Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

20.01.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом (а.с.4-5). Просила визнати припиненим іпотечний договір від 16 липня 2008 року та вилучити запис про обтяження нерухомого майна (житлового будинку за адресою: вул.Центральна,68 с.Міжгіря (Унів) Перемишлянського району Львівської області. Згідно свідоцтва про право власності за законом від 17.11.2016 р. правонаступником позивачки є [PERSON], яка фактично позовні вимоги підтримала і 23.11.2016 року подала уточнюючу позовну заяву (а.с.114-115). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2008 року між [PERSON] і ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний Договір №ЬV1ВОА0000000007 за умовами якого надано кредит у розмірі 349073,00 гривень терміном на 10 років, на строк до 16 липня 2018 року. В забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором 1ВОА0000000007 від 16.07.2008 р. між первинною позивачкою [PERSON] (майновим поручителем) та банком 16 липня 2008 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Перемишлянського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов вказаного договору іпотеки передано Відповідачу наступну іпотеку цегляний будинок площею 146,2 кв.м. та земельна ділянка площею 0,25 га (не приватизована), що розташована за адресою Львівська область, Перемишлянський район, с. Міжгір'я (Унів), вул. Центральна, 68 та належала позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Короснянської сільської ради Перемишлянського району 01.07.2008 р. 25 квітня 2013 р. помер [PERSON] у віці 52 роки, що Стверджується відповідним свідоцтвом про смерть. 19 лютого 2016 р. померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. 17 листопада 2016 р. [PERSON] прийнято спадщину за законом, яка є предметом спору у даній справі. Позивачка [PERSON] вважає, що оскільки після смерті основного кредитора [PERSON] відстутні спадкоємці його майна, - то основне забовязання за кредитним договором припинилось у відповідності до ч.1 ст.608 ЦК України. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобовязання, - то вона також вважається припиненою з моменту припинення основного зобовязання. Позивачка також посилалась на ст.607 ЦК України і вважала, що смерть основного кредитора [PERSON] та відсутність спадкоємців після його смерті є обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, - а тому зобовязання (як основне так і додаткове) є припинене. Припинення зобовязань за іпотечним договором тягне за собою припинення обмежень на заставне майно та зняття таких обтяжень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Просили позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив, подав до суду письмові заперечення та пояснення (а.с.139-140, 194-195). Вважав, що кредитний договір не належить до зобовязань, які нерозривно повязані з особою боржника, а тому застосування ст.608 ЦК України є недоречним. Крім того, смерть кредитора [PERSON] та відсутність спадкоємців не є підставою для припинення зобовязання за кредитним договором. Зобов'язання за кредитним договором підлягає виконанню іншою особою, в т.ч. й за рахунок забезпечувального зобов'язання договору іпотеки. В силу положень ст.23 ЗУ «Про іпотеку» іпотека залишається дійсною для набувача відповідного нерухомого майна (в даному випадку для [PERSON]О.). Чине законодавство, зокрема, ст.17 ЗУ «Про іпотеку», не містить такої підстави припинення іпотеки, як смерть боржника та/або іпотекодавця. Відповідачка приватний нотаріус [PERSON] в судові засідання не зявлялась просила суд слухати справу без її участі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини та правовідносини. 16.07.2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено кредитний договір № LV1ВGА0000000007 (а.с.13-15). На забезпечення виконання даного зобов'язання в цю ж дату між ЗАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (іпотекодержатель), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (іпотекодавець) укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, згідно якого, в іпотеку Банку було передано житловий будинок № 68 з приналежними господарськими спорудамии, що розташований по вул. Центральна в с. Умнів Перемишлянського району Львівської області (а.с.8-10). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно житловий будинок належав на праві власності [PERSON] (а.с.11). 16.07.2008 року нотаріусом [PERSON] було зареєстровано обтяження на нерухоме майно (а.с.110). 25.04.2013 року основний кредитор [PERSON] помер (а.с.12). В матеріалах справи містяться листи банку до [PERSON] (а.с.26-28) про намір укласти договір купівлі-продажу від імені власниці з метою виконання кредитних зобовязань [PERSON], оскільки, в договорі міститься відповідне застереження. 19.02.2016 року первинна позивачка [PERSON] померла (а.с.40). Із свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.103) випливає, що онука [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем заставленого житлового будинку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про наявність чи відсутність спадкоємців після смерті основного боржника [PERSON] Суду також не надано доказів того, що [PERSON] на даний час є власником даного будинку (зареєструвала право власності на даний будинок в порядку спадкування). Позивачка та її представник вважали, що смерть основного боржника за кредитним договором [PERSON] та відсутність спадкоємців після його смерті є підставо для припинення кредитного зобовязання та зобовязання згідно договору іпотеки у відповідності до ст.607, 608 ЦК України. Однак, суд з цим погодитись не може з огляду на таке. Стаття 607 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. На думку суду, смерть основного боржника (кредитора) не є тією підставою про яку йде мова в вищезгаданій статті, оскільки, смерть кредитора, як підстава для припинення зобовязання підпадає під правове регулювання ст.608 ЦК України, на яку також посилаються позивачка та її представник. Стаття 608 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Однак: по-перше суду не надано жодних доказів наявності чи відсутності спадкоємців у померлого [PERSON]; по-друге кредитне зобовязання не є таким, що нерозривно повязане з його особою; по-третє кредитне зобовязання забезпечене заставою і може бути виконане в межах вартості заставного майна. Ні ЦК України (ст.593) ні ЗУ «Про іпотеку» (ст.17) не містить такої підстави припинення іпотеки як смерть кредитора за основним зобовязанням. Крім того, ст.23 згаданого закону передбачає збереження іпотеки у разі переходу права власності на предмет іпотеки (в т.ч. в порядку спадкування). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з підстав заявлених в позові позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed