Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку по [ADDRESS] . Позивач не зміг у шестимісячний строк звернутися до нотаріуса, оскільки, ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача йому не було відомо про існування такого, крім того, є онуком [PERSON] , разом з нею не проживали, з липня 2016 року і грудня 2016 року хворів. Вважає ці обставини поважними причиною пропуску строку, просить позов задовольнити. У відкрите судове засідання [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Мартин В.І. подала до суду письмове клопотання, в якому позов підтримала з мотивів, наведених у ньому, крім того, пояснила, що про існування заповіту, складеного [PERSON] на ім`я позивача, останній дізнався нещодавно, позивач, у період, який припадав на час звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, хворів, звертався у заклади охорони здоров`я, просить позов задовольнити, справу розглядати у її відсутності та у відсутності позивача (а.с. 27-29). Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явилась, у відзиві, поданому суду позов не заперечила, просить розглядати справу без участі представника міської ради (а.с. 32-34). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви представника позивача, відзив представника відповідача, суд приходить переконання про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Їй на праві приватної власності належав житловий будинок по [ADDRESS] , що стверджується копіями Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 35142505 від 19.03.2015 р., технічним паспортом на будинок (а.с. 11-14). На випадок своєї смерті [PERSON] склала 27.11.2008 р. заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що б належало їй на день смерті і на що за законом матиме право, в тому числі, на належний їй на праві власності жилий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] заповіла своєму онуку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 55521596 від 19.03.2019 р. відомості про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с. 16). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 30.12.2016 р. Із позовної заяви, листа приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області № 96/01-16 від 08.04.2019 р. вбачається, що позивач звертався із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини, у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строком для подання вказаної заяви (а.с. 10). Судом встановлено, що позивач [PERSON] не звернувся у строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки про існування заповіту та про намір бабусі скласти такий на його ім`я не знав, проживав окремо від спадкодавця, з липня 2016 року почав хворіти, систематично проходив лікування та медичні обстеження, що вбачається із Виписок з медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 19-23, 49-62). Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено у п. 2 постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в ЗСУ тощо. Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року№ 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Оглянувши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, суд визнає поважними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , а тому, приходить до висновку про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останньої терміном у три місяці. Задоволюючи позовні вимоги, суд враховує те, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини через незнання про існування заповіту, є внуком спадкодавиці, проживав окремо, про побажання [PERSON] скласти заповіт на нього не знав, з липня 2016 року звертався у заклади охорони здоров`я, проходив відповідні медичні обстеження та лікування, що були зумовлені наявними захворюваннями, беручи до уваги Постанову Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, суд вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця, а тому приходить до висновку про надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved