Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Альянс Україна», [PERSON] про припинення зобовязань за договором поруки. В обґрунтування свого позову вказала, що 15.08.2007 р. між Кредитною Спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено договір кредиту №185-07 кЛт від 15.08.2007 р., згідно якого остання отримала кредит на суму 8600 грн., строком на 36 місяців з терміном до 15.08.2010 р. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором було укладено договір поруки № 185-07Лт від 15.08.2007 р. між КС «Альянс Україна» та [PERSON]ю Миколаївною. 23.05.2008 року у [PERSON] виникла заборгованість за погашенням заборгованості по кредитному договорі останній було направлено листа від імені КС «Альянс Україна» з вимогою дострокового погашення кредиту. Таким чином, шляхом подання відповідної вимоги про повернення кредиту достроково до позичальника, на думку позивача, кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, та відповідно в звязку із цим, настав строк виконання основного зобовязання. Однак позивач зазначає, що впродовж передбаченого законом строку КС «Альянс Україна»до поручителя відповідної вимоги не направив, тим більше що така вимога до поручителя має бути предявлена в судовому порядку. Враховуючи те, що у строк передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України, позивач КС «Альянс Україна» не предявив свої вимоги поручителю до 11.12.2008 р. вважає, що порука є припиненою починаючи з 11.12.2008 р. Тому позивач просить визнати поруку на підставі договору поруки № 185-07Лт від 18.05.207 р. укладеною між КС «Альянс Україна» та [PERSON] припиненою починаючи з 11.12.2008 р. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась надавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у її відсутність. Своєю заявою також долучила довідку Літинського відділу ДВС за № 3740/0227 від 28.03.2018 р. (а.с. 130-131). Представник позивача адвокат [PERSON] до судового засідання також не зявився надавши через канцелярію суду заяву відповідно до якої просив справу розглянути без його участі. Позов підтримав та просив його задовольнити (а.с. 132). Представник - КС «Альянс Україна» на адресу суду надіслав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги [PERSON] не визнають (а.с. 124). Часом раніше надав письмові заперечення проти позову згідно яких просив суд відмовити в задоволені даного позову за безпідставністю та пропуском строку давності (а.с. 69-70). Відповідач [PERSON] до судового засідання також не зявилась хоча про місце дату та час судового засідання повідомлялась заздалегідь та належним шляхом (а.с. 123). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши заяви сторони позивача та матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 15.08.2007 р. між Кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено Договір кредитну № 185-07кЛт, за яким останній було надано кредит (а.с. 2-3). Також, цього числа на виконання зобов'язань за кредитним договором № 185-07кЛт, між Кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки № 185-07 Лт, за яким гр. [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями гр. [PERSON] , що випливають із договору кредиту № 185-07кЛт від 15.08.2007 року (а.с. 4). Відповідно до Договору кредиту № 185-07кЛт від 15.08.2007 року, а саме п. п. 2.1, 2.3 Договору, кредит надається строком на 36 фактичних місяців від дати надання Позичальнику кредиту. Кредитодавець зобов'язується повернути кредит та проценти за його користування до 15.08.2010 р. В зв'язку з неналежним виконанням Позичальником умов кредитного Договору № 185-07кЛт по сплаті платежів, Кредитна спілка «Альянс Україна» 23.05.2008 р. надіслала на адресу [PERSON] письмову вимогу за № 2341/ю про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 5,6) Крім того, 23.05.2008 року за № 2340/ю Кредитна спілка «Альянс Україна» надіслала на адресу поручителя [PERSON] письмову вимогу про виконання зобов'язань як поручителя по кредитному договору № 185-07кЛт. Дану вимогу [PERSON] отримала 26.05.2008 року (а.с. 71, 72). Вказана обставина позивачем у позові при зверненні до суду не зазначена. У зв'язку з неналежним виконання Позичальником зобов'язань за кредитним Договором № 185-07кЛт, КС «Альянс Україна» в листопаді 2009 року звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про дострокове розірвання договору кредиту та стягнення суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки (а.с. 84-86). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 10.02.2010 року по справі № 2-29/10 позовні вимоги КС «Альянс Україна» задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] борг за кредитним договором та розірвано кредитний договір. Рішення суду не оскаржувалось та набуло законної сили 22.02.2010 р. (а.с. 88-89). Як вбачається з тексту рішення Літинського районного Вінницької області від 10.02.2010 року у справі № 2-29/10, відповідачі [PERSON] та [PERSON] були присутні в судовому засіданні при розгляді даної справи. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила зменшити суму нарахованої пені і надіється, що [PERSON] виплатить заборгованість по кредиту (а.с. 87). 22.06.2017 р. позивач [PERSON] звертається до суду із позовом про припинення поруки мотивуючи його тим, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, вважаючи, що договір поруки припинений починаючи з 11.12.2008 р. (а.с. 1). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 4 ст. 267 ЦПК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦКП України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). З урахуванням встановлених обставин та перевірених судом доказів наданих сторонами, а також факту пред'явлення позову тільки 22.06.2017 р., суд вважає, що є достатні підстави для застосування строку позовної давності, а відтак наявні підстави для відмови у задоволенні позову [PERSON] Судом встановлено, що позивач [PERSON] брала участь у судовому засіданні 10.02.2010 року при розгляді справи Літинським районним судом Вінницької області за позовом КС «Альянс Україна» до [PERSON], [PERSON] про дострокове розірвання договору кредиту та стягнення суми кредиту, процентів, за користування кредитом та неустойки. Позов було задоволено. У мотивувальній частині рішення зазначено що відповідачі були присутні у судовому засіданні, визнали позовні вимоги та просили зменшити суму нарахованої пені (а.с. 87-89). Відтак посилання представника позивача у своїх письмових поясненнях, про те, що [PERSON] не було відомо про реалізацію КС «Альянс Україна» права щодо дострокового погашення кредиту (викладеного у листів за № 2341/ю від 23.05.2008 р. на імя [PERSON]І.), оскільки позивач ознайомилась із справою, отримала копію наведеного листа, рішення та позовної заяви лише 12.04.2017 р. при ознайомленні з матеріалами справи, не відповідає дійсності. Суд ОСОБЛИВО звертає увагу та ту обставину, що позиція позивача побудована таким, чином, що вона не знала про суть прийнятого рішення, та його результати, втім наведене твердження спростовується самим же позивачем, зокрема наданою довідкою за № 3740/02-27 виданою 28.03.2018 р. Літинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про те, що згідно виконавчого листа № 2-29виданого 08.04.2010 р. Літинським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь КС «Альянс України»боргу в сумі 89271,99 грн. із заробітної плати, боржника, станом на 01.03.2018 р. на користь стягувача КС «Альянс України» стягнуто та перераховано кошти в сумі 27683,29 грн, та стягнуто виконавчий збір в сумі 2776,43 грн (а.с. 131), що в черговий раз свідчить про те, що позивачу було відомо про прийняте судом рішення. Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд (зокрема, рішення Європейського суду з прав людини в справах "Пономарьов проти України" та "Мушта проти України"), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Також не можуть братись до уваги твердження викладені у письмових поясненнях представника позивача у тій частині, що у рішенні Літинського районного суду Вінницької області від 10.02.2010 р. відсутні будь-які (обставини) мотиви щодо оскаржуваного договору поруки, чи він діючий , чи він припинений, а тому дане рішення не можна брати до уваги. Суд зауважує, що встановлені вказаним рішенням суду обставини не доказуються при розгляді іншої цивільної справи, оскільки суд першої інстанції не наділений правом переоцінки обставин, встановлених такими рішеннями або перегляду рішень, що набрали законної сили, окрім розгляду заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами. Згідно ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Підсумовуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачу стало відомо про розірвання кредитного договору Літинським районний судом Вінницької області 10.02.2010 р. та відповідно припинення цієї дати договору поруки, а не 12.04.2017 р., а відтак позов про припинення договору поруки подано через 7 років, що перевищує строк позовної давності. Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати у вигляді судового збору понесеного позивачем при пред'явленні позову суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed