Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 19.11.1998 року по 10.07.2012 року. Від спільного проживання мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. На даний час дочка є студентом 2-ого курсу Уманському медичного коледжу, навчається на денному стаціонарі контрактної форми навчання. Термін закінчення навчання 10.07.2019 року, вартість навчання становить 24965 грн. В позові позивач зазначає, що вона не в змозі самостійно утримувати дочку, оскільки потрібні кошти на проїзд дитини до навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, оплату за найм квартири та оплату за навчання згідно контракту. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з наведеним, позивач, змінивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на навчання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на весь період навчання, тобто по 10.07.2019 року включно та кошти за оплату за навчання в розмірі 9986 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 19 листопада 1998 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2012 року було розірвано, що підтверджується копією паспорта позивача серії [NUMBER] (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 серпня 1999 року Голованівським районним відділом РАГС Кіровоградської області (а.с. 6). Згідно довідки про склад сім'ї за №2140, виданої 31 травня 2017 року Голованівською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, дитина [PERSON] проживає разом з позивачем в [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з довідки №125, виданої 26.05.2017 року Уманським медичним коледжем, [PERSON] навчається в цьому коледжі з 12.01.2017 року на 2-ому курсі на відділенні «Сестринська справа» денного стаціонару на контрактній основі, термін закінчення навчання 10.07.2019 року (а.с. 5). Відповідно до копії договору на навчання від 11.01.2017 року, укладеного між Уманським медичним коледжем та [PERSON], загальна вартість освітньої послуги за навчання в коледжі становить 24965 грн. (а.с. 10-12) В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Пленуму Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що дитина [PERSON], продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, проживає разом з матір'ю, відповідач надав заяву, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, а тому він може надавати допомогу на утримання дочки до закінчення нею навчання, і до закінчення навчання дитина не досягне 23 роки. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, є здоровою працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на навчання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) та може надати допомогу у заявленій позивачем твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved