Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

30 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в житловому будинку [ADDRESS] вона проживає та зареєстрована з 23.07.1983 року разом із чоловіком [PERSON] (до його смерті) та дітьми: сином [PERSON] , [INFO] , і дочкою [PERSON] , [INFO] . Будинок належав батькам чоловіка, а з 15.04.1995 року на праві особистої приватної власності належав чоловікові згідно договору дарування. Окрім них в даному домогосподарстві, але не в житловому будинку, а в приміщенні літньої кухні, яка за своїм обладнанням придатна для постійного проживання, проживала сестра чоловіка - [PERSON] . 20.10.1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого проживала там разом із ним. Місце реєстрації [PERSON] було зареєстровано за цією адресою 18.11.1995 року. 08.01.1997 року їхній шлюб був розірваний, після чого [PERSON] припинила сімейні відносини із [PERSON] , але він продовжував проживати до 2018 року. Весною 2018 року [PERSON] зібрав усі власні речі і з ними добровільно залишив дане місце проживання. З цього часу він там жодного разу не з`являвся. Ніхто з вищевказаних осіб ніколи з ним не зустрічався. З ним немає ніякого зв`язку. Про його місце перебування нічого не відомо. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Вона прийняла спадщину. В порядку спадкування право власності на будинок перейшло до неї і зареєстровано 05.02.2021 року. Оскільки відповідач не проживає в будинку, у неї виникають проблеми пов`язані з необхідністю оформлення субсидії по оплаті послуг з газопостачання та електропостачання, тому вона змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 06.05.2021 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність (а.с. 5). Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживає та зареєстрована позивач [PERSON] . Відповідач не був членом сім [PERSON] , в минулому році, 1 рік назад, залишив будинок. Його речей в будинку не має. Вважала, що відповідач [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 21,44,46). Представник третьої особи Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 47). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її чоловіком, якого зареєстрували за адресою: [ADDRESS] , з метою працевлаштування. В 1997 році між ними шлюб розірвано, відповідач проживав в будинку, як стороння особа. 6 серпня 2019 року [PERSON] забрав свої речі та виїхав з будинку. Стверджувала, що відповідач з серпня 2019 року не проживає в [ADDRESS] . Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2020, посвідченого державним нотаріусом Першої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю., та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с. 25-26). В зазначеному будинку відповідно до довідки виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 05.05.2021 року за адресою: [ADDRESS] , крім позивача зареєстрований [PERSON] , [INFO] з 18.11.1995 року (а.с.31). Відповідач в житловому будинку фактично не проживає, речей, які йому належать не має, що підтверджується беззаперечними твердженнями свідка в судовому засіданні . Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] , без поважних причин не проживає в житловому будинку [ADDRESS] речей в будинку не має, з метою усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власником своїм майном, суд вважає, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Судові витрати підлягають до стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved