Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

14 березня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 26 липня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 4,1177 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за законом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 30.06.2005 на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 391 від 08.09.2004, було виготовлено та видано державний акт серії ЧН № 027380 на право власності на земельну ділянку площею 4,12 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 14/. 26 липня 2015 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 259011, видане 27.07.2015 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 4,1177 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець другої черги за законом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, що підтверджується копією спадкової справи № 55/2017, яка надійшла на запит суду з Козелецької районної державної нотаріальної контори /а.с. 30/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був втрачений, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 19/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 027380 від 30.06.2005, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 4,1177 га, з яких: 3,0259 га рілля, кадастровий номер 7422084700:03:001:1044, 1,0245 га кормові угіддя (пасовище), кадастровий номер 7422084700:03:002:1044, 0,0673 га сад, кадастровий номер 7422084700:03:003:1044 /а.с. 15, 16, 17/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану земельну ділянку.

Outcome: approved