Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

21.01.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що з 13.03.2015 року між нею та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №47. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Вони не проживають однією сім`єю, шлюбні-сімейні стосунки між ними припинені, не ведуть спільного господарства понад півроку, шлюб носить формальний характер. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з виховання дітей. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги і підтримки. Позивачка на примирення не згодна, збереження сім`ї не можливо, оскільки суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Шлюб розривають в перше. Враховуючи той факт, що з 25 березня 2020 року Уряд запровадив режим надзвичайної ситуації на всій території України на 30 днів, до 24 квітня 2020 року, з огляду на боротьбу з поширенням СOVID-19 (короновірусної інфекції). 13 квітня 2020 року до суду позивачка надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення з відповідачем не згодна, не заперечує щодо ухваленя рішення в підготовчому судовому засіданні та у зв`язку з епідемією, просить суд провести розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, а надав письмову заяву від 13.04.2020 року в якій просить суд розглянути дану справу без його участі, в зв`язку з тим, що з 25 березня 2020 року Уряд запровадив режим надзвичайної ситуації на всій території України на 30 днів, до 24 квітня 2020 року. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Просив розірвати шлюб між ним та позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 13 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] про укладення шлюбу виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 47 (а.с. 3). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтвом про народження (а.с. 7). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved