Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 20 липня 2007 року вони зареєстрували шлюб у Микитівському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають дитину : сина [PERSON] , [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за неоднакових поглядів на життя. В подальшому спільне життя неможливе з причини небажання цього обома сторонами. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2007 року у Микитівському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 71 (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про виховання дитини та розподілу майна, що є спільною сумісною власністю у подружжя не має. Між сторонами часто виникали сварки на ґрунті особистих стосунків, мають різні погляди на сім'ю та взаємовідносини між подружжям, шлюбні відносини припинені з 11 квітня 2011 року та спільне господарство не ведеться. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім*ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повинні повно та всебічно з*ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Причина припинення шлюбних відносин, а саме: різність характерів, поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, неоднакових поглядів на життя є поважною. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу позивачка просить залишити собі прізвище -[PERSON] Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їх дитини, сім'я фактично розпалася та її відновлення неможливе, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, позов задовольнити. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: approved