Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

14 червня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 21 вересня 2006 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,6215 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,5334 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,4169 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,0309 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивач, як спадкоємець за законом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням справу розглядати без участі представника. Позовні вимоги визнає. Третя особа Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 03.11.2003 на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 294 від 27.06.2003, було виготовлено та видано державний акт серії ЧН № 122079 на право власності на земельну ділянку площею 2,62 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с. 17/. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 294 від 27.06.2003, було виготовлено та видано державний акт серії ЧН № 151308 на право власності на земельну ділянку площею 0,53 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с. 18/. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 294 від 27.06.2003, було виготовлено та видано державний акт серії ЧН № 151308 на право власності на земельну ділянку площею 0,42 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с. 19/. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 294 від 27.06.2003, було виготовлено та видано державний акт серії ЧН № 151308 на право власності на земельну ділянку площею 0,03 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства /а.с. 20/. 21 вересня 2006 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 041293, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області 23.09.2006) /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,6215 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,5334 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,4169 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,0309 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 142/2017, яка надійшла на запит суду з Козелецької районної державної нотаріальної контори, позивач як спадкоємець за законом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв /а.с. 34/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 26/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 122079 від 03.11.2003, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,6215 га, кадастровий номер 7422088000:02:001:0058; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 151308 від 03.11.2003, становить 0,5334 га, кадастровий номер 7422088000:02:005:0058; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 125559 від 03.11.2003, становить 0,4169 га, кадастровий номер 7422088000:02:003:0058; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 144382 від 03.11.2003, становить 0,0309 га, кадастровий номер 7422088000:02:002:0058 /а.с. 21, 22, 23, 24/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved