Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами до [PERSON] , третя особа Відділ у справах дітей Малиновської райадміністрації Одеської міської ради та просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач з відповідачем проживають окремо, відповідач матеріально не забезпечує дитину, повністю ігнорує свої батьківські обов`язки, покладені на нього сімейним законодавством України. Дитина перебуває повністю на утриманні позивача. За час спільного проживання з відповідачем позивач може характеризувати відповідача лише з негативної сторони. У зв`язку з тим, що батько дитини переховується, місце його фактичного проживання невідомо, позивач не має можливості зареєструвати свого сина без дозволу батька. З 30.09.2017 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Між її сином та чоловіком [PERSON] склались доброзичливі стосунки. Від позивача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки про час, дату та місце судового розгляду. Представник третьої особи Відділ у справах дітей Малиновської райадміністрації Одеської міської ради не з`явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Враховуючи дані обставини, а також позицію позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірваний, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду від 19.06.2015 року № 521/4045/(а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Із заяви [PERSON] , адресованої Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, вбачається, що заявнику було відмовлено у реєстрації [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із відсутністю згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини (а.с. 8). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.11.2018 року по справі провадження відкрито за правилами загального позовного провадження. Витребувано з: органу опіки та піклування відділу у справах дітей Малиновської райадміністрації Одеської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] (щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO]). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження строком на 30 днів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 01.04.2019 року до суду надійшов висновок від Малиновської районної адміністрації про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З висновку Малиновської районної адміністрації від 05.03.2019 року № 0575/01-20 вбачається, що батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з сином не спілкується, від виховання дитини самоусунувся. За місцем проживання дитини батько не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дитини, станом його здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в повному обсязі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до довідки КУ «Дитяча міська поліклініка №5» Департаменту охорону здоров`я Одеської міської ради від 08.01.2019 року № 15/вих, дитина [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , спостерігається дитячою поліклінікою з народження і по теперішній час, згідно рапорту дільничного лікаря педіатра в дитячу поліклініку разом з дитиною за медичною, консультативно-діагностичною та профілактичною допомогою звертається мати [PERSON] . Рекомендації щодо лікування та профілактики захворювань дитини виконує, дотримується графіку щеплень. З урахуванням всіх обставин орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO]. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відповідність позбавлення батьківських прав відповідача інтересам неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а отже вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved