Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

23 грудня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що 09 грудня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №723М-05. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у сумі 5000,00 доларів США зі строком погашення до 04 грудня 2008 року. Відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.Погашення заборгованості за договором здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач [PERSON] повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з відсотків, комісії, а також інших витрат, передбачених кредитним договором. ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязання за договором виконав у повному обсязі, тобто надав [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 доларів США. У випадку порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, [PERSON] повинен сплатити банку проценти за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, які нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач грубо порушував умови кредитного договору, тому відповідно до умов кредитного договору позивач має право вимагати від нього дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованим за ним процентів та відшкодування збитків. Відповідач до теперішнього часу не виконав зобов'язання щодо повернення в повному обсязі кредитних коштів та сплати процентів. Станом на 02 листопада 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 723М-05 складає 26347,22 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом 4544,08 доларів США; - заборгованість по процентам за користування кредитом 8647,98 доларів США; - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 13155,16 доларів США. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2001 року з відповідачів [PERSON]І,[PERSON]В солідарно. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнено заборгованість 10360,77 доларів США. 09 грудня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки. Банк надсилав на адресу відповідачів письмову вимогу щодо виконання забезпеченого зобовязання, але вона залишена без задоволення. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №723М-05 від 09 грудня 2005 року у розмірі 15986,45 доларів США; судовий збір - 5517,93 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі про виклик відповідачів 420,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. У судове засідання відповідачі [PERSON],[PERSON] не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. через оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 19 березня 2016 року № 53 (5673). Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив таке. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що 09 грудня 2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 725М-05, відповідно до якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 5000,00 доларів США для купівлі автомобіля, на строк до 04 грудня 2008 року (включно), зі сплатою за його користування 20% річних в дату сплати процентів, якою є 10-те, а у випадку порушення строків повернення кредиту- сплачувати 40% річних в дату сплати процентів, зазначену вище. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами. Відповідно до п.2.2.2 позичальник зобовязаний сплатити відсотки за користування кредитом згідно з п.3.1., п.3.2., п.3.3 даного договору. Повну виплату процентів за користування кредитом провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п.2.2.3 позичальник зобовязаний погашати кредит в порядку та строки згідно графіку погашення кредиту і процентів, яке є невідємною частиною даного договору. Відповідно до п.2.2.4 позичальник зобовязаний сплатити банку винагороду згідно з п. 3.5 даного договору та комісію згідно з п.3.7 цього договору. Пунктом 3.1 кредитного договору зазначено, що за користування кредитом в період з дати списання коштів з судного рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п.2.4.1, 3.3., 3.4 даного договору позичальник сплачує проценти у розмірі 20% річних. Пунктом 4.1 передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом, передбачених п.2.2.2, 3.1, 3.2, п.3.3 договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п.1.3, 2.2.23, п.2.3.1, 2.2.8, п.3.3. кредитного договору, винагороди та комісії, передбачених п.3.5, п.3.7 договору, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 0,2% від суми непогашеного платежу за кожний день прострочки платежу, але не більше подвійної ставки Національного банку України, діючій в період за який сплачується пеня. Пунктом 4.2 передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбачених п.4.1 кредитного договору, здійснюється протягом трьох років від дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконано позичальником. Пунктом 4.5 передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань по сплаті кредиту в порядки та строки згідно графіку погашення кредиту і процентів, оформленого у вигляді додатку №1 до кредитного договору, який є його невідємною частиною, позичальник сплачує банку пеню за кожний випадок порушення вказаного у графіку при затримці платежу: на 1-9 днів у розмірі 5% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту за кожний день просторочки; на 10 і більше днів у розмірі 10% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту за кожний день прострочки. Відповідно до довідки про встановлення офіційного курсу гривні до іноземної валюти б/н від 02 листопада 2015 року, Національним банком України встановлено, що станом на 02.11.2015 року 100 доларів США дорівнює 2299,3727 гривні. Суд встановив, що банк виконав свої зобовязання, а сторона за договором кредиту відповідач [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору несвоєчасним поверненням суми кредиту та процентів, і станом на 02 листопада 2015 року заборгованість за кредитним договором №723М-05 від 09 грудня 2005 року складає 26347,22 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом 4544,08 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 02 листопада 2015 року еквівалентно 104 468,40 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 8647,98 доларів США, що згідно офіційним курсом НБУ станом на 02 листопада 2015 року еквівалентно 198 817,07 грн.; - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 13155,16 доларів США, що згідно офіційним курсом НБУ станом на 02 листопада 2015 року еквівалентно 302 437,13 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніропетровська від 26 квітня 2011 року № 2-5105/11 з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно стягнено заборгованість за кредитним договором № 723М-05 від 09 грудня 2005 року у розмірі 82327,68 грн; 200,00 грн. та судові витрати у розмірі 943,00 грн. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останніх від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Дослідивши розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2011 року № 2-5105/11 про стягнення боргу відповідачами не виконане. Відтак, суд вважає, що відповідачі своє зобовязання перед банком в повному обсязі не виконали, тому воно не припинено, тобто вимоги банку про стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту та процентам, за винятком вже стягнутих, є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки відповідач прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 09 грудня 2005 року між [PERSON] (поручитель), та «Приватбанком» (кредитор) укладено договір поруки. Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором на виконання [PERSON] обовязків за кредитним договором від 09 грудня 2005 року № 723М-05. Пунктом 2 договору позики зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що ї боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Пунктом 4 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Суд встановив, що 16 листопада 2015 року позивач письмово звертався до відповідачів з повідомленням №30.1.0/02-51209LES50880 достроково погасити кредит, однак така вимога відповідачами не виконана. Тому суд вважає, що примусовому стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає заборгованість у сумі 367 528, 49 грн. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитом, процентам, пені у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню з відповідачів в розмірі 367 528, 49 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 5517,93 грн. та витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідачів у пресі у розмірі 420,00 грн. (солідарно).

Outcome: approved