Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду даний позов, посилаючись на те, що відповідач на підставі судового рішення зобов'язаний сплачувати аліменти на дочку [PERSON], яка народилася [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2012 року і до повноліття дитини. У зв'язку з неналежним виконанням судового рішення утворилась заборгованість по аліментам. Позивач на підставі ст. 196 СК України просить стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 6240,32 грн. за період з 01.07.2015 р. по 31.12.2015 р. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти та пеню, але не в такому розмірі, так як не має можливості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частково задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно зі ст. 196 СК України та роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом установлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 28 січня 2013 року, з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2012 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили і звернуто до виконання. [PERSON] станом на 31.11.2015 року допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, яка становить 5823 грн. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набуття рішенням законної сили та не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження", зокрема з моментом направлення виконавчого листа за місцем роботи боржника, повідомлення останнього про наявність заборгованості. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі за № 6-94цс15, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим. Позивач [PERSON] здійснила розрахунок пені за період з 01.07.2015 р. по 31.12.2015 р., який складає 6240,32 грн. з яким суд не згоден, так як розмір неустойки за прострочення аліментів за період з 01.07.2015р. по 30.11.2015р. складає 1484, 88 грн. , виходячи з розрахунку: з 1 по 31 липня 2015 року - 970,50 грн.(суму аліментів які повинен сплатити відповідач відповідно довідки ДВС) х1% х31 дн. ( кількість днів у місяці) = 300,86 грн. серпень - 970,50 грн. 1% х 31 д. = 300,86 грн., вересень - 970,50 грн. х 1% х 30 д. = 291,15 грн., жовтень - 970,50 грн. 1% х 31 д. = 300,86 грн., листопад - 970,50 грн. 1% х 30 д. = 291,15 грн., Відтак розрахунок позивача у визначенні розміру неустойки за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає зміні. За грудень 2015 р. суд не бере розрахунок позивача, так як не надала докази, що за грудень 2015р. відповідач аліменти не сплачував. Таким чином, вимоги позивача про стягнення неустойки за прострочення аліментів на дитину підлягають частково задоволенню, стягнувши з відповідача 1484, 88 грн.

Outcome: partial