Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

7 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, що знаходяться у спільній частковій власності,- будівлі-верхній млин по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області та будівлі-нижній млин по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області від 25 травня 2016 року, укладений між ним та [PERSON], а також визнати за ним право приватної власності на нежилі приміщення- будівлю-верхній млин по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області, будівлю-нижній млин по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області. Даний позов обґрунтовано наступним. 25 травня 2016 року між позивачем та головою спілки співвласників майнових паїв-[PERSON] в письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, що знаходяться у спільній частковій власності, -будівлі-верхній млин по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області та будівлі-нижній млин по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області. За умовами вищевказаного договору позивач повністю сплатив відповідачу вартість придбаного нерухомого майна в розмірі 35964 грн, тобто умови договору виконав повністю. Відповідач, в свою чергу, передав позивачу нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі основних засобів. Позивач зазначає, що укладаючи вищевказаний договір, [PERSON] надав йому протокол № 4 загальних зборів уповноважених власників майнових паїв с.Антонівка Томашпільського району від 30 березня 2011 року, відповідно до якого дані млини були виділені в натурі на майнові сертифікати 28 співвласникам. Вказаний договір з додатками укладений в присутності голови Антонівської сільської ради, який засвідчив справжність підпису [PERSON], після чого був укладений акт прийому-передачі вказаного нерухомого майна, однак зареєструвати своє право власності на придбану нерухомість та посвідчити договір нотаріально позивач не зміг в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які рахувалися як основні засоби в товаристві «Антонівське». На звернення [PERSON] щодо необхідності здійснення державної реєстрації нерухомого майна та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу голова спідки співвласників [PERSON] відмовився пояснюючи тим, що вони продали вказану нерухомість, а обов'язок по оформлення покладають на позивача. В зв'язку з тим, що позивач не може в повному обсязі використовувати свою власність, які він набув правомірно, від чого порушуються його права як власника майна, посилаючись на вимоги ст.. 41 Конституції України, ст.ст. 220, 321, 328, 334 ЦК України, він вимушений звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, попросили його задовольнити. Голова спілки громадян-співвласників майнових паїв КСП «Антонівське» с.Антонівка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Пояснив, що пайовики вже отримали кошти за продане належне їм майно, ніхто ні до кого ніяких претензій не має, однак оформити належним чином договір купівлі-продажу неможливо, оскільки спілка не є юридичною особою і на приміщення млинів у спілки відсутні належні для цього правовстановлюючі документи. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог частини першої ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, доказуванню не підлягають. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що згідно договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 2 квітня 2007 року, співвласники, як власники майнових паїв, визначених в результаті паювання майна КСП «Антонівське» у зв'язку з його реорганізацією в ТОВ «Антонівське», з метою використання більш ефективного майна співвласники домовилися передати його за цивільно-правовими договорами про передачу майна [PERSON] (а.с.32-34). 25 травня 2016 року між головою співвласників майна, що належить співвласникам на праві спільної часткової власності, [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, що знаходиться у спільній частковій власності (а.с.7-9). Згідно додатку № 2 до договору купівлі-продажу від 25 травня 2016 року, майном є млин верхній та млин нижній з обладнанням (а.с.11). Як вбачається із протоколу № 4 загальних зборів уповноважених власників майнових паїв с.Антонівка Томашпільського району від 30 березня 2011 року, дані млини були виділені в натурі на майнові сертифікати 28 співвласникам (а.с.10). Згідно акту прийому-передачі основних засобів комісія з передачі майна, що утворена відповідно до рішення з реорганізації ТОВ «Антонівське» Томашпільського району Вінницької області-протокол № 4 від 30 березня 2011 року передала, а головою комітету [PERSON] прийнято майно- млин верхній з мікроГЕС, млин нижній з мікроГЕС (а.с.12). На ім'я позивача було виготовлено технічні паспорти на будівлю верхнього млина з мікро ГЕС, що розташована по вул.. Першотравневій, 64 в с.Антонівка Томашпільського району Вінницької області, та будівлю нижнього млина з мікро ГЕС, що розташована по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області (а.с.22-23). Як вбачається із списку власників майнових паїв, власники доручили голові спілки [PERSON] згідно договору купівлі-продажу реалізувати їхнє майно, яке було виділено протоколом № 4 від 30 березня 2011 року, а саме нежитлові будівлі: млин верхній (вул..Першотравнева), млин нижній (вул..Молодіжна) (а.с.74). Підтвердженням того, що дані особи є власниками майнових паїв є копії свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати), видані на їхні імена (а.с. 75, 77, 79, 81, 84, 86, 88, 90, 92, 94, 96, 98, 100102, 104, 106, 108, 110, 112, 114, 116) з їхніми заявами про видачу майнових паїв (а.с. 76, 78, 80, 82, 85, 86, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 101, 103, 105, 109, 111, 113, 115, 117, 119) та копіями свідоцтв про право на спадщину (а.с.83, 87, 118). Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 ( 62/2001 ) "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", передбачено, що в Україні забезпечується вільне здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину. Відповідно до листа Міністерства аграрної політики України від 20 квітня 2005 року № 37-17-2/5492 стосовно питань оформлення викупу майнових паїв, при викупі майнових паїв або часток у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, відповідно до Договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, обов'язково укладаються відповідні договори купівлі-продажу, форми яких наведені у Рекомендаціях щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності, затверджених наказом Мінагрополітики від 09.04.2001 N 97. При викупі майнових паїв договори купівлі - продажу укладаються з кожним власником цих паїв і підписуються сторонами договору особисто або довіреною особою, повноваження якої посвідчуються нотаріально. До договорів купівлі-продажу майнового паю обов'язково додаються копії договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній (частковій) власності, та акт приймання-передачі майна співвласниками від підприємства-правонаступника, довіреність на ім'я голови комітету (уповноважену особу) спілки (об'єднання) громадян-співвласників майна на право представляти їхні інтереси, рішення зборів співвласників про продаж часток у спільній власності. Договір купівлі- продажу майнового паю не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, проте його можна посвідчити нотаріально за бажанням сторін відповідно до статті 54 Закону України "Про нотаріат" ( 3425-12 ).Згідно з чинним законодавством у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад вчиняють нотаріальні дії, зокрема посвідчують заповіти та доручення, засвідчують правильність копій документів і виписок з них, а також справжність підпису на документах. Щодо видачі нового майнового свідоцтва, то органи місцевого самоврядування за заявою покупця майнових паїв зобов'язані видати на його ім'я нове свідоцтво на сумарну номінальну вартість викуплених майнових паїв. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В ч. 2 ст. 328 ЦК України вказано, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормами ч. 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За договором купівлі-продажу, відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що при укладенні Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25 травня 2016 року що знаходяться у спільній частковій власності,- будівлі-верхній млин по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області та будівлі-нижній млин по [ADDRESS] Томашпільського району Вінницької області, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було досягнуто домовленості по всім істотним умовам, здійснені всі необхідні дії по оплаті майна за Договором купівлі-продажу, тому є всі підстави вважати, що вищезазначене майно, а також право власності на нього перейшло до позивача-[PERSON], тобто відбулося повне виконання зазначеного вище Договору. Окрім того, відповідно до Закону України «Про об'єднання громадян» та свого Статуту Спілка громадян співвласників майнових паїв КСП «Антонівське» не являється юридичною особою, що згідно ст..91 ЦК України має такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині, то відповідно до ст..ст.15,16 ЦК України має право на захист своїх прав та інтересів- на визнання в судовому порядку права власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна, придбані в законному порядку. На підставі наведеного та

Outcome: approved