Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому вказав, що він народився в с.Давидівка Якимівського району Запорізької області 16 квітня 1983 року, в зазначеному селі позивач проживає все своє свідоме життя. В 1989 році позивач разом зі своїми батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] , заселились до будинку [ADDRESS] . Обставини, на яких підставах батьки заселились до будинку, позивачу невідомі оскільки на той час він був малолітньою особою йому виповнилося 6 років. Зазначає, що можливо зазначений будинок було виділено їх сім`ї, як членам колгоспу "Авангард". В подальшому батьки позивача померли. На цей час в зазначеному будинку проживає позивач разом із членами своєї сім`ї - дружиною [PERSON] та пасинком [PERSON] . Зазначає, що він відкрито, безперервно на протязі більш двадцяти років володіє, користується зазначеним будинком. В зв`язку з викладеним, просить суд визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на будинок [ADDRESS] , який складається із будинку А-1 загальною площею 49,8 кв.метри житловою площею 28,7 кв.метри, літньої кухні Б-1 площею 27,4 кв.метри, гаражу В-1 площею 25,4 кв.метри, вбиральні Г-1 площею 1 кв.метр, огорожі № 1, водогону № 2. В підготовче судове засідання позивач не з?явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, і просив їх задовольнити. В підготовче судове засідання представник відповідача Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку встановленому ст.206, 207 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач народився в с.Давидівка Якимівського району Запорізької області 16 квітня 1983 року. Згідно довідки Давидівського старностинського округу Якимівської селищної ради №875 від 07 листопада 2019 року позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 1989 року. Згідно довідки Давидівського старностинського округу Якимівської селищної ради №821 від 09 жовтня 2019 року, згідно по господарської книги за 1986-1990 рік за адресою: [ADDRESS] проживали позивач разом зі своїми батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, батько позивача - [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, батько позивача - [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки комунального підприємства «Якимівське архітектурно-інвентаризаційне бюро» Якимівської районної ради Запорізької області №487 від 27 грудня 2018 року право власності на будинок по [ADDRESS] не зареєстроване. Таким чином, встановлено, що позивач відкрито, безперервно на протязі більш двадцяти років володіє, користується зазначеним будинком. За нормами ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-и років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктами 13,14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5, 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав роз`яснено про можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.,ст. 15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). З наведеного слід прийти до висновку, що позивач [PERSON] більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, відповідачем по справі, спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому він після більш 10 років такого володіння набув право власності за набувальною давністю на це нерухоме майно . Згідно до ч.4 ст. 206 КК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного,

Outcome: approved