Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] 19.04.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.09.2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєструвала шлюб з відповідачем, але своє дівоче прізвище не змінювала. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є син - [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося, постійно зловживав алкогольними напоями, зневажав її, принижував її людську гідність, через що почали віддалятися одне від одного, часто виникають непорозуміння, стали чужими. Відповідач нехтував сімейними цінностями, не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім'ї і тому покинула його. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і майже чотири роки не підтримують сімейних зв'язків та не ведуть подружнього життя. Втратила до нього почуття поваги та любові, прийшла до висновку, що шлюб носить формальний характер і зберегти його неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.09.2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2371. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про час та місце слухання справи була належно повідомлена, причини неявки суду не відомі. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб та пояснив, що позивачку любить, але з нею не проживає разом більше як чотири роки, причинами їх окремого проживання є все те, що вказано у позові. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 30.09.2003 року, зареєструвавши шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області /а.с.6/. З долученого свідоцтва відомо, що відповідач змінював прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є син - [PERSON], [INFO] (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, з 2012 року проживають окремими сім»ями в різних областях України, подружні відносини між сторонами фактично припинені, стали чужими, не ведуть спільне господарство, із-за таких обставин позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, дитина проживає з позивачкою. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем пред"явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення сторін та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, негативно впливає на її стан здоров"я, стало неможливим, шлюб слід розірвати. Малолітнього сина сторін залишити на вихованні з позивачкою, з огляду на те, що він проживає з нею. Питання щодо понесених судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. А тому,

Outcome: approved