Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] 12.11.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28.11.2003 року. У свої позовній заяві позивач зазначає, що у належній їй квартирі зареєстрована з 29.07.1988 року , але не проживає з грудня 1990 року [PERSON] На підставі вищевикладеного позивач просить суд: усунути перешкоди у здійсненні її права власності на квартиру [ADDRESS] з боку [PERSON], [INFO], шляхом визнання її особою, що втратила права користування квартирою № 25 житлового будинку № 51-а по вул. Шабська в м.Білгород-Дністрвоський Одеської області та зобовязати Білгород-Дністровський РВ ДМС в Одеській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома (а.с.33). Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 28.11.2003 року [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом \~про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.9,10). Як вбачається з копії домової книги квартири № 25 у будинку № 51-а м.Білгород-Дністровський, даних про реєстрацію [PERSON] до неї внесено не було. Згідно відповіді з Білгород-Дністровського РВ Головного управління ДМС, [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] (а.с.28,29) Тож, на момент реєстрації права власності [PERSON] на квартиру № 25 у будинку № 51-а м.Білгород-Дністровський, як зазначає у своєму позові позивач, їй не було відомо про реєстрацію у спірній квартирі відповідача. Згідно актів КП «ЖЕО №1» від 06.11.2015 року та від 11.12.2015 року,[PERSON], [INFO] з 29.07.1988 року зареєстрована за адресою № 25 по вул. Шабська, 51-а у м.Білгород-Дністровський, проте за даною адресою не проживає з 1990 року (а.с.11,31) Вимоги позивача щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, обґрунтовані, оскільки, частиною першої\~ статті 316 ЦК України\~ встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1\~ ст. 317 ЦК України). При цьому згідно\~ статті 346 ЦК України\~ право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ ст. 383 ЦК України\~ та\~ ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Конституцією України\~ (ст. 41] та ст. 1 Першого протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~ Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~ 316,\~ 317,\~ 319,\~ 321 ЦК України). Таким чином, не зняття з реєстрації відповідача порушує право власності позивача. Положеннями ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право власності позивача на спірну квартиру, ту обставину, що відповідач не проживає в ній з 1990 року, а також що рішення суду є самостійною підставою для зняття з реєстрації, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON],а саме в частині визнання [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування квартирою №25 у будинку № 51-а по вул. Шабська в м.Білгород-Дністровський. На підставі викладеного та

Outcome: partial