Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

6 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути на його користь з останнього передбачену полісом ОСАГО франшизу у розмірі 1\~000,00 гривень, моральну шкоду у розмірі 3\~800,00 гривень та судовий збір у розмірі 487,20 гривень. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20.05.2015 року о 8-30 години відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER], рухаючись у м. Харкові по вул. Полтавський шлях в районі будинку № 145, біля станції метро «Холодна гора», порушив ПДР , а тому здійснив зіткнення з належним йому автомобілем ВАЗ-2103, державний номер [NUMBER], під його керуванням. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Після зіткнення [PERSON] з міста дорожньо-транспортної пригоди уїхав, не дочекавшись приїзду працівників ДПС. Своїми діями відповідач скоїв правопорушення передбачені ст.ст. 122, 124 КУпАП. Через 30-40 хвилин після ДТП [PERSON] повернувся до міста ДТП щоб дочекатись працівників ДПС для складення протоколу. Співробітники ДПС, які прибули на місто ДТП склали протокол події та видали довідку про отриманні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова [PERSON] було визнано винним у правопорушенні передбаченим ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. На момент вчинення адміністративного правопорушення автомобіль відповідача був застрахований у страховій компанії «АСКО-Медсервіс» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зазначеного поліса страхувальник [PERSON], у випадку настання страхового випадку по його вині, зобовязаний сплатити потерпілій стороні франшизу у розмірі 1\~000,00 гривень. Однак звернення позивача до винуватого у ДТП відповідача або через страхову компанію по виплаті франшизи залишилися безрезультатно. Позивач зазначив, що крім матеріальної шкоди йому заподіяно моральної шкоди , яка полягаю у виникненні , у звязку з пошкодженням автомобіля труднощів, незручностей, які повязані з його трудовою діяльністю, оскільки його робота напряму повязана з наявністю особистого автомобіля у робочих цілях. У звязку з цим він був позбавлений можливості повноцінно виконувати свої трудові обовязки. Також на момент скоєння ДТП з ним у автомобілі знаходились його донька та вагітна дружина. Від зіткнення дружина перенесла шок, який відобразився на погіршенні її самопочуття. У результаті чого він був вимушений зупинити попутний автомобіль та відправити дружину з донькою у найближчий медичний заклад для надання необхідної допомоги. Усе зазначене призвело до завданої йому та його сімї моральної шкоди, глибокої психологічної та душевної травми у переживанні за дружину та пошкоджений автомобіль. Моральну шкоду він оцінює у розмірі 3\~800,00 гривень. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення відповідні вищенаведеному. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково , не заперечував проти стягнення на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 1\~000 грн.. Проти стягнення моральної шкоди заперечував , посилаючись на те, що такої позивачу своїми діями, повязаними з ДТП, яке мало місце 20 травня 2015 року , не завдав. Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.05.2015 року о 8-30 години відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Skoda Octavia», державний номер [NUMBER], рухаючись у м. Харкові по вул. Полтавський шлях, в районі будинку № 145, біля станції метро «Холодна гора», порушив ПДР здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем ВАЗ-2103, державний номер [NUMBER], під його керуванням. У наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року [PERSON] було визнано винним у правопорушенні передбаченим ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. (а.с.6). Згідно ч.3 ст.61 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь особа щодо якої встановлено ці обставини. Позивач у справі на момент вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди керував автомобілем ВАЗ-2103, державний номер [NUMBER] на підставі довіреності від 28 жовтня 2008 року, яка діє до 28 жовтня 2018 року. На момент вчинення адміністративного правопорушення автомобіль відповідача [PERSON] був застрахований у страховій компанії «АСКО-Медсервіс» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зазначеного поліса страхувальник [PERSON], у випадку настання страхового випадку по його вині, зобовязаний сплатити потерпілій стороні франшизу у розмірі 1\~000,00 гривень. /а.с.8/ Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, при цьому франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Таким чином, вимога [PERSON] про стягнення із особи винуватої у скоєнні ДТП /відповідача/ суми франшизи у розмірі 1000 грн. за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності - підлягає задоволенню, як законна та обґрунтована. Позовні вимоги щодо заподіяної моральної шкоди не знайшли підтвердження в судовому засіданні . Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач суму завданої моральної шкоди оцінює в 3800 грн., при цьому обґрунтовує її душевними стражданнями, яких зазнав у звязку з пошкодженням належного йому автомобіля, порушеннями встановленого ритму життя, отриманням душевної травми. Разом з тим, позивач не обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди, так як в судовому засіданні не надав відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Навпаки , як встановлено у судовому засіданні , ушкодження автомобіля позивача були незначні , страховою компанією матеріальна шкода оцінена у 1\~609 грн.. Сам позивач пояснив, що для ремонту автомобіля достатньо було трьох днів, при цьому не надав доказів , чи були ці дні робочі та чи необхідно було саме в ці дні використовувати особистий автомобіль для роботи. Позивач пояснив також, що не він , ні дружина , ні дитина за медичною допомогою у звязку зі стресом не зверталися . На думку суду позивачем не доведено, що діями відповідача , йому завдано моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: partial