Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду із вище вказаним позовом до [PERSON] (далі Відповідач). В обґрунтування позовної заяви, зазначила, що 08.12.2012 року вона уклала з Відповідачем шлюб, який був зареєстрований у Виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Білозерсього району Херсонської області, актовий запис №9. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний момент з Відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але спільно не проживають вже понад 2 місяці. Син проживає з Позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач по справі працює Головою Петрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, має стабільний заробіток, однак добровільно кошти на утримання сина не надає. В даний час Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не провадиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має. У зв'язку із вище викладеним Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її користь, як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку - до 13 липня 2017 року в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача. У судове засідання позивач [PERSON], не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги уточнила, відмовилась від позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: 75011, Херсонська область, с. Петровське, вул. Херсонська, буд. 19, тобто за межами Центрально - Міського району міста Кривого Рогу, його було допитано по суті заявлених позовних вимог в порядку окремого доручення. Так, 20.10.2016 року на адресу суду надійшли матеріали виконаного судового доручення. Як убачається з виконаного судового доручення про допит відповідача, останній позов визнав частково, заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Разом з тим, відповідач належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні не скористувався. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає що уточнені вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 08 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, актовий запис №9 (зворот а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), та не заперечується Відповідачем. Позивач потребує матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, оскільки Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років (а.с. 6), а Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, та має змогу її надавати, оскільки займає посаду голови Петрівської сільської ради та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою Петрівської сільської ради за вих. 453 від 11.10.2016 року (а.с. 26). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, п. 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно довідки квартального комітету №23 від 21.07.2016 року, син проживає з Позивачкою (а.с. 6). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, працює, отримує регулярний дохід, інших неповнолітніх осіб та непрацездатних батьків не має, аліменти на користь третіх осіб не сплачує, допомогу на утримання сина добровільно не надає, а також з урахуванням того, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у вигляді 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому сума судового збору у розмірі 640,00 грн., також підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved