Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

18 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказувала, що після смерті її чоловіка, [PERSON] (помер 29.05.2015 року), відкрилась спадщина, для отримання якої вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову, оскільки у правовстановлюючих документах існують розбіжності в написанні прізвища та по батькові спадкодавця. Так у свідоцтві про укладення шлюбу серії І-ФМ №419682 виданого 19.10.1985 року завідуючим відділом ЗАГС Виноградівського району, актовий запис №35 спадкодавець зазначений як [PERSON]. У договорі дарування житлового будинку від 06.12.2003 року посвідченим нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №3585 та у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2205324 від 07.12.2003 року він зазначений як [PERSON]. У Державному акті на право власності на землю серії ІV-ЗК №030691 виданого Петрівською сільською Радою народних депутатів 02.11.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №196 зазначений як [PERSON]. В свідоцтві про народження спадкодавця серії V-УР №223814 від 05.10.1961 року він зазначений, як [PERSON]. До початку розгляду справи було змінено заявлені вимоги, а саме просили встановити факт родинних відносин між заявником і спадкодавцем та факт належності йому вищевказаних договору дарування будинку, витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно та державного акту на право приватної власності. В судовому засіданні представник заявника підтвердив зазначені в заяві обставини, заявлені вимоги повністю підтримав. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, проте надала заяву в якій заявлені вимоги визнала та просила розгляд справи провести у відсутності її представників, при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що дану сімю знає дуже добре, оскільки дружила з заявницею та спадкодавцем на протязі 27 років. Вона підтвердила, що вони були чоловіком та дружиною. Також зазначила, що чула від них про наявність розбіжностей у написанні прізвища та по батькові ще за життя спадкодавця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що є подругою доньки заявниці та спадкодавця на протязі 6 років, підтвердила той факт, що вказані вище особи проживали у шлюбі десь 30 років. Зазначила, що про різність у написані прізвища та по батькові спадкодавця дізналась після його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що заявниця є його тещею вже 6 років. Що заявниця та спадкодавець були чоловіком та дружиною підтвердив. Про розбіжності в написані прізвища та по батькові спадкодавця не знав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Від встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON], залежить чи увійде [PERSON] до кола спадкоємців за законом після смерті останнього. В свою чергу підтвердження факту належності [PERSON] договору дарування будинку, витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно та державного акту на право приватної власності залежить обсяг спадкового майна, який повинен успадкувати заявник, зміна або припинення його особистих та майнових прав, оскільки він є спадкоємцем після смерті останнього, а тому порушується його право на користування та розпорядження спадковим майном, що не суперечить вимогам ст. 256 ЦПК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Також судом встановлено, що 29 травня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим реєстратором актів цивільного стану місцевої ради XIV району м. Будапешт серія МЕ №1226406 від 01.06.2015 року (а.с.7-8). Після смерті вищевказаної особи відкрилась спадщина. Для отримання свідоцтва про право на спадщину заявнику необхідно підтвердити його родинні звязки з чоловіком, через те, що у свідоцтві про народження спадкодавця його зазначено як „Березовскій Йосиф Йожепович, а в свідоцтві про їх шлюб, як „Березовський Йосиф Йожепович (а.с.9). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], окрім свідоцтва про укладення шлюбу, підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідків. Зважаючи на вищевказані обставини суд приходить до висновку, що [PERSON] є чоловіком [PERSON]. Під час судового слідства встановлено, що під час звернення заявника до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який є її чоловіком, отримала відмову у звязку із наявністю помилки у написанні прізвища та по батькові спадкодавця в правовстановлюючих документах, а саме замість „Березовскій Йосиф Йожепович записано „Березовський Йосиф Йожефович та "Березовські Йосип Йосифович", що не дає їй можливості в повному обсязі здійснювати надані законом права, як спадкоємцю по закону. Факт допущення помилки у правовстановлюючих документах підтверджується копією свідоцтва про народження спадкодавця серії V-УР №223814 від 05.10.1961 року (а.с.9) в якому зазначено, що його прізвище та по батькові зазначено як „Березовскій Йосиф Йожепович. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що заявник є спадкоємцем по закону після смерті спадкодавця, а тому на підставі ст. 1218 ЦК України має право звернутися з позовом до суду, в частині визнання за [PERSON], який помер 29.05.2015 року договору дарування житлового будинку від 06.12.2003 року посвідченого нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №3585, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2205324 від 07.12.2003 року, державного акту на право власності на землю серії ІV-ЗК №030691 виданого Петрівською сільською Радою народних депутатів 02.11.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №196. За вказаних обставин, суд вважає доведеним той факт, що „Березовскій Йосиф Йожепович та записаний у вищенаведених документах „Березовський Йосиф Йожефович та "Березовські Йосип Йосифович" є однією й тією ж особою, а тому вважає за необхідне встановити факт належності йому даного державного акту, договору дарування та витягу про реєстрацію про право власності. Згідно наданих пояснень суду не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право, у звязку з цим суд вважає за доцільне прийняти рішення в частині вимог заявника в порядку, передбаченому ст. 256 ЦПК України. Судові витрати у справі, а саме 243 грн. 60 коп. судового збору слід покласти на заявника, оскільки на його користь ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved