Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі 06.09.1996 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя з відповідачем народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 08.10.2013 року шлюб між ними було розірвано. Вказує на те, що відповідач офіційно працевлаштований у ДП "Цуманське лісове господарство" на посаді слюсара та отримує стабільну заробітну плату, однак не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила та просила розгляд справи проводити у її відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який було зареєстровано 06.09.1996 року Цуманською селищною радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом № 24. /а.с. 3/. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]./а.с.8/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 3/. Згідно довідки про доходи [PERSON] від 22.02.2016 року останній займає посаду слюсара на ДП "Цуманське лісове господарство" та отримує стабільну заробітну плату, розмір якої з серпня 2015 року по січень 2016 року складає 22209,56 грн./а.с.7/ Судом також встановлено, що відповідач на утримання неповнолітньої дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у заявленому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір, у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір якого складає 551, 20 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved