Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

19.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт народження дитини: [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що являється дідом [PERSON], [INFO], яка народилася на тимчасово окупованій території України в м. Феодосія, АР Крим. Для реєстрації факту народження дитини, заявник звернувся до відділу ДРАЦС по м. Березівка Одеської області, але йому було відмовлено у реєстрації, у зв'язку з тим, що надане лікарське свідоцтво про народження дитини не є документом виданим українським органом охорони здоров'я. Таким чином, для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження, заявнику необхідно встановити у судовому порядку факт народження дитини. 26.07.2017 року заявник уточнив заявлені вимоги, подавши письмову заяву (а.с.18). [PERSON] у судовому засіданні 02.08.2017 року заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини зазначені у заяві. Представник заінтересованої особи: Березівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судовому засіданні 31.07.2017 року не заперечувала проти задоволення заяви. Водночас, у судове засідання 02.08.2017 року не з'явилась, проте надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень та доповнень не має. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши пояснення заявника, думку заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що мати дитини - [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта (а.с.5). Згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.02.1986 р. батьком [PERSON] являється [PERSON] (а.с.6). Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08.06.2010 р. (а.с.7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 24.07.2010 року вбачається, що дошлюбне прізвище [PERSON] - «[PERSON]» (а.с.8) Судом також встановлено, що 12.07.2017 року у Державному бюджетному закладі охорони здоров'я АР Крим «Феодосійський медичний центр», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], територія якого є тимчасово окупованою, дочка заявника [PERSON] народила дитину жіночої статі, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 3512 від 12.07.2017 року (а.с.4),та відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. П. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження онуки. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його онука, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України [PERSON] свідоцтво про народження його онуки, виданого державним органом України. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved