Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , з яким він проживав разом за адресою: [ADDRESS] з 1983 року. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) уточненим розміром 8,17 умовних кадастрових гектари без визначення меж в натурі, розташовану на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області з земель колишнього КСП "Охрімівське", належне померлому згідно сертифікату серія ХР № 0057300 зареєстрованого 23 серпня 1996 року за № 258. Спадщина до майна померлого відкрилася за законом. У жовтні 2019 року він звернувся до Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про оформлення спадщини, йому було відмовлено з причин необхідності встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Просив встановити факт його сумісного проживання однією сім`єю з [PERSON] та визнати за ним право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися судом завчасно та належним чином. Представник позивача надала суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про визнання позову у повному обсязі, просив його задовольнити, справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] та у 1983 році взяв на виховання до своєї сім`ї онука своєї дружини [PERSON] (позивача у справі), опікувався ним до моменту смерті, яка сталася [INFO] . Вказані обставини підтверджуються копією витягу з погосподарської книги, інформаційною довідкою голови Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області № 226 від 12 вересня 2019 рок у та письмовими показами свідків-односельців [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-19). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного процесуального кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Під юридичними фактами слід розуміти обставини, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів, що посвідчують ці факти, відповідно до ст. 271 ЦПК УРСР. Згідно з ч. 2 ст. 273 ЦПК УРСР визнається, що судовим порядком можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Іншим шляхом встановити факт неможливо, для заявника це має юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на спадщину. В судовому засіданні проведений аналіз документів, які є в наявності, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт сумісного проживання позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 1983 року по [INFO] (помер [PERSON] ). Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 19 вересня 2001 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) уточненим розміром 8,17 умовних кадастрових гектари без визначення меж в натурі, розташовану на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області у землі колишнього КСП "Охрімівське", належне померлому згідно сертифікату серія ХР № 0057300 зареєстрованого 23 серпня 1996 року за № 258 (а.с. 20-21). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 01 січня 2004 року набрав законної сили діючий на час винесення рішення Цивільнй кодекс України, який значно розширив коло спадкоємців за законом, окрім іншого, відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України дозволено застосовувати Правила книги шостої ЦК України також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності вказаним Кодексом. Спадкоємцем за законом до майна померлого [PERSON] є [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, як такий, що постійно проживав зі спадкодавцем на момент його смерті (а.с. 13). Разом з тим, постановою державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 25 жовтня 2019 року за № 3623/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) (а.с.22). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач має право на земельну частку (пай), після померлого [PERSON] у порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved