Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

16.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить здійснити поділ майна подружжя, що належить їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та визнати за ним право власності: на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та ? частину земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] 29.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. 03.03.2016 року [PERSON] уточнила вимоги та просить: виділити їй будівельні матеріали, які були використані під час будівництва індивідуального гаражу [NUMBER], розташованого на господарському дворі №2 в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області; виділити їй будівельні матеріали, які були використані під час будівництва індивідуального гаражу [NUMBER], розташованого на господарському дворі №2 в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області; залишити за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на її користь 32602 грн. грошової компенсації різниці виділеного в порядку поділу майна подружжя. Ухвалою суду від 29.03.2016 року до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Комсомольську селищну раду Зміївського району Харківської області та КП «Комунальник» Комсомольської селищної ради. [PERSON] у позові зазначив, що 03.09.1993 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11.08.2015 року шлюб розірвано. Під час шлюбу за кошти спільного сімейного бюджету придбали житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за тією ж адресою. Право власності на вказане майно було оформлено на [PERSON] Вказуючи на те, що в нотаріальному порядку відповідачка не бажає здійснити поділ майна, посилаючись на норми Сімейного Кодексу України, просить визнати за ним право власності на ? частину зазначеного майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] в уточненій зустрічній позовній заяві вказала, що до 2015 року перебувала в шлюбі з [PERSON], від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею. В період шлюбу з [PERSON], за сумісні кошти, було придбане та побудовано наступне майно: - у 2012 році - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] вартістю 73830 грн. та земельну ділянку, площею 0,25 га. З цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за тією ж адресою вартістю 72831 грн.; у 2007 році - індивідуальний гараж [NUMBER], розташований на господарському дворі №2 в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, вартістю 16410 грн.; у 1998 році - побудований індивідуальний гараж [NUMBER], розташований на господарському дворі №2 в смт.Комсомольське Зміївського району Харківської області, вартістю 65058 грн. Житловий будинок та земельна ділянка зареєстровані на її ім'я, гаражі не введено в експлуатацію, ордери видано на ім'я [PERSON], однак всі об'єкти знаходяться в користуванні та розпорядженні колишнього чоловіка. Вказуючи на те, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] і між ними склались вкрай неприязні відносини, більш доцільним буде поділити майно наступним чином: залишити за [PERSON] право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], виділити їй у приватну власність будівельні матеріали, використані під час побудови гаражів [NUMBER] та [NUMBER], стягнути з [PERSON] грошову компенсацію різниці вартості виділеного майна. У судовому засіданні [PERSON] наполягав на задоволенні позову, зустрічний позов визнав частково, вказуючи на те, що не погоджується з варіантом поділу майна, зазначеним [PERSON], не погоджується з оцінкою гаражів, та належності їх до спільної сумісної власності подружжя, зазначив, що будував їх в період шлюбу, однак на власні заощаджені гроші, та стягненням з нього компенсації. [PERSON] зазначив, що вартість гаражів становить по декілька грн., оскільки він сам їх будував. Не погоджуючись з оцінкою гаражів згідно даних БТІ, відмовився надати докази вартості спірного майна, провести судово-будівельну експертизу. [PERSON] суду пояснила, що в період шлюбу було придбано зазначене нею у зустрічному позові майно. Вказаний нею варіант поділу буде більш прийнятний. В будинку вона не має наміру проживати. Оцінку вартості гаражів було здійснено нею у відсутність [PERSON], проведено дослідження БТІ, інших доказів вартості спільного майна не має, грошові кошти на проведення експертиз відсутні. Представник 3-ї особи КП «Комунальник» Новікова Н.В. пояснила, що КП " Комунальник"веде облік гаражів на території селища. Вона зазначила, що гаражі №№ 503 і 2043 зареєстровані згідно ордерів за [PERSON] відповідно з 2008 та 2007 років. Представник Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень не надав. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.09.1993 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) зареєстровано шлюб, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11.08.2015 року було розірвано. (а.с.6,7) Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.35,36) Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 08.12.2012 року приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області Лещенко Л.В., зареєстр. в реєстрі за №2624, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8) Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 08.12.2012 року приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області Лещенко Л.В., зареєстр. в реєстрі за №2626, [PERSON] продав, а [PERSON] придбала земельну ділянку, площею 0,2500 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. (а.с.9) Згідно довідки директора КП «Зміївське БТІ» №2570 від 12.10.2015 року, дійсна інвентаризаційна вартість житлового будинку [ADDRESS] станом на 07.10.2015 року складає 73830 грн. (а.с.10) Згідно витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с.Лиман Лиманської сільської ради, складеного відділом Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області 06.10.2015 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,2500 грн., яка розташована за адресою: [ADDRESS], складає 72841,86 грн. (а.с.11) Відповідно до виписки з протоколу №74 засідання профкому Зміївської ТЕС від 13.11.1998 року постановлено: затвердити рішення цехових комітетів про виділення місць під будівництво гаражів, у тому числі [PERSON] (а.с.68) Відповідно до листа директора КП «Комунальник» [PERSON] №32 від 20.01.2016 року, гараж [NUMBER], розташований на господарському дворі №2 04.06.2007 року був переоформлений на [PERSON] та виданий ордер на його ім'я гараж [NUMBER], розташований на господарському дворі №3 виданий ордер на 15.12.1998 року на ім'я [PERSON], за його заявою 23.12.2008 року видано дублікат ордеру. (а.с.40) Відповідно до довідки директора КП «Зміївське БТІ» №1036 від 29.02.2016 року, дійсна інвентаризаційна вартість гаражу [NUMBER], який розташований на господарському дворі №3 смт.Комсомольське Зміївського району станом на 21.01.2016 року складає 65058 грн. (а.с.30) Відповідно до довідки директора КП «Зміївське БТІ» №1036 від 29.02.2016 року, дійсна інвентаризаційна вартість гаражу [NUMBER], який розташований на господарському дворі №2 смт.Комсомольське Зміївського району станом на 21.01.2016 року складає 16410 грн. (а.с.31) Відповідно до корінця ордеру №150п від 23.12.2008 року, виданого на підставі рішення виконкому Комсомольської селищної ради депутатів №350, гараж [NUMBER], розташований на господарському дворі №3, земельній ділянці площею 32 кв.м., зареєстровано за [PERSON] (а.с.71) Відповідно до корінця ордеру №02043 від 04.06.2007 року, виданого на підставі рішення виконкому Комсомольської селищної ради депутатів №226, гараж [NUMBER], розташований на господарському дворі №2, земельній ділянці площею 5х8., зареєстровано за [PERSON] (а.с.72) Гараж [NUMBER] переоформлено на підставі заяв [PERSON] та [PERSON] (а.с.72,74,75) Згідно повідомлення Комсомольського селищного голови [PERSON], земельні ділянки в районі господарського двору №№2,3 сел.Слобожанське ( Комсомольське) на ім"я [PERSON] радою не виділялись. (а.с.88) Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленстю між ними. (ст. 63 СК України) Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Як роз'яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК (2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Судом розглядом встановлено, що в період шлюбу сторонами було набуто: - у 2012 році - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] вартістю 73830 грн. та земельну ділянку, площею 0,25 га. з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за тією ж адресою вартістю 72831 грн.; у 2007 році - індивідуальний гараж [NUMBER], розташований на господарському дворі №2 в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, вартістю 16410 грн.; у 1998 році - побудований індивідуальний гараж [NUMBER], розташований на господарському дворі №2 в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, вартістю 65058 грн. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимогст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та з моменту його прийняття до експлуатації і з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення майна). З огляду на викладене, суд вважає обгрунтованими вимоги [PERSON] про поділ житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у рівних частках. Крім того, обгрунтованими вважаються вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані при будівництві гаражів, оскільки [PERSON] не набув права власності на них. Однак, суд вважає за необхідне здійснити поділ майна подружжя визнавши право власності за [PERSON] на будівельні матеріали, які були використані на будівництво лише гаражу [NUMBER], розташованого на господарському дврі №2 смт.Слобожанське (Комсомольське), залишивши будівельні мтеріали, які були використані на будівництво гаражу [NUMBER], розташованим на господарському дворі №3 в смт.Слобожанське (Комсомольське) за [PERSON] Таким чином, зустрічна позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. З урахуванням того, що спірні житловий будинок та земельна ділянка зареєстровані на праві власності за [PERSON], її вимоги щодо залишення за [PERSON] права власноті на вказане майно судом не можуть бути задоволені. Суд порівну поділив житло, землю, будівельні матеріали, що складають гаражі. [PERSON] не надано доказів на спростування невірно, на його думку, визначеної суми вартості гаражів, тому, при визначенні компенсації вартості майна, суд вирішує справу на підставі наявних доказів та враховує, що загалом [PERSON] виділено майна на суму 138393,53 грн., а [PERSON] 89745,53 грн., тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці вартості майна у розмірі 24324 грн. Судом з"ясовано, що [PERSON] має постійну роботу, заробітну плату, тому взмозі сплати грошову компенсацію [PERSON], яка не працює, виховує неповнолітнього сина. Розподіл судовий витрат здійснюється відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial