Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 листопада 2001 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось через невідповідність характерів, дома виникали постійні сварки. Позивач та відповідач не проживають разом понад 3 роки, наміру миритися і підтримувати подружні стосунки позивач не має. Спору про місце проживання дітей немає. На розірвання шлюбу відповідач погоджується. На думку позивача, подружні стосунки припинені остаточно і примирення неможливе, а наявність формального шлюбу шкодить його інтересам. У звязку з цим позивач просив розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 15). Від відповідача також надійшла заява, відповідно до змісту якої остання позовні вимоги визнала, просила розглянути справу за її відсутності та залишити їй набуте у шлюбі прізвище "Бондаренко" (а.с. 16). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24 листопада 2001 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, актовий запис № 03, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про шлюб від 5 вересня 2017 року серії І-СР № 138494 (а.с. 3) та штампом у паспорті позивача, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження останніх від 23 квітня 2002 року серії 1-СР № 101199 (а.с. 6) та від 10 листопада 2007 року серії 1-СР № 058647 (а.с. 7) відповідно. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч .1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема невідповідність характерів, дома виникали постійні сварки, позивач та відповідач не проживають разом понад 3 роки, наміру миритися і підтримувати подружні стосунки позивач не має. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому, беручи до уваги визнання відповідачем позову, шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає відповідачу набуте нею у шлюбі прізвище "Бондаренко". Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640,00 (шістсот сорок гривень 00 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved