Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

30.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення ним надміру виплачених коштів по щомісячній компенсції фізичним особам, які надают соціальні послуги, вказуючи на те, що 01.09.2008 року [PERSON] звернувся із заявою про призначення щомісячної компенсації за надання соціальних послуг відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558. Вказану заяву позивач надав із зазначенням, що він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, у у випадку працевлаштування зобовязується повідомити позивача. Тобто однією з умов отримання зазначеного виду допомоги є незайнятість особи на інших видах робіт та відсутністю самозайнятістю. Відповідно до п. 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги фізичні особи , які отримують компенсацію, зобовязані повідомити органи соцзахисту про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплату. Постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2014 року № 428 доПорядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги внесені доповнення пунктом 6-1, який передбачає , що для підтвердження відсутності даних про доходи фізичних осіб, які надають соціальні послуги, можливо використовувати відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, що отримують в порядку щоквартального електронного інформаційного обміну. 12.05.2016 року позивачем було розроблено програмне забезпечення в частині обміну інформацією, яке надійшло до Управління соціального захисту населення 12.05.2016 року та згідно якого виявлено, що відповідач отримує дохід у вигяляді заробітної плати. У травні 2016 року [PERSON] підтвердив факт працевлаштування з 01.02.2012 року , та надав довідку про працевлаштування до "Будівельно-монтажного управління № 13" на посаду охоронця. У звязку із чим [PERSON] було порушено вимоги ч.1 п. 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги , внаслідок чого йому було надімру виплачено кошти за період з 01.02.2012 року по 30.09.2012 року , та з 01.07.2013 року по 31.05.2016 року в сумі 4081 грн. 10 коп. Добровільно [PERSON] вказані кошти не повертає. В судовому засіданні представник позивача позововні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовін вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 01.09.2008 року [PERSON] звернувся із заявою про призначення щомісячної компенсації за надання соціальних послуг відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558. Вказану заяву позивач надав із зазначенням, що він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, у у випадку працевлаштування зобовязується повідомити позивача. Тобто однією з умов отримання зазначеного виду допомоги є незайнятість особи на інших видах робіт та відсутністю самозайнятістю. Відповідно до п. 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги фізичні особи , які отримують компенсацію, зобовязані повідомити органи соцзахисту про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплату. Постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2014 року № 428 доПорядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги внесені доповнення пунктом 6-1, який передбачає , що для підтвердження відсутності даних про доходи фізичних осіб, які надають соціальні послуги, можливо використовувати відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, що отримують в порядку щоквартального електронного інформаційного обміну. 12.05.2016 року позивачем було розроблено програмне забезпечення в частині обміну інформацією, яке надійшло до Управління соціального захисту населення 12.05.2016 року та згідно якого виявлено, що відповідач отримує дохід у вигяляді заробітної плати. У травні 2016 року [PERSON] підтвердив факт працевлаштування з 01.02.2012 року , та надав довідку про працевлаштування до "Будівельно-монтажного управління № 13" на посаду охоронця. У звязку із чим [PERSON] було порушено вимоги ч.1 п. 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги , внаслідок чого йому було надімру виплачено кошти за період з 01.02.2012 року по 30.09.2012 року , та з 01.07.2013 року по 31.05.2016 року в сумі 4081 грн. 10 коп., даний факт підтверджується довідкою від 07.12.2016 ркоу № 14727/04.2/06 Управління соціального зщахисту населення про перерахунок компенсації за надання соціальних послуг громадянам похилого віку на отримувача [PERSON] Суд встановив, що відповідачем було отримано вказаний вид неправомірно, а тому вказані кошти підлягають стягненню. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає доведеним факт наявності умисних дій [PERSON] спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також на підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: approved