Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ПП «Тулліус компані» про розірвання трудових відносин. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 01.03.2011 року між нею та ПП «Тулліус компані» укладено безстроковий трудовий договір, на підставі якого Аль [PERSON] прийнято на посаду продавця у супермаркеті «Мандарин». З вересня 2012 року позивач перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Влітку 2014 року у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та активними бойовими діями на території м. Луганська позивач була вимушена виїхати з окупованої території до своїх родичів в смт Новоайдар Луганської області. На теперішній час [PERSON] не має можливості виїхати до м. Луганська для розірвання трудового договору, у зв`язку з тим, що відповідний населений пункт тимчасово не підконтрольний українській владі, а УДППЗ "Укрпошта" припинило доставку пошти на територію м. Луганська, що унеможливлює вирішення питання стосовно розірвання трудових відносин шляхом листування. На підставі вищенаведеного, позивач [PERSON] [PERSON] просить суд припинити трудові відносини між нею та ПП «Тулліус компані». Позивач [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, проти вирішення справи при заочному розгляді справи не заперечувала. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Тулліус-компані» відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (https://na.lg.court.gov.ua/sud1218/inshe/adv/465540/; а.с.19, 20). Відповідно до 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 01.03.2011 року між Аль [PERSON] та ПП «Тулліус компані» укладено безстроковий трудовий договір, на підставі якого Аль [PERSON] прийнято на посаду продавця у супермаркеті «Мандарин». Факт того, що позивач дійсно з 01.03.2011 року працювала на ПП «Тулліус-компані» підтверджується випискою про індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 від 05.02.2018 року (а.с. 7-8). З вересня 2012 року позивач перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ЕД № 263151, відповідно до якого 07.12.2012 року позивач народила сина (а.с.13). Влітку 2014 року у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та активними бойовими діями на території м. Луганська позивач була вимушена виїхати з окупованої території до своїх родичів в смт Новоайдар Луганської області. На даний час [PERSON] мешкає за адресою: Луганська область, смт Новоайдар, вул. Зарічна, буд. 13, що підтверджується копією дублікату довідки № [NUMBER] від 30.01.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 6). На теперішній час [PERSON] позбавлена можливості продовжувати працювати за трудовим договором, вирішити питання щодо розірвання трудових відносин та одержання трудової книжки, у зв`язку з тим, що м. Луганськ перебуває на території, що є тимчасово непідконтрольною українській владі, а УДППЗ "Укрпошта" припинило доставку пошти на територію м. Луганськ, що унеможливлює вирішення питання стосовно розірвання трудових відносин шляхом листування (а.с.10,11). Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Відповідно до ч.1 ст. 38 КЗпП, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 року № 1275-р м. Луганськ віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Як вбачається з офіційного повідомлення УДППЗ «Укрпошта» від 04.01.2017 року, відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами) поштова кореспонденція до м. Луганськ не відправляється, оскільки ця територія є тимчасово непідконтрольною офіційній владі України. Згідно з Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач не може продовжувати трудові відносини за трудовим договором з ПП «Тулліус-компані» та не має можливості припинити трудові відносини відповідно до закону, що порушує її права, суд вважає, що позовні вимоги Аль [PERSON] до ПП «Тулліус-компані» підлягають задоволенню. Питання щодо сплати судового збору, на думку суду, необхідно компенсувати за рахунок держави, у звязку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору при подачі позову за даною категорією справи, а судові витрати по даній справі інші особи не понесли, що відповідає положенням ч. 6 ст.141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 36, 38 КЗпП України,

Outcome: approved