Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Камянець-Подільського національного університету імені [PERSON] про стягнення заборгованої заробітної плати у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 18\~209,68 грн., невиплаченої при звільненні. Уточнивши позовні вимоги, представник позивач у суді просить стягнути з відповідача 9\~897 грн.84 коп. заборгованої йому заробітної плати у вигляді надбавки за вислугу років; 3024 грн.00 коп. судових витрат, повязаних із проведенням судових експертиз. Представник позивача в суді, обґрунтовуючи позов зазначає, що з 01.04.1995 року по 28.08.1997 року працював викладачем Художньо-промислової школи у м. Кам»янець-Подільському. По закінченню роботи в Художньо-промисловій школі його педагогічний стаж становив 2 роки 04 місяці і 28 днів. З 01.09.2002 року по 21.06.2004 року він навчався на денній формі навчання в Камянець-Подільському національному університеті імені [PERSON]. Педагогічний стаж за час навчання в магістратурі Камянець-Подільського національного університету імені [PERSON] склав 1 рік 9 місяців і 21 день. З 19.09.2003 року по 01.07.2004 року та з 01.09.2004 року по 21.03.2010 року працював в Камянець-Подільському національному університеті імені [PERSON] на посаді асистента, з 22.03.2010 року по 30.05.2014 року - на посаді старшого викладача. На момент прийняття його на роботу Камянець-Подільським національним університетом імені [PERSON] (19.09.2003 року) його педагогічний стаж складав 04 роки 2 місяці та 19 днів (2 роки 4 місяці 28 днів + 1 рік 9 місяців 21 день). А тому, відповідач повинен був з моменту прийняття його на роботу нараховувати та виплачувати йому надбавку за вислугу років щомісячно розміром у 10 % до посадового окладу (ставки заробітної плати) аспіранта, що не було зроблено відповідачем. За період роботи в Камянець-Подільському національному університеті імені [PERSON] на посаді асистента (19.09.2003 року по 01.07.2004 року) його педагогічний стаж склав 8 місяців та 12 днів. Після прийняття 01.09.2004 року Камянець-Подільським національним університетом імені [PERSON] його на посаду асистента, відповідач не розпочав з моменту прийняття нараховувати та виплачувати йому надбавку за вислугу років щомісячно у розмірі 10 % до посадового окладу (ставки заробітної плати) аспіранта, хоча станом на 01.09.2004 року його стаж склав 04 роки 11 місяців 01 день (2 роки 4 місяці 28 днів + 1 рік 9 місяців 21 день + 8 місяців і 12 днів). Надбавку за вислугу років розміром 10 % до посадового окладу Камянець-Подільський національний університет імені [PERSON] почав нараховувати та виплачувати лише з листопада 2009 року. 29.09.2009 року його педагогічний стаж склав 10 років і з вересня 2009 року до моменту переведення його на посаду старшого викладача (23.03.2012 року) Камянець-Подільський національний університет імені [PERSON] повинен був нараховувати та виплачувати йому надбавку за вислугу років щомісячно розміром у 20 % до посадового окладу асистента, однак нараховував та виплачував йому лише у розмірі 10 % до нарахованої ним окладу аспіранта та розпочав такі нарахування з листопада 2009 року та не у всіх місяцях. З 23.03.2012 року до 30.05.2014 року працював у Камянець-Подільському національному університеті імені [PERSON] на посаді старшого викладача. На момент переведення на дану посаду, його педагогічний стаж складав 12 років 05 місяців та 24 дні, однак, відповідач нарахував та виплачував йому надбавку за вислугу років щомісячно у розмірі 10 % до посадового окладу, а не у встановленому розмірі, який мав би виплачуватися старшому викладачеві 20 %. При звільненні з роботи Камянець-Подільський національний університет імені [PERSON] мав би йому виплатити 9\~897 грн.84 коп. заборгованої йому заробітної плати у вигляді надбавки за вислугу років за період з 19.09.2003 року по 30.05.2014 року. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримав та просив його задовольнити з наведених підстав. Представник Камянець-Подільського національного університету імені [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив. Суду пояснив, що стаж позивача, як науково-педагогічного працівника станом на 01.11.2009 року складав 05 років 02 місяці. Відповідно до наказу університету за №174-К від 18.11.2009 року [PERSON] асистенту кафедри образотворчого мистецтва надано з 01.01.2008 року 10 % надбавку за вислугу років. Основним документом для визначення стажу педагогічної роботи є трудова книжка та інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи, тому нарахування надбавки проводилось на підставі трудової книжки та інших документів, які підтверджували виконання певної роботи позивачем. Вважає, що робота, з 01.04.1995 року по 28.08.1997 року викладачем у Художньо-промисловій школі, не повинна зараховуватись до педагогічного стажу [PERSON], оскільки вказана установа була створена міською радою і не підпорядковувалсь Міністерству освіти України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до Закону України «Про освіту», Постанови КМ України від 05.04.1994 року №228 «Про порядок створення, реорганізації і ліквідації навчально-виховних закладів» (п.3-5) - Навчально-виховні заклади, які отримали спеціальні дозволи (ліцензії) на здійснення діяльності, пов»язану з наданням послуг для одержання загальної середньої та професійної освіти, підготовкою спеціалістів різних рівнів і кваліфікації, включаються до Державного реєстру навчально-виховних закладів України. Положення про Державний реєстр навчально-виховних закладів України затверджується Міністерством освіти. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.04.1995 року по 28.08.1997 року працював викладачем в художньо-промисловій школі, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-ІІ №0220296 від 23.10.1984 року. По закінченню роботи в художньо-промисловій школі його педагогічний стаж [PERSON] становив 02 роки 04 місяці і 28 днів. Вказана художньо-промислова школа була зареєстрована рішенням виконавчого комітету Кам»янець-Подільської міської ради 05.08.1993 року за №961 та була включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) у квітні 1994 року з ідентифікаційним кодом 22989365, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Кам»янець-Подільської міської Ради народних депутатів від 05.08.1993 року за №961 про реєстрацію художньо-промислової школи в м.Кам»янець-Подільському, Свідоцтвом №961 про реєстрацію художньо-промилової школи, Статутом художньо-промислової школи в м.Кам»янець-Подільському від 1993 року, в якому в п.1.1. вказано : Художньо-проислова школа середньо-спеціальний державний заклад освіти, який покликаний задовільняти потреби місцевого господарства, суспільства, держави в професійних кадрах декоративно-прикладного мистецтва; п.1.3 заклад у своїй діяльності керується Законами України «Про освіту»; п.2.6. випускні екзамени у школі проводяться у порядку, визначеному Міністерством освіти України. Випускники школи отримують дипломи встановленого зразку та підтверджується інформаційною довідкою Головного Управління Статистики у Хмельницькій області від 09.08.2017 року за №14.2-10/966. Крім того, посада викладача художньо-промислової школи підпадає до переліку посад педагогічних працівників «викладачі всіх спеціальностей», затверджених Постановою КМ України від 14.06.2000 року за №963 «Про затвердження посад педагогічних та науково-педагогічних працівників». Вказане підтверджується показами свідків у суді - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З 19.09.2003 року по 01.07.2004 року та з 01.09.2004 року по 21.03.2010 року [PERSON] працював в Камянець-Подільському національному університеті імені [PERSON] на посаді асистента, з 22.03.2010 року по 30.05.2014 року - на посаді старшого викладача, що підтверджується наказами: №45-к від 15.09.2003 року, №51-к від 23.06.2004 року, №88-к від 10.09.2004 року, №59-К від 26.03.2010 року, №166-к від 30.05.2014 року, копією трудової книжки серії БТ-ІІ №0220296 від 23.10.1984 року. За посадою асистента (сумісника) Кам»янець-Подільського державного університету педагогічний стаж становив 09 місяців 13 днів (з 19.09.2003 року по 01.07.2004 року). Відповідно ч.1 ст.57 ЗУ «Про освіту» (зі змінами та доповненнями №1060-ХІІ від 23.05.1991 року), держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам: виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків. Таким чином, станом на 01.05.2004 року стаж педагогічної роботи позивача для виплати щомісячної надбавки за вислугу років складав 03 роки 0 місяців 11 днів, що давало [PERSON] право на встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 10% з 01.05.2004 року. З 01.09.2002 року по 21.06.2004 року [PERSON] навчався на денній формі навчання в Камянець-Подільському національному університеті імені [PERSON] (диплом магістра серії ХМ №25825397 від 25.06.2004 року). Педагогічний стаж за час навчання в магістратурі Камянець-Подільського національного університету імені [PERSON] не може бути зарахований для виплати надбавки за вислугу років. Станом на 30.06.2011 року педагогічний стаж старшого викладача [PERSON] складав 10 років 11 днів, тому з 01.07.2011 року йому мала бути встановлена надбавка за вислугу років у розмірі 20%, що підтверджується архівною довідкою Камянець-Подільського національного університету імені [PERSON] від 04.06.2014 року за №33/144, архівними відомостями №163 з січня 2004 року по грудень 2004 року. Після прийняття 01.09.2004 року Камянець-Подільським національним університетом імені [PERSON] [PERSON] на посаду асистента, відповідач з моменту прийняття не розпочав нараховувати та виплачувати [PERSON] надбавку за вислугу років щомісячно у розмірі 10 % до посадового окладу (ставки заробітної плати) аспіранта, хоча станом на 01.05.2004 року його стаж складав 03 роки 0 місяців 11 днів, що вбачається з архівних відомостей №163 з січня 2004 року по грудень 2004 року. Надбавку за вислугу років розміром 10 % до посадового окладу Камянець-Подільський національний університет імені [PERSON] почав нараховувати та виплачувати позивачу лише з листопада 2009 року. З 01.07.2011 року педагогічний стаж [PERSON] складав 10 років і 11 днів, тому Камянець-Подільський національний університет імені [PERSON] повинен був нараховувати та виплачувати йому надбавку за вислугу років щомісячно розміром у 20 % до посадового окладу старшого викладача, однак нараховував та виплачував йому лише у розмірі 10 % до нарахованої ним окладу аспіранта та розпочав такі нарахування лише з листопада 2009 року та не у всіх місяцях, що підтверджується архівними відомостями: №171 з січня 2012 року по грудень 2012 року, №172 з січня 2013 року по грудень 2013 року, №173 з січня 2014 року по червень 2014 року. З висновку експерта № 35 ПП Експертного центру «Поділля», за результатами проведення судово-економічної експертизи від 23.06.2017 року, вбачається, що згідно наданих документів, заявлений у позовних вимогах позивача [PERSON] розмір заборгованості з заробітної плати у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років за період роботи в Камянець-Подільському національному університеті імені [PERSON] з 19.09.2003 року по 01.07.2004 року і з 01.09.2004 року по 30.05.2014 року - підтверджується документально частково в сумі 9\~897 грн.84 коп. Отже, при звільненні з роботи Камянець-Подільський національний університет імені [PERSON] мав би виплатити [PERSON] 9\~897 грн.84 коп. заборгованої йому заробітної плати у вигляді надбавки за вислугу років за період з 19.09.2003 року по 01.07.2004 року і з 01.09.2004 року по 30.05.2014 року. Відповідно ч.4 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч. 7 ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно ст.98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України. Відповідно ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно ч.1 ст.21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства. Відповідно ст.22 ЗУ «Про оплату праці», суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством. Відповідно ч.1 ст.57 ЗУ «Про освіту» (зі змінами та доповненнями №1060-ХІІ від 23.05.1991 року, держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам: виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків. Таким чином, статтею 57 Закону "Про освіту" ( 1060-12 ) передбачені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним та іншим працівникам закладів освіти, в тому числі: виплата надбавок за вислугу років. Однак, всупереч зазначеним вимогам закону, ці виплати відповідачем не здійснювались у повному об»ємі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови N 13 ( v0013700-99 ) від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Відповідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.ч.1-3 ст.76 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, право позивача на своєчасне отримання розрахунку при звільненні, передбачене ст.ст.115, 116 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про освіту» та п.4 Наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 року за №557 «Про впорядкування умов праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закоаладів, установ освіти і наукових установ», оскільки щомісячна надбавка за вислугу років позивачу не була своєчасно виплачена у повному об»ємі відповідачем у вказані експертом строки, вона підлягає стягненню у розмірі 9\~897,84 грн. Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази, пояснення сторін, свідків, висновки експерта суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved