Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

18.01.2017 року представник ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на їхню користь суму шкоди в розмірі 29165 грн. 66 коп. та понесені витрати на сплату суми судового збору в розмірі 1378 грн. В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що 12.11.2015 р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та відповідачем [PERSON] було укладено договір страхування наземних транспортних засобів № 810/15-Тз/К/05, відповідно до якого позивач взяло на себе зобов'язання компенсувати відповідачу будь-які пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Як стверджував позивач, 04.02.2016 року на а/д М-06 Київ-Чоп, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля « ГАЗ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], а також зазначив, що відповідно до постанови Коростишівського райсуду Житомирської області від 21.03.2016 р. винним у вчиненні даного ДТП визнано [PERSON] та притягнуто до адмінвідповідальності. Таокж зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП, згідно висновку № 111/16 від 08.03.2016 р, наданого судовим експертом Коваль І.М., склав 52503 грн.58 коп. Проте, відповідно до калькуляції від 11.02.2016р., наданої ПАТ «УАК філія Бровари-Авто» вартість матеріального збитку - склала 43 140 грн.29 коп. Відповідно до умов договору ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 29 165 грн.66 коп. (за рахунком СТО з урахуванням коефіцієнту пропорційності 0,72 за мінусом франшизи 1900 грн.). Позивачем також зазначено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в АТ «СГ «ТАС» поліс № АІ 8091732), а тому позивач на праві зворотної вимоги звернулося з претензією про відшкодування шкоди в розмірі 29165,66 грн. Однак, 12.08.2016 р. позивач отримав листа, в якому зазначалося про відмову у виплаті страхового відшкодування за зазначеним полісом, оскільки по даному страховому випадку уже була здійснена виплата на рахунок потерпілої [PERSON], яка звернулася через представника до АТ «СГ ТАС» з відповідною заявою, в розмірі 24 565,22 грн. 16.09.2016 р. позивачем було надіслано претензію на адресу відповідача з вимогою повернути безпідставно набуті кошти, однак відповідач добровільно відмовилася повертати кошти. Позивач вважає, що відповідач зігнорувала процедуру отримання страхового відшкодування потерпілою особою, отримавши страхове відшкодування двічі, чим порушила умови договору та не дотрималася своїх зобов'язань перед ПрАТ « СК Арсенал Страхування». Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, в якому також просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, направила суду клопотання, в якому просила суд розглядати справу без її участі, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі. Направила суду письмові заперечення, в яких зазначила, що вартість відновлення пошкодженого автомобіля складає 42936,89 грн. Дійсно ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало в рахунок витрат на ремонт автомобіля 29 165,66 грн. Однак, отриманої страхової виплати від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виявилось недостатньо для відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, для відновлення свого порушеного права у неї зберігається право вимоги щодо відшкодування їй як потерпілій різниці між фактичним розміром шкоди (у повному обсязі) і страховою виплатою, яка одержана від страховика, у якого вона застрахувала свої майнові інтереси. Скориставшись своїм право звернулася з заявою про відшкодування до АТ « СГ ТАС», у якого застрахована відповідальність винної особи, та яке 06.06.2016 р. здійснило страхове відшкодування в розмірі 24 565,22 грн. Дізнавшись, що АТ СГ ТАС надлишково сплатило кошти у розмірі 10 793,99 грн.( 42936,89-29165,66-24565,22), повернула їх на розрахунковий рахунок АТ СГ ТАС. Внаслідок чого вважає, що позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані, а тому просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 12.11.2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 810/15-Тз/К/05, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-які пошкодження чи знищення автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП (а.с.6-10). 04 лютого 2016 року на а/д М-06 Київ-Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень що підтверджується довідкою № 85326012 про обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 14). Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 березня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с. 13). В результаті ДТП, що сталась з вини [PERSON], був пошкоджений автомобіль [NUMBER], внаслідок чого власнику автомобіля відповідачу [PERSON] була завдана матеріальна шкода. Згідно висновку № 11/16 від 08.03.2016 р., складеного судовим експертом Коваль І.М., свідоцтво № 49 від 03.07.2015 р., вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля складає 52 503 грн. 58 коп. ( а.с.19-30). Проте, відповідно до калькуляції ПАТ «УАК «філія «Бровари-Авто» № КА-003288 від 11.02.2016 р., вартість матеріального збитку - склав 43 140 грн.29 коп. ( а.с.31-32). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, страховий акт №810/15-Тз/К/05-2-1 від 25.03.2016, та умов Договору страхування № 810/15-Тз/К/05 від 12.11.2015 р.(а.с.16-18), ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» відшкодувало [PERSON] розмір страхового відшкодування в сумі 29165 грн.66 коп., перерахувавши вказані кошти на рахунок «УАК «Автосервісна філія «Бровари-Авто», що підтверджується платіжним дорученням № 10893 від 28.03.2016 р.( а.с.33). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. ПрАТ «СК «Арсенал-страхування» 12.05.2016 року звернулося до АТ «СГ «ТАС» з претензією про виплату страхового відшкодування у розмірі 29 165 грн.66 коп., оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] ГАЗ, була застрахована в АТ «СГ «ТАС»( а.с.35). 12.08.2016 р. на адресу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшов лист АТ «СГ «ТАС» про відмову у виплаті страхового відшкодування за претензією, так як повністю виконали своє зобов'язання щодо [PERSON] як потерпілої особи, яка звернулася з відповідною заявою, та перерахували 06.06.2016 р. на реквізити, зазначені в заяві, страхове відшкодування в розмірі 24 565 грн. 22 коп. На підтвердження чого надали платіжне доручення № 92257 від 06.06.2016 р.(а.с.36,37). У відповідності до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Нормою ст.ст. 627, 629 ЦК України, визначено, що сторони договору є вільними в укладанні договору, у визначенні його умов та умови договору є обов'язковими для виконання сторонами. Згідно умов п. 24.2.11 Договору страхування, Страхувальник зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення Страховику можливості скористатися правом вимоги до особи, винної в виникненні збитків. Відповідно п.24.2.13 даного Договору, страхувальник зобов'язаний повернути Страховику виплачене страхове відшкодування (або відповідну його частину), якщо виявиться така обставина, що повністю або частково позбавляє Страхувальника права на страхове відшкодування згідно умов Договору та Правил. 16.09.2016 року, 06.10.2016 р. та 19.10.2016 р. позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою повернути безпідставно набуті кошти стосовно страхового випадку від 04.02.2016 р., однак в добровільному порядку відповідач не виконала дану вимогу ( а.с. 40,42). Таким чином, відповідач нехтуючи процедуру отримання страхового відшкодування потерпілою особою, двічі отримала страхове відшкодування, в зв'язку з чим порушила умови договору страхування та не дотрималась своїх зобов'язань перед ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Позивач стверджує, що розмір завданих матеріальних збитків складає 29 165 грн. 66 коп. Однак, суд не може погодитися з вказаним розміром матеріальних збитків. Так, згідно квитанції № 0.0.597636118.1 від 10.08.2016 р., наданої відповідачем [PERSON], вбачається, що остання повернула на розрахунковий рахунок АТ «СГ «ТАС» надлишково сплачені кошти у розмірі 10 793 грн.99 коп. ( а.с.77 ). В зв'язку з цим, суд прийшов до переконання, що розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу складає 18 371 грн.67 коп.(29165 грн.66 коп. - 10793 грн. 99 коп.) та підлягає стягненню з відповідача. В стягненні іншої частини виплаченого позивачем відповідачу розміру страхового відшкодування слід, оскільки різницю виплаченого відповідачу страхового відшкодування за договором добровільного страхування, позивач не позбавлений можливості отримати в загальному порядку, визначеному ст.993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування". Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати в сумі 1378,00грн. (а.с.5), які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial