Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.06.2009 року шлюб між нею та відповідачем по справі, [PERSON], розірвано. Від їх спільного проживання народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Рахівського районного суду від 29.01.2009 року, з відповідача [PERSON], на її користь присуджено стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 13.01.2009 року. Їх дочка [PERSON] набула повноліття, але, з 01 вересня 2013 року, дочка являється студенткою Коломийського медичного коледжу ім. Івана Франка, що підтверджується довідкою за №853 від 03.12.2014 року. Термін навчання - з 01.09.2013 року по 01.07.2017 року. Вона змушена звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача на період навчання дочки до закінчення нею навчання в Коломийському медичному коледжі, оскільки [PERSON] знаходиться на її утриманні, не має самостійного заробітку через постійну зайнятість у навчальному процесі, тому потребує матеріальної допомоги. На підставі наведеного, просила винести рішення, за яким стягувати з відповідача [PERSON] аліменти у її користь на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, по 700 гривень, щомісячно, до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В своїх показах зазначив, що він не має постійного місця роботи та сталого заробітку, тому не має змоги платити аліменти у розмірі зазначеному позивачкою. Згідний платити аліменти на утримання дочки у розмірі по 350 гривень, щомісячно. Враховуючи вище наведені обставини, просив позовні вимоги позивачки задовольнити частково. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. За змістом ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 жовтня 2009 року відповідач [PERSON] являється батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Наразі [PERSON], [INFO] навчається на 2 курсі Коломийського медичного коледжу ім. Івана Франка, терміном навчання з 01.09.2013 року по 01.07.2017 року, що підтверджується довідкою за №853 від 03.12.2014 року. Згідно довідки Квасівської сільської ради №1950 від 08.12.2014 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона ніде не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, не має доходу, і матеріальне становище відповідача, який ніде не працює, постійного доходу не має, однак є працездатним, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути, щомісячно, аліменти на навчання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень до закінчення навчання, але не більше, ніж до двадцяти трьох річного віку, щомісячно. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 18.12.2014 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Тому, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору.

Outcome: partial