Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

14.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м.Лозова в особі Лозівської міської ради Харківської області про визнання права власності на самочинне будівництво з подальшою здачею об'єкта в експлуатацію, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 357, 2 м.кв., лазню літ. Б-2, убиральню літ. В, альтанку літ.Г, навіс літ.Е, погріб літ.Ж, споруди літ. №1, №2, №3, розташовані за адресою: Харківська область, м.Лозова, провулок Кобзаревий, буд.5. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 22.04.2018 року ним було придбано будинок та земельну ділянку, які розташовані за вище вказаною адресою, 29.05.2014 року ним було отримано будівельний паспорт, після чого ним було подано до ДАБІ повідомлення про початок будівельних робіт, в процесі будівництва були внесені деякі корегування, про що стало відомо після проведення технічної інвентаризації та отримання технічного паспорта. В технічному паспорті є відмітка про те, що житловий будинок є обєктом самочинного будівництва. Звернувшись за отриманням дозвільних документів, [PERSON] дізнався, що дозвільні документи на вже збудовані обєкти не видаються. Зважаючи на вище викладене, позивач звернувся до суду через неможливість вирішити питання самостійно та через інші установи. Провадження у справі було відкрито 14.06.2018 року та було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.09.2018 року справу було переведено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник Лозівської міської ради Харківської області надав відзив до суду, в якому вказав, що позивачем не сплачено суму пайової участі, Лозівська міська рада не є належним відповідачем, в позові не зазначено процесуальних наслідків, а тому є неповноцінним, відповідно до вказаного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Згодом надала заяву про повне визнання позову, але вказала на неможливість вирішити даний спір у позасудовому порядку. Представник третьої особи Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області надав пояснення, в яких зазначив, що право власності на об'єкт будівництва не позбавляє обов'язку введення його в експлуатацію та просив справу розглядати за його відсутності. Також вказав про неможливість вирішити спір у позасудовому порядку. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до\~ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 22.04.2014 року(а.с.10), [PERSON] придбав житловий будинок та земельну ділянку за адресою: Харківська область, м.Лозова, провулок Кобзаревий, буд.5. Зважаючи на вказане, враховуючи Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.04.2014 року (а.с.12,13), позивач є власником зазначеного вище. Позивачем було отримано дозвіл на проведення будівельних робіт за вище вказаною адресою, однак при виконанні будівельних робіт виникли коригування проектних рішень та фактично збільшено було площу збудованого будинку. Враховуючи вказане при видачі технічного паспорту(а.с.5-9) було зроблено відмітку, що житловий будинок є обєктом самочинного будівництва. Згідно ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації та на прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. У правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі N 6-244цс14 зазначено наступне: "... Слід зазначити, що ні зазначеними нормами, ні нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення". При розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво суди повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення такого права власності предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи відсутність останнього давали б підстави говорити про наявність спору про право. Верховний Суд України зазначив, що суд не повинен підміняти органи, які зобов'язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з'ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів з питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні цього питання. Відповідно до матеріалів справи, позивач звертався до Відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Лозівської міської ради Харківської області за отриманням нового дозволу та отримав письмову відповідь(а.с.15), в якій значилось, що на обєкт завершеного будівництва дозвільні документи не видаються. Також [PERSON] звертався з декларацією до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, однак вона була повернута без розгляду (а.с.35). Вказане вище вказує на те, що позивачем вживано всі можливі заходи для вирішення питання в позасудовому порядку. Зважаючи на те, що в даному випадку вбачається спір про право, та вирішити в позасудовому порядку спір позивач не має можливості, справа підлягає вирішенню в судовому порядку. Згідно зі\~статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, дане право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.392 ЦК України,\~власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Частина 2\~статті 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачає, що у разі, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законом порядку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого \~постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Судом не виявлено порушення прав інших осіб, належних доказів відповідачем на підтвердження викладеного у відзиві, відомостей щодо ненадійності та небезпечності самочинних обєктів надано не було, а тому з огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved