Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

24 жовтня 2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1032, 00 гривень щомісячно, з моменту пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалась на те, що 03 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Спільне життя сторін не склалося, а шлюбні стосунки припинені у зв'язку з абсолютною протилежністю поглядів на спільне життя. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Усі обов'язки щодо утримання та виховання доньки позивач несе самостійно. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на дитину відмовляється, у зв'язку із чим позивач і звернулась до суду з позовною заявою. 11 листопада 2014 року позивач в судове засідання з'явилась, позовні вимоги у розмірі 1032, 00 гривень підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. 11 листопада 2014 року відповідач в судове засідання з'явився, заперечував проти позовних вимог у розмірі 1032, 00 гривень та погодився сплачувати частково у розмірі 516, 00 гривень щомісячно, оскільки офіційно не працює. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області був укладений шлюб, про що було зроблено актовий запис [NUMBER]. [INFO] від шлюбу у подружжя народилась дитина - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2008 року. Відповідно до довідки № 10-14 від 16 жовтня 2014 року, яка видана Головою квартального комітету № 4 Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська, вбачається, що за адресою [ADDRESS]., проживає [PERSON], [PERSON], [PERSON] Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік». Так, відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до ст. 183 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет в Україні на 2013 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 1 до 6 років з 1 грудня 2013 року становить 1032,00 гривень. Нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ч. 2 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Вирішуючи спір по суті, визначаючи розмір аліментів на дитину суд виходив з положень Закону України «Про державний бюджет в Україні на 2013 рік» щодо застосування мінімального прожиткового мінімуму на відповідну дитину, де мінімальний прожитковий мінімум на дитину на час розгляду справи, що не досягла 6 річного - 1032, 00 гривень на місяць. Виходячи з вимог ст. 180 СК України щодо спільного обов'язку батьків на належне утримання дітей, суд з урахуванням обов'язку батьків покладає на відповідача 50 % від мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить 516, 00 гривень. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільної з позивачем малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яку зобов'язаний утримувати до досягнення нею повноліття, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, присудивши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі 516,00 гривень, з індексацією, що відповідає ? частини мінімального прожиткового мінімуму на відповідну дитину, відповідно до закону, починаючи з 24 жовтня 2014 року, тобто з дати звернення позивача до суду, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, як заявлені надлишкове. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243, 60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial