Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

17 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 15.01.2016 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,8045 га, розташована на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право приватної власності на земельну ділянку втрачений. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 26.03.2002 на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Надинівської сільської ради від 24.03.2001 № 17, було виготовлено та видано державний акт серії ІІІ-ЧН № 034603 на право приватної власності на землю площею 5,80 га в межах згідно з планом, розташовану на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначення для товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 8/. 15 січня 2016 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 272320, видане 16.01.2016 Надинівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,8045 га, розташована на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту посвідченого 15.09.2009 секретарем Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] все своє майно де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] позивачу у справі /а.с. 7/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 15/2016 /а.с. 19/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був втрачений, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 14/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 034603 від 26.03.2002, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 5,8045 га, з яких: рілля 4,0611 га, кадастровий номер 7422085900:60:086:0166, сіножать 1,3685 га, кадастровий номер 7422085900:60:065:0166, пасовище 0,3749 га, кадастровий номер 7422085900:60:061:0166 /а.с. 9, 10, 11/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану земельну ділянку.

Outcome: approved