Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

20.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] борг за договором від 29.04.2016 року у розмірі 200 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 4972,00 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що 24.11.2014 року між сторонами був укладений договір позики, за яким відповідач отримала у борг 200 дол. США з умовою їх повернення до 24.02.2015 року. В подальшому, а саме 29.04.2016 року відповідач склала розписку, та зобов'язалася у разі неповернення позики віддати кондиціонер LG 32. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивача, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 29.04.2016 року [PERSON] склала особисту розписку, відповідно до якої зобов'язалася повернути борг у розмірі 200 доларів США протягом 2 місяців, щотижня повертати по 500,00 грн. У випадку неповернення коштів, зобов'язалася віддати кондиціонер LG 32 /а.с. 5/. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні 05.12.2016 року судом допитано свідка [PERSON], яка пояснила суду, що між сторонами, дійсно, було укладено договір позики на суму 200 дол. США, який відповідач не виконує та кошти не повернула позивачу. Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що показання свідка не можуть вважатися належними доказами підтвердження факту укладення договору позики між сторонами, так як на підтвердження вказаної обставини мають бути надані належні письмові докази. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, судом встановлено, що борг відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] за розпискою від 29.04.2016 року становить 200 дол. США, що станом на день прийняття рішення по курсу НБУ еквівалентно 5544,00 грн. /1 дол. США = 27,72 грн./. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу за розпискою від 29.04.2016 року підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до роз'яснень п. 2 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440(1) ЦК та іншим законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону від 12 травня 1991 р. "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами в справі, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, а тому позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. не підлягають задоволенню. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial