданих позивачами Акту виконаних робіт від 18.12.2017 та від 22.01.2018 сума відновлюваного ремонту пошкодженого автомобілю NISSAN QASHQAI д.н.з. [NUMBER] становить (550 послуги евакуатора + 6158,40 + 22957,00) 29665,40 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи та те, що позивачами доведено ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, про задоволення вимог позову в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь [PERSON] 29665,40 грн.у відшкодування майнової шкоди. Що стосується вимог позову про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачами [PERSON] та [PERSON] не надано доказів на підтвердження факту заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру у розмірі 10000,00 грн. та 15000,00 грн відповідно. Разом з тим, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачів, у зв`язку із недбалістю відповідачів, що потягнуло завдання позивачам моральних страждань бездіяльністю відповідачів, наявний причинний зв`язок між моральною шкодою і протиправним діянням відповідачів та виною відповідачів в її заподіянні, тому позов підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 1000,00 грн. кожному позивачу, з врахуванням вимог розумності і справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1,4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2018 [PERSON] був укладений з адвокатом Гембарою О.Ю. договір про надання правової допомоги. 07.06.2018 [PERSON] було сплачено адвокату Гумбара О.Ю., 5000,00 грн. за правничу допомогу відповідно до Акту виконання робіт (виконання послуг) до Договору про надання правової допомоги платіжного від 05.04.2018. Оскільки, позивачем надано докази оплати правової допомоги, дана вимога підлягає задоволенню, дотримуючись при цьому вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». З урахуванням обсягу роботи, зазначеної в акті, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для її виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням предмету спору та складності справи, зібраних та наданих суду доказів, суд приходить до висновку про солідрне стягнення солідарно з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» та Печерської районної у м. Києві державної адміністрації на користь [PERSON] 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивачів у розмірі 715,00 грн.

Outcome: partial