Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON], діючи через представника за довіреністю [PERSON], звернулася до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом у якому просить суд визнати, що [PERSON], який помер 14.02.2013 року, належало на праві спільної сумісної власності 3/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в м. Генічеськ по вул.. Міська, 30; визначити частку [PERSON], який помер 14.02.2013 року в спільній сумісній власності в 3/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в м. Генічеськ по вул.. Міська, 30 в розмірі 3/50 часток цього домоволодіння; визначити частку [PERSON] в спільній сумісній власності в 3/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в м. Генічеськ по вул.. Міська, 30 в розмірі 3/50 часток цього домоволодіння та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 3/50 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в м. Генічеськ по вул.. Міська, 30, як на спадщину, що відкрилася після смерті 14.02.2013 року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 14.02.2013 року помер її чоловік [PERSON]. В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] набули право власності на частину житлового будинку, розташованого по вул.. Червоноармійська, 30 в м. Генічеськ Херсонської області, яка після відчуження частини за рішенням Генічеського районного суду Херсонської області 2008 року, становила 3/50 в рівних частках за кожним з подружжя. Вона у встановлений законом термін звернулась до нотаріуса с заявою про прийняття частки спадкового майна, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право про спадщину на частину майна частину житлового будинку, оскільки за життя [PERSON] свою частку в сумісному майні подружжя не виділяв. А нотаріусом під час перевірки документів, було виявлено невідповідність наданої технічної документації відомостям, які внесені в електронний реєстр щодо розміру частки власника домоволодіння №30 по вул.. Червоноармійська в м. Генічеську Херсонської області та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, наполягає на його задоволенні. Вказує, що оскільки за життя [PERSON] не було здійснено виділ часток подружжя, та наявність розбіжностей у частках, що їм належали у електронному реєстрі прав в нотаріальному порядку вирішити дане питання не має можливості. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлому 14.02.2013 року на праві спільної часткової власності належала частина домоволодіння, розташованого по вул.. Червоноармійська, 30 в м. Генічеськ Херсонської області. Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №136163206 від 22.02.2016 року, на підставі договору купівлі-продажу №б/н від 21.06.1994 року, за [PERSON] було зареєстровано право спільної сумісної власності на 7/100 часток домоволодіння №30 по вул.. Червоноармійська в м. Генічеськ Херсонської області, про що було внесено відповідний запис до реєстру 24.02.2005 року. Згідно вказаного витягу на підставі договору купівлі продажу від 09.04.2001 року за [PERSON] було зареєстровано право спільної сумісної власності на 11/100 часток вказаного вище домоволодіння. Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що на підставі ухвали Генічеського районного суду Херсонської області №2-1020/2008 від 01.08.2008 року, було здійснено відчуження часток [PERSON] та [PERSON] та відокремлено їх в окремі обєкти нерухомості перукарня та квартира, право власності на які було зареєстровано за [PERSON]. Внаслідок відчуження частини своїх часток, частка [PERSON] та [PERSON] була зменшена та становила відповідно 3/50 домоволодіння №30 по вул.. Червоноармійська в м. Генічеськ Херсонської області та відповідно належала їм на праві спільної сумісної власності в рівних частках. 13 лютого 2013 року помер [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина, до якої ввійшла належна померлому на праві спільної сумісної власності частка домоволодіння, розташованого по вул.. Червоноармійська, 30 в м. Генічеськ Херсонської області. Оскільки померлий заповітів не складав, то спадкоємцем першої черги спадщини, що відкрився після смерті [PERSON] є [PERSON], яка в свою чергу звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак під час перевірки наданих документів, нотаріусом було виявлено розбіжність у наданій технічній документації та записам в електронному реєстрі прав власності. А саме в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зазначено про відчуження частки як [PERSON] та к [PERSON] та відповідно розмір їх часток зазначений станом на час первісного набуття права власності на частину відповідного домоволодіння. Відповідно до довідки про уточнення часток власників домоволодіння №30 по вул.. Червоноармійська в м. Генічеськ Херсонської області №1164 від 17.08.2015 року, виданої КП «Генічеське БТІ» ХОР, частка [PERSON] та [PERSON] становить 3/50 в рівних долях від 1 цілої домоволодіння №30 по вул.. Червоноармійська в м. Генічеськ Херсонської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Перелік майна, що не включається до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦК України, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. В силу ч. 3 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. У відповідності до ст.. 1261 ЦК України позивач у даній справі є спадкоємцем першої черги за законом. Задовольняючи вимогу [PERSON] про визнання за нею права власності на 3/100 частки житлового будинку, що розташований вул.. Червоноармійська, 30 в м. Генічеськ Херсонської області, суд виходе наступного. Частка будинку 3/50 була придбана [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу, а отже кожному з них належало по 1\\2 частці від їхньої спільної частки даного будинку у відповідності до норм Сімейного кодексу України, що становить по 3/100 частки домоволодіння в цілому за кожним з подружжя. Таким чином після смерті чоловіка [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем за законом успадкувала належному йому частку в спільному сумісному майні подружжя, що становить 3/100 частки від усього домоволодіння. Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.. Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Згідно до ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Тобто в судовому засіданні встановлено, що через невизначеність часток подружжя та наявність розбіжностей з приводу зазначення частини кожного з них у електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, [PERSON] не має можливості належним чином оформити право власності як на спадкове майно так і на належне їй майно у спільній частковій власності.

Outcome: approved