Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на постійне користування жилим приміщенням, в обгрунтування якого вказав, що його мати разом із сім»єю в 1987 року отримала дозвіл на заселення в кімнату № 67 в будинку № 70 по вулиці Східній в м.Житомирі. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 11.01.2011 за його матір»ю визнано право на постійне користування вказаною кімнатою. Однак, відповідач звернувся до суду з позовом про їх виселення із цієї кімнати без надання іншого житла, тому вважає, що такими діями відповідача порушені його права та законні інтереси. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позов з тих підстав, що спірна кімната надавалася [PERSON] тимчасово, договору найму з ними не укладалося, ордеру на вселення не видавалося. Представник третьої особи КП «ВЖРЕП№9» Житомирської міської ради в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 62). Треті особи [PERSON] та [PERSON], повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, про причини неявки не повідомили. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі листа виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.01.1987 в кімнату № 67 в будинку № 70 по вулиці Михайловградській (нині вул. Східна) в м.Житомирі, тимчасово, до отримання жилої площі, заселено сім»ю [PERSON]. На даний час вона зареєстрована та проживає у спірній кімнаті із синами [PERSON], позивачем по справі, та [PERSON] (а.с. 65-67).Тобто, позивач вселився до кімнати на законних підставах, як член сім»ї наймача. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 11.01.2011 за матір»ю позивача, [PERSON], визнано право на постійне користування вказаною кімнатою, а отже в силу ст. 64 Житлового кодексу УРСР, позивач має таке ж саме право на постійне користування цією кімнатою, яке визнано судом за його матір»ю. Крім того, судом встановлено, що це право позивача не визнається відповідачем, що підтверджується ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 15.05.2014, яка свідчить про існування спору за позовом відповідача про виселення [PERSON] із займаної кімнати, а тому таке порушене право позивача підлягає судовому захисту. Задовольняючи позовні вимоги позивача суд також враховує позицію, висловлену Верховним Судом України в постановах Пленуму Верховного Суду України. Так, відповідно до вимог ст. ст. 64, 65 ЖК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 року "Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України" /з наступними змінами/, наймач вправі у встановленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони тривалий час постійно проживають разом з наймачем, ведуть з ним спільне господарство та їх проживання не обумовлювався угодою про певний порядок користування жилим приміщенням. Також, відповідно до вимог п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 01.11.96 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. На підставі викладеного та

Outcome: approved