Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницьке регіональне управління про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, зазначивши, що 23.10.2007 року ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] уклали кредитний договір № 07/ЕК/2007/23-980, відповідно до якого банк видав [PERSON] кредит у розмірі 29000,00 грн., при цьому згідно договору поруки № 23/10/2007 від 23.10.2007 року [PERSON] поручився перед ВАТ КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань. Староміським районним судом м. Вінниці 21.09.2009 було ухвалено заочне рішення про розірвання кредитного договору та стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 60710,75 грн., та заборгованості за понесені судові витрати розмірі 646,61 грн. На неодноразові звернення позивача відповідач відмовлявся виконати свої зобов'язання перед банком. Після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вище зазначеного судового рішення позивач був змушений сплатити банку всю заборгованість відповідача, а також оплатити інші витрати, пов'язані з відповідним виконавчим провадженням, всього на загальну суму 52367 грн. 39 коп, в силу чого позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 52367 грн. 39 коп., а також компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 15000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений що, з огляду на вимоги ст. 169 ЦПК України, не є перешкодою у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного договору № 07/ЕК/2007/23-980 від 23.10.2007 року ВАТ КБ "Надра" надав [PERSON] кредит у розмірі 29000 грн., зі сплатою 32% на рік, з кінцевим строком повернення до 23.10.2009 року (а.с. 9-10). Зміст договору поруки № 23/10/2007 від 23.10.2007 року, укладеного між ВАТ КБ "Надра" як кредитором та [PERSON] як поручителем, вказує на те, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях позичальника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 07/ЕК/2007/23-980 від 23.10.2007 року (а.с. 13 -14). Заочним рішенням, ухваленим Староміським районним судом м. Вінниці 21.09.2009 року по справі № 2-1142-2009р., яке набрало законної сили, було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Вінницьке регіональне управління заборгованість за кредитним договором № 07/ЕК/2007/23-980 від 23.10.2007 року в розмірі 60710 грн. 75 коп.(а.с. 15,16). Зазначені позивачем обставини щодо зміни відповідачем прізвища підтверджуються копією паспорта громадянина України [NUMBER], виданого 18.07.2005 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області на ім'я [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS], що знайшло своє підтвердження при встановленні місця реєстрації відповідача - [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS].(а.с. 12,38). Зміст постанови ВП № 33147843 від 05.02.2013 року, винесеної Ленінським ВДВС Вінницького МУЮ, вказує, що при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Староміським районним судом м. Вінниці від 17.02.2010 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості в розмірі 60710 грн. 75 коп., було прийнято рішення про здійснення утримання в розмірі 20% із заробітної плати [PERSON], починаючи з 01.02.2013 року (а.с. 22). Згідно постанови ВП № 33147843 від 22.06.2012 року, винесеної Ленінським ВДВС Вінницького МУЮ, вбачається, що на все майно [PERSON] накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 20). Відповідно до довідки № 387 від 03.10.2013 року, виданої Управлінням ДСУНС у Вінницькій області 1-й державний пожежно-рятувальний загін, з [PERSON] відповідно до постанови ВП № 33147843 проводилось утримання боргу з грошового забезпечення на користь ВАТ КБ «Надра» в сумі 3129,15 грн., виконавчий збір в сумі 304,36 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 46,32 грн. (а.с. 23). Згідно додаткової угоди № 1 від 25.09.2013 до договору поруки 23/10/2007 до кредитного договору № 07/ЕК/2007/23-980 від 23.10.2007 ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] дійшли домовленості про припинення дії Договору шляхом прощення частини боргу в розмірі 70667,34 грн., при умові погашення поручителем протягом одного дня іншої частини заборгованості в розмірі 41913,45 грн., що було виконано [PERSON] та підтверджується квитанцією № 1 від 25.09.2013 року на суму 41913,45 грн. (а.с. 25,27). Відповідно до повідомлення та довідки № 38-02/0199-372 від 25.09.2013 року, виданих начальником відділення № 0199 ПАТ КБ «Надра» Сізонова О.М. виданої [PERSON], вбачається, що відповідно до укладеної Додаткової угоди від 25.09.2013 № 1 до Договору від 23.10.2007 року було анульовано кредитну заборгованість у розмірі 70667,34 грн., в силу чого заборгованість по кредитному договору № 07/ЕК/200/23/10,2007 від 23.10.2007 року відсутня в зв'язку з повним погашенням 25.09.2013 року (а.с. 26,36). Квитанція № к111/Р/29 від 25.09.2013 року вказує, що [PERSON] сплатив судові витрати за договором поруки від 23/10/2007 до кредитного договору № 07/ЕК/200/23/10,2007 в сумі 340,25 грн. (а.с. 28). Згідно квитанції № 100568.330.1 та квитанції № 100568.330.2 від 26.09.2013 року, вбачається, що [PERSON] сплатив заборгованість по виконавчому провадженню 33147843 ДВ-8 в сумі 5832,93 грн. та комісію в сумі 58,33 грн. (а.с. 29, 30). Відповідно до заяви на переказ готівки № 39 від 27.09.2013 року [PERSON] сплатив ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурс» послуги по зберіганню транспортного засобу на спецштрафплощадці в сумі 630,00 грн. та сплати відповідної банківської комісії в розмірі 12 грн. 60 коп. (а.с. 31). Згідно квитанції № 104562169 від 25.09.2013 року, [PERSON] сплатив комісію за видачу довідки про відсутність заборгованості по договору поруки від 23/10/2007 до кредитного договору № 07/ЕК/200/23/10,2007 в сумі 100,00 грн. (а.с. 32). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Норма ч.1 ст. 544 ЦК України прописує, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. За даних обставин, враховуючи, що позивач після наявності судового рішення про визнання його солідарним боржником продовжував правовідносини з кредитором ПАТ «КБ «Надра», які випливали із кредитного договору № 07/ЕК/2007/23-980 від 23.10.2007, в якості поручителя, що підтверджується укладеною Додатковою угодою № 1 від 25.09.2013 до договору поруки, надавши суду належні докази виконання ним як поручителем всіх зобов'язань відповідача як боржника перед кредитором ПАТ «КБ «Надра», то в цій частині суд вважає, що позовні вимоги найшли підтвердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення, однак в частині стягнення з відповідача витрат за оплату зберігання транспортного засобу позивача на штраф майданчику в розмірі 630 грн. 00 коп. та сплати відповідної банківської комісії в розмірі 12 грн. 60 коп. - то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки дані правовідносини виникли у зв'язку з невиконанням позивачем в добровільному порядку як боржником відповідного судового рішення, спричинивши, тим самим, появу зазначеного наслідку, а саме: арешт та вилучення відповідного транспортного засобу. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 15000 грн. 00 коп., - то суд виходить з того, що з огляду на норму ч.1 ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки жодних прав позивача не було порушено, так як позивач лише виконував свої обов'язки як поручитель за відповідними договірними зобов'язаннями відповідача, які є не шкодою, а правовим наслідком, закріпленим на рівні закону, а також виконував дії як солідарний боржник при примусовому виконанні відповідного рішення суду, що теж не має ознак наявності шкоди, завданої внаслідок порушення прав особи, а є правовим наслідком не виконання в добровільному порядку рішення суду з застосуванням норм, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», в силу чого дані вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Щодо компенсації судових витрат, то суд враховує надані позивачем докази сплати судового збору в розмірі 673 грн. 70 коп., квитанцію про оплату гонорару в розмірі 3200 грн. 00 коп., довідку-розрахунок понесених судових витрат за оплату правової допомоги, де зазначається про надання представником позивача консультацій та складання представником позивача позовної заяви, на що потрачено 6 години, та участь представника у судових засіданнях 17.02.2014 року та 06.03.2014 року, що з огляду на норму ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» вказує на понесені позивачем витрати за оплату правової допомоги в розмірі 3200 грн. 00 коп., в силу чого суд вважає, що позивач поніс судові витрати в загальному розмірі 3873 грн. 70 коп., які підлягають стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які становлять 76,78% від розміру заявлених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial