Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказала, що їй на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS], та 1/2 частина зазначеної квартири належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.09.2000 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. В свідоцтві про народження та паспорті громадянина України заявниці її ім'я зазначено „[PERSON]", у той час як у свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії № [NUMBER] від 20.09.2000 року та у технічному паспорті на зазначену квартиру, заявниця записана як „[PERSON]",у зв'язку з зазначеними розбіжностями заявниця не має можливості скористатись своїм правом розпорядись своїм майном на власний розсуд. Заявниця просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.09.2000 року виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання заявниця та її представник не з'явилися, представник заявниці надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з іменем, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року „Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.09.2000 року виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON], що також підтверджується технічним паспортом на зазначену квартиру. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 22.12.2009 року та відмітки в ньому, ім'я заявниці зазначено „[PERSON], [INFO]", адреса реєстрації: [ADDRESS] з 22.07.2004 року, також підтверджується свідоцтвом про народження заявниці щодо її імені, тому всилу викладеного заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved