Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~15.02.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА, третя особа Південна товарна біржа, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 30.05.1997 року № 6691 однокімнатної квартири № 112 розташованої у будинку №40/1 по вулиці Крилова у м. Миколаєві, який зареєстровано у Південній товарній біржі, посилаючись на те, що нею при укладені даного договору були виконані всі умови, обумовлені даним договором, а відповідач уникає від його нотаріального посвідчення. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, начальник відділу правового та кадрового забезпечення Миколаївської обласної дирекції НАСК ОРАНТА [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу слухати без його участі. На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 30.05.1997 року між Правлінням Національної Акціонерної Страхової Компанії НАСК "ОРАНТА" та [PERSON], як членами біржі, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири №112, яка розташована за адресою: вулиця Крилова, 40/1 м. Миколаїв, тобто між позивачкою та відповідачем існували відносини, пов'язані з купівлею-продажем об'єкту нерухомості, які регулюються Цивільним кодексом України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Відповідно до вимог ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року)нотаріальному посвідченню підлягали тільки договори купівлі-продажу житлового будинку. Статтею 224 ЦК України (в редакції 1963 року)передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 30.05.1997 року позивачка виконала свої зобов`язання як покупець, а саме оплатила продавцю вартість придбаного об`єкту нерухомості в повному обсязі, у розмірі 799 гривень 25 копійок. У свою чергу продавець Правлінням Національної Акціонерної Страхової Компанії НАСК "ОРАНТА" передав покупцеві [PERSON]квартиру №112, яка розташована за адресою: вулиця Крилова 40/1 м. Миколаїв. Відповідно до ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА, третя особа Південна товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійснимпідлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved