Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що внаслідок розладу подружніх відносин фактичні шлюбні відносини між нами були припинені. В їх стосунках відсутнє взаєморозуміння як між членами однієї сім`ї. Спільне господарство ними не ведеться, оскільки вони з відповідачем уже тривалий час спільно не проживають. Спроби подружжя досягти примирення та налагодити шлюбні відносини позитивного результати не дали. Тому, подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим і недоцільним, оскільки шлюбні відносини як такі між ними давно припинились, а сам факт реєстрації шлюбу створює лише видимість подружнього життя. Такий стан речей негативно впливає на психоемоційний стан як позивача, так і відповідачки, а також порушує нормальні умови для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, просив суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 03 липня 2010 року. Позивач подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. За згодою позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.\~51\~Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24\~СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. З матеріалів справи вбачається, що 03 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області. Від сумісного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Статтею 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ч. 1\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання позивача будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого припинилось між сторонами почуття взаємної любові, поваги та дружби. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved