Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме кв. [ADDRESS] , посилаючись на те, що вказана квартира була надана йому на підставі ордеру. В спірній квартирі зареєстровані позивач,відповідачі та треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі не проживають в спірній квартирі з грудня 2014 року. Відповідач [PERSON] є в минулому невісткою позивача, а [PERSON] - онукою. Після розірвання шлюбу, відповідачі виїхали з квартири добровільно, перешкод з боку позивача чи інших осіб відповідачам не чинилось, при цьому відповідачі витрат по утриманню житла не несуть, в утриманні житла участі не приймають, особистих перечуй в квартирі не мають, а факт реєстрації місця їх проживання в квартирі створює для позивача додаткові витрати, зокрема позивач позбавлений права скористатись субсидією по оплаті комунальних послуг. 17.08.2021 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 07.10.2021 Деснянським районним судом м.Києва ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить лист з відміткою про отримання. Від третіх осіб в судове засідання надійшли пояснення по справі, підтримують вимоги позову, підтверджують факт не проживання відповідачів у вказаному житловому приміщенні. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду позову, суд розглядає справу без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили та не подали до суду відзив, а також те, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач на підставі ордеру на право користування квартирою № 70184 серії Б від 29 грудня 1980 року має право користування кв. [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстровані сторони по справі - позивач [PERSON] , відповідачі - [PERSON] та [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Згідно з вимогами ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім"ї зберігається право на житло протягом шести місяців. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати 6 - ти місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення перериває строк тимчасової відсутності. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила 6 - ти місяців. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м.Києва від 28.01.2014 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У відповідності до Актів (а.с. 16-22) відповідачі в спірній квартирі не проживають з 2016 року. Суд також приймає до уваги нотаріально посвідчені заяви свідків [PERSON] та [PERSON] , подані представником позивача адвокатом Купельським О.М. Зокрема [PERSON] зазначила про те, що товаришує та спілкується з позивачем протягом 30-ти років, та підтвердила той факт, що з 10.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] дійсно фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є сусідкою позивача, також підтвердила факт не проживання відповідачів у вказаній квартирі з 2016 року. Вбачається, що відповідачі виїхали з спірної квартири добровільно, при цьому не звертались до суду з вимогою про продовження строку на відсутність в квартирі. При цьому, останні не ставивли питання про вселення до спірної квартири, комунальні платежі не сплачували, не звертались до правоохоронних органів з приводу усунення перешкод в користуванні спірною квартирою, неможливістю проживання у спірній квартирі через перешкоди, що чинили їм позивач або інші особи, зокрема доказів зворотного до суду не надано. Враховуючи вказане, враховуючи той факт, що відповідачі в квартирі не проживають понад встановлений законом строк, протягом якого за наймачем і членами її сім"ї зберігається право користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов`язав його вчинити цю дію.

Outcome: approved