Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

31 січня 2014 р. до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Державного Казначейства України про відшкодування матеріальних та моральних збитків. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.02.2014 року визначено підсудність цивільної справи за позовом [PERSON] до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Державного Казначейства України про відшкодування матеріальних та моральних збитків - Самарському районному суду м.Дніпропетровська. Розглянувши зазначені матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне у відкритті провадження за позовом [PERSON] до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська відмовити з наступних підстав. Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється, і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення судів, крім випадків встановлених законом ( ст.ст. 126,129). Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов"язаних із підготовкою й розподілом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстації, а не в суд першої інстанції. Останнє порушило б і принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішеня справи належним судом. Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржується лише в порядку ст. 129 Конституції України і законодавстава про судочинство. Здійснення правосуддя в Україні врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади. Суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятком є лише випадки коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь - яка інша установа (особа). Заяви, скарги спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розгляду у суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя. У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року № 8 " Про незалежність судової влади" роз"яснено, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь - який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів, щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається , і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства ( пункт 1 частина 2 статті 122 ЦПК України). Стосовно вимог [PERSON] до Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області та Державного Казначейства України, вважаю за необхідне залишити позов без руху по наступним обставинам. Статтею 119 ЦПК України встановлені вимоги до форми та змісту позовної заяви. Зокрема, відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору. Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від оплати судових витрат, відстрочити або розстрочити їх сплату. До позовної заяви позивачем [PERSON] не приєднано документу на підтвердження факту сплати судового збору та його певної частини, натомість подано суду заяву, яка міститься у прохальній частині позову, в якій ставиться питання про розстрочку сплати судового збору. При цьому, позивачем не надано достовірних доказів скрутного матеріального становища та не наведено обґрунтування повязаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, що позбавляє суд можливості вирішити по суті її клопотання про розстрочку сплати судового збору. Таким чином, за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, останній повинен бути сплачений у встановленому законом порядку. Розмір ставок судового збору визначений Законом України «Про судовий збір». Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Як вбачається із змісту позовних вимог, позивачем заявлено вимоги майнового характеру, а саме: позивач просить стягнути за рахунок державного бюджету в особі відповідача Державного Казначейства України на його користь матеріальні збитки у розмірі які будуть визначені судовою будівельно-технічною експертизою, які необхідні для проведення будівельних робіт по відновленню зруйнованої стіни та стягнути моральну шкоду що сталося в наслідок застосування судом заходів по забезпеченню позову. В порушення п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначена ціна позову. У разі неможливості надати відповідні документи щодо підтвердження ціни позову, відповідно до ст.80 ЦПК України, позивачу необхідно сплатити судовий збір у максимальному розмірі, а саме: не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати та надати суду документ на підтвердження його сплати в оригіналі. Крім того, до позовної заяви не додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. Згідно статті 121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків. За таких обставин, позовну заяву [PERSON] до Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Державного Казначейства України про відшкодування матеріальних та моральних збитків, слід залишити буз руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed