Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

18.07.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом 1474145 гривень 10 копійок, а також суми судового збору 22112 гривень 17 копійок (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 03 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту №380/1002/08-Пі, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 477000 доларів США за сплатою 16,00% річних. Згідно з Додатковою угодою від 01.07.2009 року про внесення змін до Договору кредиту №380/1002/08-Пі від 03.04.2008 року, сторони дійшли згоди змінити відсоткову ставку за користування кредиту у розмірі 21,00% з червня 2009 року та кінцевий термін до 02 квітня 2018 року. Позивач зазначає, що умови щодо сплати кредиту та відсотків не виконуються відповідачем, а також, згідно вимог Договору кредиту кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів. 04 грудня 2014 року на адресу відповідача була надіслана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач стверджує, що станом на 24.12.2015 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 1474145,10гривень, а саме: сума заборгованості за кредитом - 419325,00гривень, за відсотками - 502209,02 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту- 136370,78 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 166006,53 гривень, розмір інфляційних витрат за кредитом - 109987,81 гривень, розмір інфляційних витрат за відсотками - 140245,96 гривень. Представник позивача повторно в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позовні вимоги повністю підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.36-38). Так, відповідач зазначає, що позивачем пропущений строк позовної давності. Він зазначає, що відповідно п.4.4 Договору кредиту «…у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 цього Договору протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив та відповідно Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню)», і що таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Останній платіж по кредиту було ним сплачено 05 травня 2010 року, в зв'язку з чим строк виконання зобов'язання щодо повернення кредиту було змінено на 05 серпня 2010 року, через невиконання позичальником своїх обов'язків протягом 90 днів, саме з цього часу у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак позивач звернувся до суду із зазначеним позовом лише 11 липня 2016 року, тобто зі спливом строку позовної давності. Щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками, пені за несвоєчасне повернення відсотків, інфляційних витрат за відсотками, він зазначає, що відповідно до п.3.2.3 Договору кредиту, кредитор має право «вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкції у разі: 3.2.3.1 затримання Позичальником сплати Кредиту (частини Кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів», а також, що відповідно до п.3.3.14 Договору кредиту позичальник зобов'язаний «протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання письмового повідомлення Кредитору достроково повернути в повному обсязі Кредит, нараховані проценти, комісії, а також морочливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених п.п.2.7.3, 3.2.3, 5.4 цього Договору». Відповідач зазначає, що позивач листом від 25.10.2010 року №08.4-09/96-6079 письмово повідомив його про необхідність повернення заборгованості по кредиту та відсоткам, отриманий ним 01 листопада 2010 року, виходячи з цього строк виконання зобов'язання щодо сплати процентів було змінено на 1 грудня 2010 року (через 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора), і тому з цього часу у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав. Відповідач також зазначає, що викладене ним відповідає правовій позицій, викладеній у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року №6-249цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. 03 квітня 2008 року між позивачем Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено Договір кредиту №380/1002/08-Пі (а.с.5-9). За змістом п.1.1 Договору кредиту Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 477000,00 гривень зі сплатою 16,00 процентів річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною. Факт надання кредиту підтверджується заявою на видачу готівки №50 від 03 квітня 2008 року (а.с.20) та відповідачем не оспорюється. Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Договору кредиту погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 25-го числа (включно) кожного місяця, починаючи з травня 2008 року (останній платіж в квітні 2018 року), а саме: по 3975 гривень щомісячно, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 02 квітня 2018 року (включно), на умовах, визначених Договором. Як вбачається за змісту Додаткової угоди до договору кредиту №380/1002/08-Пі від 03 квітня 2008 року, укладеної сторонами 01 липня 2009 року (а.с.11), за цією Додатковою угодою Сторони дійшли згоди змінити графік погашення основної заборгованості по Кредиту та і зв'язку із цим внести відповідні зміни до Договору кредиту, а саме: встановити наступний графік погашення основного боргу, починаючи з червня 2009 року зі сплатою 21,0 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному договором Кредиту, а саме: з червня 2009 року по травень 2010 року включно по 500,00 гривень, з червня 2010 року по березень 2018 року включно - по 4414,00 гривень та в квітні 2018 року - 4409,00 гривень, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 02 квітня 2018 року. За змістом п.2.4 Договору кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за Кредитом у валюті кредиту за методом факт/360, де факт- фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році (а.с.5-9). Згідно з вимогами підпункту 2.4.5 п.2.4 Договору кредиту сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого Кредиту на рахунок [NUMBER] в Київській обласній філії АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше 25-го (Двадцять п'ятого) числа місяця наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі. Відповідно до умов укладеного Договору кредиту, Позичальник зобов'язаний (пункт 3.3): підпункт 3.3.8 своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1, 2.4 цього Договору: підпункт 3.3.14 протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання письмового повідомлення Кредитору достроково повернути в повному обсязі Кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених п.п.2.7.3, 3.2.3, 5.4 цього Договору. Крім того, пунктом 4.4 Договору кредиту, сторони визначили, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 90 (Дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). З наданого позивачем розрахунку вимог банку (а.с. 21-25) встановлено, що за вказаним кредитним договором №380/1002/08-Пі від 03 квітня 2008 року станом на 24.12.2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 1474145,10гривень, а саме: сума заборгованості за кредитом - 419325,00гривень, за відсотками - 502209,02 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту- 136370,78 гривень (за період з 23.12.2014 по 26.11.2015 року включно), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 166006,53 гривень (за період з 23.12.2014 по 26.11.2015 року включно), розмір інфляційних витрат за кредитом - 109987,81 гривень (за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року включно), розмір інфляційних витрат за відсотками - 140245,96 гривень(за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року включно). При цьому, як вбачається з розрахунку, останній платіж за Договором кредиту відповідачем здійснений 05.05.2010 року (а.с.13). Встановлено, що листом від 25.10.2010 №08.4-09/96-6079 (а.с.39-40,41), направленим відповідачу 27.10.2010 року позивач направив відповідачу вимогу негайно повернути заборгованість по кредиту та відсоткам у розмірі 459555,89 гривень та 920,44 гривень (пеня). Враховуючи викладене, відповідно до вимог п. 4.4 Договору кредит, відповідач, який протягом більше, ніж 90 (Дев'яносто) календарних днів, починаючи з 05.10.2010 року не виконував своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, по закінченню цього строку строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, тобто з 04 серпня 2010 року, та, відповідно, Позичальник був зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Фактично, своїм листом від 25.10.2010 року (а.с.39-40), адресованим відповідачу, позивач визнав ці обставини. Згідно ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Відповідні правові позиції викладені Верховним Судом України в своїй постанові №6-249цс15, на яку посилаються у своїх запереченнях відповідач. Про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до підпункту 1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені); Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги п.4.4 Договору кредиту №380/1002/08-Пі від 03 квітня 2008 року, позивач, починаючи з 04.08.2010 року протягом трьох років мав право звернутися до суду за захистом свого порушеного права щодо стягнення неповернутої позивачем суми кредиту, строк користування якого сплинув, а також нарахованих за цей період процентів, а також неустойки в межах визначеного законом строку спеціальної позовної давності. Відповідно до вимог ч.3 та 4 ст.268 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Обставин, які б свідчили про поважність причини пропущення позовної давності, судом не встановлено. Для надання відповідних пояснень представник позивача за викликом суду повторно не з'явився. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав пропуску позовної давності. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed