Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

12 липня 2018 року Веселинівська районна державна адміністрація звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав . В позові позивач зазначив, що громадянка [PERSON], є матір"ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Веселинівського районного суду від 28.02.2017 року, справа № 472/1064/16-ц неповнолітню [PERSON] було відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Неповнотітня [PERSON] була поставлена на облік в службі у справах дітей Веселинівської райдержадміністрації та розпорядженням Голови Веселинівської райдержадміністрації від 05.04.2017 року № 84 - р набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклуваня. На даний час неповнолітня [PERSON] влаштована під опіку до бабусі [PERSON] Службою у справах дітей неодноразово здійснювалися перевірки умов утримання неповнолітньої [PERSON] Встановлено, що утриманням, вихованням, розвитком неповнолітньої продовжує займатися її бабуся [PERSON] Відповідачкою [PERSON], не було здійснено жодних дій щодо повернення її дочки та не вжито заходів щодо матеріального забезпечення дитини. [PERSON] не приділяє уваги вихованню та розвитку дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям, аліменти на утримання дочки не виплачує. 30 травня 2018 року комісією з питань захисту прав дитини при Веселинівській РДА було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітньої дочки [PERSON] В зв'язку з цим позивач просить суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] Ухвалою суду від 23 липня 2018 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Представник позивача Гніліченко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], просила їх задовольнити, оскільки відповідач [PERSON] не займається вихованням та утриманням своєї дочки, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Третя особа [PERSON], зазначила, що [PERSON] повністю знаходиться на її утриманні, зі своєю матір"ю [PERSON] не бачиться та не спілкується. Відповідачка [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, її станом здоров"я не цікавиться. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача Гніліченко О.В., третю особу, [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], є матір"ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00018013129./а.с.6/ Згідно Рішення Веселинівського районного суду від 28.02.2017 року по справі № 472/1064/16-ц неповнолітню [PERSON] було відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав./а.с.7-8/ Неповнотітня [PERSON] була поставлена на облік в службі у справах дітей Веселинівської райдержадміністрації та розпорядженням Голови Веселинівської райдержадміністрації від 05.04.2017 року № 84 - р набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклуваня./а.с.9/ та влаштована під опіку до бабусі [PERSON]. Службою у справах дітей неодноразово здійснювалися перевірки умов утримання неповнолітньої [PERSON] Встановлено, що утриманням, вихованням, розвитком неповнолітньої продовжує займатися її бабуся [PERSON] Відповідачкою [PERSON], не було здійснено жодних дій щодо повернення її дочки та не вжито заходів щодо матеріального забезпечення дитини. [PERSON] не приділяє уваги вихованню та розвитку дитини, не цікавиться її життям та здоров'ям, аліменти на утримання дочки не виплачує./а.с.21-28/. Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Конвенцією «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Обставини позбавлення [PERSON] батьківських прав викладені в позовній заяві під час розгляду справи в суді та ухвалення судового рішення знайшли своє підтвердження. Так, згідно з актами обстеження житлово - побутових умов життя неповнолітньої [PERSON], в сім`ї громадянки [PERSON] службою у справах дітей Веселинівської райдержадміністрації проведено комісійно обстеження умов проживання неповнолітньої встановлено, що вона постійно проживає з бабусею, яка утримує її матеріально, займається вихованням та розвитком, умови проживання сприяють для її гармонійного, фізичного, розумового і духовного розвитку. Мати дівчинки не проживає з сім'єю, не цікавиться життям дочки, не приймає участі у її утриманні. - (а.с.16-18). Згідно з довідкою Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 504 від 07.05.2018 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею за цією адресою проживає онука [PERSON]/а.с.15/ Відповідно до висновку Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області в зв'язку з тим, що [PERSON] не спілкується з донькою, не допомагає матеріально, не піклується про її здоров'я дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO]. - (а.с.28). На підставі наведеного, суд дійшов переконання, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідачка [PERSON]. не приймає участі у вихованні дочки [PERSON], виявляє стійке небажання у виконанні батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідачка без поважних на те причин не спілкується з дочкою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для отримання неї освіти, аліменти не сплачує. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачем [PERSON],. від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки. Тому, суд приходить до переконання в необхідності позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved