Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

16 березня 2015 року комунальне підприємство «Очаківський комбінат комунальних послуг» (надалі - КП «ОККП») звернулося до суду позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] боргу у сумі 664 грн 48 коп. за отримані послуги. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач мешкає у будинку [ADDRESS], на його ім'я в абонентському відділі КП «ОККП» відкритий рахунок [NUMBER]. Однак, через несплату за період з листопада 2011 по лютий 2015 року включно вартості послуг з вивезення сміття, на особовому рахунку відповідача обліковується заборгованість в розмірі 664 грн 48 коп.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що з 15 листопада 2011 року будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «ОККП». Відповідачу, як мешканцю будинку, відкрито особовий рахунок [NUMBER], на якому відображаються нарахування та сплата коштів за послуги з вивезення сміття. Відповідач надані послуги жодного разу не сплатив, а відтак сума заборгованості щомісяця зростає. Представник також пояснив, що відповідач жодного разу до КП «ОККП» не звертався, будь-яких документів не подавав. Відповідач під час розгляду справи проти позову заперечував, пояснивши, що не є власником будинку, оскільки будинок не введений до експлуатації. Він дійсно отримував дозвільні документи на будівництво, дійсно проживає разом із дружиною за адресою: [ADDRESS]. Відповідач підтвердив, що неподалік його будинку, по [ADDRESS], розташований контейнерний майданчик для сміття. Разом із тим, жодних договорів на вивезення побутових відходів із позивачем він не укладав, а тому вважає, що КП «ОККП» безпідставно нараховує вартість наданих послуг. Крім того, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності. Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що є у справі, та ті, що надані в судовому засіданні, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Очаківської міської ради Миколаївської області №15 від 30 вересня 2011 року створено КП «Очаківський комбінат комунальних послуг», затверджено його статут, вирішено передати з балансу КП «Очаківський комбінат комунальних підприємств» на баланс КП «Очаківський комбінат комунальних послуг» основні засоби згідно з Додатками №1, №2. Також, вирішено надати позивачу дозвіл на користування існуючими тарифами для КП «Очаківський комбінат комунальних підприємств», встановленими рішеннями виконкому Очаківської міської ради від 29.09.2009 року №304 «Про затвердження тарифів на вивіз та утилізацію твердих та рідких побутових відходів», від 24.11.2009 року №359 «Про затвердження норм утворення твердих побутових відходів в м. Очаків», від 12.06.2014 року № 78 «Про коригування тарифів на вивіз та утилізацію твердих та рідких побутових відходів». Рішенням виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області №239 від 28 жовтня 2011 року позивача визначено виконавцем житлово-комунальних послуг по управлінню будинками комунальної власності міста, утриманню будинків, споруд і прибудинкових територій, збору, вивезенню та розміщенню твердих побутових відходів від населення, яке проживає в приватному секторі та багатоквартирних будинках. Згідно з графіком вивозу твердих побутових відходів з міста Очаків, сміття вивозиться з [ADDRESS], номери 21, 29, 59, 71, 77, 87, 95, 105 (а.с. 20). Як вбачається з переліку контейнерних майданчиків в місті Очаків станом на 20 липня 2013 року, по [ADDRESS] розташовані два контейнерні майданчики для сміття (а.с.18-19). Вказане свідчить про те, що за адресою місця проживання та реєстрації відповідача КП «ОККП» надаються послуги з вивезення сміття. Судом встановлено, і сторони не заперечують, що з 1999 року відповідач та його дружина проживають в будинку [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 42). На [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Отже, відповідач та його дружина є споживачами послуг в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року. Споживач, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, не є безмежною. Суд погоджується та, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує висновок Верховного Суду України у справі №6-110цс12 від 10 жовтня 2012 року щодо застосування ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме. У разі, якщо актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст 6 ЦК України). Зокрема, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг на основі типового договору. За змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд надає правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а саме: публікаціям у газеті "Очаків" оголошень про необхідність укладення договорів на вивезення твердих побутових відходів (а.с. 28, 38); виписці про взаєморозрахунки з абонентом [PERSON], з якої вбачається, що заборгованість у сумі 664 грн 48 коп. виникла за період з листопада 2011 року по лютий 2015 року (тариф за послуги складає 7 грн 47 коп., а щомісячний платіж за двох осіб відповідно - 14 грн 94 коп. (а.с. 4), а з липня 2014 року - 11 грн 65 коп.) (а.с. 4); рішенню виконавчого комітету Очаківської міської ради №239 від 28 жовтня 2011 року «Про визначення комунального підприємства «Очаківський комбінат комунальних послуг» виконавцем житлово-комунальних послуг» (а.с. 13); рішенню виконавчого комітету Очаківської міської ради №359 від 24 листопада 2009 року «Про затвердження норм утворення твердих побутових відходів в м. Очаків» (а.с. 16); рішенню Очаківської міської ради № 22 від 10 лютого 2012 року «Про затвердження правил благоустрою, санітарного утримання території, забезпечення чистоти та порядку в м. Очаків» (а.с. 23). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала пояснення, що працює контролером в КП «ОККП» та розносить в приватному секторі в м. Очакові повідомлення, що стосуються заборгованості користувачів послуг. Вона пояснила, що особисто приходила до відповідача та надавала йому повідомлення про стан заборгованості, однак останній від отримання відмовився. Контролер також пояснила, що у разі, коли особи немає вдома, вона залишає повідомлення у поштовій скринці, а якщо особа відмовляється від отримання - пише про це в повідомленні. Вказане свідчить про те, що позивачем вжито всіх можливих засобів для повідомлення мешканців міста Очаків про тарифи за послуги, які надаються, про необхідність укласти відповідні договори, а також про наявність заборгованості зі сплати послуг. За змістом ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню, згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України, підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом було роз'яснено сторонам їх обов'язок доказування тих обставин, на які вони посилаються, та роз'яснено право звертатися до суду з відповідними клопотаннями, зокрема про: витребування доказів, допит свідків. Всупереч припису наведеної процесуально-правової норми, відповідач свого обов'язку доказування не виконав, не надав належних доказів на підтвердження факту звільнення його від виконання обов'язків, встановлених вимогами закону щодо сплати комунальних послуг за вивезення сміття. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обгрунтованість позову та необхідність його задоволення. Разом із тим, в судовому засіданні, до виходу суду до нарадчої кімнати, відповідачем було надано усну заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності. Вказана заява занесена до журналу судового засідання. Вирішуючи заяву про застосування строків позовної давності, суд виходить з такого. Позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Застосування судом строків позовної давності обумовлено, крім іншого, дотриманням принципу правової (юридичної) визначеності як елементу верховенства права. Так, закріплення в законі часових обмежень щодо звернення до суду, забезпечує передбачуваність правових норм та визначеність правовідносин, що виникли між сторонами. За таких обставин, суд застосовує строк позовної давності, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення вартості послуг за період до 16 березня 2012 року і задовольняє позов в частині стягнення за період з 17 березня 2012 року по лютий 2015 року включно в сумі 596 грн 51 коп., з яких 589 грн 78 коп. за період з квітня 2012 року по лютий 2015 року, 6 грн 73 коп. - за період з 17 березня 2012 року до 31 березня 2012 року. Ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2015 року КП «ОККП» відстрочено сплату суми судового збору до ухвалення рішення у справі. Виходячи з того, що позов підлягає задоволенню, сума судового збору, відповідно до ч. 2 ст. 82, ст. 88 ЦПК України, стягується за судовим рішенням у справі з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial