Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод" (далі - ТОВ "Новокаховський електромеханічний завод") про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за дні невикористаної відпустки, середнього заробітку при звільненні, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, у якому посилається на те, що він працював у відповідача з 01.08.2012 року по 17.07.2014 року, але при звільнені відповідач повного розрахунку не провів. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за дні невикористаної відпустки, середній заробіток при звільненні, вихідну допомогу та 2500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та представник позивача уточнили позовні вимоги, просили стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, компенсацію за дні невикористаної відпустки, вихідну допомогу в сумі 5709 гривень 59 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.07.2014 року до 20.11.2014 року в сумі 10359 гривень 60 копійок. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно наданої заяви позовні вимоги в частині стягнення заборгованості визнав, просив справу розглянути у їх відсутність. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді електромонтер-релейника з 01.08.2012 року по 17.07.2014 року. Під час звільнення відповідач з позивачем повного розрахунку не провів, що не заперечувалося представником відповідача в письмових поясненнях. Згідно до довідки №4028/87-мех від 20.11.2014 року борг відповідача по заробітній платі [PERSON] станом на 20.11.2014 року складає 5709 гривень 59 копійок. Згідно до довідки №4028/88-мех від 20.11.2014 року середня заробітна плата [PERSON] складає 3361 гривень 75 копійок. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за період з 18.07.2014 року по 20.11.2014 року) у сумі 10359 гривень 60 копійок, яка зазначена без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, а також те, що представник відповідача позов визнав, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved