Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

23.01.2018 року позивач [PERSON]\~звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], 3-я особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.01.2007 року, виданого Орендним підприємством "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.05.2016 року, наданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2006. Також у квартирі зареєстрований, але не мешкає з вересня 2014 року її син, [PERSON], [INFO] Факт його непроживання підтверджується відповідним актом від 10.01.2018, який складено та підписано сусідами: [PERSON], [ADDRESS]; [PERSON], [ADDRESS]; [PERSON], [ADDRESS]. Син позивача [PERSON] вже декілька років живе і працює в Російській Федерації (точна адреса їй невідома), і повертатися до міста Запоріжжя не збирається. Вона багато разів просила його приїхати та подати заяву про зняття з реєстрації, але він постійно відмовляється через свою зайнятість по роботі. Водночас, такі дії відповідача є порушенням її прав як власника житла. Оскільки він не бажає знятися з реєстрації, то тим самим позбавляє її можливості вільно продати цю квартиру. До того ж вона не має жодного бажання оплачувати зайві комунальні платежі. Правовими підставами її позовних вимог є положення Цивільного кодексу України. Зокрема відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власник на свій розсуд здійснює повноваження щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ч.11\~ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК У країни фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно\~ст. 71 ЖК України\~наймач і члени його сімї можуть бути визнані втратившими право користування житловим приміщенням в квартирі, якщо вони більше шести місяців без поважної причини в ній не мешкають. В ході розгляду справи встановлено, що згідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.01.2007 року, виданого Орендним підприємством "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації", та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.05.2016 року, наданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2006. Також у квартирі зареєстрований, але не мешкає з вересня 2014 року її син, [PERSON], [INFO] Факт його непроживання підтверджується відповідним актом від 10.01.2018, який складено та підписано сусідами: [PERSON], [ADDRESS]; [PERSON], [ADDRESS]; [PERSON], [ADDRESS]. \~\~Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що [PERSON], [INFO], з вересня 2014 року \~не проживає в [INFO] більше шести місяців\~\~без поважної причини, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved