Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

29 липня 2021 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У вказаній позовній заяві позивач просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адесою: [ADDRESS] , оскільки останній за вказаною адресою не проживає з кінця 2019 року. В\~обгрунтування своїх\~вимог зазначає,\~ що\~він являється\~власником \~житлового будинку,\~який знаходиться\~за адресою:\~ \~ [ADDRESS] .\~З 2015 року у вказаному будинку зареєстрований відповідач, який був неповнолітнім та знаходився під його опікою, так як матір відповідача , яка є його (позивача) сестрою була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] . З кінця 2019 року і по даний час відповідач у вказаному домоволодінні не проживає та місце його знаходження невідомо. Разом з тим, реєстрація відповідача у його домоволодінні порушує його майнові права як власника будинку. В зв`язку з тим, що відповідач не проживає та не користується належним йому житлом, позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити. Судові витрати та витрати на юридичну допомогу з відповідача не стягувати та залишити за ним. Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року в даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 15 годину 30 хвилин 06 вересня 2021 року. Ухвалою суду\~від 09\~листопада 2021\~року \~було закрито\~підготовче судове\~засідання по\~даній цивільній\~справі та\~призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті на\~ 09 годину 20 хвилин 07 грудня 2021 року. В судове засідання 28 грудня 2021 року позивач [PERSON] та його представник - адвокат Кабанов М.О. не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі та про підтримання позовних вимог. Не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату,час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 28 грудня 2021 року не з`явився, про дату, час та місце судових засіданнь, призначених на 07 грудня 2021 року та на 28 грудня 2021року був повідомлений належним чином, оскільки викликалася до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". Відзиву на позовну заяву та будь- яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зіст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі\~наданих суду\~доказів було\~встановлено,\~що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6). Зокрема,\~з копії\~витягу з\~Державного реєстру\~правочинів №\~3228973\~від 28\~листопада 2006\~року слідує, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,\~відповідно до\~договору купівлі-продажу\~належить [PERSON] (а.с.5). З записів, які містяться в будинковій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] ,вбачається, що з 23 грудня 2015 року в будинку за вказаною адресою для тимчасвого проживання був зареєстрований [PERSON] (а.с.11-12). З копію\~довідки Піщанської\~селищної ради\~№ 2024\~від 23\~червня 2021\~року,\~слідує,\~що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з 2019 року на території смт. Піщанка, а проживає в с. Бондурівка Чечельницького району. (а.с.7). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Таким чином, позивач являється власником вказнаого житлового будинку та відповідно до положень ч. 1 статті 317 Цивільного кодексу України їй як власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У статті 379 Цивільного кодексу України вказано, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Права власника житлового будинку, визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України. Зокрема, згідно положень ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Стаття 72 ЖК України зазначає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03 квітня 1987 року № 2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. В ст. 9 ЖК України, передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного враховуючи, що відповідач не проживає в будинку, що належить на праві власності позивачу, не є членом сім`ї позивача та судом не встановлено поважних прични відсутності відповідача за вищевказаною адресою, що надавало б йому право на зберігання за ним жилого приміщення понад шість місяців, суд приходить до висновку, що своєю реєстрацією у житлі позивача відповідач порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати позивач просить з відповідача не стягувати. На підставі викладеного,

Outcome: approved