Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], дата народження - [INFO], місце народження - м. Харцизьк, Донецької області, мати дитини - [PERSON], [INFO], громадянка України, батько дитини - [PERSON], [INFO], громадянин України. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначає про те, що [INFO] року у м. Харцизьк Донецької області в неї народився син [PERSON], їй було видане лікарське свідоцтво про народження та свідоцтво про народження видане на тимчасово окупованій території України. На час народження дитини вона перебувала у зареєстровану шлюбі з [PERSON]. На теперішній час заявник зареєстрована та взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] Як зазначає [PERSON], вона звернулась до Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою отримати свідоцтво про народження дитини, однак отримала відмову, мотивовану тим, що документи пред'явлені нею, видані на території самопроголошеного утворення, яке не визнано Україною, та не може бути прийняте як підстава для державної реєстрації народження. Як зазначає заявник, встановлення зазначеного факту необхідно їй для реєстрації народження дитини. В судове засідання заявник не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту смерті підтримала з наведених у ній підстав, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань до суду не надсилав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно з частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до статті 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими територіями. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. В силу частини 1 статті 18 вищезазначеного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до частин 2 та 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з частинами 1 та 3 статті 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] року у центральній міській лікарні м. Харцизьк [PERSON], яка перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO], народила хлопчика, про що видано медичне свідоцтво про народження № 121/89 від [INFO] року, документ засвідчений підписом посадової особи Державної установи Донецької Народної Республіки та скріплений відповідною печаткою. Крім того, заявнику було видано свідоцтво про народження [NUMBER] від 25.04.2017 року на бланку Донецької Народної Республіки. У відповідності до статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Згідно з частиною 1 статті 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності та враховуючи той факт, що у зв'язку з тим, що заявник народила дитину на території, яка відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 року № 79-р) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» відноситься до території на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто документи видані на цих територіях не мають юридичної сили на території України, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved