Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

28.12.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогами: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною 23-річного віку. На обґрунтування позову зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2013. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. На даний час дочка навчається у Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі, вартість навчання за перше півріччя склала 8000 грн. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча він має постійне місце роботи і отримує постійний дохід. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.01.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24.02.2021 до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, вказав, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, про що надав копії свідоцтва про народження дітей та довідку про склад сім`ї. Просив розгляд справи проводити за його відсутності. Позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.11.2013 розірвано; від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9) З довідки № 902 від 21.12.2020 вбачається, що [PERSON] з 04.09.2020 навчається на денній формі навчання, на контрактній основі, стипендію не отримує. Термін закінчення навчання - 25 січня 2023 року (а. с. 11) З копії договору про надання платної освітньої послуги від 04.09.2020 вбачається, що загальна вартість освітньої послуги з підготовки фахівця освітньо-професійного ступеня "фаховий молодший бакалавр" за весь строк навчання становить 42250,00 грн. Вартість освітньої послуги за роками навчання становить: 2020-2021 навчальний рік - 15800 грн, 2021-2022 навчальний рік - 17200 грн, 2022-2023 навчальний рік - 9250 грн. Плата вноситься щосеместрово, не пізніше ніж 15 серпня та 01 лютого (а.с. 13) Крім того, позивачем надано інформаційну довідку від 04.11.2020, з якої вбачається, що у [PERSON] встановлено діагноз К73 вроджена аномалія ССС (а.с. 14, 15) Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Звертаючись з позовом [PERSON] зазначила, що дочка потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням. Відповідач заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), зазначаючи, що він має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу. На підтвердження заперечень проти позову відповідачем надано копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , зареєстроване виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , зареєстроване Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, довідку про склад сім`ї № 232 від 23.02.2021, з якої вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: колишня дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка співмешканки [PERSON] (а.с. 30-32) Дослідивши надані учасниками справи докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] є працездатною особою; доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України, наявності вад за станом здоров`я та інших обставин, що унеможливлюють сплату аліментів, матеріали справи не містять. При цьому, доказів щодо наявності інших джерел доходів у відповідача та його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) позивачкою не надано. При вирішенні спору суд керується положеннями статей 182, 198, 199, 200 СК України, висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 та від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин враховуючи, що повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання, обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утимання дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу). Згідно зі ст. 141 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial