Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

28.10.2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з указаним позовом, обґрунтувавши вимоги тим, що він на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 19316196 від 20.03.2014 року, виданого Реєстраційною службою Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської облаті, являється одноособовим власником будинку [ADDRESS] . 02.10.2006 року позивач зареєстрував у своєму будинку [PERSON] , 1979 р.н., який з часу реєстрації жодного дня не проживав у цьому будинку, оскільки виїхав на сезонні роботи, і з того часу до будинку не повертався, відсутній на території територіальної громади с.Верхній Бистрий, що підтверджується довідкою Верхньобистрянської сільської ради № 118 від 23.10.2020 року. Ці ж відомості підтверджуються Актом сусідів позивача про те, що відповідач понад 1 рік у будинку позивача не проживає. Де на даний час проживає відповідач, нікому не відомо. Всі витрати по утриманню даного будинку несе позивач [PERSON] . Наявність реєстрації [PERSON] в будинку позивача створює йому та його родині ряд перешкод, а саме: він вимушений нести додаткові витрати на сплату тих житлово-комунальних послуг, які нараховуються на кількість зареєстрованих осіб, наявність реєстрації відповідача впливає на отримання житлових соціальних пільг, оскільки для нарахування визначається сукупний дохід та кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою, на адресу реєстрації приходять офіційні листи, запрошення на вибори для відповідача. Відповідач на даний час не є членом сім`ї позивача, є фактично чужою людиною. Позивач у судовому засіданні заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Крім того, подав заяву у якій вимоги про стягнення із відповідача судових витрат просить залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, за адресою місця реєстрації та проживання, яка повернулася до суду неврученою з відміткою "Укрпошти" "адресат відсутній за зазначеною адресою". Згідно довідки В.Бистрянської с/ради за вих. №118 від 23.10.2020 року, [PERSON] , 1979 р.н., зареєстрований в [ADDRESS] , але жодного разу не проживав за вказаною адресою. З жовтня 2006 року виїхав на сезонні роботи і не повернувся. За наведених підстав відповідач повідомлявся через оголошення про виклик до суду розміщеного на офіційному веб-сайті Судової влади України Міжгірського районного суду Закарпатської області. Відзив на позов від імені відповідача або клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходили. Допитані у якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що гр. [PERSON] взагалі не проживав по вказаному місцю реєстрації та виїхав на заробітки. Суд ухвалив, за згодою позивача, про заочне провадження в справі, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Оцінивши встановлені обставини,\~ суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Предметом спору є наявність (відсутність) права проживання та користування житловим приміщенням і реєстрація місця проживання в цьому приміщенні відповідача в житловому будинку, який належить на праві власності позивачу. В справі достовірно встановлено, що відповідач жодного разу з жовтня 2006 року не проживав за місцем реєстрації в [ADDRESS] (в будинку позивача). Статтею 163 Житлового кодексу України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, пунктами 1,5 частини третьої і четвертої статті 71 ЖК України. Тимчасова відсутність наймача та членів сім`ї не звільняє їх від обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно статті 71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї\~ за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ч.1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст.7 ч.1 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд вважає, що позивач довів належними і допустимими доказами та обґрунтував позов, а відповідач не спростував ці докази та позовні вимоги.

Outcome: approved