Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

08 травня 2020 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,77 га на території Мигаївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 465622, виданого на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 28 жовтня 2002 року № 374/А-2002 Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 70. Акт підписано Головою Великомихайлівської районної державної адміністрації 22 листопада 2002 року. У відповідності до законодавства вона звернулась із заявою до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини 20 листопада 2017 року була зареєстрована спадкова справа за № 61586921. Для оформлення спадщини, того ж 20.11.2017 року державний нотаріус зробила запит до Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління Держгеокадасту в Одеській області про надання витягу з Державного земельного кадастру, щодо земельної ділянки, яка є предметом спадкування. 29 січня 2018 року він отримав рішення № РВ -5100756192018 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у відповідності до якого стало відомо, що земельна ділянка, яка належала її матері перетинається з земельною ділянкою, яка належить гр.. [PERSON] згідно державного акта ІV-ОД № 066500, зареєстрованого за № 60 від 29.12.2021 року. За таких обставин не може бути виготовлена технічна документація та присвоєний кадастровий номер на земельну ділянку [PERSON] , так як раніше був виданий державний акт іншій особі. Таким чином він не може прийняти спадщину. Визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку їй необхідно для прийняття спадщини за сертифікатом на земельну частку ( пай). Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Як він вже зазначив вище, йому стало відомо, що земельна ділянка, яка належала його матері перетинається з земельною ділянкою яка належить гр.. [PERSON] із рішення № РВ -5100756192018 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 29 січня 2018 року. Після цього він прийняв всі міри досудового врегулювання питання, зокрема звернувся до сільської ради щодо виділення іншої земельної ділянки на сусідньому полі такої ж площі, звернувся до відділу держгеокадастру з питанням скасування державного акту, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за сертифікатом на земельну частку (пай). На всі звернення він отримав відмову. 04.12.2019 року зрештою він отримав від державного нотаріуса відомості про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. 15 січня 2020 року він звернувся до Великомихайлівського районного суду із заявою про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. В зв`язку з неповним переліком наданих документів та в зв`язку з тим, що він не усунув інші недоліки, зазначені судом в передбачений термін, позовна заява вважається неподаною та повернута йому. Також на момент повернення позовної заяви [PERSON] виготовила технічну документацію на земельну ділянку та зареєструвала її за кадастровим № 5121682600:01:002:0338. Він ще раз звернувся до управління у Великомихайлівському та Захарівському районах головного управління держгеокадастру з заявою про надання йому інформації про стан ДЗК відносно земельних ділянок [PERSON] ( державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 465622, виданий на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 28 жовтня 2002 року № 374/А-2002) та [PERSON] ( кадастровий № 5121682600:01:002:0338), а саме наявність чи відсутність перетину зазначених ділянок та наявність можливості внесення відомостей до ДЗК по земельній ділянці [PERSON] . 25 березня 2020 року він отримав інформацію від управління, згідно якої неможливо внести відомості до електронної бази даних автоматизованої системи ДЗК з послідуючим присвоєнням кадастрового номеру земельній ділянці гр.. [PERSON] по причині знаходження в межах цієї земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, яка належить гр.. [PERSON] . Тому він просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Представник відповідача відділу у Великомихайлівському районі Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги [PERSON] не визнає в повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позову. Відзив від 23.11.2020 року підтримує. В матеріалах справи наявний відзив Головного управління Держгеокадастру в Одеській області згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі ознайомившись з позовом вони вважає за необхідне надати відзив відповідно до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України. Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Головне управління діє на підставі Положення про Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - Положення), що затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та кадастру від 17.11.2016 № 308, редакція наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 № 53. Згідно з інформацією Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління повідомляємо наступне. Відповідно до рішення від 29.01.2018 № РВ-5100756192018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру було встановлено, що земельні ділянки громадянки [PERSON] та громадянки [PERSON] перетинаються. За громадянкою [PERSON] зареєстровано право власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІУ-ОД № 066500, виданого від 09.10.2001 № 69. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 29.12.2001 за № 60, кадастровий номер 5121682600:01:002:0338. За громадянкою [PERSON] зареєстровано право власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 465622, виданого від 28.10.2002 № 374/А-2002. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 22.11.2002 за № 70. Слід звернути увагу суду на те, що відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Відповідно до статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку. Пунктом 74-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є розташування об`єкта у межах іншого об`єкта Державного земельного кадастру, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру, з яким виникає перетинання меж таких об`єктів, та/або кадастровий номер земельної ділянки, якщо таким об`єктом Державного земельного кадастру є земельна ділянка. Звертаємо увагу суду, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Доводимо до відома суду, що з 01.01.2013 у зв`язку з набранням чинності Законів України «Про Державний земельний реєстр», «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, змінено порядок реєстрації речових прав на земельні ділянки. Так, з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» та відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, з 01.01.2013 право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: органом державної реєстрації прав. Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).Таким чином, відповідно до вищевикладеного вимога позивача щодо скасування державного акта на право власності на земельну ділянку не відноситься до компетенції Головного управління. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частинами 1,3,4 ст. 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Пунктом 1 розділу Х Перехідні положення ЗК України,-установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В матеріалах справи наявна копія Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 465622 виданий 22 листопада 2002 року головою районної державної адміністрації на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що їй на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації Великомихайлівського району Одеської області від 28 жовтня 2002 року № 374/А-2002 була передана у власність земельна ділянка площею 9,77 га в межах згідно з планом, розташована на території Мигаївської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 70. В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, з якого вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 109. Крім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27 квітня 1967 року Мигаївською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області на ім`я [PERSON] [INFO] , з якого вбачається, що в графі батьки вказано: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Крім того, в матеріалах справи наявна копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49935725 від 20.11.2017 року, з якого вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою № 651/2017 від 20.11.2017 року. Також в матеріалах справи наявна копія рішення № РВ-5100756192018 про відмову у внесенні відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадаструвід 29.01.2018 року, з якого вбачається, що Державним кадастровим реєстратором відділу у Великомихайлівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області розглянуто заяву про внесення відомостей ( змін до них) до державного земельного кадастру від 17.01.2018 року ( реєстраційний номер 3В-5106692352018) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного реєстру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. За даними відділу у Великомихайлівському районі Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області земельна ділянка перетинається з земельною ділянкою, яка належить гр.. [PERSON] , згідно державного акта ІУ -ОД № 066500, зареєстрованого за № 60 від 29.12.2001 року. Крім того, в матеріалах справи наявний лист Великомихайлівської державної нотаріальної контори № 2018/02-14/651-2017 від 04.12.2019 року виданий на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що йому повідомлено, що на підставі його заяви Великомихайлівською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за № 651/2017 після смерті [INFO] його матері [PERSON] , спадкоємцем за законом, після смерті якої є він. Свідоцтво про право на спадкове майно, що залишилось після її смерті, буде видано йому після подання всіх документів, необхідних для оформлення спадщини. Також в матеріалах справи наявний лист Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах № М-205/0-0.191-226/155-20 від 13.03.2020 року наданий на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що на його заяву про надання інформації про стан ДЗК відносно земельних ділянок гр. [PERSON] та гр.. [PERSON] , а саме наявність чи відсутність перетину зазначених ділянок та наявність можливості внесення відомостей до ДЗК по земельній ділянці [PERSON] , відділ у Великомихайлівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області провів аналіз земельних ділянок: 1 гр. [PERSON] ( Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 066500, виданого на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Мигаївської сільської ради народних депутатів Великомихайлівського району Одеської області від 09 жовтня 2001 року № 69. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування, договорів оренди землі за № 60. Кадастровий номер земельної ділянки 5121682600:01:002:0338); 2-гр. [PERSON] ( Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 465622, виданого на підставі розпорядження Великомихайлівської районної державної адміністрації від 28 жовтня 2002 року № 374/А-2002. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування, договорів оренди землі за № 70). В ході аналізу було виявлено, що : станом на 29 січня 2018 року земельні ділянки були виділені в натурі на місцевості) вищезазначеним громадянам ( на момент встановлення меж власникам земельних часток паїв)) у відповідності до чиного законодавства ( Закон України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних часток ( паїв) ) з послідуючею видачею, вищезазначених державних актів ( п. 16, 17 Розділу « Перехідні Положення» Земельного Кодексу України». 2 - Відповідно до абзацу 1 ст. 1 ЗУ « Про Державний земельний кадастр» термін Державний земельний кадастр передбачає « єдину державну геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку про розподіл земель між власниками і користувачами, яка на момент видачі правовстановлюючих документів на земельні ділянки, зазначених у Вашому листі громадян, передбачала ведення в електронному вигляді та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, проте також містила систему відомостей про землі в межах державного кордону України. У відповідності до ст. 79-1 ЗКУ «Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру» та згідно до п.2 Розділ VII « Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ « Про Державний земельний кадастр»: « Земельні ділянки, право власності ( користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.»3-Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» Державний кадастровий реєстратор, за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації Ст. 6 ЗУ « Про Державний земельний кадастр» визначений перелік підстав для відмов у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, серед яких важливим пунктом є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. З огляду на вищевказане було виявлено, що земельна ділянка гр.. [PERSON] та [PERSON] були виділені в натурі ( на місцевості) на них розроблялась технічна документація з послідуючою видачею державних актів та занесенням до ДЗК. Також було виявлено, що земельні ділянки були сформовані, на підставі документів на земельні ділянки, право власності ( користування) на які виникло до 2004 року. Правовстановлюючий документ на земельну ділянку гр.. [PERSON] був видані раніше ніж гр.. [PERSON] , та згідно даних ДЗК земельні ділянки перетинаються між собою. Внесення відомостей до електронної бази даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру з послідуючим присвоєнням кадастрового номеру земельній ділянці гр.. [PERSON] , спадкоємцем якої є [PERSON] , неможливо по причині можливості порушення ст. 6 ЗУ « Про Державний земельний кадастр», а саме знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, частини іншої земельної ділянки, яка належить гр.. [PERSON] . Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 74-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є розташування об`єкта у межах іншого об`єкта Державного земельного кадастру, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру, з яким виникає перетинання меж таких об`єктів, та/або кадастровий номер земельної ділянки, якщо таким об`єктом Державного земельного кадастру є земельна ділянка. Так, підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Також те, що з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» та відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, з 01.01.2013 право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: органом державної реєстрації прав. Крім того, статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Отже, судом встановлено, що, відповідно до вищевикладеного вимога позивача щодо скасування державного акта на право власності на земельну ділянку не відноситься до компетенції Головного управління. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Правовий висновок щодо обґрунтованості відмови у позові, пред`явленого до неналежного відповідача, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц. Враховуючи те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, а клопотання про його заміну не заявляв, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , відділу у Великомихайлівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю в повному обсязі.

Outcome: dismissed