Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

09.11.2021 року позивач [PERSON] звернувся до\~ суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , місце проживання неповнолітньої дочки визначити з матірю. Свої вимоги мотивував тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння призвело до поступового погіршення стосунків. Вказав, що проживають окремо, тому їх шлюб остаточно припинив існування. На даний час він створив сімю з іншою жінкою, в якій має малолітню дитину. Поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, шлюб носить лише формальний характер. Тому змушений звернутися до суду з даним позовом. 12.11.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 18.11.2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Сторони у підготовче судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Від відповідача до суду надійшла письмова заява про визнання нею позовних вимог, в якій вона не заперечила проти розірвання шлюбу та розгляду справи без її участі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 19.11.2010 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Киянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 3, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.9/.\~ Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] . Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] /а.с.8/, яка проживає з матірю. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві та письмовій заяві відповідача, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Місце проживання неповнолітньої дочки суд визначає з відповідачем, проти чого не подано заперечень. Вирішуючи питання судових витрат суд приходить до наступного. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. згідно квитанції №0.0.2328504106.1 від 05.11.2021 року. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 454,00 грн. Разом з цим, решту частину судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved