Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт наявності в нього інвалідності по зору з дитинства. Свої вимоги мотивує тим, що він є інвалідом по зору з дитинства, та станом на теперішній час є інвалідом ІІІ групи по захворюванню: підвивих вродженої катаракти, вторинна глаукома, відшарування сітчатки лівого ока, з 1995 року отримує пенсію по інвалідності, як інвалід ІІІ групи. В 2015 році вирішив переоформити пенсію та отримувати пенсію у зв»язку із втратою годувальника, проте без довідки медичного закладу про підтвердження факту виникнення інвалідності з дитинства, а саме: наявності інвалідності по зору до 18 років, у призначенні такого виду пенсії відмовлено. При зверненні до КЗ «Кіровоградського обласного бюро медико-соціальної експертизи» щодо надання висновку про настання у нього інвалідності до 18 років, йому було повідомлено, що без первинної медичної документації, яка знищена за закінченням терміну зберігання в лікувально-профілактичних закладах, чинним законодавством України в сфері медико-соціальної експертизи не передбачено можливості надання такого висновку. Також дитячою міською поліклінікою було відмовлено у наданні медичної карточки. Вважає, що доказом того, що він є інвалідом з дитинства, є також пенсійне посвідчення, в якому зазначено вид пенсії: по інвалідності ІІІ група з дитинства, проте не зважаючи на це, КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» не надає йому підтвердження того, що причиною його інвалідності є інвалідність з дитинства, що і змусило його звернутись до суду. Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки, встановити, що особа стала інвалідом по зору саме до 18 років можливо тільки за наявності медичних документів. Представники заінтересованих осіб Управління Служби Безпеки України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області в судовому засіданні щодо вирішення даної заяви послались на розсуд суду. Вислухавши заявника, представників заінтересованих осіб, дослідивши докази по справі, суд у задоволені заяви відмовляє з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого на імя [PERSON], вид інвалідності: 3 грп. з дитинства (а.с. 7). Згідно довідки МСЕ № 072863 [PERSON] є інвалідом третьої групи, захворювання з дитинства довічно (а.с. 9-10). Згідно повідомлення Дитячої міської поліклініки № 1 від 16.01.2015 року № 55 у дитячій міській поліклініці № 1 м. Кіровограду відсутня первинна медична документація (у тому числі медична картка амбулаторного хворого) [PERSON], [INFO] (а.с. 11). За повідомленням КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» № 74 від 27.01.2015 року відповідно до п. 14 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 причинний зв'язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку. Оскільки на даний часс у Кіровоградського обласного бюро МСЕ відсутня первинна медична документація, яка б підтверджувала настання у [PERSON] інвалідизуючої патології до 18 річного віку, у МСЕК відсутні правові підстави для надання йому висновку про можливість настання у нього інвалідності до 18-ти років (а.с. 15). Згідно повідомлення КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» № 107 від 05.02.2015 року правовою підставою для надання висновку про можливість настання інвалідності до 18-річного віку є п. 14 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 причинний зв'язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку. Щодо надання висновку про можливість настання у особи інвалідності до 18-ти років без первинної медичної документації, яка знищена за закінченням терміну зберігання в лікувально-профілактичних закладах, повідомляємо, що чинним законодавством України в сфері медико-соціальної експертизи не передбачено можливості надання такого висновку без первинної медичної документації, у звязку із закінченням терміну її зберігання (а.с. 17). У висновку експерта № 70 від 30.11.2015 року, вказано, що питання про інвалідність гр. [PERSON] не входе до компетенції комісії судово-медичних експертів, захворювання лівого ока, які мали місце у гр. [PERSON], є вродженими (а.с. 109-111). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 14 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 року №1317, причинний зв'язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку. Виходячи із вказаної норми, слід зазначити, що рішенням суду можуть бути встановлені події пов'язані із захворюванням, а сам факт захворювання встановлюється виключно висновком лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я. Зі змісту ст. 7 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема, групу інвалідності, її причину і час настання. В порядку п. 1 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 року №1317, метою проведення медико-соціальної експертизи є виявлення, зокрема, причини, часу настання, групи інвалідності, а відповідно до п. 11 цього Положення групу інвалідності, причину і час її настання визначають міські, міжрайонні, районні комісії. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що питання часу настання інвалідності належить до компетенції медико-соціальних експертних комісій, а тому факт отримання заявником травми у дитинстві, що став наслідком її інвалідності, не може бути встановлений в судовому порядку, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed