Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її матір - [PERSON] , яка при житті склала заповіт на користь брата- [PERSON] та її користь, однак при складанні заповіту в її, заявниці, прізвищі була допущена помилка та вказано " [PERSON] ", а правильно має бути " [PERSON] ". Вказана помилка не дає їй можливості оформити спадщину, тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання заявниця не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги заяви просила д задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву [PERSON] підтримав. Заінтересована особа- приватний нотаріус Швець О.В., в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.Заперечень щодо вимог заяви не подала. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , заявниця вказана - [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Жуків Золочівського району Львівської області. З свідоцтва про народження, серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00023754567 від 23.08.2019 року, вбачається, що 10.06.1978 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , актовий запис № 55. В заповіті складеному 21.08.2014 року приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Швець О.В., зазначено, що [PERSON] , заповіла усе своє майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] ,у про що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За правовими позиціями Верховного Суду України, щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. На підставі зібраних доказів суд вважає необхідним вимоги заяви [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved