Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

18 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті її матері, [PERSON], яка померла 08 вересня 2013 року, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Садова, 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON]. Спадщину прийняла, оскільки постійно проживала в будинку разом з матірю, і надалі продовжує в ньому проживати. Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є її сестри [PERSON], [PERSON] та брати [PERSON], [PERSON], проте вони відмовились від прийняття своєї частки спадщини. Інших спадкоємців немає. Оформити свої спадкові права належним чином [PERSON] не має можливості, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Садова, 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області. В судове засідання позивач не зявилась, однак в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що вони не заперечують щодо задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З довідки виконкому Столинсько-Смолярської сільської ради №207 вбачається, що по вулиці Садова, 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області постійно проживала і була зареєстрована [PERSON], яка померла 08 вересня 2013 року (а.с. 5). Згідно витягу з погосподарської книги №2 за 2011-2015 рік по особовому рахунку №0178-1, будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Садова, 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області належить [PERSON] (а.с.8). Отже, після смерті останньої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по вулиці Садова, 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області. Спадкодавець [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишила. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно як донька спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕГ №313344 [PERSON] та свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №035822 (а.с.6). Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є її сестри [PERSON], [PERSON] та брати [PERSON], [PERSON]. Проте, як вбачається з матеріалів спадкової справи, останні відмовились від своєї частки, звернувшись з відповідними заявами до Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області, Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області та Столинсько-Смолярської сільської ради Любомльського району Волинської області та у поданих до суду заявах позов визнали. З матеріалів спадкової справи №6/2014 вбачається, що інших спадкоємці немає. [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично спадщину прийняла, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки постійно проживала в будинку разом з матірю, і надалі продовжує в ньому проживати. Проте постановою державного нотаріуса від 28.01.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Садова, 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області останній було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З копії техпаспорта вбачається, що нерухомі обєкти, які знаходяться по Садова, 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області були побудовані в 1966, 1977, 1985, 1990 роках. На час побудови спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 08 вересня 2013 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Садова, 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області.

Outcome: approved