Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

11.11.2019 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням збільшених позовних вимог просить: - визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 19.12.2018 № 685 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] »; - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Єрмоленка Олександра Юрійовича, Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області індексний номер 4884642 від 28.12.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 4,3122 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Борщівська; - скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності № 29701318 на земельну ділянку площею 4,3122 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Борщівська; - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Єрмоленка Олександра Юрійовича, Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області індексний номер 44883781 від 28.12.2018 про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,2368 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район; - скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності № 29700580 на земельну ділянку площею 0,2368 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільове використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що її матір [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя отримала Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 420266 на право власності на земельну ділянку площею 4,3122 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Борщівська, та серії ЯГ № 420953 на право власності на земельну ділянку площею 0,2368 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, що розташована на території Радомишльської міської ради, обидві земельні ділянки цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В порядку спадкування позивача визнано спадкоємицею та видано свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частини майна померлої [PERSON] , зокрема щодо 1/4 частини зазначених земельних ділянок, а на 3/4 частин цих земельних ділянок були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] , яка являється рідною сестрою позивача і третьою особою без самостійних вимог у даній справі. Однак 19.12.2018 розпорядженням голови Радомишльської РДА № 685 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] » було затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 4,3122 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради, та земельної ділянки площею 0,2368 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради. Цим же розпорядженням передано у власність [PERSON] обидві зазначені вище земельні ділянки і 28.12.2018 державним реєстратором Єрмоленком О.Ю. Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, були внесені записи про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач вважає, що відповідачі, всупереч вимог чинного законодавства, не здійснили перевірку факту належності іншим особам цих земельних ділянок, внаслідок чого зазначені земельні ділянки протиправно вибули з власності їх реальних власників, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 12.11.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29.11.2019 (а.с.28). Ухвалою від 29.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.77). 02.12.2019 від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги не підтримує (а.с.81). 05.12.2019 від представника позивача адвоката Козлова А.І. до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів Радомишльську районну державну адміністрацію та фізичну особу-підприємця [PERSON] (а.с.82-83) та в судовому засіданні від 05.12.2019 представник заявив клопотання про залучення до участі у справі Радомишльської міської ради в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 05.12.2019 клопотання представника позивача адвоката Козлова А.І. про залучення до участі у справі співвідповідачів Радомишльську районну державну адміністрацію, Радомишльську міську раду та фізичну особу-підприємця [PERSON] задоволено та залучено останніх в якості співвідповідачів у справі (а.с.85-86). 21.04.2020 до суду надійшла заява [PERSON] про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.142,143). Ухвалою суду від 07.07.2020 провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.147-148). Ухвалою суду від 19.10.2020 провадження у справі поновлено, залучено до участі у справі правонаступника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] - [PERSON] та призначено судове засідання на 01.12.2020 (а.с.170). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Козлов А.І. в судове засідання не з`явилися, останній направив до суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.190). Належним чином повідомлені про дату час та місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, відповідачі Радомишльська міська рада та Радомишльська районна державна адміністрація направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заперечують проти заявлених позовних вимог (а.с.187,188). Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, в матеріалах справи знаходиться заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.102). Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", заяви учасників справи про розгляд справи без їх участі та те, що явка учасників справи в суд не визнавалася обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності сторін та їх представників. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У частині першій статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач по справі державний реєстратор Єрмоленко О.Ю. в судовому засіданні 05.12.2019 проти задоволення заявлених вимог заперечував посилаючись на те, що він являється неналежним відповідачем по справі, вважає, що проведена ним реєстрація земельних ділянок за [PERSON] проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі розпорядження Радомишльської районної державної адміністрації від 19.12.2018. Із матеріалів справи вбачається, що на ім`я [PERSON] виготовлено та видано 29.05.2006: Державний акт серії ЯГ № 420953 на право власності на земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий номер земельної ділянки 1825010100:08:000:1888 цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради та Державний акт серії ЯГ № 420266 на право власності на земельну ділянку площею 4,31 га кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Борщівська (а.с.10,11). Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2007, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частини майна померлої [PERSON] , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області площею 4,31 га,цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420266, виданого 29.05.2006, кадастровий номер 1825080600:03:000:0110. На 3/4 частини цієї земельної ділянки видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] (а.с.12). 21.12.2007 [PERSON] також було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частини майна померлої [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки на території Радомишльської міської ради області площею 0,24 га,цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420953, виданого 29.05.2006, кадастровий номер 1825010100:08:000:1888. На 3/4 частини цієї земельної ділянки видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] (а.с.13). Із матеріалів справи вбачається, що 06.11.2018 [PERSON] (третя особа у справі) отримала Свідоцтво про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на право на земельну частку (пай) члена Приватно-колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» в м. Радомишлі розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ЖТ № 0158180, виданого Радомишльською РДА Житомирської області 20.12.1996, та зареєстрованого 13.12.1999 (а.с.58,59). При цьому в виданій [PERSON] 22.09.2017 виконавчим комітетом Радомишльської міської ради довідки № 1436/02-26 зазначається, що [PERSON] (померла) мала право на земельну частку (пай) на території Радомишльської міської ради згідно цього ж сертифікату серії ЖТ № 0158180 загальною площею 4,55 га, з них: рілля - 4,31 га поле № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] ; кормові угіддя (сіножать) - 0,24 га поле № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] (а.с.60). 14.11.2018 головою Радомишльської районної державної адміністрації України винесено розпорядження № 586 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на території Радомишльської міської ради Радомишльського району [PERSON] », яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 3,71 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.57). 19.12.2018 розпорядженням голови Радомишльської РДА № 685 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] » було затверджено громадянці України [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 4,3122 гакадастровий номер 1825080600:03:000:0110, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради, та земельної ділянки площею 0,2368 га кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, цільовим використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради. Цим же розпорядженням передано у власність [PERSON] обидві зазначені вище земельні ділянки (а.с.14). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151439503 від 28.12.2018, на підставі розпорядження Радомишльської РДА від 19.12.2018 № 68, державним реєстратором Єрмоленком О.Ю. Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, було внесено запис про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, площею 4,3122 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.15). Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 06.12.2018 на заяву (запит) [PERSON] , земельна ділянка кадастровий номер 1825080600:03:000:0110, площею 4,3122 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області на праві приватної власності належить [PERSON] , документ, який є підставою для виникнення права - Рішення органу виконавчої влади - Розпорядження голови Радомишльської РДА від 21.02.2005 № 25 (а.с.16-18). Також із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151434126 від 28.12.2018 вбачається, що на підставі розпорядження Радомишльської РДА від 19.12.2018 № 685, державним реєстратором Єрмоленком О.Ю. Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, було внесено запис про реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1825010100:08:000:1888, площею 0,2368 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області, а із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 06.12.2018 на заяву (запит) [PERSON] , вказана земельна ділянка з кадастровим номером 1825010100:08:000:1888, площею 0,2368 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області на праві приватної власності належить [PERSON] , документ, який є підставою для виникнення права - Рішення органу виконавчої влади - Радомишльської РДА від 21.02.2005 № 25, документ, що посвідчуєправо - Державний акт від 29.05.2006 ЯГ № 420953 (а.с.20,21-23). Таким чином, внаслідок допущеної відповідними компетентними органами помилки під час оформлення [PERSON] права власності на земельну ділянку на підставі отриманого в спадщину права на земельну частку (пай) згідно сертифікату ЖТ № 0158180, в подальшому державним реєстратором Єрмоленком О.В., Вишевицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області, в порушення вимог чинного законодавства при проведенні державної реєстрації права власності, не встановлено відсутність суперечностей між заявленими і вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, у тому числі, з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації, не взято до уваги вже зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснено повторну реєстрацію права власності одних і тих же самих земельних ділянок за іншою особою - [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами 1825010100:08:000:1888 та 1825080600:03:000:0110 перебували у власності [PERSON] , яка померла [INFO] , а після її смерті, відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, належать її спадкоємцям - [PERSON] та [PERSON] . Згідно частини першої статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 в справі № 911/2701/17 (провадження № 12-258гс18) вказано, що частиною п'ятою статті 116 ЗК України унормовано, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Земельні ділянки формуються як об'єкти цивільних прав: власності, постійного користування, оренди відповідно до закону, і припинення прав щодо цих об'єктів також має відбуватись виключно у відповідності до закону. Таким чином, судом в судовому засіданні встановлено, що оспорюваним розпорядженням голови Радомишльської РДА від 19.12.2018 № 685 «Про затвердження технічної документації із землеустрою на території Борщівської сільської ради та Радомишльської міської ради гр. [PERSON] » порушено законні права та інтереси позивача [PERSON] як спадкоємиці власника земельної ділянки. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 125, частини 1 статті 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи правоохоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту земельних прав наведено в частині третій статті 152 ЗК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним частиною третьою статті 152 ЗК України, або ж іншим способом, який передбачено законом. Статтею 152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З набранням чинності Законом України від 07.07.2011 № 3613-VІ «Про Державний земельний кадастр» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Даний спір має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки предмет спору безпосередньо стосується її прав та обов`язків. Висновок суду узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 05.12.2018 у справі № 713/1817/16-ц, від 04.09.2018 у справі № 915/127/18, від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 07.08.2019 у справі № 823/750/16. Однак при вирішенні спору за цим позовом така особа не була залучена до участі у справі як відповідач - [PERSON] . Відповідно до положень статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Згідно пункту 4 частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше. Ні позивач, ні її представник клопотань про залучення до участі у справі [PERSON] як співвідповідача не заявляли. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Дане конституційне право конкретизовано та розширено в положеннях Цивільного та Земельного кодексів України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. При цьому судом під час проведення підготовчого засідання, в порядку ч. 5 ст. 12 ЦПК України було роз`яснено учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, в тому числі позивачу було роз`яснено можливі наслідки незалучення належного відповідача чи незалучення співвідповідача, однак клопотань про залучення [PERSON] в якості співвідповідача до суду від позивача чи його представника не надходило, а суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і позбавлений процесуальної можливості на власний розсуд вирішити питання про залучення співвідповідача у справі. Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed