Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

28.08.2018 р. звернувшись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідно до кредитного договору б/н від 05.08.2010 відповідач отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, про що свідчить її підпис у анкеті - заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 06.05.2018 р. має заборгованість в розмірі 115477,83 грн., з яких: 15831,86 грн. - заборгованість за кредитом; 99645,97 грн. - заборгованість по процентам за період з 05.08.2010 по 31.10.2016р. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь та стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутність, в якій представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.43) Відповідач [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не з'явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.57,62), відзиву чи заперечення на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 05.08.2010 відповідач отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також судом встановлено, що відповідач укладаючи угоду підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим АТ КБ "ПриватБанк", станом на 06.05.2018 відповідач має заборгованість в розмірі 115477,83 грн., з яких: 15831,86 грн. - заборгованість за кредитом; 99645,97 грн. - заборгованість по процентам за період з 05.08.2010 по 31.10.2016р. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача нарахованих сум: 15831,86 грн. - заборгованість за кредитом; 99645,97 грн. - заборгованість по процентам за період з 05.08.2010 по 31.10.2016р. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Таким чином, позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Так, ч.1,2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Отже, з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути витрати в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved