Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

14.06.2021 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, який мотивує тим, що відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , на утримання якого за рішенням суду від 26.08.2014 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої зобов"язання зі сплати аліментів [PERSON] виконує несвоєчасно, внаслідок чого станом на 01.06.2021 року за ним рахується заборгованість в сумі 2387,50 грн. Враховуючи наявність заборгованості зі сплати аліметів, позивач у відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного суду від 25.04.2018 року нарахувала пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2018 по 14 червня 2021 року, що становить з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог 7696,60 грн, яку просить стягнути з відповідача, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1200 грн. 17.06.2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження та визначено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. 07.07.2021 року на адресу суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву в якому останній не оспорюючи наявність заборгованості зі сплати аліментів, зазначає про неможливість стягнення пені за прострочення аліментів у розмірі, який перевищує 100% розміру заборгованості по аліментам. 22.07.2021 на адресу суду надійшла заява від позивача про зменшення розміру позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача 7696,60 грн. пені за просточення сплати аліментів. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Поворознюк Б.М. не з"явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подавши 08.07.2021 року заяву про розгля справи у його відсутність, при прийняті рішення просить врахувати його аргументи викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини. 28.06.2014 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду розірвано шлюб між сторонами (а.с. 5,6). Перебуваючи у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), який проживає разом з матір"ю (а.с. 8) та на утримання якого за рішеннями Хмільницького міськрайонного суду від 26.08.2014 року та 19.08.2017 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття(а.с. 9,10,11). Згідно розрахунку заборгованості зісплати аліментів по виконавчому провадженню №55336336 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з грудня 2018 року по 01.06.2021 року складає 2387,50 грн (а.с. 12), що також підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження №55336336. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, законодавством встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Оскільки відповідачем не оспорюється та обставина, що заборгованість по виплаті аліментів виникла саме з його вини, а також сам розмір нарахованої державним виконавцем заборгованості, тому суд вважає доведеним наявність передбаченої ч.1 ст. 196 СК України підстави для стягнення неустойки (пені) із [PERSON] . Суд погоджується із розрахунком пені, який надала позивачка та вважає, що сума нарахованої пені відповідачу з 01.12.2018 по 14.06.2021 року буде складати 7696,60 грн. Водночас відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що сума нарахованої пені позивачем перевищує суму нарахованого державним виконавцем боргу по сплаті аліментів, тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 2387,50 грн, що не перевищує розмір заборгованості по виплаті аліментів відповідачем за період з грудня 2018 по червень 2021 р.р. Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, винесеної за результатами розгляду справи №607/13692/18 від 24.03.2021 року У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 372,0 грн. та судовий збір на користь держави в сумі 282,0 грн., що є пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial