Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як на майно набуте в шлюбі; право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] в порядку спадкування за законом, зазначивши, що [INFO] померла його дружина [PERSON], з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі, укладеному 17.09.1982 року, та за час подружнього життя ними було набуте майно, яке є спільною сумісною власністю: квартиру під [ADDRESS]. Дана квартира є кооперативною, а тому, була придбана у власність шляхом виплати пайових внесків, оскільки його дружина [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу «Кристал-16», відповідно до довідки якого дана квартира була придбана у власність шляхом сплати пайових внесків в розмірі 8967,78 крб., які сплачувалися спільно з спільного сімейного бюджету. Вважає, що за ним повинно бути визнано право власності на 1/2 частину зазначеної квартири, у зв'язку з тим, що вказана квартира була набута під час перебування у шлюбі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, а саме на 1/2 частину даної квартири, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не лишила. Після смерті [PERSON] [PERSON], в установлений законом шестимісячний термін, звернувся до п'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа. [PERSON] вважає, що є єдиним спадкоємцем першої черги на майно [PERSON], оскільки спільна донька [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після матері [PERSON] на його - користь, в зв'язку з чим подала до державної нотаріальної контори відповідну заяву, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Третя особа [PERSON], яка діє також від імені [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача Київської міської Ради у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника, надавши письмові в яких зазначив, що відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). У провадженні п'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №447/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 78-97). [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS], що підтверджується копією довідки, доданої до спадкової справи (а.с. 90). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 17.09.1982 року Вербською сільською Радою Дубнівського району Ровенської області, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с. 94). Згідно з даними Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с. 95). Згідно з даними Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-16» [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS], сума пайового внеску в розмірі 8967 крб. 78 коп. сплачена 30.04.1992 року у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення (а.с. 96). Відповідно до ч. 3 ст. 384 Цивільного Кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. [PERSON] звернувся до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с. 84). [PERSON] звернулась до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про відмову від належної їй частки спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с. 85). Згідно з даними Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-16» [PERSON] постійно проживає, зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 05.12.1985 року (а.с. 91). П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора повідомила, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, після виповнення шестимісячного строку, на квартиру [ADDRESS] після смерті [INFO] гр.[PERSON] не є можливим, оскільки до спадкової справи не надано документів, що підтверджують право власності померлого на житловий будинок, та згідно листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 17.04.2013 р. № КВ-2013 № 7684 на запит нотаріальної контори, вказана квартира на праві власності не зареєстрована (а.с. 97). Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Довідки Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-16» від 09.04.13 № 73 пайовий внесок спадкодавцем [PERSON] внесено повністю. Згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частина 2 статті 370 Цивільного кодексу України зазначає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до поданих матеріалів справи позивач належить до першої черги спадкоємців за законом. Згідно статті 3 Цивільного Процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підстав викладеного,

Outcome: approved