Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

27.01.2017 року Бондар О.Б., яка представляє інтереси ПАТ «УкрСиббанк» засобами поштового звязку звернулася до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] вимогами якого є стягнення суми заборгованості. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 1 326 010, 48 грн. Предметом позову є стягнення суми заборгованості, підставою позову є не виконання вимог кредитного договору. В обгрунтуання своїх позовних вимог позивач посилається на на те, що 25 квітня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір надання споживчого кредиту з Правилами №11476586000. Умовами кредитного договору передбачено, що підписуючи договір позичальник погоджується з викладеною у правилах споживчого кредитування, оприлюднених у газеті «Голос України» №85 від 13 травня 2011 року з усіма змінами і доповненнями, пропозицією Банку надати споживчий кредит, на умовах встановлених в договорі та правилах споживчого кредитування. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит ( грошові кошти) в сумі 1 134 893,38 грн, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25 січня 2036 року та сплачувати проценти за користування кредитом 20,9% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений термін, встановлюється процентна ставка у підвищеному розмірі, що визначений правилами споживчого кредитування. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києві від 06.04.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 3 травня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 11.09.2018 року від відповідача надійшов відзив. Відповідач заперечує позовні вимоги. Свої заперечення обґрунтовує наступним. Відповідач не має жодної заборгованості перед банком оскільки вказаний у позові кредитний договір був укладений для погашення іншого кредитного договору від 20.02.2007 №1111953000, який відповідач за його підрахунками вказану заборгованість погасив, а отже і укладати кредитний договір №11476586000 від 25.03.2016 року не було потреби, та відповідача було введено в оману. Відповідач зазначає, що не був повідомлений про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Відповідач не погоджується з нарахованою пенею, оскільки правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі, чого на його думку здійснено не було 04.12.2018 року ухвалою Святошинського районного суд м.Києва призначено у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості судову економічну експертизу. 14.05.2020 року [PERSON] надіслав зустрічну позовну заяву. Відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Відповідачем такий строк був пропущений без поважних причин, а тому зустрічна позовна заява залишена без розгляду. 17.05.2019 року від директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) [PERSON] надійшло повідомлення про неможливість надання висновку. 31.10.2019 року ухвалою Святошинського районного суд м.Києва призначено у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості судову економічну експертизу. 23.03.2020 року від директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) [PERSON] надійшло повідомлення про неможливість надання висновку. За таких обставин ( неможливість проведення експертизи) суд при вирішенні справи виходить з доказів, які є у матеріалах справи. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду 22.07.2020 року заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримував в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними обмеженнями. Судом причина неявки визнана неповажною, оскільки в умовах карантину на час розгляду справи суди працюють у звичайному режимі, що не перешкоджає участі сторін у засіданні. Дослідивши матеріали справи, всебічно з`ясувавши обставини справи, суд встановив такі обставини справи та дійшов наступного висновку: Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 25.04.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11476586000, згідно з яким відповідачу було надано кредитні кошти на суму 1 134 893,38 грн. із процентною ставкою у розмірі 20,9 % річних, на строк до 25 січня 2036 року (а.с. 5). Наявна у матеріалах справи виписка із кредитних документів по рахунку № [NUMBER] і розрахунку заборгованості по вищезазначеному кредитному договору свідчить про виконання Банком обов`язку із надання позичальнику кредиту у розмірі 1 134 893,38 грн.(а.с.19-23) Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Факт неналежного виконання позичальником своїх договірних зобов`язань, що зумовило виникнення у нього кредитної заборгованості станом на 24.01.2017 року в сумі 1 326 010,48 грн., з яких 1 134 893,38 грн кредитна заборгованість, 176 711,13 грн - заборгованість по процентам, 349,79 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 14 056,18 грн - пеня за прострочення сплати процентів, підтверджуються наданим позивачем довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором.(а.с.19-22) Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, позивачем 01.12.2016 року на адресу відповідача листом №30-12/36552 направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором. Однак, вимога банку залишилась поза увагою відповідача, а заборгованість не погашена.(а.с. 14) В той же час доводи наведені відповідачем у відзиві жодним чином не можуть слугувати підставою для відмови у позові. Доводи відповідача про те, що договір №11476586000 від 25.03.2016 був укладений для погашення іншого кредитного договору на невигідних умовах жодним чином не спростовують факту наявності заборгованості та необхідності задоволення позову. Підсичуючи договір обов`язком відповідача було ознайомитися з його змістом та з правилами на які наявне договорі посилання, таким чином своїм підсисом на договорі він фактично прийняв умови і правила, на які наявне посилання в договорі. Судом встановлено, що відповідачеві нарахована пеня відповідно до законодавства, правочин вчинено у письмовій формі, оскільки договір який підписував відповідач відсилає до правил споживчого кредитування, які містять дану норму ( а.с.5) Відповідно до ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. В той же час суд вважає, що нарахована позивачем пеня є співрозмірною до суми боргу. Враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 9890,16 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved