Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Коростишівської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Проте, під час оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті батька було встановлено, що бабуся [PERSON] (мати [PERSON] ), яка померла [INFO] залишила після себе спадщину, яку прийняв, але не оформив батько позивача. Після звернення до Коростишівської державної нотаріальної контори , постановою від 11.09.2018 № 02-31/1040 державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Суворова Віленьківської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, що належить померлій [INFO] [PERSON] у зв`язку з неподанням відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальних дії. Позивач належним чином не може оформити свої спадкові права, оскільки при житті спадкодавець не отримала сертифікату на земельну частку ( пай) у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 червня 2019 року, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Коростишівська міська рада свого представника для розгляду справи в судове засідання не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду подали заяву про розгляд справи в їх відсутність , щодо прийняття рішення по справі покладаються на розсуд суду. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3 статті 211 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] і вказана обставина підтверджується рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.12.2017 у справі 280/1367/17 ( а.с. 11). Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.04.2018 у справі 280/66/18 встановлено факт родинних відносин про те, що позивач [PERSON] , [INFO] є онукою померлої [INFO] [PERSON] ( а.с.14). Факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 13). [PERSON] , помер [INFO] і вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 12). Відповідно до інформації Відділу у Коростишівському районні Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області від 29.01.2018 за № 29-6-0.25-59/104-18 [PERSON] , була включена до уточнених списків громадян, членів КСП ім. Суворова Віленківської сільської ради щодо паювання земель станом на 19.02.1997 року за № 113. Відповідно до довідки Віленківського старостинського округу Коростишівської міської ради № 80 від 10.04.2019, земля площею 1131,8 га, передана в колективну власність КСП ім.Суворова с. Віленька Коростишівського району Житомирської області, що підтверджується державним актом [NUMBER] від 01.09.1995. Згідно даного державного акту [PERSON] мала право на земельну частку (пай) та включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства під № 121 ( а.с. 17). З довідки СТОВ "Віленька" № 10 від 07.02.2019 р. вбачається, що [PERSON] була членом КСП ім. Суворова і мала право на земельну частку (пай). КСП ім. Суворова с. Віленька перейменова в СТОВ "Віленька" ( а.с. 19). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту видачі в установленому порядку державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа на час передачі у колективну власність землі. Таким чином, суд дійшов до висновку, що оскільки померла [PERSON] за життя була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Суворова Віленьківської сільської ради розміром 4,19 в умовних кадастрових гектарах, державний акт на право колективної власності на землю по бувшому КСП ім. Суворова серії [NUMBER] , виданий 01.09.1995 року, тому померла набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадкувано спадкоємцями після її смерті. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори № 02-31/1040 від 11.09.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), через відсутність належного правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві ( а.с. 20-21) Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у встановленому порядку, однак на даний час не може оформити свої права на спадкове майно - земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, суд дійшов до переконання, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. В частині позовних вимог щодо визнання права власності на земельну частку ( пай) відмовити за передчасністю. Таким чином позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з вищевказаних мотивів.

Outcome: partial