Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що із відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2008 року Городищенською сільською Радою Біловодського району Луганської області, актовий запис №6. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, доньку\~ [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Фактичні шлюбні відносини були припинені близько року тому з тієї причини, що у сторін різні характери та погляди, у звязку з чим виникали часті сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Спільне господарство не ведеться. На підставі вищевказаного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, у заяві адресованій суду просила справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2008 року Городищенською сільською Радою Біловодського району Луганської області, актовий запис №6. Шлюб позивача з відповідачем не склався через відсутність взаєморозуміння, сімя розпалася остаточно та поновленню не підлягає. Шлюбні відносини між сторонами припинилися близько року тому. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, доньку\~ [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя»\~ проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У\~ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 р. "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що\~позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами спору припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо. Таким чином, враховуючи небажання обох з подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову слід прийняти, адже воно не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а отже, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 24, 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved