Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є його батьком. [PERSON] є повнолітнім і з 2019 року продовжує навчання в ДВНЗ "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну", групи БФ-11 першого курсу, денного відділення. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина в період його навчання не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з вище вказаним, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, відповідач не надав відзиву. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає з`являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). [PERSON] є повнолітнім та з 2019 року продовжує навчання в ДВНЗ "Харківський коледж будівництва архітектури та дизайну" групи БФ-11, 1 курсу, денного відділення, про що свідчить довідка директора закладу. (а.с.7,8). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191,200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved