Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 18.11.1995 року, від якого у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Відповідач покинув позивачку саму з дітьми, допомоги не надає. На даний час донька [PERSON] навчається у відділенні Мукачівського державного університету. Загальна вартість навчання згідно договору становить 20638 грн. З урахуванням змінених вимог позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно та стягнути з відповідача половину вартості навчання у сумі 10319 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову у повному обсязі заперечила, зазначивши, що відповідач позов визнає тільки частково з огляду на наступне. Рішенням суду від 15.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення її довірителем питання про поділ майна не ставилося, фактично все нажите за час шлюбу перейшло до позивачки. Наразі позивачка перебуває у кращому майновому стані за відповідача. Крім цього, він втратив роботу, стабільного дохлу не має. За вказаних обставин ствердила, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Щодо стягнення з відповідача коштів на навчання доньки, представник зазначила, що стягненню підлягає тільки 5546 грн. з огляду на наступне. Так, згідно договору про надання освітньої послуги від 22.08.2013 року, загальна вартість послу складає 20638 грн., термін навчання з 01.09.2013 р. по 30.06.2016 р. Оплата за навчання проводиться наступним чином: оплата за перший рік навчання у розмірі 6546 грн., після що семестру у розмірі 3273 грн. Згідно наявних у справі квитанцій за навчання сплачено 6456 грн. та 3000 грн., що разом становить 9456 грн., однак ці кошти сплачено за час шлюбу сторін за спільні сімейні кошти. Різниця у сумі 11092 грн., підлягає поділу між сторонами і сума 5546 грн. підлягає стягненню з відповідача. Заслухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.04.2014 року, шлюб, який сторонами укладено 18.11.1995 року - розірвано (а.с.26-26 зв.). За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] (а.с. 4, 5). Діти проживають з позивачкою (а.с.6). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 р. № 719-VII прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлено у розмірі 1032 грн. Для дітей віком від 6 до вісімнадцять років 1286 грн. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд,

Outcome: approved