Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

22 серпня 2017 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 64. Від шлюбу мають: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спільне життя не склалось, у зв`язку з розбіжністю характера. Повне непорозуміння, постійні сварки, відсутність [PERSON] , призвели до того, що шлюб фактично розпався. Примирення неможливе. З 2018 року їх сім`я розпалася та вони стали проживати окремо. На теперішній час позивачка перебуває в цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Тому, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище - « [PERSON] » не змінювати. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась; надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність і задовольнити позов. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але він надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, позов може бути задоволено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні, сторони уклали шлюб 22.08.2017 року, зареєстрований актовим записом № 64 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6) На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні. Сім`я не може бути збережена та подальше спільне життя не можливо. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки, подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач визнає позов повністю, проти розірвання шлюбу заперечень не має, тому суд вважає можливим розглянути справу без присутності сторін, і вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги позивачки визнав, що свідчить про відсутність у нього бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved