Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

24.11.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] (третя особа - Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про надання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини за законом (а.с. № 2). Ухвалою суду від 17.12.2014р. до участі у справі залучено в якості законного представника неповнолітнього [PERSON] його мати - [PERSON] (а.с. № 37). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка у позовній заяві посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка заповіту не залишила. З огляду на те, що позивачка в період з травня 2012р. по листопад 2012р. перебувала в смт. Паркове, АРК та допомагала своєму батькові, який через стан здоров'я кожного року тривалий час перебуває в Криму, то у встановлений законом шестимісячний строк вона не встигла звернутися до ДНК із заявою про прийняття спадщини. 27.02.2014р. позивачка отримала відмову державного нотаріуса Першої ДНК Дудіної О.С. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. В наданій суду 05.03.2015р. заяві, позивачка просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. № 53). Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.03.2015р. також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, підтвердив, що дійсно з травня 2012р. по листопад 2012р. його донька (позивачка) перебувала разом з ним та його сином [PERSON] в смт. Паркове АРК, де він на той час перебував, оскільки за своїм станом здоров'я він щорічно виїжджає до Криму (у відповідача бронхіальна астма, легенева недостатність), а тому пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин (а.с. № 54). Законний представник неповнолітнього [PERSON] - його мати [PERSON] (а.с. № 34-36,61) також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала. Просила відмовити у позові, посилаючись на те, що позивачка не доглядала свою мати, а тому не має права на спадщину після її смерті. Між тим, вона підтвердила, що дійсно в період з травня 2012р. по листопад 2012р. позивачка перебувала разом з батьком в смт. Паркове, оскільки через астму він кожного року з весни до кінця осені виїжджає з м. Дніпропетровська до Криму ( а.с. № 62). Представник третьої особи - Першої ДНК - в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с. № 50). В наданому суду 04.03.2015р. листі № 547/01-16 від 25.02.2015р. завідуюча ДНК - Водолазська Н.В. просила розглядати справу за її відсутності та винести рішення на розсуд суду (а.с. № 52). За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити рішення суду на загальних підставах за правилами ст. 169 ЦПК України, оскільки думка відповідачів щодо визнання (невизнання) позовних вимог суду відома та буде врахована при розгляді справи. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК. Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.05.1968р., виданим Інгулецьким рай бюро РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис про народження № 329 (а.с. № 8). [INFO] мати позивачки [PERSON], померла, про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть (а.с. № 13). За життя, матері позивачки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.03.1998р. (а.с. № 12). Постановою державного нотаріуса Першої ДНК Дудіної О.С. від 27.02.2014р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки спадкоємицею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. № 11). Згідно відповіді Першої ДНК, яка надійшла до суду 04.03.2015р. № 582/01-16 від 03.03.2015р. спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня (а.с. № 51). Як зазначає позивачка, вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки доглядала батька, який з травня 2012р. по листопад 2012р. перебував в смт. Паркове, АРК, оскільки через захворювання органів дихання він не може перебувати в м. Дніпропетровську та змушений змінювати кліматичні умови, переїжджаючи до Криму. Дані обставини визнані обома відповідачами, що підтверджується їх заявами від 05.03.2015р. (а.с. № 53, 54, 62), а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно витягу з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON], він дійсно має захворювання дихальних шляхів, має бронхіальну астму, легеневу недостатність, та йому рекомендовано санаторно-курортне оздоровлення в період ремісії (а.с. № 56-60). З огляду на те, що позивачка у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, через те, що доглядала батька за межами м. Дніпропетровська (даний факт не оспорюють відповідачі по справі), то суд вважає, що наявні поважні причини пропуску позивачкою строку для звернення із заявою та визначити [PERSON], [INFO], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], протягом одного місяця з дня набрання даним судовим рішенням законної сили. Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визначити [PERSON], [INFO], додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], протягом одного місяця з дня набрання даним судовим рішенням законної сили. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, то суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки судовий збір в загальному розмірі 243грн. 60коп., тобто по 121грн.80коп. з кожного. При стягненні судового збору не з неповнолітнього відповідача [PERSON], а з його законного представника - матері [PERSON], суд виходить з положень ст. ст. 32, 1179 ЦК України та положень ст. 46 ЦПК України, а саме з того, що відомостей про наявність у відповідача [PERSON] будь-яких доходів у суду не має. З огляду на те, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у більшому розмірі, ніж потрібно, то на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе повернути сплачений у більшому розмірі судовий збір в сумі 6грн. (249грн.60коп. - сплачений при подачі позову - 243грн.60коп. - розмір встановлений законом). На підставі викладеного,

Outcome: approved