Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

30 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок. На момент смерті спадкодавець був власником зазначеного спадкового майна, але за своє життя правовстановлюючих документів на домоволодіння не виготовляв. Незважаючи на те, що позивач у встановленому порядку прийняв спадщину за законом після [PERSON], нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, а тому позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. До складу спадкового майна входить також дві земельні ділянки перша для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, площею 0,10 гектари, друга для ведення особистого селянського господарства, площею 0,37 гектара, які знаходяться за адресою будинковолодіння, але спадкодавець розпочавши приватизацію земельних ділянок, її не завершив, а тому позивач також ставить питання про визнання за ним прав на завершення приватизації земельної ділянки, яке належало спадкодавцеві. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 44). Представник відповідача Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області надіслав до суду листа, в якому визнав заявлені позовні вимоги та просив суд розглянути справу без участі представника відповідача (а.с. 42). Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Житловий будинок з господарськими будівлями, який розташовано за адресою: [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року не відносився до категорії «колгоспний двір», та належав померлому [PERSON], але реєстрація права власності не проводилася (а.с. 14, 15, 16). За життя [PERSON] набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходився за адресою: [ADDRESS], але своє право на нього юридично за життя не оформив (а.с. 16). Житловий будинок з господарськими будівлями, відповідно до технічного паспорту, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] складається в цілому з житлового будинку (літ.-А-1), літня кухня (літ.-Б), навіс (літ.-б), навіс (літ.-б1), сарай (літ.-В), сарай (літ.-в), навіс (літ.-в1), гараж (літ.-Г), сарай (літ.-Д). (а.с. 17-19). Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилася (а.с. 16). Крім будинку з господарським будівлями за зазначеною вище адресою, [PERSON], за життя, рішенням виконавчого комітету Балакліївської сільської Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 21 квітня 1997 року, протокол №4, передано у приватну власність дві земельні ділянки: одна площею 0,10 гектара для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, друга площею 0,37 гектара для ведення особистого підсобного господарства, адреса розташування земельних ділянок: [ADDRESS] (а.с. 6, 13). Окрім зазначеного рішення, за життя [PERSON] інших документів не виготовив, що вказує не те, що спадкодавець за життя розпочав приватизацію земельних ділянок але не завершив. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на зазначене вище спадкове майно (а.с. 8). Позивач [PERSON], дочка спадкодавця (а.с. 7, 9), є єдиним спадкоємцем за законом, прийняла спадщину після померлого шляхом подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 31-34). Постановою державного нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], після померлого, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а. с. 12). Відповіддю державного реєстратора від 02.11.2017 року позивачеві відмовлено в проведення реєстрації права власності на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю у заявника документів на підтвердження повноважень особи (а.с. 16). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно з приписами п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Абзацом 2 п.1 розділу X "Перехідних положень" Земельного Кодексу України передбачено, що рішення про передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта (свідоцтва) про право власності на землю на ім'я спадкоємця. (пункт 1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). В справі маються достатні докази, які свідчать про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON]. Зважаючи на ту обставину, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок позбавляє позивача можливості оформити це спадкове майно на себе через нотаріальну контору, тому за позивачем слід визнати право власності на даний житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Щодо визнання права на завершення приватизації, то суд зазначає, що оскільки спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельних ділянок за адресою: [ADDRESS], перша для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, площею 0,10 гектари, друга для ведення особистого селянського господарства, площею 0,37 гектара, згідно рішення виконавчого комітету Балакліївської сільської Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 21 квітня 1997 року, протокол №4, до спадкоємця, позивача по справі, переходить право на отримання свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельну ділянку шляхом приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). З огляду на вище зазначене позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved