overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], яка народилась [INFO] року, із заявою про надання доньці права на шлюб із [PERSON] до досягнення передбаченого законодавством шлюбного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що її донька завагітніла і має намір народити дитину від [PERSON], бажаючи створити з останнім повноцінну сім"ю. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали викладені у заяві вимоги та обставини справи. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав прохання заявників, вказавши, що бажає укласти з [PERSON] шлюб та спільно виховувати їх дитину, яка народиться. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років, а особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Водночас, ст. 23 СК України передбачає, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON] не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України, але вона має стабільні дружні взаємостосунки із [PERSON], який, як і [PERSON], також висловлює готовність укласти шлюб із заявницею, яка чекає в даний час народження спільної з останнім дитини, що підтверджується довідкою Чуднівської ЦРЛ від 21.11.2014 року № 1406. При вказаних обставинах, пов"язаних із усвідомленим наміром вказаних вище осіб створити повноцінну сім"ю, що цілком відповідає політиці держави у сфері суспільних відносин та інтересам членів новоутвореної сім"ї, які бажають спільно виховувати дитину, народження якої очікується, суд вважає за можливе надати заявниці право на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання її двоюрідної сестри [PERSON], [INFO], недієздатною та встановлення опіки на нею. Вказує, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства довічно, з 1972 року перебуває на обліку в комунальному закладі "Рівненський обласний центр психічного здоров"я населення". За станом здоров'я вона потребує стороннього догляду і допомоги, через хворобу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому їй необхідно призначити опікуна. В процесі розгляду справи [PERSON] змінила свої позовні вимоги, просить з врахуванням проведеної судово-психіатричної експертизи визнати [PERSON] обмежено дієздатною та призначити її піклувальником останньої. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що [PERSON] хворіє на психічне захворювання, з 1972 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра, з 1998 року їй встановлена ІІ група інвалідності,тому потребує стороннього догляду і допомоги. Просить визнати [PERSON] обмежено дієздатною та призначити її піклувальником останньої. Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Липка Д.В. проти визнання [PERSON] обмежено дієздатною та призначення її піклувальником [PERSON] не заперечував. Заслухавши пояснення заявниці, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, як встановлено в судовому засіданні [PERSON],[INFO], є інвалідом ІІ групи з дитинства довічно,що вбачається із посвідчення [NUMBER] та довідки МСЕК №214449. Як пояснила [PERSON], вона є двоюрідною сестрою [PERSON], яка за станом здоров'я потребує стороннього догляду і допомоги, через хворобу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.2 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із подання органу опіки та піклування від 14 березня 2014 року №08-528, [PERSON] фактично виконує обов"язки піклувальника своєї хворої сестри [PERSON] Встановлення піклування над [PERSON] та призначення піклувальника повністю відповідає її інтересам, оскільки дасть можливість посилити її соціальний та правовий захист. Орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] піклувальником [PERSON] у разі визнання її судом обмежено дієздатною. [PERSON] є дієздатною особою, є двоюрідною сестрою [PERSON], піклується про неї, спроможна виконувати обов'язки піклувальника і виявляє таке бажання, тому наявні всі підстави для задоволення заяви. На підставі ст.ст.60,63,64 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту її проживання однією сім"єю не менше п"яти років до часу відкриття спадщини без шлюбу із [PERSON], який помер [INFO] року, в період з 15.02.1987 року до дня смерті останнього, так як встановлення даного факту дасть їй можливість оформити спадщину після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку, так як в останнього відсутні інші спадкоємці. У судовому засіданні представник заявниці підтримала викладені у заяві вимоги та обставини справи, вказавши, що її довірителька проживала з [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках з 15.02.1987 року до дня смерті останнього [INFO] року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до наявного у матеріалах справи Свідоцтва про смерть, виданого Турчинівською сільською радою 08.06.2012 року, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну останньому земельну ділянку площею 2,8263 га, власність якого підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.12.2003 року, на яку претендує заявниця в порядку ст.ст. 1225, 1264, 1268 ч. 3 ЦК України з огляду на те, що четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, систематично ведучи спільне господарство, приймаючи участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім"ї. Згідно довідки Турчинівської сільської ради від 03.06.2015 року № 276, виданої на підставі погосподарських книг, випливає, що заявниця та [PERSON] в період з 15.02.1987 року до дня смерті останнього [INFO] року проживали однією сім"єю, ведучи спільне господарство. Відповідно до ч.2,4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом та таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Ст. 256 ЦПК України передбачає, що у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшов свого підтвердження той факт, що заявниця проживала з 15.02.1987 року з померлим однією сім`єю до часу відкриття спадщини, тобто понад п`ять років, а відтак, враховуючи наведене, зважаючи на те, що даний факт не порушує прав будь-яких третіх осіб та не суперечить закону, заяву слід задовольнити. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки- можливість отримання свідоцтва про спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1264, 1268 ч. 3, 1296 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин із своєю сестрою [PERSON], яка померла [INFO] і після смерті якої відкрилась спадщина, так як у зв"язку із відсутністю документів про народження сестри заявниці вона не може оформити у нотаріальному порядку документи про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник заявниці підтримала викладені у заяві вимоги та обставини справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаної особи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 256 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, на яку претендує заявниця, зокрема на належне [PERSON] право на земельну частку (пай). В зв"язку із відсутністю книги реєстрації актових записів про народження по с. Карпівці Чуднівського району за [INFO], яка не надходила в архів, заявниця не може надати свідоцтво про народження [PERSON], яка являється її сестрою, у нотаріальну контору, що, в свою чергу, не дає їй можливості оформити спадкове майно. Водночас, заявницею подані документи (свідоцтва про її народження та копія паспортної форми № 1 [PERSON].), в яких вказані одні і ті ж самі батьки [PERSON] та [PERSON], факт родинних відносин вказаних осіб випливає також із даних погосподарської книги Карповецької сільської ради № 4"А" за 1953-1955 роки. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки- можливість оформлення спадщини після смерті сестри. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 02 березня 2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції. Шлюб носить виключно формальний характер. Через кілька місяців після одруження [PERSON] виїхав до США. На даний час вони із відповідачем не спілкуються, кожен живе своїм життям, власними інтересами. Вважає, що примирення, збереження сім'ї не можливе. Дітей у них немає. Просить шлюб розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 березня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції. Дітей у сторін немає. [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання, не підтримують стосунків, характерних для подружжя, кожен із них живе власними інтересами. Примирення між позивачкою та відповідачем не можливе. Шлюб існує формально. За вищенаведених обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 11 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Кричківської сільської ради. Спільне життя не склалось. Вони із [PERSON] мають різні характери, бачення шлюбу та розуміння сімейних цінностей. До того ж чоловік став зловживати спиртними напоями, дозволяв собі часто не ночувати вдома. На цьому ґрунті між ними неодноразово виникали непорозуміння, сварки. Щось змінювати в своїй поведінці відповідач не бажав. З вересня 2014 року проживають порізно. Дітей у них немає. На даний час шлюб носить виключно формальний характер. Вона втратила почуття любові до [PERSON], не бачить можливості примирення, відновлення стосунків. Просила позов задовольнити, їх шлюб із відповідачем розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Від позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] судових витрат відмовилась. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Кричківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 8. Дітей у подружжя немає. Шлюб існує формально. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, більше трьох місяців проживають порізно, примирення між ними не можливе. За вищенаведених обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 лютого 2001 року в Кривецькій сільській раді Богородчанського району. [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Спільне життя не склалось. Через різні характери, неоднакове ставлення до шлюбу та сім'ї, вони із чоловіком часто не могли знайти порозуміння, у зв'язку із чим між ними виникали конфлікти. Свідком таких скандалів неодноразово була їх дочка, що мало негативний вплив на психіку дитини. Окрім того, [PERSON] не дбав про належне матеріальне забезпечення сім'ї: маючи постійне місце роботи та отримуючи досить високу зарплату, більшу її частину витрачав на власні потреби. Вона тривалий час докладала зусиль для збереження стосунків, однак чоловік змінювати свою поведінку та ставлення до неї не бажав, тому близько трьох років тому назад припинили спільне проживання. На даний час шлюб існує виключно формально. Примирення між ними не відбулося, оскільки відповідач жодних кроків до цього не робив. Відносини, які на даний час існують між ними, виключають можливість збереження сім'ї, тому просить позов задовольнити та відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав, однак не погодився з мотивами, викладеними [PERSON] в позовній заяві. Також зазначив, що він хотів зберегти сім'ю, та виключно його бажання для цього не достатньо, а позивачка категорично проти примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 лютого 2001 року в Кривецькій сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №2. [INFO] у подружжя народилась дочка [PERSON]. Шлюб існує формально. [PERSON] та [PERSON] втратили взаєморозуміння, близько трьох років разом не проживають. Заходи, вжиті судом для примирення сторін, бажаного результату не дали. За вищенаведених обставин суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст. 112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 травня 2008 року в Марківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області. Ще до реєстрації шлюбу, [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Через різні погляди на життєві обставини та побутові проблеми спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою. За таких обставин примирення між ними не можливе, їх шлюб носить виключно формальний характер, тому просить його розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 травня 2008 року у Марківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №8. [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, примирення між ними не можливе, в даний час відповідач підтримує стосунки з іншою жінкою. Шлюб існує формально. За вищенаведених обставин суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 27 листопада 2003 року в Манявській сільській раді Богородчанського району. Спільне життя не склалось. Вони із [PERSON] мають різні характери, погляди на сім'ю, що ставало причиною частих непорозумінь та сварок між ними. До того ж чоловік зневажливо ставився до неї, безпідставно ображав, принижував. Впродовж останніх двох років проживають порізно. Наскільки їй відомо, на даний час [PERSON] підтримує відносини з іншою жінкою. За таких обставин примирення із відповідачем не можливе. Зараз шлюб носить виключно формальний характер, його подальше збереження суперечитиме її інтересам. Спільних дітей у них немає. Просила позов задовольнити, шлюб між нею та [PERSON] розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 листопада 2003 року в Манявській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №34. Дітей у подружжя немає. Шлюб існує формально. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, близько двох років проживають порізно, примирення між ними не можливе. За вищенаведених обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі ст.ст.112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони з відповідачем одружилися 16 січня 2013 року, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №1. Подружні відносини не склались. Впродовж останніх 5 років проживають порізно, спільне господарство не ведуть, не спілкуються, сім'я існує формально. Дітей у них немає, однак подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу відповідач не бажає. Подальше збереження шлюбу, на думку позивачки, не можливе та буде суперечити її інтересам. В позовній заяві [PERSON] також зазначила, що після одруження чоловік взяв її прізвище "[PERSON]", однак, наскільки їй відомо, за якийсь час змінив його на своє "[PERSON]". В судове засідання позивачка не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив не подав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи без його участі від [PERSON] не надходило. В зв'язку з наведеним, у відповідності до положень ст.ст. 280-284 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, подані в розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони одружилися 16 січня 2013 року, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №1 (а.с.4). Дітей у подружжя немає. Сімейне життя не склалось, позивачка та відповідач припинили спільне проживання. Шлюб існує формально. Враховуючи, що сторони не підтримують відносин, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливості примирення не вбачає, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, оскільки подальше його збереження є не доцільним та буде суперечити інтересам позивачки, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved