Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

09 червня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.03.2021 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на період її навчання з 25.11.2020 року по 28.06.2021 року. Позивач вказує, що по аліментах утворилась заборгованість, а тому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року в сумі 9\~489,34 грн. відповідно до наданих розрахунків. 16.06.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 27.08.2021 року відповідачем надано відзив на позов, проти позову заперечує, вказує, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а періоди прострочення, що зазначені позивачем є невірними, у зв`язку із чим некоректно було проведено розрахунки. Просить відмовити у задоволенні позову. 30.09.2021 року справу призначено до слухання по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просить його задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти позову заперечує в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу на підставі зібраних доказів. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 березня 2021 року на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) на період навчання, починаючи з 25.11.2020 року і до 28.06.2021 року. Позивач зазначає, що по аліментах утворилась заборгованість, а тому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року в сумі 9\~489,34 грн. відповідно до наданих розрахунків. 27.04.2021 року було відкрито виконавче провадження №65281417 на виконання зазначеного рішення головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Заворотним О.М. У відповідності до розрахунку, наданого до постанови про відкриття виконавчого провадження, заборгованість відповідача перед [PERSON] склала 347,10 грн. за період 25.11.2020 по 01.12.2020 року та 2158,50 грн. за період 01.12.2020 по 01.01.2021 року. Загальна сума заборгованості становила 2505,60 грн., яку 12 травня 2021 року відповідач оплатив, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта». 20 травня 2021 року постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому було закінчене виконавче провадження за №65281417. 07 червня 2021 року [PERSON] оплатив [PERSON] залишок заборгованості в розмірі 5 594,00 грн., оскільки вона не пред`являла виконавчий лист до виконання. 09 червня 2021 року було відновлено виконавче провадження №65281417 за заявою стягувача. Відповідач доплатив ще 3500,00 грн. на рахунок Другого відділу ДВС м. Хмельницького в межах ВП №65281417, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 18 червня 2021 року, внаслідок чого 29 червня 2021 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Заворотним О.М. було закінчено виконавче провадження №65281417. У відповідності до розрахунку, доданого до цієї постанови позивачу [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів, за вказаний період у виконавчому документі, відсутня. Вищенаведене підтверджується також Інформацією про виконавче провадження №65281417 від 26.08.2021 року. Так, статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Однак, суд вважає, що зазначені позивачем періоди прострочення виконання [PERSON] зобов`язання не відповідають дійсності та не підтверджені належними та допустимими доказами. Позивачем взагалі не надано довідки-розрахунку від державного виконавця на підтвердження зазначених обставин. Сума нарахованої пені підтверджується лише наданим позивачем розрахунком, що за даних обставин не може розцінюватись як належний та допустимий доказ. А, відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд вважає, що не підлягає до задоволення неустойка (пеня), розрахована [PERSON] за період з 25 листопада 2020 року до 15 квітня 2021 року, з тих підстав, що рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10.03.2021 року у цивільній справі №686/14082/21, на яке посилається позивач, як на підставу позову, вступило в законну силу лише16 квітня 2021 року. Відповідач, оплативши 12 травня 2021 року заборгованість за період листопада-грудня 2020 року, також не порушив строку для оплати аліментів, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження 27.04.2021 року, у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» він мав 7 робочих днів для добровільного виконання судового рішення, та добровільно погасив заборгованість у визначений термін. Про дані обставини свідчать матеріали справи. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час слухання справи, оскільки позивачем не було доведено обставини на які вона посилалась як на підставу позову, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed