Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

30.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.04.2013 року між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL 136718, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 18000,00 грн., з процентною ставкою 39% річних та кінцевою датою повернення 25.04.2016 року. Згідно умов договору, відповідач зобов'язалась погасити кредит, сплатити проценти за користування ним, відповідні комісії, неустойку та інші платежі на умовах та в порядку, визначених договором та відповідними додатками. Зазначив, що відповідач порушила свої зобов'язання щодо місячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку її заборгованості перед позивачем, станом на 12.04.2016 року становить 26323,06 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 12508,09 грн.; відсотки 9456,36 грн.; пеня 3528,50 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29.04.2013 року між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL 136718, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 18000,00 грн., з процентною ставкою 39% річних та кінцевою датою повернення 25.04.2016 року. Відповідач зобов'язалась погасити кредит, сплатити за його користування проценти, плату за обслуговування, в сумах строках та на умовах, що передбачені вищевказаним договором. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 18000,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №CL 136718від 29.04.2013 року належним чином не виконала. Відповідно до п.п. 8.1 кредитного договору, сторони погодили, що у випадку настання будь-якої обставини, вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов'язання (всіх грошових зобов'язань) позичальника за цим договором з дня одержання позичальником повідомлення/вимоги кредитора (щодо встановлення нового терміну виконання основного зобов'язання позичальника). Позичальник зобов'язується виконати вимогу кредитора протягом 30-ти днів з дня одержання. В разі порушення позичальником нового строку/терміну виконання основного зобов'язання позичальника за цим договором, вважається, що такий позичальник користується кредитними коштами понад строк/термін кредитування та починаючи з першого дня, що слідує за датою такого нового строку/терміну виконання основного зобов'язання, сума кредиту, процентів вважаються простроченою сумою заборгованості. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору у випадку несвоєчасного виконання грошового зобов'язання позичальника за договором кредитор має право стягнути з позичальника пеню, а позичальник при цьому зобов'язується сплатити таку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ. Так, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку її заборгованості перед позивачем, станом на 12.04.2016 року становить 26323,06 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 12508,09 грн.; відсотки 9456,36 грн.; пеня 3528,50 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови кредитного договору №CL 136718 від 29.04.2013 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 26323,06 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved