Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просила скасувати заборону щодо житлового будинку [ADDRESS] , зареєстровану 13.10.2005 р. Каховською міською державною нотаріальною конторою. В обґрунтування позову зазначається, що 09.09.1999 р. позивачу державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори після смерті [INFO] її батька [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Право позивача на вказаний будинок зареєстровано Каховським БТІ 18.10.1999 р. Під час реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено наявність заборони відчуження на цей об`єкт, накладеної 20.06.1960 р. Каховською міською державною нотаріальною конторою, на підставі договору застави. У нотаріуса не має підстав припинити заборону відчуження на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, тому позивач змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав та просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Так, судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.5). З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна по [ADDRESS] вбачається запис про обтяження вказаного нерухомого майна, накладеного 20.06.1960 р. Каховською міською державною нотаріальною конторою, на підставі договору застави (а.с.7). З листа Каховської міської державної нотаріальної контори вбачається, що нотаріус не має підстав припинити заборону відчуження на об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] (а.с.8). З листа Каховського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.05.2020 р. вбачається, що згідно даних пошуку в автоматизованій системі виконавчого провадження виконавчий лист про стягнення боргу з [PERSON] станом на 25.05.2020 р. на виконанні не перебуває (а.с.9). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що наявністю в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження майна, порушуються право власності позивача, а тому його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме: ст.34 Закону України «Про нотаріат» - шляхом зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії зокрема накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу оформити на нього право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно чч.1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пункт 5 ч. 2 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна протягом 60 років, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна, яке належить позивачу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved