Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

13.11.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частки від доходу щомісяця. Крім того, просить стягнути з відповідача половину понесених витрат пов`язаних з оплатою навчання дочки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 12.06.1972 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них [INFO] народилась донька [PERSON] . На даний час батько не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дочки, яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Витрати на утримання доньки є досить значними, оскільки задля забезпечення повноцінного духовного та фізичного розвитку їй необхідне повноцінне харчування, одяг, підручники, тощо. Крім того, зазначає, що донька навчається на 3 курсі денної, платної форми навчання без отримання стипендії в Національному університеті «Львівська політехніка». Відтак, нею було проведено оплату за навчання І семестру 2019 року у розмірі 6500 грн., вартість другого семестру навчання також становить 6500 грн. Однак, зазначає, що в подальшому оплата за навчання може бути змінена. Вказує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти позаяк офіційно працевлаштований та отримує значний дохід. Просить позов задоволити. 14.11.2019 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 27.11.2019 року. Ухвалою від 14.11.2019 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 10.12.2019 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 10.12.2019 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 26.12.2019 року для надання можливості відповідачу подати відзив на позов, про що повідомлено сторони. Проте, станом на час розгляду справи 26.12.2019 відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 20.07.1995 року зареєстрували шлюб, копія свідоцтва про укладення шлюбу від 20.07.1995 року, а.с. 14. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] від 12.02.2002 року, виданого Почаєвицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області, а.с. 13. Відповідно до довідки №1401 виданої 25.09.2019 року, [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання Львівського національного університету «Львівська політехніка», закінчує навчання в червні 2020 року, а.с. 10. Згідно довідки №356 від 24.09.2019 року виданої Почаєвицькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] на [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а.с. 7. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний їй таку допомогу надавати. Згідно положень ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України\~"Про\~державний бюджет\~України на\~2019\~рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заслуговують на увагу доводи позивача висловлені в позовній заяві щодо того, що доньці [PERSON] потрібні численні витрати на повноцінне харчування, одяг, повноцінний духовний та фізичний розвиток. Натомість, суд вважає голослівними твердження позивача про те, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований в ТОВ «Універсальна бурильна техніка» та відповідно отримує дохід приблизний розмір якого становить 8000 грн., позаяк такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах позову, а відтак не можуть бути взяті до уваги судом. Разом з тим, при відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати встановленого законодавством розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого у 2019 році не може бути меншим 4173,00 грн. Доказів протилежного суду не надано. А відтак, суд вважає, що з такого доходу можуть стягуватися аліменти на дитину. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, і, з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі, на думку суду, здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Що стосується позовної вимоги в частині стягнення половини вартості понесених позивачем додаткових витрат, суд вважає за необхідне зазначити, що така підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Так, позивач [PERSON] у позовній заяві вказує про те, що їхня з відповідачем донька навчається на 3 курсі денної, платної форми навчання без отримання стипендії в Національному університеті «Львівська політехніка», а відтак нею було понесені додаткові витрати, а саме здійснено оплату за навчання І семестру 2019 року у розмірі 6500 грн. та долучає квитанцію №35 від 23.09.2019 року. Відтак, суд приходить до переконання про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених та документально підтверджених нею витрат по оплаті за навчання в розмірі 3250 грн., а.с. 11. Доводи позивача [PERSON] про те, що вартість 2 семестру навчання доньки становить 6500 грн., і що така була нею здійснена матеріали справи не містять. Крім того, суд вважає за доцільне роз`яснити сторонам, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог\~Закону України " Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial