Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.08.2020 року представник позивачки [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивує тим, що 25.08.1998 року придбала у відповідача житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованим філією Миколаївської універсально товарно-сировинної біржи в смт Єланець за №116. Під час вирішення питання про проведення державної реєстрації вищевказаного договору з`ясувалося, що договір нотаріально не посвідчений. Посилаючись на викладене, з метою захисту її прав як власника вказаного майна, просила визнати вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Ухвалою від 02.10.2020 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також вирішив розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про слухання справи. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю. У разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Відповідач у визначений\~строк відзив\~до суду\~не направив,\~у судові\~засідання не\~з`явився,\~хоча про\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~тому,\~у відповідності до ст.ст. 280,\~281 ЦПК України,\~за клопотанням представника позивачки суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, згідно з застереженнями, що містяться в\~ст. 5 ЦК України\~та п. 4\~Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року\~"Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним", відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено в\~судовому засіданні,\~25.08.1998\~між сторонами\~укладено договір\~купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~а саме\~-\~житлового будинку\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~договором купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~зареєстрованим того\~ж дня\~філією Миколаївської\~універсально товарно-сировинної\~біржи у\~"Журналі\~реєстрації біржових\~угод з\~нерухомим майном"\~за №116\~ (а.\~с.\~6,\~98-99). Так, відповідно до\~статті 4 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Згідно зі\~статтею 41 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Відповідно до\~статті 224 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до\~ст.153 ЦК УРСР\~договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Покупець сплатив продавцям належну за договором покупну ціну, а останні отримали грошові кошти та передали квартиру у її розпорядження. У зв`язку з цим, можна констатувати, що сторонами була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання. При вчиненні\~\~договору купівлі-продажу будинку дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу\~будинку. 27.08.1998\~року Вознесенським\~бюро технічної\~інвентаризації зареєстровано\~право приватної\~власності позивачки\~на вищевказаний\~житловий будинок\~та записано\~у реєстрову\~книгу №2\~за реєстровим\~№ 927\~(а.\~с.\~100). З матеріалів справи вбачається, що позивачка на даний час проживає в [ADDRESS] . У спірному житловому будинку за вказаною адресою вона зареєструвала членів своєї сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 5). У судовому засіданні представник позивачки пояснила, що з метою реєстрації права власності на житловий будинок позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області, де їй відмовлено у вчиненні вказаної дії, оскільки, наданий нею договір №116 купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений. Виправити вказані недоліки у позасудовому порядку не видається можливим. Нині захист права власності позивачки на вищевказаний житловий будинок можливий лише шляхом визнання договору №116 купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Статтею 227 ЦК УРСР\~передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно\~ст.15 Закону «Про товарну біржу»\~угоди,\~зареєстровані на\~біржі,\~не підлягають\~нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною.\~\~\~У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Отже, позивачкою надані належні докази на підтвердження факту укладення угоди між покупцем і продавцем житлового будинку, її виконання та обставин, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що зазначене є підставою для визнання договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, укладеного на біржових торгах, дійсним.\~ Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved