Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

27.10.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що відповідач є її батьком, вона на даний час навчається на ІІІ курсі денного відділення Одеського професійного ліцею морського транспорту на бюджетній основі, строком до 30.06.2015 року. Позивач зазначила, що відповідач є працездатною особою, має змогу та зобов'язаний утримувати її, як таку, що продовжує навчання, тому просила стягнути з [PERSON] кошти (аліменти) на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення нею 23-х років. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, зазначила, що відповідач працює неофіційно, отримує 5-6 тисяч гривень, не допомагає матеріально а ні їй, а ні другій своїй дитині, якій ще не виповнилось 18 років - [PERSON] 1997 року народження. Позивачка зазначила, що навчається на бюджетній формі навчання, отримує 275 грн. стипендії, гуртожитку у ліцея немає, тому змушена орендувати житло, бабуся не взмозі на свою пенсію в 1000 грн. утримувати її , тому просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать письмові повідомлення, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 01.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Матір позивача, [PERSON], померла [INFO] року в с. Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с. 4). Позивач - [PERSON] зареєстрована та проживає разом з бабусею [PERSON] та сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою голови квартального комітету про склад сім'ї від 23.10.2014 року ( а.с. 5 ). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідкою № 498 від 18.10.2014 року, [PERSON] навчається з 01.09.2012 року на ІІІ курсі денного відділення Одеського професійного ліцею морського транспорту за спеціальністю: оператор поштового зв'язку, контролер, касир в банку, на бюджетній основі та отримує стипендію у розмірі 275 грн. ( а.с. 18). Строк закінчення навчання - 30.06.2015 року (а.с. 7). Згідно з вимогами ст. ст. 198, 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані надавати утримання своїм повнолітнім дочці чи сину, які продовжують навчання і потребують в зв'язку з цим матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-річного віку. Зазначений обов'язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 182 СК мають враховуватися стан здоров'я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, наявність у платника аліментів інших дітей та (або непрацездатних осіб), яких він має утримувати. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок доказування цих фактів, згідно з положеннями ст. 60 ЦПК покладається на позивача, а щодо спростування факту наявності матеріальних можливостей щодо надання допомоги на навчання покладається відповідно на відповідача. Суд також враховує, що прожитковий мінімум для працездатних відповідно до Закону України «Про державний бюджет» від 16.01.2014 року становить 1218 грн. Відповідно до ч 1 ст 184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Доводи позивачки, що батько працює неофіційно та має дохід приблизно 5- 6 тисяч гривень не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому розмір аліментів має визначатись у частці від заробітку ( доходу) відповідача. Щодо терміну стягнення аліментів, то ч 2 ст. 199 СК України визначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а наданою позивачкою довідкою з учбового закладу визначений кінцевий строк навчання - 30.06.2015 року. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком повнолітньої доньки зобов'язаний утримувати її з урахуванням його матеріального стану із розміром аліментів - 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до закінчення навчання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України ст.ст. 1-4, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial