Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

23 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Золочівської дільниці Дергачівської філії ПАТ «Харківгаз» з нарахування та зобов`язання [PERSON] оплатити вартість проведення експертизи в сумі 2784,03 гривень на підставі кошторису на експертизу побутового лічильника природного газу, встановленого у споживача при наявності втручання в його роботу за 2018 рік,\~ скасувавши Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення,\~ проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Дергачівському відділенню\~ ПАТ «Харківгаз» \~від 24 квітня 2018 року. Свої вимоги мотивував тим, що він є споживачем газу, в його будинку [ADDRESS] 30 січня 2018 року працівники ПАТ «Харківгаз» демонтували лічильник для перевірки. 16 березня 2018 року його викликали до відділення ПАТ «Харківгаз» та повідомили, що існують сумніви щодо пломби на його лічильнику, в зв`язку з чим він в приміщенні Дергачівського відділення ПАТ «Харківгаз» підписав акт про демонтаж лічильника та направлення його на експертне дослідження, на його заперечення, що весь цей час лічильник перебував у них, працівники відповідача повідомили, що така процедура, позивач вимушений був підписати акт. Після цього 30 березня 2018 року було проведено експертизу лічильника та виявлено несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, після чого на позивача було покладено обов`язок по сплаті вартості самого експертного дослідження, за власні кошти придбати новий лічильник та реконструювати схему газопостачання шляхом виносу вузла обліку за межу земельної ділянки. Позивач зауважив, що лічильник під час його демонтажу 30 січня 2018 року не було належним чином опломбовано, а крім того він з 31 січня 2018 року перебував поза межами його контролю, тому контролювати відповідача в березні місяці за його цілісність він звичайно не міг. Представник відповідача Юрков І.Б. проти позову заперечував в повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні з мотивів подібних зустрічним позовним вимогам. 08 листопада 2018 року ПАТ «Харківгаз» звернулося до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому із посиланням на положення ст. 1166 ЦК України просило стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Харківгаз» заборгованість за надані послуги пов`язані з демонтажем, транспортуванням, та експертизою лічильника газу в розмірі 2784 грн. та судові витрати. Свої зустрічні вимоги ПАТ «Харківгаз» мотивувало тим, що на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498 (далі - Договір) ПАТ «Харківгаз» надає Позивачу послуги з газопостачання. Договір постійно пролонговується, позивач приєднався до вказаного договору 01 квітня 2018 року. 16.03.2018 року представниками Золочівського відділення ПАТ «Харківгаз» було відвідане домоволодіння гр. [PERSON] з метою перевірки стану побутового лічильника газу типу МКМ Об, зав. № 9159009, з показами 53747 м3 (далі - ПЛГ), які при огляді висловили сумнів (підозру) у правильності роботи встановленого за адресою: [ADDRESS] вказаного лічильника, про що був складений акт про виявлені порушення від 16.03.2018 р., а також акт про порушення № 000868 від 16.03.2018 р., яким споживач запрошувався на засідання комісії з розгляду актів про порушення, донарахувань споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз» на 24.04,2018 року. Вказані акти споживач власноруч підписав без зауважень та заперечень. 16.03.2018 року лічильник газу був демонтований для проведення експертизи в лабораторії з ТО та ремонту ППЛГ ВЛВ УМ ПАТ «Харківгаз», м. Харків, вул. Безлюдівська, 1-а, замість нього в присутності споживача встановлений перехідний патрубок. Додатково було опломбовано пакет пломбою оператора ГРМ № 22621487. Споживач запрошувався 30.03.2018 року о 10.00 год. для проведення експертизи в вказаної лабораторії, про що складено акт про демонтаж віл 16.03.2018 р., який також був власноруч підписаний споживачем без зауважень та заперечень Лічильник газу на місце проведення експертизи доставлено робітниками ПАТ «Харківгаз». 30.03.2018 року комісією ПАТ «Харківгаз» спільно з Державним підприємством «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (далі - ДП «Харківстандартметрологія») на виконання вимог глави 10 розділу X Кодексу було проведено експертизу 3 ВТ та пломб. Актом експертизи лічильника газу № 254 від 30.03.2018 р. встановлено: «Несанкціоноване втручання в газовий лічильник» - на підставі огляду ПЛГ, а саме в п. 1.1. зазначено: «Механічне пошкодження пломби завода-виробника (відсутні контрольні вусики). Пломба завода-виробника виймається. Існує доступ до відлікового механізму», що в свою чергу свідчить про певні дії споживача, направлені на заниження показань лічильника газу. Висновком членів комісії лічильник газу споживача визнано: «непридатним до застосування». Довідкою ДП «Укометртестстандарт» № 39-1-3/08889 від 02.04.2018 р. про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки встановлено в лічильник газу мембранний типу МКМ G6, зав. № 9159009, виробник «Premagas», не відповідає вимогам Р50-071-98 «Лічильник газу побутові. Методи та засоби повірки». Підстава визнання ЗВТ непридатним: «наявні ознаки пошкодження пломби лічильника»., яка додається. 24.04.2018 року на виконання п. 10 глави 5 розділу XI Кодексу «Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу» на підставі Акту про виявлені порушення від 16.03.2018 р., Акту про порушення № 000868 від 16.03.2018 р., Акту про демонтаж від 16,03.2018 р., Акту експертизи лічильника газу за № 254 від 30.03.2018 р., Довідки про непридатність до застосування № 39-1-3/08889 від 02.04.2018 р. з метою виконання зазначеного пункту Кодексу газопостачальною організацією було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення ... від 24.04.2018 року, Протоколом якої закріплено: 1). Донарахування абоненту [PERSON] не проводити, 2). Залишити до відшкодування абонентом вартості наданих послуг в сумі 2784,03 грн., 3). Так як вищезазначений лічильник газу визнано непридатним до подальшого застосування згідно даних лабораторії ПАТ «Харківгаз», абоненту [PERSON] рекомендовано за власні кошти у 2-х місячний термін придбати новий лічильник природного газу відповідно до встановленого обладнання. Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ... від 24.04.2018 року також підписано сторонами без зауважень та заперечень. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство «Харківгаз», здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, на підставі якого основним видом діяльності Товариства, є, зокрема, надання послуг з розподілу природного газу, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ. Вищезазначена діяльність Товариства здійснюється на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Ліцензії (п. 1 глави 2 розділу і Кодексу). П. 4 глави 2 розділу І Кодексу закріплено, що оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством. На підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498 (далі - Договір) ПАТ «Харківгаз» надає [PERSON] послуги з газопостачання. Договір постійно пролонговується. 01 квітня 2018 року [PERSON] підписано заяву-приєднання до умов Договору розподілу природного газу (для побутових споживачів). 30 січня 2018 року представниками Дергачівського відділення ПАТ «Харківгаз» [PERSON] та [PERSON] \~за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання споживача [PERSON] було демонтовано індивідуальний лічильник газу на повірку. При цьому показання приладу обліку становили 53747, на місце лічильніку встановлено перехідний патрубок, про що було складено відповідний акт із підписами споживача [PERSON] та слюсарів [PERSON] та [PERSON] Акт не містить відомостей про опломбування вхідних та вихідних патрубків та або поміщення до спеціального захисного пакету. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] \~ пояснили, що дійсно в той день прибули за дорученням свого керівництва та демонтували в штатному режимі лічильник у абонента [PERSON] , за вказаною вище адресою як і інші лічильники помістили їх до спеціального місця у машині та відвезли не повірку. Про зняття лічильника склали відповідний акт, у якому надали можливість розписатися споживачу, що він і зробив. Представником відповідача 15 лютого 2019 року було надано копію акту від 09 лютого 2018 року, в якому зазначено, що 09 лютого 2018 року слюсарем КВП [PERSON] було здійснено монтаж побутового лічильника газу споживачу [PERSON] за адресою [ADDRESS] , після повірки. Акт складений та підписаний виключно [PERSON] , підписів інших осіб не містить. 16 березня 2018 року\~ представником оператора ГРМ\~ Дергачівського відділення ПАТ «Харківгаз» Філатовим В.М. складено акт про порушення №000868. В акті зазначено, що він складений за участі споживача [PERSON] , на дату складання Акта \~на об`єкті «будинок» за адресою: [ADDRESS] ,\~ встановлено порушення Кодексу газорозподільчих систем:\~ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (пломби заводу виробника під сумнівом, лічильник був на ремонті в лабораторії 21.11.2003 року) Зазначено також, що показання лічильника (ЗВТ) на дату складання Акту: Лічильник МКМ G-6 зав.№ 9159009 покази 53747 м3. 16 березня 2018 року представником газопосточальної (газотранспортної) організації ПАТ «Харківгаз» [PERSON] В.М. складено Акт (без номеру) про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. В акті зазначено, що\~ демонтаж відбувся за адресою [ADDRESS] в присутності споживача [PERSON] \~Зауважено, що на лічильнику опломбовано вхідні та вихідні патрубки, його поміщено в пакет та він доставляється до місця проведення експертизи працівниками ПАТ «Харківгаз». Акт містить підписи [PERSON] та [PERSON] Зафіксовано показання лічильника 53747. 30.03.2018 року комісією ПАТ «Харківгаз» спільно з Державним підприємством «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (далі - ДП «Харківстандартметрологія») було проведено експертизу З ВТ та пломб. Актом експертизи лічильника газу № 254 від 30.03.2018 р. встановлено: «Несанкціоноване втручання в газовий лічильник» - на підставі огляду ПЛГ, а саме в п. 1.1. зазначено: «Механічне пошкодження пломби завода-виробника (відсутні контрольні вусики). Пломба завода-виробника виймається. Існує доступ до відлікового механізму», що в свою чергу свідчить про певні дії споживача, направлені на заниження показань лічильника газу. Висновком членів комісії лічильник газу споживача визнано: «непридатним до застосування». Довідкою ДП «Укометртестстандарт» № 39-1-3/08889 від 02.04.2018 о. про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки встановлено в лічильник газу мембранний типу МКМ G6, зав. № 9159009, виробник «Premagas», не відповідає вимогам Р50-071-98 «Лічильник газу побутові. Методи та засоби повірки». Підстава визнання ЗВТ непридатним: «наявні ознаки пошкодження пломби лічильника». 24.04.2018 року на підставі Акту про виявлені порушення від 16.03.2018 р., Акту про порушення № 000868 від 16.03.2018 р., Акту про демонтаж від 16,03.2018 р., Акту експертизи лічильника газу за № 254 від 30.03.2018 р., Довідки про непридатність до застосування № 39-1-3/08889 від 02.04.2018 р. газопостачальною організацією було проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення від 24.04.2018 року, Протоколом якої закріплено: 1). Донарахування абоненту [PERSON] не проводити, 2). Залишити до відшкодування абонентом вартості наданих послуг в сумі 2784,03 грн., 3). Так як вищезазначений лічильник газу визнано непридатним до подальшого застосування згідно даних лабораторії ПАТ «Харківгаз», абоненту [PERSON] рекомендовано за власні кошти у 2-х місячний термін придбати новий лічильник природного газу відповідно до встановленого обладнання. Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 24.04.2018 року також підписано сторонами. У судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що дійсно обіймав посаду представника газопосточальної (газотранспортної) організації ПАТ «Харківгаз» та здійснював монтаж/демонтаж лічильників споживачів на території Золочівського району Харківської області. Так, зокрема ним здійснювався монтаж та демонтаж лічильника у споживача [PERSON] . враховуючи, що пройшов значний період часу він ці події пам`ятає не точно. В його роботі це звичайна процедура, коли встановлюється (після повірки) лічильник про це складається акт, в ньому обов`язково є місце для підпису споживача, де він може висловити свої зауваження. Про виконання робіт по встановленню лічильника він інформує своє керівництво, передає акт, на ньому робиться відповідна примітка \~працівника установи про облік лічильника, в подальшому нарахування йдуть за лічильником, він відображається в квитанціях. Проте з впевненістю зауважив, що ніколи в його присутності споживачі не відмовлялися від підпису у актах\~ про монтаж або демонтаж лічильника. Яким чином на акті від 09 лютого 2018 року відсутній підпис [PERSON] пояснити не зміг. Зауважив, що раз у акті стоїть його підпис, значить він його складав. Не зміг пояснити яким чином оригінал акту не містить примітки про його отримання працівником ПАТ «Харківгаз», як це заведено у його роботі. \~Підтвердив, що у разі встановлення лічильника нарахування абоненту мають йти само по лічильнику. З повідомлення спрямованого ПАТ «Харківгаз» абоненту [PERSON] по сплату рахунку № [NUMBER] від 12 січня 2018 року за грудень 2017 року вбачається, що нарахування здійснені за лічильником №9159009 (показання подані через сайт 01 грудня 2017 року). В наступних повідомленнях (квитанціях) від 13 березня 2018 року за лютий 2018 року, від 12 квітня 2018 року за березень 2018 року, від 10 травня 2018 року за квітень 2018 року, відсутній номер лічильника газу. В повідомленні про сплату від 12 червня 2018 року зазначено номер лічильника №11364080. Сторони у судовому засіданні визнали, що в останньому повідомленні йде мова про новий лічильник, який абонент [PERSON] придбав за власний рахунок. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними нормами закону положеннями Конституції України, Цивільного кодексу України, положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», Кодексу газорозподільних систем. Стаття 55 Конституції України гарантує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» перелічує права та обов`язки споживачів. Так зокрема споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. З ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 614 ЦК України обумовлює підставу відповідальності за порушення зобов`язання. Так особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду: 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Взаємовідносини між споживачами природного газу та Оператором ГРМ регулюються Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. (далі - Кодекс ГРМ) та Типовим договором розподілу природного газу затвердженим постановою НКРЕ КП № 2498 від 30.09.2015 р. Відповідно до глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами ПИСЬМОВОЇ форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно п.п.3 п.1 гл. 2 розд. XI Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Втручання в роботу лічильника газу є порушенням, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування. П.4 глави І розділу І Кодексу ГРМ визначено поняття: експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно п.8 глави 9 розділу X Кодексу ГРМ, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). Відповідно до положень ст.ст.12, 77-81 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач звернувшись до суду з позовом за захистом своїх інтересів вказав, що після демонтажу лічильника 30 січня 2018 року він його не бачив та по березень 2018 року лічильник знаходився у працівників ПАТ «Харківгаз». Позивач заперечував той факт, що лічильник встановлювався 09 лютого 2018 року, вказуючи, що лічильник з моменту демонтажу більше не встановлювався, в тому числі на момент складення акту про демонтаж 16 березня 2018 року. Під час демонтажу лічильника 30 січня 2018 року вхідні та вихідні патрубки його не опломбовувалися, до спеціального захисного пакету він не поміщався. Весь час лічильник перебував у володінні та розпорядженні ПАТ «Харківгаз», на доказ чого є той факт, що єдиний документ, що не містить підпису позивача це саме акт від 09 лютого 2018 року, що на думку позивача, свідчить про фальшованість даного акту. Крім того, весь час з 30 січня до встановлення нового лічильника у травні місяці нарахування йому здійснювалися не за лічильником, а за загальним тарифом, крім того, ПАТ «Харківгаз» було не обмежено у створенні вказаних актів і вже під час розгляду справи. Суд оцінюючи докази у їх сукупності дійшов висновку, що ПАТ «Харківгаз» не доведено, що після демонтажу лічильника у [PERSON] 30 січня 2018 року лічильник було встановлено 09 лютого 2018 року та знову демонтовано 16 березня 2018 року. Вказаний акт (від 09 лютого 2018 року) не містить підпису позивача [PERSON] хоча свідок [PERSON] пояснив, що жодного разу в його присутності споживач не відмовлявся від підпису. Також вказаний акт не містить відмітки про отримання його працівниками ПАТ «Харківгаз» після нібито проведених робіт, що є обов`язковою умовою за твердженням того ж свідка [PERSON] .\~ Так суд, оцінивши надані ПАТ «Харківгаз» докази, оцінює, в тому числі час коли їх було надано суду - не разом із зустрічним позовом, хоча надані докази охоплювали період правовідносин між сторонами з січня по травень 2018 року, та надавалися як вичерпні. Спірний акт від 09 лютого 2018 року було надано суду вже після того як позивач в ході розгляду справи вказав, саме на той факт, що лічильник не встановлювався, та з січня перебував у розпорядженні працівників ПАТ «Харківгаз». Суд вважає, що доводи позивача в частині того, що ПАТ «Харківгаз» не було обмежено у можливості створення вказаного документу, в більш пізній період, не спростованими відповідачем, враховуючи що підписів інших осіб окрім працівника ПАТ «Харківгаз» акт від 09 лютого 2019 року не містить, а доказів наявності вказаного документу за підписом осіб не підпорядкованих відповідачу не надано. Додатково на користь тверджень позивача, щодо відсутності встановлення йому лічильника 09 лютого 2018 року свідчить і той факт, що квитанції, що були надіслані ПАТ «Харківгаз» споживачу [PERSON] після січня 2018 року до встановлення нового лічильника у травні місяці 2018 року не містять посилань на номер лічильника. Доводи представника відповідача, що споживач сам міг не надавати показання лічильника газу, тому йому нараховувалася плата за загальним тарифом, висновків суду не спростовує, так як у випадку відсутності даних приладу обліку у квитанції у будь-якому випадку мав бути зазначений номер приладу обліку, як це було до січня місця та після травня 2018 року коли прилад обліку був встановлений. Крім того суд додатково зауважує, що при демонтажі лічильника 30 січня 2018 року було зафіксовано його показники спожитого газу, які лишилися незмінними до проведення експертизи у березні 2018 року, що є неможливим за умови його експлуатації, як стверджує ПАТ «Харківгаз» в період з 09 лютого 2018 року по 16 березня 2018 року. Судом також встановлено, що при демонтажу лічильника 30 січня 2018 року вхідні та вихідні патрубки його не опломбовувалися, до спеціального захисного пакету із біркою газопостачальної організації він не поміщався, як це вимагається при спрямуванні лічильника на експертне дослідження. Враховуючи, що суд, вважає недоведеним той факт, що 09 лютого 2018 року [PERSON] було встановлено лічильник після планової повірки, суд виходить з того, що після його демонтажу 30 січня 2018 року лічильник, без відповідних засобів захисту (опломбування, пакет із біркою газопостачальної організації) перебував у розпорядженні працівників ПАТ «Харківгаз», тобто станом на 16 березня 2018 року майже півтора місяці не був у експлуатації споживача та перебував поза його контролем, що ставить під сумнів твердження відповідача\~ про обов`язок по відшкодуванню вартості проведеного експертного дослідження, яке встановило наявність втручання в роботу приладу обліку, так як [PERSON] в даному випадку, станом на 16 березня 2018 року не був «стороною відповідальною за збереження ЗВТ» в розумінні наведених положень Кодексу ГРМ. Враховуючи викладене суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову на підставі положень ст.ст.614,1166 ЦК України. Щодо вимог за основним позовом, суд виходить з того, що оскаржувані позивачем акти самі по собі не порушують його прав, а є лише доказами у разі пред`явлення до нього вимог про стягнення суми спричиненої шкоди, у разі її доведення, відтак, обраний позивачем спосіб захисту є неналежним, в зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні первісного позову. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволені основного та зустрічного позовів судові витрати компенсації не підлягають відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed