Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

24.12.2020 [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , більше десяти років до смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявленої вимоги [PERSON] посилається на те, що з 05.03.1971 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.02.1995 було розірвано, однак деякий час продовжували проживати однією сім`єю. У жовтні 2003 року вона змушена була виїхати до іншої місцевості по догляду за хворим батьком, який потребував сторонньої допомоги. На час переїзду була знята з реєстрації місця проживання, проте, весь час навідувалася до чоловіка та дітей, отримувала від чоловіка фінансову допомогу. [INFO] [PERSON] помер. При зверненні до Зміївського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, їй було відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.12.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Від заступника начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 4 юридичного управління ГУ ПФУ в Харківській області надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що рішенням Зміївського роайонного суду Харківської області від 10.02.1995 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8) З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6) З акту обстеження житлово - побутових умов проживання, складеного 23.10.2020 секретарем Зміївської міської ради Байрачною В.В., вбачається, що [PERSON] на час смерті [PERSON] зареєстрована разом з померлим за однією адресою не була, проте, зі слів свідків, більше п`яти років до смерті та на моменті смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, доглядала за своїм колишнім чоловіком, оскільки останній був інвалідом ІІ групи через ампутацію частини нижньої кінцівки, вживала заходи по утриманню нерухомого майна (а.с. 7) Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат, спільний бюджет, спільне харчування, купівля майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, всебічно та повно оцінивши наявні докази, вважає що зiбранi у справi докази та їх належна оцiнка дають пiдстави для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу більше десяти років до смерті [INFO] [PERSON] , включно, за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved