Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) через представника за довіреністю (а.с. 6) [PERSON] звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач), третя особа [PERSON], про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 грудня 2015 року померла її баба по матері [PERSON]. При житті, а саме 12 березня 2013 року, баба склала заповіт, відповідно до якого заповіла їй все своє майно. Після смерті відкрилася спадщина на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали їй на праві власності на підставі державного акту. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у звязку з тим, що проживала на тимчасово окупованій території у с. Привітне м. Алушти Автономної Республіки Крим та не мала змоги особисто звернутися до нотаріальної контори і навіть надіслати відповідну заяву поштою, оскільки поштового сполучення не було. Третя особа [PERSON], яка є матірю позивача та відповідно дочкою спадкодавця [PERSON] У П., спадщину не приймала і не претендує. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а справу розглядати за її відсутності. У судові засідання учасники судового процесу не зявилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 23). Відповідач погодився з позовними вимогами і також просив розглянути справу за відсутності свого представника, про що надіслав до суду відповідний лист (а.с. 22). Третя особа [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами погодилася та зазначила, що на спадщину своєї матері [PERSON] не претендує (а.с. 14). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 13 грудня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15 грудня 2015 року серії І-АЯ № 549675 (а.с. 7). Згідно з довідкою Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 25 квітня 2017 року № 984 [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 24). При житті [PERSON], а саме 12 березня 2013 року, склала заповіт, посвідчений секретарем Привітненької сільської ради міста Алушти Автономної Республіки Крим 12 березня 2013 року та зареєстрований у реєстрі за № 34, відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5644 га, кадастровий номер 7125182800:05:000:6931, розташована на території Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала спадкодавцеві на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 219617, виданого 2 листопада 2012 року; -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0382 га, кадастровий номер 7125182800:05:000:7350, розташована на території Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала спадкодавцеві на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 219618, виданого 2 листопада 2012 року. Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала, що пояснила перебуванням на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 13 грудня 2013 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що померла [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла все своє майно позивачеві. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач ані під час встановленого чинним законодавством шестимісячного строку, ані після його спливу до нотаріальної контори за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини, із заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки перебувала на тимчасово окупованій території. Вказані обставини підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 18 травня 2017 року (вих. № 631-01/16) (а.с. 28), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 26), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходили. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацем 4 п. 24 вказаної постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд визнає поважною причину, на яку посилається позивач як на причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на наявність заповіту, а також на те, що причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, позивач є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, вказана спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач проти позову не заперечує, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved