Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просить: - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку чи до закінчення ним навчання - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] в них з відповідачем народилась донька [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є відповідач, який матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. На цей час син є повнолітнім, однак продовжує навчання у Харківському національному медичному університеті, з огляду на що потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачем надано заперечення проти позову, в яких [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до усної домовленістю з колишньою дружиною, з вересня 2014 року він не припинив регулярно витрачати кошти на дітей та спілкувався з неповнолітньою донькою [PERSON], разом відвідуючи кінотеатр, ігрові заклади, заклади міського харчування, щосезонно купував дитячі речі, купив дитячий рюкзак, планшетний комп'ютер на загальну суму 2200 грн. Після розірвання шлюбу він надав можливість проживати [PERSON], його донці та всиновленому ним сином у квартирі у [ADDRESS], яка є виключно його власністю згідно договору дарування. Після вступу [PERSON] до Харківського національного медичного університету відповідач уклав на своє ім'я договір про оплату навчання № 131008 від 19.08.2013 р. та договір про оплату військової підготовки та самостійно виплачував кошти (оплата здійснена ним особисто до липня 2016 року). Крім того, з 2007 року він є онкохворим та був оперований у ДУ «Інститут медичної радіології ім. Григор'єва С.Г. НАМУ» з приводу меланоми шкіри та вимушений щорічно проходити коштовне обстеження, потребує спеціального режиму відпочинку та дієтичного харчування. Після розірвання шлюбу йому доводиться мешкати разом зі своїми непрацездатними батьками [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], які фактично знаходяться на його утриманні. В зв'язку з невеликими пенсіями його батьків, він регулярно вимушений сплачувати комунальні послуги за них. До того ж батьки хворіють хронічними захворюваннями: мати [PERSON] у 2013 році перенесла гострий геморагічний інсульт, батько [PERSON] хворіє на епілепсію та хронічну виразкову хворобу дванадцятипалої кишки, батьки потребують постійного лікування, реабілітації та постійного вживання коштовних лікарських засобів. Крім того, він допомогає своїй повнолітній доньці від першого шлюбу [PERSON], [INFO]., яка також навчається у Харківському національному медичному університеті. У судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] вимоги заперечень підтримали, просять стягнути аліменти у мінімальному розмірі. Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки дільниці № 21 КП "Жилкомсервіс" № 7320 від 13.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що є батьками відповідача [PERSON] На цей час відповідач проживає разом з ними. Вони є пенсіонерами, не працюють, мають хвороби, які потребують постійного лікування. Отримуваний ними дохід не є достатнім для їх харчування, купівлі ліків та сплати за комунальні послуги, в зв'язку з чим відповідач змушеним допомагати їм. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка навчається на 4 курсі медичного факультету Харківського національного медичного університету. З медичної документації, доданої відповідачем до матеріалів справи, вбачається, що він за станом здоров'я потребує постійного лікування. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги стан здоров'я платника аліментів, наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як вбачається з приписів ч.ч. 1, ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки Харківського національного медичного університету від 05.10.2015 року № 2103, [PERSON], [INFO], навчається на 3 курсі ІІ медичного факультету ХНМУ, денна форма навчання. Строк закінчення навчання 19.06.2019 року. У судовому засіданні сторони повідомили, що [PERSON] навчається на контрактній формі навчання, а тому припинення ним навчання до досягнення 23 років можливо як в зв'язку з академічною заборгованістю, так і через неоплату навчання. З огляду на викладене, на цей час неможливо встановити, яка з обставин настане раніше: досягнення [PERSON] 23 років або припинення ним навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до довідки про доходи позивач [PERSON] працює у ПП "Консультативна поліклініка" та отримує заробітну плату, зокрема за липень 2015 року - 2005,58грн., серпень 2015 року - 2412,28грн., вересень 2015 року - 2532,12грн., жовтень 2015 року - 2532,12грн., листопад 2015 року - 2532,12грн., грудень 2015 року - 2532,12грн. Відповідач [PERSON] працює у Харківському національному медичному університеті та отримує заробітну плату, зокрема, за липень 2015 року - 7639,92грн., серпень 2015 року - 7300,28грн., вересень 2015 року - 9779,18грн., жовтень 2015 року - 9779,20грн., листопад 2015 року - 20137,80грн., грудень 2015 року - 22144,71грн. У судовому засіданні відповідач повідомив, що на цей час аліменти за рішенням суду з нього не стягуюються. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги стан здоров'я платника аліментів, наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/20 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] 23 років або до припинення навчання - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Доводи відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є необґрунтованими, оскільки положення ч. 2 ст. 182 СК України застосовується лише при визначенні розміру аліментів на дітей, а за приписами ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки [PERSON] досяг повноліття, то у розумінні СК України він не є дитиною. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснює відповідачеві його відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 Сімейного кодексу України. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, сума судового збору у розмірі 487, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial