Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

27.03.2020 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 30 та про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 27.03.2020 р і до досягнення сином повноліття. В позовній заяві позивачка вказала, що з 19 березня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, має з ним сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Протягом часу перебування в офіційному шлюбі вона та відповідач спільного господарства не вели, мали окремі бюджети, відповідач окремо від сім`ї заощаджував зароблені кошти. Через фінансові труднощі в сім`ї часто виникали сварки. Окрім того, у дитини відповідача від першого шлюбу, вихованням якої вона займалась, склалась неприхована неприязнь та агресивна поведінка до неї. Тому шлюбні відносини припинені; між ними відсутня повага, любов та взаєморозуміння. З часу припинення шлюбних відносин з відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального забезпечення та утримання сина - [PERSON] , [INFO] . Вона є інвалідом третьої групи загального захворювання, не має постійної роботи, джерелом доходу є пенсія по інвалідності, а тому не може належним чином самостійно утримувати неповнолітнього сина. Відповідач [PERSON] здійснює комерційну діяльність у власному магазині та отримує значні прибутки. Після припинення шлюбних стосунків відповідач залишився проживати у будинку, що є спільною сумісною власністю подружжя, та користується спільним автомобілем "Reno". Тому просить позов задовольнити, шлюб розірвати, а також стягнути аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 27.03.2020 р і до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, подав до суду відзив на позов, в якому згідний на розірвання шлюбу з позивачкою, але в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] просить позов задовольнити частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно. В обгрунтування зазначив, що він матеріально забезпечує сина [PERSON] , надає кошти на його утримання. Його доходу недостатньо для сплати аліментів у розмірі 4000 грн щомісячно на утримання сина [PERSON] , так як він має також на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу, яка проживає з ним. Просить позов задовольнити частково. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7), є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.15), який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов в цій частині слід задовольнити. Щодо позовнитх вимог про стягнення з [PERSON] аліментів в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , то суд приходить до наступного. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" визначено з 1 січня 2020 р прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років - 2218 грн. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому при вирішенні спору щодо утримання дитини суд враховує: матеріальне становище позивачки, зокрема те, що вона офіційно не працює, є інвалідом третьої групи (а.с.13 зворот); матеріальне становище відповідача, який зареєстрований фізичною особою-підприємцем та здійснює роздрібну торгівлю у неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями, тютюновими виробами (основний), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.8-10); наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дочки від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Разом з тим, сторонами не надано доказів про стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та розмір доходу платника аліментів; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; стягувачем аліментів не доведені витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи; інші обставини, що мають істотне значення. Тому, враховуючи інтереси неповнолітнього сина, встановлені обставини справи, суд знаходить, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково та з відповідача можливо стягнути в користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років , що становить 2218 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову в частині розірвання шлюбу з відповідача слід стягнути в користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору. Судові витрати за вимогами про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача в користь держави.

Outcome: partial