Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] 05.11.2014 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем по справі [PERSON] вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, та під час спільного проживання з відповідачем вона [INFO] народила сина [PERSON], який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Повідомила, що приблизно шість років з відповідачем не проживають та не підтримують взагалі ніяких стосунків. Пояснила, наразі вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, а тому їй одній матеріально важко утримувати дитину, оскільки для сина потрібно купувати продукти харчування та гігієни, одяг та інше. Зазначила, що відповідач частково допомагає їй утримувати сина, але цих котів не вистачає для нормального проживання та харчування дитини. Вказала, за станом здоров'я відповідач та дитина здорові, та що відповідач офіційно працює, але приховує своє місце роботи, інших утриманців в останнього не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно, ае не менше 30% прожиткового мінімуму дя дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач уточнила заявлені вимоги та просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на викладені в позові обгрунтування. Вказала, що окрім неповнолітнього сина відповідача вона має іншу малолітню дитину від теперішнього чоловіка. Особистий стан здоров'я та стан здоров'я сина [PERSON] визнала задовільним. Просила задоволити позов. Відповідач змінені позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи щодо сплати ним спірних аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно, посилачись на обставини того, що після звільнення з попередньої роботи він наразі ніде не працює, має на утриманні дружину із двома малолітніми дітьми, з яких спільною з останньою дитиною відповідача є молодший син, по догляду за яким його дружина також перебуває у відпустці до досягнення дитиною трьох років. Питання усиновлення іншої дитини він не вирішував. Стан власного здоров'я визначив задовільним, вказав, що він є працездатною особою. Зазначив, що не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення. Повідомив, що не має на утриманні непрацездатних батьків. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши представлені ними докази суд доходить наступного. Згідно ч.2 ст.3 Конвенції "Про права дитини" держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Так з пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що вони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], на утримання якого заявлено вимогу про стягнення аліментів, що додатково підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.4). Також сторонами визнано, що із вказаною дитиною та позивачем відповідач не проживає, періодично надає певну матеріальну допомогу на утримання сина, є працездатною особою та наразі ніде офіційно не працює згідно даніх його трудової книжки. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Квартального комітету "Південно-Західний" від 03.11.2014 року (а.с.7). Також згідно вказаної довідки та копії свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.5) позивач має на своєму утриманні спільно із теперішнім чоловіком іншого малолітнього сина, [INFO] року. З представлених відповідачем копії свідоцтва про народження [NUMBER] на утриманні останнього також є інший неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному. Оскільки право позивача та неповнолітнього сина сторін на належне утримання останнього з боку відповідача порушено, що фактично підтверджується частковим визнанням позову, воно підлягає судовому захисту в межах заявлених позовних вимог. Також при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що заявлена нею в порядку уточнення тверда грошова сума аліментів у розмірі 500 грн. є достатньою складовою спільного утримання батьками неповнолітньої дитини, в умовах того, що позивач, з якою проживає неповнолітній син сторін, окрім забезпечуваного нею утримання останнього має обов'язок надання утримання іншій своїй малолітній дитині, та доводи відповідача в частині наявності на його утриманні іншого малолітнього сина. При цьому судом не приймаються до уваги твердження відповідача стосовно його обов'язку надання ним утримання теперішній сім'ї у складі його дружини та двох неповнолітніх дітей, окрім вказаного малолітнього сина, оскільки обов'язку надання утримання іншій дитині без встановлення у визначеному законом порядку усиновлення родинних стосунків із нею безпосередньо відповідач не має, а обов'язок відповідача щодо надання утримання тимчасово непрацездатній дружині законом обмежено умовою можливості надання ним матеріальної допомоги, яку слід визначати саме за наслідком попереднього надання належного та безумовно обов'язкового утримання неповнолітнім дітям, батьком яких він є, тобто у даному конкретному випадку двом малолітнім особам, переважність обов'язку чого застережена вказаною нормою міжнародного закону, що за наслідком його ратифікації Україною, є частиною вітчизняного законодавства. З урахуванням вказаних обставин, та визнання сторонами задовільного стану здоров'я їх спільної дитини та самого відповідача, його статусу працездатної особи, відсутності на утриманні непрацездатних батьків та неповідомлення про незадовільний стан здоров'я іншого малолітнього сина, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню у заявленому позивачем розмірі 500 грн. щомісячно, що за вказаних рівних умов визначатиме можливість виконання відповідачем переважного обов'язку надання належного утримання обом своїм неповнолітнім дітям в межах половини визначеного законом прожиткового мінімуму працездатної особи, якою він фактично є, та не порушуватиме права інших осіб, які є послідовно похідними від забезпечення утримання саме неповнолітніх дітей. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору, від попередньої оплати якого в даній категорії справ звільнено позивача, з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved