Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

22.01.2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Мокроволянської сільської ради про визнання за нею права власності на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], в якому вказала, що вказані будівлі належали [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, проте позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки будівлі не були зареєстровані у органах реєстрації нерухомого майна. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Житловий будинок належав спадкодавцю, що підтверджується зібраними по справі доказами, проте право власності на житловий будинок не було зареєстроване у єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що позбавляє її можливості оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку. Представник Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області позовні вимоги [PERSON] визнала, пояснила суду, що [PERSON] доглянула [PERSON], до смерті, провела поминальні обряди, прийняла спадщину після його смерті за заповітом. У по господарських книгах Мокроволянської сільської ради власником майна рахувався [PERSON]. Оскільки законодавством України до 5 серпня 1992 року не передбачалося процедури введення в дію приватних житлових будинків, запис в по господарській книзі є підтвердженням того, що він був власником житлового будинку [ADDRESS]. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будівництво житлового будинку, який знаходиться [ADDRESS] проведено в 1961 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку в погосподарських книгах сільської ради рахувався [PERSON] на підставі діючого на той час законодавства, про що свідчить запис в погосподарській книзі Мокроволянської сільської ради. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивачка прийняла спадщину, оформила право на спадщину на грошові вклади з відсотками і компенсаціями, проте не може оформити право на спадщину на житловий будинок, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна. Вказані обставини підтверджені свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, довідками Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №№1270-1273 від 20.11.2013 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34479940 від 09.07.2013 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом ВТР № 020207 від 04.12.2013 року, виданими приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON], повідомленнями того ж нотаріуса № 523/02-14 від 29.11.2013 року про відмову у оформленні спадщини на житловий будинок, що належав спадкодавцю та №18/02-14 від 30.01.2014 року про факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON], технічним паспортом на житловий будинок та іншими матеріалами справи. Із повідомлення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 10341650 від 27 січня 2014 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено відсутність запису про зареєстровані права та їх обтяження щодо об'єкта, що розташований [ADDRESS]. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт" було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 5 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 2 червня 2011 року. Законом України від 17 лютого 2011 року "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон N 3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. При зверненні до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області позивачка отримала відповідь з роз'ясненням про те, що відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Житловий будинок [PERSON] збудований в 1961 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із по господарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно. Проте право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться [ADDRESS] як власника, припинилося на підставі п. 11 ч.1 ст.346 ЦК України у зв'язку із його смертю. Згідно ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходяться [ADDRESS] повинен належати позивачу, як спадкоємцю [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved