Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] 16.05.2019 року пред`явила позов до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття,що підлягає індексації відповідно до закону та на повнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 16 травня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей: сина- [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім та сина- [PERSON] , [INFO] , який навчається в на другому курсі денної (стаціонарної) форми навчання Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології НУ "Львівська політехніка", закінчення навчання 30.06.2021 року. Після фактичного припинення сімейних відносин відповідач фактично самоусунувся від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дітей, які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає і надавати не збирається, а матеріально забезпечувати їх спільних дітей з відповідачем їй самі важко, тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. 11 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку визнано малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача [PERSON] -адвокат Скакун В.В. у судове засідання не з`явилась, подала заяву про рогляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог із підстав вказаних у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про ародження та акту проживання відомо, що сторони є батьками: неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , котрі проживають з позивачем (арк. справи 8-10). Статтею 180 Сімейного кодексу Українипередбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених ст. 188 СК України, не встановлено. Аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачкою. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, у ч. 2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із довідкою, яка видана 10.05.2019 року вих. № 100, [PERSON] є студентом 2 курсу денної (стаціонарної) форми навчання Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології НУ "Львівська політехніка", закінчення навчання 30.06.2021 року ( арк. справи 11). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції Українита ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку дітям, оскільки вони проживають з матір`ю та повнолітній син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням часткового визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно, що підлягає індексації відповідно до законуі до досягненя ним повноліття та на утримання повнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 16 травня 2019 року, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.у. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved