Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

20.11.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Краснолиманського ВУВКГ про стягнення заборгованості по заробітній платі. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що працює теслею в Краснолиманському ВУВКГ з 31.01.2012 року і по теперішній час. За період з 01.08.2015 року по 31.10.2015 року відповідач не виплатив [PERSON] заробітну плату, розмір заборгованості становить 7303,38 грн.. Позивач вважає свої трудові права порушеними і просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримав, навів доводи, аналогічні, викладеним в позовній заяві, уточнив суму заборгованості по заробітній платі, яка станом на 01.01.2016 року складає 5469,35 грн., вказав, що з боку відповідача відбулось лише часткове добровільне погашення заборгованості по заробітній платі, просив стягнути заборгованість в примусовому порядку, оскільки має на утриманні 3 дітей та зобовязання перед банківською установою за кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні погодилась із наявністю заборгованості по заробітній платі на користь [PERSON] станом на 01.01.2016 року в розмірі 5469,35 грн., вказала, що заборгованість виникла через складний фінансовий стан КП «Компанія «Вода Донбасу», пов'язаний із зменшенням кількості абонентів та руйнуванням обєктів інфраструктури на території Донецької області внаслідок проведення антитерористичної операції. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову [PERSON], зазначила, що заборгованість по заробітній платі КП «Компанія «Вода Донбасу» виплачується підприємством у добровільному порядку, просила звільнити відповідача від судових витрат через незадовільний фінансовий стан. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, відповідні їм правовідносини та прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. [PERSON] працює теслею в Краснолиманському ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» з 31.01.2012 року і по теперішній час, що підтверджено довідкою Краснолиманського ВУВКГ від 19.11.2015 року № 117 (а.с. 5). Згідно з довідкою Краснолиманського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» від 19.11.2015 року № 110 заборгованість по заробітній платі на користь позивача становила 7303,38 грн. (а.с. 6). Із довідки Краснолиманського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» від 14.12.2015 року № 122 вбачається, що заборгованість по заробітній платі на користь позивача в грудні 2015 року становила 6263,38 грн. (а.с. 15). Згідно з довідкою Краснолиманського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» за листопад 2015 року [PERSON] нарахована заробітна плата в розмірі 2437,02 грн., з якої утримано 521,05 грн., до виплати 1915,97 грн. (ас. 22). Відповідно до довідки Краснолиманського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» від 31.12.2015 року № 127 загальна сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] станом на 01.01.2016 року становить 5469,35 грн. (за травень, червень, липень, серпень 2015 року заборгованість відсутня, за вересень 2015 року 1650,42 грн., за жовтень 2015 року 1902,96 грн., за листопад 2015 року 1915,97 грн. (а.с. 24). Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно зі ст. 43 Основного Закону кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 КЗпП, як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу. Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 3 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. Судом встановлено, що з вересня 2015 року по листопад 2015 року включно відповідачем позивачу нараховувалася, але не виплачувалася заробітна плата. Заборгованість на 01.01.2016 року складає 5469,35 грн. Посилання представника відповідача на складний фінансовий стан КП «Компанія «Вода Донбасу» як на поважну причину існування заборгованості по заробітній платі суд не бере до уваги, оскільки відповідачем з цього приводу не надано до суду жодних доказів. Суд вважає, що саме відповідач має нести цивільну відповідальність за порушення ним норм трудового законодавства, та з огляду на це, задовольняє повністю вимоги позивача. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Зважаючи на це, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення з КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Краснолиманського ВУВКГ на користь [PERSON] заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач [PERSON] звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі та відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Враховуючи наведене, суд покладає на відповідача обовязок сплатити судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн. З приводу заявленого представником відповідача в судовому засіданні клопотання про звільнення відповідача від судових витрат через незадовільний фінансовий стан суд звертає увагу на наступне. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на цих же підставах. Подібні норми містяться і у ст. 82 ЦПК України. Таким чином, єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору,є врахування судом матеріального стану сторони. Особа, яка заявляє суду відповідне клопотання (подає заяву), згідно зі ст. ст. 10,60 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не подані докази на підтвердження того, що майновий стан КП «Компанія «Вода Донбасу» перешкоджає сплаті підприємством судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Отже, підстав для задоволення клопотання представника відповідача не вбачається. Однак це не позбавляє відповідача в подальшому на стадії виконання судового рішення звернутись до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання рішення в порядку ст. 373 ЦПК України, надавши відповідні докази.

Outcome: approved