Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

09.04.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Об`єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно(а.с.5-10). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просить розглянути цивільну справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що надала до суду відповідну заяву (а.с.66). Відповідач - представник Об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду (а.с.63-64). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [INFO] в м . Красний Лиман Донецької області , помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть серії [NUMBER] від 18.02.2003(а.с.15). Відповідно до вимог цивільного законодавства, роз`яснень постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 "Про судову практику у справах спадкування" пункт 1 - відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі- ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації КП «БТІ» м. Слов`янська від 18.01.2019, право власності на нерухоме майно- [ADDRESS] , в бюро не зареєстровано(а.с.32). Згідно ст. 524 ч. ч.1, 2 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом має місце тоді, коли воно не змінено заповітом. Спадкодавець [PERSON] до смерті спадковим майно не розпорядився, заповіт не залишив. Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями першої черги за законом є діти, чоловік (дружина), батьки померлого. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] є його дружина, позивач по справі [PERSON] , яка в порядку ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Діти спадкодавця- [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки, інші спадкоємці відсутні що підтверджується повідомленням від 07.06.2019 Лиманської державної нотаріальної контори(а.с.65). Відсутність реєстрації на спадковий будинок в реєстраційних органах перешкоджають позивачу в позасудовому порядку оформити спадщину. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.1 Узагальнення ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» де зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В абз. з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"від 20.05.2008 № 7 викладена правова позиція суду, що «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті, отже на теперішній час у позивач отримати правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавців немає можливості. Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Кіровської селищної ради від 26.02.1992 про виділ земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку розміром 1500 кв.м., районним архітектором Виконкому Краснолиманської міської ради народних депутатів, 07.04.1992 був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, на земельній ділянці, розташованої за адресою: в [ADDRESS] . Рік побудови зазначений 1992 року (а.с.24-29). Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р., яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р.№ 7/5 і зареєстрованого в Мінюсті 18.02.2002 р. за № 157/6445 (з подальшими змінами), до 2002 року державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася цими підзаконними нормативними актами. Відповідно до положень ЦК УРСР 1963 р., який регулював відповідні правовідносини, виникнення права власності у [PERSON] на момент закінчення будівництва спірного будинку не залежало від державної реєстрації цього права, питання узаконення будівель відносилось до компетенції виконкомів місцевих рад. Враховуючи, що спірний будинок був зведений на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці, суд дійшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний будинок з підстав, передбачених чинним законодавством на час завершення його будівництва. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дійсно [PERSON] був власником майна, яке складається з житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно,

Outcome: approved