Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника,заінтересованої особи. [PERSON] звернулась до суду, заінтересована особа: Галицька міська рада, із заявою про встановлення факту. Просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем - її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на випадок своєї смерті [INFO] склала заповіт, яким все своє майно заповіла заявниці [PERSON] . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Заявниця має намір прийняти спадщину та звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус відмовила їй у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявниця не змогла підтвердити факт прийняття спадщини, зокрема факт постійного проживання разом із спадкодавицею на час її смерті. У зв`язку з викладеним, заявниця звернулась із зазначеною заявою до суду. В судове засідання заявниця не з`явилася. Скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання заявлених вимог. У судове засідання представник заінтересованої особи Галицької міської ради не з`явився. Представницею [PERSON] скеровано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника та про визнання заявлених вимог. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 2013 року Блюдниківською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області (а. с. 7) Спадкодавиця [PERSON] на випадок смерті залишила заповіт, посвідчений 01 липня 2011 року секретарем Блюдниківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 37, яким все своє майно заповіла заявниці [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до довідки від 02 серпня 2021 року № 464, виданої Блюдниківським старостинським округом Галицької міської ради встановлено, що заповіт від імені померлої [INFO] [PERSON] не змінювався і не скасовувався (а. с. 16). Те, що заявниця є донькою спадкодавиці, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 квітня 1958 року, де у графі "мати" зазначено " [PERSON] " (а. с. 9). Відповідно до змісту копії свідоцтва про укладення шлюбу заявниця після рестрації шлюбу 27 липня 1986 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 10). Факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , підтверджується довідкою, виданою Блюдниківською сільською радою про те, що на момент смерті [INFO] [PERSON] проживала з дочкою [PERSON] по [ADDRESS] (а. с. 15) та актом обстеження Блюдниківської сільської ради, відповідно до якого встановлено, що заявниця [PERSON] із 2007 року постійно проживала разом із матір`ю [PERSON] до дня її смерті та здійснювала за нею догляд. [PERSON] після перенесеного інсульту була лежачою та потребувала постійного лікування та стороннього догляду (а. с. 14). Відповідно до листа від 26 липня 2021 року № 124/02-14 нотаріус відмовила заявниці у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не змогла підтвердити факт постійного проживання разом із спадкодавицею на час її смерті (а. с. 17). 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що викладені в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п. 2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. Згідно з вимогами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом пунктів 3.21. та 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Таким чином, суд встановив, що заявниця проживала зі спадкодавицею на момент її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, мали спільний побут, заявниця доглядала за спадкодавицею. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд встановив, що заявниці необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявниці з [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Отже, приймаючи до уваги те, що заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, а заявницею [PERSON] доведений факт її спільного проживання зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Outcome: approved