Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

14 липня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №ML-302/186/2008 від 26.06.2008р. у розмірі 4 492,61 дол. США, що на дату подання позову еквівалентно 113 011,03 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 червня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" та фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-302/186/2008 (30.06.2009 року назву банку офіційно змінено на ПАТ "ОТП Банк"). Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит на загальну суму 8 000,00 дол. США терміном до 25 червня 2018 року за умови спати ним відсотків у розмірі 4,49% річних та FIDR, тобто ставкою у валюті тотожній валюті кредиту. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів. Банк свої зобов'язання виконав, надавши кредитні кошти 26.06.2008 року. Позивач не належним чином виконує умови договору, порушує графік повернення кредитних коштів. Таким чином, існує заборгованість за кредитним договором у сумі 4 492,61 дол. США, що складається з: заборгованість за тілом кредиту - 3 837,57 дол. США, заборгованість за відсотками - 655,04 дол. США. Враховуючи вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача зазначену заборгованість. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З метою отримання іпотечного кредиту у розмірі 8 000 дол. США, позивач звернувся до відповідача із заявою, що підтверджується копією анкети-заяви від 27.05.2008 р. (том 1 а.с.100-101). 25.06.2008 року було проведено засідання кредитного комітету, на якому схвалено рішення про видачу кредитних коштів [PERSON], про що свідчить протокол засідання кредитної комісії №104 від 25.06.2008 року (том 1 а.с. 102). 26.06.2008 року сторони уклали кредитний договір №ML-302/186/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 8 000,00 дол. США з відсотковою ставкою за користуванням кредитними коштами у розмірі 4,49% річних та FIDR, погашення якого здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів, зі строком погашення до 25.06.2018 року (том 1 а.с.5-8). За кредитною заявкою від 26.06.2008 року позичальнику було видано кредитні кошти в повній сумі шляхом перерахування на поточний рахунок, що підтверджується валютним меморіальним ордером №27 від 26.06.2008р. (том 1 а.с. 9, 160). Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа, (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачем на виконання своїх зобов'язань перед банком здійснювалось погашення заборгованості за кредитом та відсотками по ньому (том 1 а.с. 161-250, том 2 а.с.1-89). Проте, у порушення умов кредитного договору, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, у зв'язку із чим станом на 30.05.2016р. за ним рахується заборгованість, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 3 837,57 дол. США, заборгованість за відсотками - 655,04 дол. США (том 1, а.с.11,93-94). 25 січня 2017 року судом за клопотанням представника відповідача було призначено судову бухгалтерську експертизу, витрати по проведенню якої покладено на відповідача -[PERSON] (т.2 а.с100, 103-104). Витрати на проведення експертизи відповідачем оплачені не були, у зв'язку з чим матеріали справи було повернуто до суду без виконання судово-економічної експертизи (т.2 а.с.115). Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Свої зобов'язання по сплаті кредиту відповідач не виконував, що призвело до порушення прав позивача. Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що на виконання ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Згідно з роз'ясненнями, що надані у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009р., відповідно до частини першої статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 27.06.2017 року НБУ встановлено офіційний курс валюти: 1 долар США - 26грн.03коп. Таким чином, 4492,61 доларів США за курсом НБУ станом на 27.06.2017р. становить 116 987 грн. 56коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 837,57 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27.06.2017р. становить - 99 930 грн. 32коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом з 27.01.2015р. по 29.05.2016р. - 655,04 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27.06.2017р. становить - 17 057 грн. 24коп. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 695,92 грн., тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved