Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~07.10.2020\~звернулися в\~суд з\~позовом до\~Угрівської сільської\~ради\~Городоцького району\~Львівської\~області\~про\~визнання\~за ними\~права спільної\~часткової власності\~на 1/2\~частину,\~за\~кожним,\~житлового\~будинку\~ [ADDRESS] ,\~як\~частку\~в майні\~«колгоспного\~двору» мотивуючи\~тим,\~що\~ [INFO] \~помер [PERSON] ,\~який\~до\~дня\~смерті був\~зареєстрований та\~проживав\~на\~ [ADDRESS] ,\~після\~його\~смерті [PERSON] \~звернулася до\~нотаріуса Городоцької\~нотаріальної контори\~із\~заявою про\~видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~означене будинковолодіння,\~однак у\~видачі такого\~-\~відмовлено,\~оскільки спадковий\~будинок\~має статус\~«колгоспного\~двору»,\~а\~відповідно до\~Закону\~України"Про\~державну реєстрацію\~речових\~прав\~на нерухоме\~майно\~та\~їх\~обтяжень", реєстрація майна колгоспного двору не передбачена, відтак позивачі, як останні члени колгоспного двору змушені звернутись до суду із означеним позовом для захисту своїх прав, просили позов задовольнити. Ухвалою судді від 12.10.2020 провадження у справі відкрито. [PERSON] у заяві від 10.12.2020 просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 86). [PERSON] у суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у позові, пояснила, що батько [PERSON] значився головою будинковолодіння на [ADDRESS] , що членами колгоспного\~двору станом\~на 15\~квітня 1991\~року,\~які не\~втратили права\~на частку\~в майні\~колгоспного двору,\~окрім батька,\~значились мати\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~а також\~вона та\~її син\~ [PERSON] . Окрім цього, зазначила, що разом з сином, на подвір`ї при будинку, звели гараж. Просить позов задовольнити. Представник [PERSON] в суді вимоги підтримала покликаючись на мотиви викладені у позові, просить позов задовольнити. Сільський голова Живчин О.Й., як представник відповідача Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області у листі №1333 від 29.10.2020 позов визнав, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 37). Заслухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право\~ на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні. В п. 6 вищеозначеної Постанови зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.\~ Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із Свідоцтва на право особистої власності, виданого 21.11.1988 Самбірським МБТІ на підставі рішення Городоцького райвиконкому №346 від 20.10.1988 убачається, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що на [ADDRESS] має статус «колгоспного двору», головою якого значився [PERSON] (а.с. 11). Про те, що будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON] , як головою колгоспного двору, окрім іншого підтверджується довідкою Самбірського МБТІ №1924 від 16.09.2020 (а.с. 18). Із пояснень позивачки в суді, із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , інших матеріалів справи видно, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] значиться їх онуком (а.с. 48-51). Як убачається із оглянутої та дослідженої в судовому засіданні інвентаризаційної справи № 164 на житловий будинок [ADDRESS] , будинок 1968 року побудови, складається із веранди, трьох житлових кімнат, коридора та кладови, загальна площа будинку 73, 3 кв.м, з них житлова 43.3 кв.м, при будинку літня кухня-сарай, навіс, вбиральня, погріб, колодязь, огорожа та замощення (а.с. 35). Отже, виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що до майна колгоспного двору, головою якого значився [PERSON] , входив житловий будинок з літньою кухньою-сараєм, навісом, вбиральнею, погрібом, колодязем, огорожою та замощенням, що на [ADDRESS] . Із витягів з погосподарських книг за 1983-1995рр., довідки Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області №1139 від 16.09.2020, копії будинкової книги, інших матеріалів справи видно, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що на [ADDRESS] має статус «колгоспного двору», членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, які не втратили права на частку в майні колгоспного двору значились [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , а також позивачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 16, 19-23, 52-63). Із копії спадкової справи №62/2005 заведеної\~10.02.2005 Городоцькою\~державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , заповіту не складав, що 11.02.2005 державним нотаріусом, за заявою [PERSON] , видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові паї розміром 1\~505 грн. та 533 грн., два грошові вклади та земельну частку (пай) площею 1, 10 в ум. кад. га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що в с. Угри Городоцького району Львівської області, однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] - відмовлено, оскільки спадковий\~будинок відповідно до правовстановлюючого документа має статус «колгоспного двору» (а.с. 68-85). Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] не може бути об`єктом спадкових прав, оскільки має статус «колгоспного двору», позивачі є останніми членами колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.4 ст.3\~Закону\~України\~"Про\~державну\~реєстрацію\~речових прав\~на\~нерухоме майно\~та\~їх\~обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що на [ADDRESS] має статус «колгоспного двору», позивачі є його останніми членами і не втратили частку в майні цього двору, за ними слід визнати право спільної часткової власності на 1/2 частину, за кожним, означеного будинковолодіння, як частку в майні «колгоспного двору».

Outcome: approved