Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Київської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності, в якій просить визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, спадкова справа була відкрита приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніколіца Валентиною Федорівною. За час спільного подружнього життя [PERSON] придбав металевий гараж [ADDRESS] в м. Києві, що знаходиться в ГБК «Дружба» Шевченківського району м. Києва. Разом з тим, право власності на вказаний металевий гараж зареєстровано не було, про що позивачу стало відомо вже після смерті чоловіка. 22.01.2014р. представник позивача звернувся до реєстраційної служби ГУЮ в м. Києві із заявою щодо реєстрації права власності на вказаний гараж. Разом з тим, 25.01.2014р. державним реєстратором було відмовлено Позивачу в реєстрації права власності у зв'язку з тим, що звернулась неналежна особа. Позивач також звернувся до приватного нотаріуса КМНО Ніколіци В.Ф. із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на металевий гараж Позивачу було відмовлено з тих підстав, що вказане нерухоме майно не було зареєстроване. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмові заперечення. Заперечення обґрунтовані тим, що Позивач не довів наявність порушеного права Відповідачем. Третя особа у судове засідання не з'явилась. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Третьої особи про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Нормами статті 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 28.02.1970 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 28.02.1970 року, серія [NUMBER] (а.с. 6). 26.10.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме металевого гаража [ADDRESS], що знаходиться в ГБК «Дружба» Шевченківського району м. Києва (а.с. 7). [INFO] року чоловік Позивача - [PERSON] помер, про що видано Свідоцтво про смерть та внесено актовий запис № 19597 (а.с. 5). Позивач звернулась до Реєстраційної служби ГУЮ в м. Києві щодо реєстрації права власності на металевий гараж № [NUMBER]. Разом з тим, державним реєстратором було відмовлено Позивачу в реєстрації права власності на вказане нерухоме майно, з тих підстав, що із заявою про реєстрацію права власності звернулась неналежна особа, так як договір купівлі-продажу був укладений саме покійним чоловіком Позивача. В судовому засіданні встановлено, що у встановлений законом строк, Позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци В.Ф. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] Разом з тим, листом від 03.12.2014 року (вих. № 152/17/2013-02-14) приватний нотаріус КМНО Ніколіца В.Ф. повідомила позивача про те, що не може видати свідоцтво на спадщину за законом на майно померлого [PERSON], зокрема на металевий гараж № [NUMBER] в ГБК «Дружба» (адреса: м. Київ, вул. Тираспільска, 12), оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстроване у визначеному законом порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої с нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно Відповідно до пункту 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595. при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до пункту 4.15. вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього манна. Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, приватний нотаріус КМНО Ніколіца В.Ф. повідомив про неможливість видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлої [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п.5.ч.1 ст.19 ЗУ Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України від 11.02.2010 року №1878-VI державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку; встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у ношеному провадженні. Питання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved