Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними 18.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 214. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час повнолітньою. На даний час їхня дочка, після досягнення повноліття навчається в Прикарпатському національному університеті імені [PERSON] на денній платній формі навчання. Термін закінчення навчання 01.07.2020 року. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, де позивачка працює на посаді провідного спеціаліста відділу, на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, інших доходів не має. Крім того, в звязку з навчанням дочки вона несе додаткові витрати на її утримання, тому їй одній важко забезпечити повнолітній дочці, яка навчається належний рівень життя. Відповідач жодних коштів на потреби дочки, яка навчається не надає. Відповідач працює в ПП "Прикарпатський експрес" на посаді водія автотранспортних засобів, з чого отримує регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення дочкою навчання. Крім того просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутність. В позові [PERSON] просить відмовити, оскільки у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними 18.11.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №214, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.2). У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час повнолітньою (а.с.3). На даний час [PERSON], після досягнення повноліття навчається в Прикарпатському національному університеті імені [PERSON] на денній платній формі навчання. Термін закінчення навчання 01.07.2020 року, що підтверджується довідкою від 20.06.2017 р. за № 06-02/09-13/802 та довідкою від 14.09.2017 р. за № 06-02/09-13/126 (7, 57). Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, де позивачка працює на посаді провідного спеціаліста відділу, на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с.8, 9). Підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, інших доходів не має, сімя є малозабезпеченою. Крім того, в звязку з навчанням дочки позивач несе додаткові витрати на її утримання, тому їй одній важко забезпечити повнолітній дочці, яка навчається належний рівень життя. Відповідач жодних коштів на потреби дочки, яка навчається не надає. Відповідач працює в ПП "Прикарпатський експрес" на посаді водія автотранспортних засобів, з чого отримує регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка навчається (а.с.28). Оскільки обов'язком обох батьків є утримання дітей до досягнення ними повноліття, а також, за умови матеріальної можливості, у разі продовження ними навчання - до досягнення 23 років, тому не можна погодитися і з твердженнями відповідача про його обов'язок утримувати виключно інших двох малолітніх дітей з якими він проживає разом. З врахуванням обставин справи, матеріального становища платника аліментів, який має офіційний дохід, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення дочкою навчання. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.182, 198-200 СК України,

Outcome: approved