Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та вирішення сімейних питань, відсутність спільних інтересів, почуття поваги та любові. Все це призвело до того, що сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Також позивач в позовній заяві просила стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей: [PERSON], [INFO], який є дитиною - інвалідом, в розмірі 2000 грн., та [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., оскільки відповідач не постійно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач частково визнав вимоги, на розірвання шлюбу згоден, однак розмір аліментів просив визначити мінімальний, оскільки не працює, перебуває в реабілітаційному центрі для наркозалежних. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №682 (а.с.7). У позивача та відповідача є спільні діти: [PERSON], [INFO], який є дитиною-інвалідом, та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9,11). Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на життя та вирішення сімейних питань, відсутність спільних інтересів, почуття поваги та любові, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач здійснює догляд за дітьми, а відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на їх утримання не надає. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що діти виховуються позивачем і потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Оскільки на тепрішній час відповідач знаходиться на реабілітації в спортивно-трудовому таборі центру ресоціалізації наркозалежної молоді "Шлях до Творця" і не має постійного доходу, суд вважає, що необхідно визначити розмір аліментів виходячи із прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн.; для дитини вікoм до 6 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.) встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2017 рік", а саме по 1000 грн. на кожну дитину. Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 1280 грн.

Outcome: partial