Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

18.11.2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить ухвалити рішення про виділення в її власність 1 / 4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання за нею право власності відповідно до порядку користування, що склався між сусідами. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона і відповідачі за даним позовом є співвласниками зазначеного житлового будинку, 1 / 4 частина якого належить їй, позивачу, на підставі договору дарування від 25.07.2007 року, загальна площа її частини будинку становить 36,3кв.м., а житлова - 24,7кв.м., та фактично складається з частини будинку під літ. «А» на плані земельної ділянки у технічному паспорті, а саме, з приміщень: №1-1кв.м., №2 -3.3 кв.м., №3 -4.9кв.м, №4 -2.4кв.м, №5 -15.2кв.м, №6 -9.5кв.м, а також з сараю під літ.«И» та дворових споруд за №№6,7,8,10. В неї, позивача і відповідачів їхні частки будинку фактично є відокремленими приміщеннями, оскільки вони мають окремі входи, їхні двори розділені парканами, між нею, позивачем та ще між попереднім власником її частки у будинку, та всіма співвласниками давно склався певний порядок користування, адже усім власникам часток раніше належали відокремлені квартири, а не частки у будинку, проте у державному реєстрі зазначено, що вони співвласники будинку, земельна ділянка не поділялася між співвласниками. Наразі їй, позивачу, потрібно оформити її окреме право власності на її частку будинку, якою вона користується, для чого вона зверталася до Болградської міської ради с заявою про надання її частці будинку окремої поштової адреси, однак, їй роз`яснили, що необхідно виділити в натурі її частку в їх спільному домоволодінні, і, тільки після цього її частці будинку можна буде присвоєно окрему поштову адресу. Оскільки немає правовстановлюючого документу, який би підтвердив її право власності саме на ті приміщення, якими вона користується фактично, і які раніше складали фактично самостійну квартиру, вона змушена звернутися до суду з позовом про виділ в натурі її частки у вказаному житловому будинку. Відповідачі, як відомо позивачу, не заперечують проти того, щоб її частка була виділена натурі, та проти того, щоб в неї була своя поштова адреса. Позивач у судове засідання не з`явилася, у своїй заяві просила задовольнити її позовні вимоги та розглянути справу за її відсутністю. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача - Болградської міської ради Одеської області, - що були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не з`явилися, не надали суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,81,84 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше, ніж за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу (ЦК) України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. З наданих суду позивачем відомостей і доказів судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - згідно витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно за №15586273 від 14.08.2007 року, реєстраційний №14991616, позивач [PERSON] є власником 1 / 4 житлового будинку літера "А" з загальною площею 36,3 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] (зареєстрований в реєстрі КП "Болградське БТІ" 14.08.2007р. за №5206, а.с.7-8); - з договору дарування від 25.07.2007 року позивач набула право власності на кв. №3 , яка становить 1 / 4 частину житлового будинку №28 під літ.« А » , площею 36,3кв. м, з сараєм і гаражем, який розташований на [ADDRESS] ; - з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] , замовником техпаспорту є позивач, домоволодіння одноповерхове, в кожного з співвласників є окремий вхід до будинку, біля якого розташований відгороджений двір з господарськими будівлями і дворовими спорудами, частина будинку під літ.«А» загальною площею 36,3кв.м. і житловою - 24,7кв.м., що належить позивачу, складається з наступного: приміщення №1 -1кв.м, №2 -3.3кв.м., №3 -4.9кв.м, №4 -2.4кв.м, №5 -15.2кв.м, №6 -9.5кв.м, сарай під літ.«И», та дворові споруди під №№6-8,10; (а.с.9-13); - згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власником 1 / 4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , власниками інших частин цього ж житлового будинку є відповідачі: [PERSON] - власник 3 / 32 частин, [PERSON] - є власником 1 / 16 частини, [PERSON] - 3 / 32 частин, [PERSON] - 1 / 4 частини, та [PERSON] - 1 / 4 частини, форма права власності усіх співвласників будинку - спільна часткова ( а.с.14-15); - згідно звіту, оціночна вартість 1 / 4 частини житлового будинку загальною площею 36,3кв.м., житловою - 24.7кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , - становить 22875грн. (а.с.17-28); - згідно довідки директора КП «Болградське БТІ» від 08.10.2019 року, №259, за матеріалами інвентарних справ та реєстрових книг КП «Болградське БТІ» станом на 31 грудня 2012 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано Болградським БТІ за [PERSON] - на 1 / 4 частину - на підставі свідоцтва про право на власності серїі [NUMBER] від 29.07.2017р. за №14991616 від 29.07.2011 р.; за [PERSON] - на 1 / 4 частину - на підставі договору дарування від 25.07.2007 року, за №14991616 від14.08.2007року; за [PERSON] - на 1 / 4 частину - на підставі договору дарування від 21.05.2009 року за №14991616 від 15.06.2009року; за [PERSON] - на 1 / 16 частину на підставі свідоцтва про право власності від 19.04.2001року та за [PERSON] - на 1 / 16 частину - за №14991616 від 15.06.2009року, за [PERSON] - на 1/16 частину - за №14991616 від 15.06.2009року (а.с.29); - відповідно до заяви представника відповідача - Болградської міської ради Одеської області, - відповідачі вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Положеннями ст.41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. А частинами 1,2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується вищевказаними доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою, а також іншими матеріалами справи, оскільки відповідачі суду не надали будь-яких заперечень щодо позовних вимог, а позовні вимоги не суперечать закону, та не порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Тому,

Outcome: approved