Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою в якій зазначила, що вона та її чоловік [PERSON], являються громадянами України, але [INFO] під час їх перебування на території Автономної Республіки Крим у них народилися двоє дітей [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з цим 26.11.2014 року подружжю було видано Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], актовий запис №356 та свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], актовий запис №357. Проте відповідно до ч.3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який документ є недійсним і не створює правових наслідків, в зв'язку з цим фактом заявниця змушена звернутися до суду. [PERSON] просить встановити факт, що її діти [PERSON] та [PERSON] народилися [INFO] в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу Звенигородського РАЦС Черкаської області в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, а також повідомили, що не заперечують проти заявлених вимог [PERSON] та при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши надані документи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно копій свідоцтв про народження, виданих Сакським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим від 16.11.2014 року серії [NUMBER] [PERSON] та серії [NUMBER] [PERSON] заявниця є матір`ю вищевказаних дітей. Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2015 року [PERSON] звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області з заявою щодо державної реєстрації народження нею хлопчиків [PERSON] та [PERSON] на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь. Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області від 02.10.15 №289/08-02/06-19 заявниці відмовлено у державній реєстрації народження дітей за відсутності необхідних документів, тобто медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Як встановлено судом, з 23.04.2014 р. місце проживання заявниці зареєстроване за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Виходячи з положень вказаної норми суд вважає, що орган, який видав свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є не законним, разом з цим суд приймає до уваги в сукупності з іншими доказами дані, наявні у цьому свідоцтві. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону суд дійшов висновку, що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області за відсутності документів, передбачених законом, не мав можливості зареєструвати дітей, яких народила заявниця [PERSON] на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь, а також враховуючи ту обставину, що [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтва про народження дітей на території України, з метою забезпечення гарантії прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити юридичний факт народження [PERSON] та [PERSON], [INFO]. в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Таким чином заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved