Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

24.07.2015 року позивач пред'явив позов про припинення іпотеки нерухомого майна та залишення його у власності відповідача. В обґрунтування позову наведено наступне. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 06.02.2013 року у справі №1313/3074/2012, яке набрало законної сили, визнано недійсним кредитний договір від 23.04.2008 року №CM-SME 600/050/2008, додатковий договір до нього, договір іпотеки від 23.04.2008 року та договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року в частині заборгованості позивача. Виконавчий лист з виконання рішення повернено стягувачу. Таким чином, зобов'язання позивача перед відповідачем припинено. Однак, відповідач відмовляється залишити за собою право власності на майно, що передане в іпотеку. У судове засідання позивач не з'явився, уповноважив на представництво своїх інтересів [PERSON] Представник позивача у судовому засідання позов підтримав просив такий задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, оскільки такий є безпідставним. Рішення на яке посилається позивач скасовано. Заборгованість не погашена. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 06.02.2013 року у справі №1313/3074/2012, визнано недійсним кредитний договір від 23.04.2008 року №CM-SME 600/050/2008, додатковий договір до нього, договір іпотеки від 23.04.2008 року та договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року в частині заборгованості позивача. Відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення від 06.02.2016 року. За результатами розгляду даної заяви заочне рішення було скасовано, а позовну заяву залишено без розгляду. Таким чином, на момент розгляду даної справи суду позивачем на підтвердження позовних вимог не надано жодних доказів припинення іпотеки з підстав передбачених у Законі України "Про іпотеку". Оскільки відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу у задоволенні позовної вимоги про припинення іпотеки нерухомого майна слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, яка діяла на момент укладення договору іпотеки від 23.04.2008 року) договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Доповнення даної статті, згідно якого відповідне застереження в іпотечному договорі за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя і передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання було прийнято після укладення договору іпотеки, а отже не може бути взято до уваги судом при розгляді даної справи. Сторони договору про задоволення вимог іпотекодержателя не укладали. У випадку, якщо такого договору укладено не було, за іпотекодержателем зберігається право на вибір способу задоволення своїх вимог. Враховуючи вищенаведене, у суду немає правових підстав задоволити вимоги про залишення у власності відповідача предмету іпотеки.

Outcome: dismissed