Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

09.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , треті особи: Опікунська рада при виконавчому комітеті Піщанського районну Вінницької області, Служба у справах дітей Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є батьком [PERSON] та [PERSON] , які народились [INFO] в смт Піщанка, Піщанського району, Вінницької області, а їх матір`ю є [PERSON] , котра відмовилась забрати дітей з пологового будинку про, що 09.10.2018 року склала відповідну заяву за формою затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України 17 грудня 2013 року №1095/1239, мотивуючи заяву складним матеріальним становищем та небажанням виховувати п`ятьох дітей. Доньок з пологового будинку до себе додому забрав він - позивач. Він як батько займається вихованням [PERSON] та [PERSON] , а мати дітей [PERSON] взагалі з моменту їх народження не цікавиться їхньою долею та станом їх здоров`я, матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просив позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою від 10.09.2020 року позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 28.09.2020 року недоліки позовної заяви виправлені. 06.10.2020 року отримано відповідь про місце реєстрації відповідача, Ухвалою від 06.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Позивач повідомлений належним чином у підготовче судове засідання не з`явився, про поважність своєї неявки не сповістив, однак надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав. Тому підготовче судове засідання проведено у відсутність позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, про поважність своєї неявки не сповістила, однак надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, позов визнала повністю. Тому підготовче судове засідання проведено у її відсутність, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Представники третіх осіб Опікунської ради при виконавчому комітеті Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області та Служби у справах дітей Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області, повідомлені належним чином у судове засідання не з`явилися, про поважність своєї неявки не сповістили. Оскільки у підготовче судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені наступні обставини. Відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.10-11/. Як вбачається з довідки №454 від 11.03.2019 року, виданої Піщанською селищною радою Піщанського району Вінницької області на ім`я [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за місцем реєстрації батька по [ADDRESS] /а.с.13/. Згідно довідок від 04.03.2019 року та 11.08.2020 року, виданих КНП ЦПМСД Києво-Святошинської районної ради Михайлівсько-Рубежівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини, доньки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку в сімейного лікаря, профілактичні огляди та профілактичні зчеплення проводять вчасно /а.с.14-15/. [PERSON] , [INFO] , 09 жовтня 2018 року, слала та підписала заяву про відмову забрати своїх дітей [PERSON] та [PERSON] з полового будинку /а.с.16/. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Піщанської райдержадміністрації та рішення №22 від 12.04.2019 року, визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , так як діти з моменту народження перебувають на утриманні та вихованні батька, а вона, як мати участі у їх вихованні не приймає, матеріально не допомагає, і взагалі не цікавиться їхнім станом здоров`я та життям. /а.с.18-19/. Згідно характеристики, наданої Окнянською селищною радою Окнянського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Довжанка Окнянського району Одеської області, народила п`ятеро дітей, в шлюбі не перебувала. Часто піддається впливу своїх друзів, залишає свій будинок без нагляду та проживає разом з дітьми у друзів. Проживає за рахунок виплати допомоги держави на виховання дітей. За час проживання на території старостинського округу проявила себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги вихованню своїх дітей. Доньки [PERSON] та [PERSON] з самого народження не проживають з матір`ю, а проживають разом з батьком [PERSON] , [INFO] /а.с.23/. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування і першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктами 1, 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, а також ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, судом було встановлено, що відповідач не забрала своїх новонароджених дітей з пологового будинку, ухилялася від виконання своїх обов`язків щодо їх виховання, за станом здоров`я не слідкувала, зловживає алкогольними напоями, матеріальної допомоги не надає. Підстави для позбавлення батьківських прав, які зазначені в ст.164 СК України, є вичерпними, і жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача. Разом з тим, ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 420,40 грн. (50% від 840,80 грн., сплаченого позивачем при поданні позову через від. №15-20 Акціонерного банку «Південний» за квитанцією № ПН2185 від 01.09.2020 року).

Outcome: approved