Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

20 жовтня 2020 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей - [PERSON] , помер [INFO] . У позові зазначено, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, уваги вихованню та утриманню дітей не приділяє, діти проживають у бабусі - [PERSON] , яка ними опікується. Службою у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету КМР з 17.04.2017 року діти поставлені на облік як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Родина [PERSON] з 04.06.2018 по 20.09.2018 року перебувала під соціальним супроводом Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, оскільки [PERSON] та [PERSON] вживали алкогольні напої, що перешкоджало їм виконувати батьківські обов`язки. Повторно сім`ю [PERSON] взято під соціальний супровід з 20.03.2019 по 25.09.2019 року, з відповідачем проводилася мотиваційна робота, спрямована на відмову від зловживання алкогольними напоями, [PERSON] проходила лікування в наркологічному диспансері, після якого в родині відбулися короткочасні зміни та покращення, однак відповідач знову повернулася до зловживання алкогольними напоями. У період з квітня 2018 року по вересень 2020 року неодноразово працівниками патрульної поліції отримувалися виклики щодо неналежного виконання [PERSON] обов`язків по догляду за малолітньою дитиною - [PERSON] , оскільки відповідач перебувала на вулиці у нетверезому стані, а поряд перебувала дитина. На [PERSON] були складено адміністративні протоколи за ч.2 ст. 184 КУпАП та ч.2 ст. 178 КУпАП. 22.09.2020 року службою у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету КМР дітей тимчасово влаштовано в родину бабусі [PERSON] до вирішення питання позбавлення матері батьківських прав з метою подальшого взяття дітей під опіку. Позивач вказує, що покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує, станом здоров`я, успіхами дітей, їх долею не цікавиться, участі у вихованні не приймає, вихованням не займається, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, діти проживають з бабусею [PERSON] , у зв`язку з чим 23.09.2020 року виконавчим комітетом КМР Полтавської області прийнято рішення №1433 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] ». Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини заробітку кожного місяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які перерахувати на особисті рахунки дітей, які буде відкрито у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою суду від 05.11.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 03.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила не позбавляти її батьківських прав у відношенні дітей, оскільки вона стала на шлях виправлення, зокрема пройшла лікування в наркологічному диспансері, систематично відвідує співтовариство анонімних алкоголіків, стала на облік в центрі зайнятості як безробітна з метою пошуку місця роботи та офіційного працевлаштування, так як на теперішній час працює неофіційно у магазині прибиральницею, двірником, миє під`їзди тощо. У своїх поясненнях [PERSON] вказала, що любить своїх дітей, приїздить до них на вихідних, коли має вільний від роботи час, привозить продукти харчування, подарунки дітям, гуляє з ними, спілкується зі старшими дітьми по телефону, надає матеріальне утримання. Відповідач усвідомлює свою алкогольну залежність та негативний вплив на її життя, вживає заходів для боротьби з цією проблемою, так як небайдужа до майбутнього своїх дітей, не вживає алкоголь більше 2 місяців. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її невісткою, син - батько дітей, помер у 2019 році. Тривалий час [PERSON] зловживає алкогольними напоями, коли перебуває у запої, дітьми не займається, тому троє дітей проживають з нею, дітям створені всі належні умови для життя та виховання. [PERSON] підтвердила, що діти люблять свою матір, бажають з нею спілкуватися. Періодично, зокрема на вихідних, [PERSON] приїздить до дітей, спілкується з ними, привозить якісь подарунки, продукти, надає матеріальну допомогу, старші діти, переважно [PERSON] , відвідують маму та іншу бабусю - [PERSON] за адресою їх проживання. [PERSON] не бажає, щоб діти були позбавлені матері, разом з тим, просила встановити контроль над [PERSON] , доки вона не позбавиться алкогольної залежності. У судовому засіданні з`ясовано думку дітей [PERSON] та [PERSON] з приводу їх ставлення до матері. В ході розмови діти повідомили, що всі троє проживають у бабусі [PERSON] , їм у неї комфортно, забезпечені всім необхідним. Мама проживає у іншої бабусі - [PERSON] , там маленький будинок, тому місця для всіх не вистачає. Мама приїздить до них на вихідних, протягом тижня спілкуються по телефону, в інший час [PERSON] працює. Діти з любов`ю ставляться до матері, хочуть з нею проводити час, проте на далі проживати бажають у бабусі, сподіваються, що мати перестане пити та буде їм приділяти більше уваги. У судовому засіданні допитано у якості свідка начальника відділу соціально-правового захисту дітей Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету КМР [PERSON] , яка пояснила, що знає родину [PERSON] з 2016 року, оскільки працівникам відділу неодноразово приходилося відвідувати через скарги на неналежне виконання батьківських обов`язків щодо дітей через зловживання батьками алкогольними напоями. З 2017 року вказану родину взято під соціальний супровід, в ході якого з батьками проводилася роз`яснювальна робота, бесіди, організаційно-мотиваційні заходи, надавалася допомога в проходженні лікування [PERSON] від алкогольної залежності, проте вказані заходи не дали стійкого позитивного результату. Свідок повідомив, що неодноразово надходили скарги, що [PERSON] у нетверезому стані перебувала на вулиці з маленьким сином [PERSON] , вчиняла сварки. У вихованні дітей відповідачу допомагає бабуся [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що є провідним фахівцем Кременчуцького міського центру соціальної служби, вела соціальний супровід родини [PERSON] , оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, через що не виконує свої батьківські обов`язки. У 2019 році [PERSON] після проходження лікування у наркологічному диспансері, влаштувалася на роботу, однак потім знову почала пити. Соціальною службою систематично проводилася роз`яснювальна робота з [PERSON] , її направляли до підтримуючої групи алкоголіків, влаштовували на лікування від алкоголізму, відвідували за місцем проживання, однак, на шлях виправлення відповідач не стала. Суд заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши думку дітей, допитавши свідків, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей - [PERSON] , помер [INFO] . З 17.04.2017 року діти перебувають на обліку в службі у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету КМР як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, що є причиною неналежного виконання нею батьківських обов`язків. Протягом 2018 року - 2019 року, зокрема, 09.04.2018 року, 22.05.2018 року, 19.03.2019 року, працівниками патрульної поліції та служби у справах дітей зафіксовані випадки перебування [PERSON] на вулиці у нетверезому стані разом з дитиною [PERSON] , вона поводилася агресивно, нецензурно висловлювалася, дитина знаходилася у неохайному вигляді. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків та розпиття спиртних напоїв у громадських місцях. Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету КМР неодноразово розглядалося питання з приводу неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків, зокрема 04.06.2018 року, 18.12.2019 року, наголошено про необхідність дотримання правил відповідального батьківства та рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проходила курс лікування у наркологічному диспансері у період з 05.06.2018 року по 25.06.2018 року, з 22.03.2019 року по 03.04.2019 року, з 10.02.2021 року по 15.02.2021 року. У період з 04.06.2018 року по 20.09.2018 року, з 20.03.2019 року по 24.09.2019 року родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з відповідачем проводилася мотиваційна робота, спрямована на відмову від зловживання алкогольними напоями, пропонувалося лікування, після проходження якого відбувалися короткочасні зміни та покращення, а саме: мати почала виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та задоволення першочергових потреб дітей, покращились умови проживання, працевлаштовувалася, однак, згодом починала зловживати алкоголем. Рішенням Координаційної ради у справах сімей та дітей при виконавчому комітеті КМР від 24.09.2019 року сім`ю [PERSON] знято з соціального супроводу з негативним результатом та залишено на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих ситуаціях, Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. У судовому засіданні встановлено та відповідачем не заперечувалося, що з 2018 року [PERSON] та [PERSON] проживають у бабусі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , малолітній [PERSON] - з 2020 року. Старші діти відвідують школу, молодший [PERSON] - дитячий садок, їх вихованням займається [PERSON] . Відповідно до наказів служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету КМР №13 від 22.09.2020 року, №14, №15 від 23.09.2020 року малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] влаштовано в сім`ю бабусі [PERSON] до вирішення питання про форму влаштування дітей. Рішенням виконавчого комітету КМР Полтавської області №1433 від 23.09.2020 року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] », визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За правилами ч. 1,2,4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами (письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків). Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За приписами ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом під час розгляду справи встановлено, що через зловживання спиртними напоями, [PERSON] належним чином не виконує батьківські обов`язки по відношенню до своїх малолітніх дітей, виховує дітей бабуся [PERSON] , з якою діти проживають тривалий час. Разом з тим, як зазначають старші діти та [PERSON] , відповідач приїздить до дітей, проводить з ними час, продовжує спілкуватися в телефонному режимі, також вчиняє дії щодо фінансової підтримки дітей. Також суд не може залишити поза увагою те, що під час розгляду справи у суді [PERSON] пройшла курс лікування у наркологічному диспансері з приводу алкогольної залежності, після чого не вживає алкогольні напої більше 2 місяців, відвідує співтовариство алкоголіків, стала на облік в центрі зайнятості з метою офіційного працевлаштування, заробляє собі на життя, працюючи не офіційно, почала більше уваги приділяти дітям, цікавиться їх життям. Крім того, діти - [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] висловили бажання зберегти зв`язок з матір`ю [PERSON] . Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. У своєму рішення (справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином, держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Конвенції. Щоб втручання було визнано «необхідним у демократичному суспільстві», воно повинно бути обґрунтовано «гострою соціальною необхідністю». Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. При цьому, у конкретній ситуації враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 52). З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що, незважаючи на доводи позивача, якими обґрунтовується доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, відсутні підстави для застосування до [PERSON] крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав щодо дітей, у зв`язку із чим в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав слід відмовити. В той же час, суд вважає за необхідне попередити відповідача про зміну свого ставлення до виховання дітей та покласти на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області контроль за виконанням батьківських обов`язків [PERSON] , що буде відповідати забезпеченню «якнайкращих інтересів дитини». Також суд не вбачає підстав для стягнення аліментів з відповідача на підставі ст. 166 СК України, оскільки [PERSON] не позбавлена батьківських прав у відношенні малолітніх дітей.

Outcome: dismissed