Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

11 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,51 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Вирівської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. [PERSON] своєчасно звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку видати відмовилась у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на землю, а саме оригінал державного акту на землю. Надати нотаріусу державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не має можливості, оскільки за життя [PERSON], завершивши процес приватизації земельної ділянки, не встигла отримати державний акт. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулась з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова направив суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, з позовом згодні. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON] була нині покійна [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та про її одруження, а також свідоцтвом про одруження матері позивачки (а.с.6-8). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.4). За життя [PERSON] подала заяву до Білопільської районної державної адміністрації на виділення їй у власність на території Вирівської сільської ради Білопільського району земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с.22). Розпорядженням голови Білопільської районної адміністрації від 03 квітня 2002 року №115 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Вирівської сільської ради" був наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок громадянам, в тому числі [PERSON], для ведення особистого селянського господарства, в межах норм, передбачених Земельним кодексом, із земель державної власності, що розташовані на території Вирівської сільської ради згідно додатку. Також доручено землевпорядній організації виготовити проект відведення земельних ділянок за кошти громадян (а.с.18, 22-24). Розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації від 03 вересня 2002 року №368 "Про затвердження проекту відведення земельних ділянок в приватну власність для ведення особистих селянських господарств на території Вирівської сільської ради" був затверджений проект відведення земельних ділянок в приватну власність із земель державної власності на території Вирівської сільської ради (а.с.16). Пунктом другим вказаного вище розпорядження від 03 вересня 2002 року передано громадянам України, в тому числі [PERSON], у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно додатку. Згідно п.3 розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 03 вересня 2002 року №368 громадянам можно було приступити до використання земельних ділянок після виготовлення землевпорядною організацією меж земельних ділянок в натурі та одержання державних актів на право приватної власності на землю. 09 вересня 2002 року був складений акт про погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, переданої у власність [PERSON], в натурі. Площа земельної ділянки згідно плану становить 1,51 га (а.с. 19-20). Проте, отримати державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не встигла, так як [INFO] вона померла. Також судом встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла своїй доньці [PERSON], позивачці у справі (а.с.5). Позивачка [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку [PERSON] не змогла, оскільки з'ясувалось, що [PERSON], провівши усі необхідні дії для завершення приватизації земельної ділянки, не встигла отримати державний акт на землю, так як померла. Таким чином виникла ситуація, при якій через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності з п.п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,51 га, що розташована на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved