Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] звернулася в суд з позовом до Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,9257 га, кадастровий номер [NUMBER] в межах Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та на земельну ділянку площею 0,1604 га, кадастровий номер [NUMBER] в межах Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер - [PERSON], син позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилось майно, а саме, дві земельні ділянки площею 0,9257 га в межах Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 01.03.2006, та площею 0,1604 га межах Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 01.03.2006. Власником вищезазначених державних актів на право власності на земельні ділянки був син позивача - [PERSON]. Однак, оригінали вказаних державних актів втрачені. Копії земельних актів отримано у Відділі Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області. Для отримання спадщини позивач не змогла вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору. Строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено через поважні причини. Судом було визначено додатковий строк - два місяці, починаючи з 13.03.2017, для подання заяви про прийняття спадщини на спадкове майно після смерті [PERSON]. Протягом встановленого судом терміну позивач звернулася до Приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно постанови приватного нотаріуса від 12.05.2017, позивачу було відмовлено у виданні свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до довідки Виноградської сільської ради від № 4, [PERSON] на момент смерті проживав без реєстрації разом із мамою [PERSON] в [ADDRESS] та вели спільне господарство. Після смерті позивач обробляє земельні ділянки, які належали покійному [PERSON]. Отже, в розумінні ст. 1268 ЦК України, позивач спадщину прийняла, яка відкрилася після смерті сина - [PERSON]. Для визначення ціни позову, отримано відповідь Відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області від 23.05.2017, в якій зазначено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,9257 га, виданого на ім'я [PERSON] становить - 45 862,13 грн. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки згідно кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1604 га, виданого на ім'я [PERSON] становить - 846,64 грн. Також, Відділом Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області надало копії вищевказаних Державних актів на право власності на земельні ділянки. В судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивача позовні вимоги підтримує, позов просить задовільнити. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2016 року. При житті [PERSON] був власником земельних ділянок згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 01.03.2006, площею 0,9257 га, кадастровий номер [NUMBER], в межах Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; та державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 01.03.2006 площею 0,1604 га, кадастровий номер [NUMBER] в межах Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області віл 23.05.2017 року - нормативно-грошова оцінка земельних ділянок, які розташовані на території Виноградської сільської ради згідно державного акту, виданого [PERSON] площею 0,9257 га становить 45862,13 грн., площею 0,1604 га становить 846,64 грн. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Померлий заповіту не вчиняв. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.06.1974 року позивач [PERSON] являється матір'ю [PERSON]. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2017 року по справі № 342/85/17 (провадження № 2/342/198/2017) визначено [PERSON], [INFO] додатковий строк - два місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. З постанови приватного нотаріуса Яшан Р.Р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право власності на земельні ділянки померлого [PERSON], на підставі відсутності у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року " Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). За змістом ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,9257 га, кадастровий номер [NUMBER] в межах Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та на земельну ділянку площею 0,1604 га, кадастровий номер [NUMBER] в межах Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 5, 316, 317, 328, 392, 1216, 1222, 1261 ЦК України, ст.ст. 131,152 ЗК України,

Outcome: approved