Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житлом, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, а саме: квартирою [ADDRESS], вказавши на ті обставини, що вона являється власником квартири. 10.08.2012 року було розірвано шлюб із відповідачем. Після розлучення з [PERSON] не підтримувала стосунки, жодних відомостей про його місце перебування їй не відомо. Відповідач з серпня 2012 року за даною адресою не проживає, інтересу до даного житла не проявляє, не сплачує вартості комунальних послуг. Своєю пропискою у належному позивачу житлі відповідач створює перешкоди у належному користуванні власністю, оскільки плата за комунальні послуги нараховується на відповідача, хоча він даним житлом не користується, не користується і комунальними послугами. Покликаючись на наведене, позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом у вказаній квартирі та зняти його з реєстрації за місцем проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, просила усунути перешкоди користування житловим приміщенням шляхом зняття відповідача з реєстрації місця проживання та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом 6 місяців. Статтею 74 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку на підставі ст. 75 ЖК України. Згідно Свідоцтва про право власності виданим Луцькою міською радою 23.10.2008 року (а.с. 8) та будинкової книги А № 88494 (а.с. 7-10), квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] зверталася до Луцького міського відділу УМВС України у Волинській області щодо перевірки паспортного режиму відносно [PERSON]. Згідно висновку Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 27.12.2013 року (а.с. 12-13) встановлено, що відповідач за даною адресою не проживає більше року. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, [PERSON] у спірному житлі без поважних причин не проживає понад 6 місяців, не вживає будь-яких заходів щодо зняття з реєстрації у квартирі, чим порушує право безперешкодного володіння та користування власністю, а тому слід усунути перешкоди користування власністю шляхом зняття відповідача з реєстрації. В судовому засіданні не встановлено жодних доказів про те, що позивач чинив перешкоди відповідачу у користуванні спірним житлом. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутність відповідача у спірному житлі понад 6 місяців - встановлені законом строки, не зумовлена поважними причинами, а тому позов підставний і підлягає до часткового задоволення. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача. Зокрема, позивач змушена здійснювати оплату комунальних послуг виходячи з кількості осіб, які є прописаними за вказаною адресою. Реєстрація відповідача призводить до вимушеної більшої оплати за комунальні послуги. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, судового рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення,права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть, тощо. Таким чином вимогу про зняття з реєстрації суд знаходить підставною та такою яка підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення судові витрати у справі.

Outcome: partial