Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

13.03.2014 року позивач подав в суд позов, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6/4/2007/840-К/652 від 24.10.2007 року в розмірі 423\~703 грн. 10 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 6/4/2007/980-І/653 від 24.10.2007 року[ADDRESS] по вул. 2-ї Пятирічки в будинку №17 в м. Харкові, яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], укладений між Іпотекодавцем та [PERSON], шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ «Комерційцний банк «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку». 10.06.2014 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву, в якій змінив ціну позову, та зазначив, що станом на 14.11.2013 рік заборгованість відповідача за кредитним договором складає 54\~938,21 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 05.05.2014 року дорівнює 626\~295 грн. 59 коп., яка складається з : сума кредиту в розмірі 28\~774, 99 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (11 грн. 40 коп. за 1 долар США) складає 328\~034 грн. 89 коп., сума процентів за користування кредитом в розмірі 21\~746,60 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 247\~911 грн. 24 коп., сума заборгованості за пенею 2\~977, 87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 33\~947 грн. 72 коп., сума заборгованості за штрафом у розмірі 1\~438,75 доларів США. Що в еквіваленті по курсу НБУ становить 16\~401 грн. 75 коп. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 24.10.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 6/4/2007//840-К/652, згідно з яким відповідач отримав від банку кредит в розмірі 29\~202.25 доларів США строком до 12.10.2027 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених кредитним договором. 09.12.2010 року між сторонами були укладені Додаткова угода № 1 та Додаткова угода № 2 до кредитного договору № 6/4/2007//840-К/652. Позивач свої зобовязання щодо надання кредиту виконав в повному обсязі. Відповідач в свою чергу зобовязався суворо дотримуватись положень кредитного договору та договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання ним зобовязань за договором, проте відповідач в порушення умов договору не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. Таким чином, станом на 14.11.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 54\~938,21 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 05.05.2014 року дорівнює 626\~295 грн. 59 коп., яка складається з: сума кредиту в розмірі 28\~774, 99 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (11 грн. 40 коп. за 1 долар США) складає 328\~034 грн. 89 коп., сума процентів за користування кредитом в розмірі 21\~746,60 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 247\~911 грн. 24 коп., сума заборгованості за пенею 2\~977, 87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 33\~947 грн. 72 коп., сума заборгованості за штрафом у розмірі 1\~438,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 16\~401 грн. 75 коп. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами був укладений договір іпотеки № 6/4/2007/980-І/653 від 24.10.2007 року. Згідно цього договору предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира № 19 по вул. 2-ї Пятирічки в буд № 17 в м. Харкові. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки. В судове засідання сторони не зявились, повідомлялись своєчасно та належним чином шляхом направлення судових викликів зі зворотним повідомленням. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач причини неявки до суду не повідомила. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Судом встановлено, що кредит відповідачу був виданий в іноземній валюті. Згідно договору іпотеки № 6/4/2007//980-І/653 від 24.10.2007 року, предметом іпотеки є квартира № 19 ( житловою площею 27.7 кв. м., загальною площею 35.1 кв. м.), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. 2-ї Пятирічки, будинок 17 і належить [PERSON]. Відомості про наявність іншого житла у відповідача [PERSON] у суду відсутні. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що за наявності мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, звернення стягнення на квартиру відповідача не може бути застосовано, як спосіб захисту порушеного права та інтересів позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed