Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

14 травня 2020 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 13 756,67 грн з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за даною адресою, надає ці послуги та нараховує плату за них, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів. Відповідно до вимог законодавства споживач зобов`язаний укласти договір із надавачем відповідних послуг. Додержуючись цих вимог між позивачем і відповідачем 27.08.2018 укладено договір № 5/45 «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води» у якому погодили у т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Разом з тим, відповідач регулярно отримує ці комунальні послуги, не відмовляється від них, однак не сплачує їх. Відповідач жодного разу не звернулася до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках, що говорить про визнання нею боргу. А тому, сума нарахованої заборгованості є безспірною. Станом на 01.04.2020 року у споживача послуг за період з 01.10.2016 по 21.04.2020 існує заборгованість за надані послуги з централізованого опалення - 6589,60 гривень; за надані послуги з централізованого постачання гарячої води - 5178,96 гривні. У зв`язку з тим, що [PERSON] вказані суми боргу не сплатила і прострочила виплату, то відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язана сплатити також: -загальну суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 800,92грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення у розмірі 322,24 грн. -загальну суму інфляційних витрат, нарахованих на суму заборгованості за централізоване водопостачання - 585,56 грн; -3% річних, нарахованих на суму заборгованості за централізоване водопостачання - 279,40 грн. Таким чином, ТОВ "Теплопостачсервіс" просило суд стягнути з боржника на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 2102,00 грн. Ухвалою від 1 липня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 13-14). Справа, призначена на 12 листопада 2020 року не розглядалася. Судове засідання перенесено на 7 квітня 2021 року. Сторони про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Надала копії платіжок за гаряче водопостачання та опалення і квитанції від 05.04.2021 про сплату заборгованості та судового збору. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває на утриманні та обслуговуванні товариства з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс". Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] та власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності та Витягу про державну реєстрацію прав № 32794831 від 6 січня 2012 року (а.с. 10). Відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався) та фактично споживав їх. Жодного разу не звертався до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останньої з приводу відмови від отримання таких послуг. Відповідно до ст.ст. 19-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір із виконавцем про надання йому житлово-комунальних послуг. З позовної заяви позивача вбачається, що додержуючись вимог законодавства між ТОВ «Теплопостачсервіс» і відповідачем 27.08.2018 укладено договір № 5/45 «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води» у якому погодили у т.ч. умови про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с. 5). Відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість. На підтвердження своїх доводів ТОВ «Теплопостачсервіс» надав суду розрахунок заборгованості. Згідно довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання № 5-45Т від 05.05.2020 року, наданої позивачем та перевіреної судом, вбачається, що станом на квітень 2020 року борг відповідача становить 11 768,56 гривень, який в себе включає: 6 589,60 грн заборгованість за послуги з центрального опалення та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 5178,96 грн (а.с. 7). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, згідно з розрахунком нарахування суми інфляційних витрат та 3% річних, позивач має право відшкодувати: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 800,92 грн; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 585,56 грн; 3 % річних нараховані на суму грошової заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 322,24 грн; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 279,40 грн. Це підтверджується розрахунком позивача № 5-45Т/1 від 05.05.2020 (а.с. 8). При цьому, від відповідача надійшла заява, у якій позов вона визнала та надала копії рахунків за послуги з постачання гарячої води та за послуги централізованого опалення та відповідні квитанції від 05.04.2021 про оплату цих послуг, відповідно до яких відповідач сплатила залишок боргу станом на 31.02.2021 у розмірі 234,27 грн за постачання гарячої води та 4782,20 грн за централізоване опалення., а також 2102 грн - судового збору. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог, але у зв`язку з частковим виконанням своїх зобов`язань відповідачем вони підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial