Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправними дій відповідачів щодо руйнування належної їй огорожі з металевої сітки та визнання за позивачкою права відрізати корені кущів і дерев, які проникають із суміжної земельної ділянки. У позовній заяві зазначено, що позивачка є користувачем земельної ділянки в с.Долиняни Рогатинського району. Земельна ділянка, яка перебуває у її користуванні, межує із земельною ділянкою [PERSON], [PERSON] На межі присадибної ділянки з боку відповідачів ростуть верби, крони та корені яких проникають на її земельну ділянку, чим пошкоджують її огорожу, перешкоджають у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Крім того, відповідачі систематично засмічують огорожу, накидаючи на неї сміття. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Ухвалою Рогатинського районного суду від 20.10.2014 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON], власника суміжної земельної ділянки. У судовому засіданні позивачка, представник позивачки позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснили, що корені та крона дерев, які ростуть на земельній ділянці [PERSON], проникають на земельну ділянку [PERSON], що перешкоджає їй використовувати належним чином земельну ділянку. Дерева вростають в огорожу, руйнують її. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які фактично використовують земельну ділянку, власником якої є [PERSON], захаращують її огорожу, накидаючи на неї сміття від будівельних відходів, бур'яни, які знищують на власній земельній ділянці. Неправомірні дії відповідачів носять триваючий характер, існують на сьогоднішній день. На її зауваження, попередження представників органу місцевого самоврядування - Долинянської сільської ради - відповідачі не реагують, продовжують чинити перешкоди у користуванні належним [PERSON] майном. На підставі наведеного просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися і не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку. Відповідачка [PERSON] направила на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, оскільки вона не є власником земельної ділянки (а.с.38). Суд, вислухавши доводи позивачки, представника позивачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до записів у погосподрській книзі №2 користується земельною ділянкою загальною площею 0,86 га. З них 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,61 га - для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки межують із суміжним землекористувачем [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідками № 226, виданими 25.07.2014 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради (а.с.17,18). [PERSON] є власником земельних ділянок площами 0,0754 га, 0,1782 га для ведення особистого селянського господарства та для індивідуального житлового гаражного і дачного будівництва, що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки, серія ЯИ №635836, серія ЯИ № 615836 , виданими 16.12.2009 року. Земельні ділянки [PERSON] межують із земельною ділянкою [PERSON] (а.с.41-42). Відповідно до довідки №328, виданої 15.10.2014 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради, присадибна земельна ділянка [PERSON] межує з земельними ділянками [PERSON], який постійно завдає шкоди [PERSON], порушує межі земельної ділянки, знищує насадження картоплі і кукурудзи (а.с.46). Наявність багаторічних насаджень на межі земельних ділянок, засмічення огорожі бур'янами, будівельними відходами підтверджується світлинами, оглянутими у судовому засіданні та долученими до матеріалів цивільної справи (а.с.20,67-72). Сторони по справі перебувають у неприязних відносинах, що підтверджується актами від 26.04.2012 року, 27.04.2012 року, 08.12.2012 року (а.с.5-7), рішенням виконавчого комітету Долинянської сільської ради №45 від 28.09.2012 року (а.с.29). Вищезазначена обставина встановлена рішенням Рогатинського районного суду від 13.10.2014 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії, яке набуло законної сили 24.10.2014 року (а.с.65-66). Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод" 1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права, пов'язані зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі; відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов'язаний із застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб'єктивного права особи у тому стані, яке існувало до його порушення. Відповідно до ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності може бути порушене і без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном. Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. За ст.105 Земельного кодексу України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Будівельними нормами заборонено розміщення дерев ближче 3 м, а кущів - ближче 1,5 м до межі (п.4.13 ДБН Б.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень", п.3.25 ДБН 360-92** У судовому засіданні встановлено, що проникнення коренів і гілок дерев із земельної ділянки [PERSON] перешкоджає [PERSON] у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме утруднює переорювання земельної ділянки навесні та восени, затіняє земельну ділянку з весни до осені, чим знижує можливі врожаї сільськогосподарської продукції. За таких обставин і доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі чинять реальні перешкоди позивачу у користуванні майном. Дане порушення носить триваючий характер, існує на день розгляду справи в суді, а тому позов [PERSON] підлягає до задоволення. [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн. (а.с.1,2). Ці кошти є судовими витратами, документально підтверджені, а тому в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки.

Outcome: approved