Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

27 серпня 2021 року [PERSON] через свого представника звернулась до суду із заявою про про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви зазначає, що заінтересована особа - [PERSON] , є її чоловіком та проживає разом з нею в будинку [ADDRESS] , власником якого є її мати - [PERSON] . Заявник разом із батьками ( [PERSON] , [PERSON] ) страждають від насильства зі сторони [PERSON] вже протягом кількох років. Поведінка останнього негативно впливає на здоров`я заявника та членів її родини, окрім того заважає [PERSON] належним чином виконувати свої професійні обов`язки. Вказує, що 23.08.2021 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, [PERSON] погрожував заявнику, її дочці - [PERSON] , [INFO] , та її батькам фізичною розправою, намагався заподіювати тілесні ушкодження, яких вдалося уникнути, сховавшись в будинку. Проте останній ломився в двері, намагаючись їх вибити, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою. З метою захисту, заявником були викликані представники поліції, які в подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення та винесено заборонний припис. Однак, [PERSON] , не зважаючи на наявні заходи впливу, після від`їзду поліції неодноразово повертався на адресу місця проживання заявника з ще більш агресивним налаштуванням, внаслідок чого вона змушена була повторно викликати органи поліції з метою захисту від протиправних дій кривдника. Зважаючи на стійке переконання [PERSON] щодо вірогідності продовження та повторного вчинення насильства щодо неї та членів її сім`ї, заявник просила суд видати обмежувальний припис щодо [PERSON] строком на 6 місяців, з наступними заборонами: перебувати в місці спільного з нею проживання ( [ADDRESS] ); наближатись на відстані менше 300 м до місця проживання постраждалої особи та до місця її роботи (ЗОШ № 13, за адресою: [ADDRESS] ); заборони вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та вбудь-яких спосіб спілкуватися з нею. Ухвалою судді від 27 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 305-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі від 08.10.1994 року (а.с.5). На даний час особи проживають за адресою [ADDRESS] , в будинку, власником якого є матір [PERSON] , разом із батьками заявниці [PERSON] та [PERSON] 23.08.2021 року стосовно [PERSON] було винесено терміновий захисний припис у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру стосовно постраждалої особи - [PERSON] , згідно якого встановлено наступні заходи заборонного припису: заборона залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 23.08.2021 по 02.09.2021 року (а.с. 4). Наявність факту існування домашнього насильства з боку [PERSON] щодо [PERSON] та членів її родини, також підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями дочки заявника [PERSON] , та її батьків - [PERSON] та [PERSON] , відповідно до яких агресивна поведінка кривдника спостерігається протягом останніх семи років. [PERSON] зловживає спиртними напоями. Постійно ображає [PERSON] та членів її сім`ї, погрожує їм фізичною розправою. Внаслідок подібної поведінки дочка заявниці вимушена була переїхати до іншого місця проживання, а [PERSON] перебуває на лікуванні лікаря-психіатра з 2019 року (згідно довідки лікаря-психіатра (а.с.10) від 25.08.2021 року особі призначене амбулаторне лікування, при останньому зверненні 25.08.2021 року зафіксоване погіршення стану психічного здоров`я). Крім того, зазначені пояснення свідчать про факт порушення [PERSON] вимог термінового захисного припису від 23.08.2021 року (а.с. 6-9). Підтвердження наявності з боку [PERSON] діянь фізичного та психологічного насильства, крім вказаного, вбачається також з дослідженого судом диску відеозапису, долученого до матеріалів заяви [PERSON] (а.с.11). Відповідно до частини першої ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.(п. 9 ч.1 ст.1 Закону). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Суд приймає до уваги систематичність протиправних діянь [PERSON] , що за своїм характером є умисними, у вигляді домашнього насильства відносно [PERSON] , характер стосунків, які склалися між особами, уразливість заявника від діянь кривдника, ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку [PERSON] на фізичне та психологічне здоров`я заявника та членів її сім`ї. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд визначає пріоритетним право [PERSON] на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, та, оцінивши існуючі ризики, приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи - [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved