Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

22 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просили встановити факт постійного проживання за однією адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] разом із спадкодавицею, [PERSON] , померлою [INFO] на час її смерті, тобто на час відкриття спадщини, а також визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право на Ѕ частку земельної частки (паю) колишнього члена КСП «Перемога» площею 2,96 га. в умовних кадастрових гектарах без виділу в натурі на території Попівської сільської ради згідно сертифікату серії ПЛ № 0219798 кожного. На підтвердження позовної заяви вони вказують, що [INFO] в .Харкові в їхньому житлі померла їхня бабуся [PERSON] , яка була зареєстрована в с.Попівка Миргородського району Полтавської області. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) колишнього члена КСП «Перемога» площею 2,96 га. в умовних кадастрових гектарах що розташований на території Попівської сільської ради, який належав останній на підставі сертифікату серії ПЛ № 0219798, вартістю на даний час 92565,26 гривень. Коли позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої бабусі їм було відмовлено, у зв`язку неприйняттям спадщини відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України, відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно. Окрім заявника із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, оскільки матір позивачів - дочка спадкодавиці [PERSON] померла [INFO] , а позивачі за правом представлення ст. 1266 ЦК України є спадкоємцями після смерті бабусі. Встановлення факту проживання однією сім`єю її разом із спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті мають для позивачів суттєве юридичне значення і необхідне для оформлення спадкових прав на вищевказану земельну ділянку. Встановити даний факт іншим чином неможливо, крім того, [PERSON] та [PERSON] не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому останні просять суд задовольнити їх вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Представник позивачів [PERSON] , що діє на підставі відповідної довіреності (а.с.24) позовні вимоги своїх довірителів підтримала, просила їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с.39). Представник відповідача Попівської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не з`явився. Установа надіслала заяву, в якій заперечень проти позовної заяви [PERSON] не висловила, справу просив розглянути без участі їхнього представника, при винесенні рішення покладалися на розсуд суду (а.с.36). Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, де зазначено місцем смерті м.Харків (а.с. 7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 2,69 га в умовних кадастрових гектарах без виділ меж в натурі колишнього КСП «Перемога» (а.с.9). Позивачі доводяться онуками спадкодавцеві, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.12-15). Згідно з довідкою виданою Попівською сільською радою Миргородського району № 965 від 09.07.2019 року, [PERSON] , 1923 року народження була зареєстрована сама за адресою [ADDRESS] (а.с.8). 03 березня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким своє майно залишила онукам [PERSON] та [PERSON] . Заповіт був підписаний [PERSON] на дому в [ADDRESS] (а.с.19). Свідок [PERSON] в своїх показах наданих в судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] без реєстрації постійно проживала зі своїми онуками [PERSON] та [PERSON] , які здійснювали за нею догляд до самої її смерті - 13.07.2005 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У зв`язку із наведеним, встановлення означеного факту має для позивачів юридичне значення. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що позивачами надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення позовної заяви в цій частині. Щодо позовних вимог в частині визнання права на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» суд вважає наступне. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Згідно п.3 Указу ПрезидентаУкраїни №666/94від 10.11.1994року "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформиу сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16квітня 2004 року №7"Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільнихсправ" член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-VІ (надалі Закон) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Статтею 1 Закону визначено коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), а саме: -колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; - громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом… Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст. 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Частиною другою цієї статті визначено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України, проте не змогли юридично оформити її на себе по причині відсутності належно оформленого правовстановлюючого документу, що підтверджує право спадкодавця на це майно, в зв`язку з чим приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечна Н.П. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку(пай) (а.с. 16). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. після померлої [INFO] [PERSON] заяв про прийняття спадщини чи заяв про відмову від спадщини не надходили, спадкова справа не заводилась (а.с.37-38). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, судом встановлено на підставі належних і допустимих доказів, що [PERSON] та [PERSON] мають право на отримання рівної частки майна після смерті [PERSON] , а саме по 1/2 частки спадкового майна кожен. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачами відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В зв`язку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд,

Outcome: approved