Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ВП "Бурштинська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Західенерго", [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Галицької РДА, Бурштинська міська рада і просить постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати ордер №264 серії А від 20.09.2013 року виданий [PERSON] на право зайняття з сім'єю з трьох чоловік жилої площі в гуртожитку по [ADDRESS], розміром 16,0м.кв. та судові витрати по справі покласти на відповідачів. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що вона є інвалідом І-ої групи, проживає в гуртожитку по [ADDRESS] разом із своєю донькою, яка здійснює за нею догляд, оскільки самостійно пересуватись вона не може. Дана кімната гуртожитку перейшла їй від матері, яка пропрацювала багато років на Бурштинській ТЕС і їй було видано ордер на кімнату в гуртожитку. Проживаючи разом з матір'ю вели спільне господарство, виховували її доньку. Протягом деякого часу була виписана з гуртожитку і прописана в чоловіка з яким сімейні відносини не склалися, чоловік зловживав спиртними напоями, вдавався до фізичного насильства і в результаті того вона з дитиною повернулася до матері. Дитина приписана за адресою батька по вул. Січових Стрільців, і звичайно навідується до нього, ходить займатися туди, оскільки в батька є комп'ютер, а проживає з нею в гуртожитку. На даний час де вона проживає в кімнаті був проведений ремонт так як вона пересувається тільки на інвалідному візку і іншого житла в неї не має, а тому просить визнати недійсним ордер, який виданий Бурштинською ТЕС на ім'я [PERSON] За житло рахувалася заборгованість яку вона частинами сплачує. Ордер видається тільки на вільне житло. Просить задоволити її позовні вимоги. Представник позивача підтримав позовні вимоги позивача повністю та пояснив, що [PERSON] хворіє на загальне захворювання опорно-рухового апарата, а відтак потребує постійного догляду, з нею проживає неповнолітня донька. Позивач була прописана в кімнаті [ADDRESS] з 15.01.1980 року по 19.09.2001 року, однак проживає там і до сьогоднішнього дня. [PERSON] були проведені ремонтні роботи для її потреб, так збільшений дверний прохід для дорожнього візка в якому вона пересувається, покладені лічильники на воду, опалення та інші роботи. В кімнату даного гуртожитку позивачка та її покійна мати вселені на законних підставах, підтвердженням цього є прописка, договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що регламентовано п.п.14. 28 Примірного положення про гуртожитки затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року. Однак, в грудні місяці 2013 року позивач отримала лист-повідомлення від голови профкому Бурштинської ТЕС про виселення, яким змушено виселитися з гуртожитку, так як дане житлове приміщення надано [PERSON] разом із його сім'єю на підставі рішення адміністрації та профкому ДТЕК Бурштинська ТЕС від 18.09.2013 року за №3. Проте дане рішення є незаконне, так як відповідно до п.41 Примірного положення про гуртожитки та ст. 125 ЖК УРСР, з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення не може бути виселено: 4) членів сім'ї померлого працівника, якому було надано жилу площу в гуртожитку; 5) одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними, а оскільки матері позивача був виданий ордер на дане житлове приміщення за пропрацьовано роки на БуТЕС і [PERSON] є членом сім'ї померлого працівника, то виселити її без надання іншого житлового приміщення профком Бурштинської ТЕС не мав права. Окрім того, згідно п.10 Примірного положення про гуртожитки, ордер може бути виданий тільки на вільну житлову площу, однак ордер був виданий на ім'я [PERSON] на площу, яка була зайнята, що підтверджується актом обстеження від 13.05.2013 року, а ордер було видано 20.09.2013 року. Ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним в судовому порядку, а відтак ми були змушені звернутися з даним позовом до суду, просив позов задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, заперечивши що в позовних вимогах позивача відсутні передбачені законом підстави для визнання ордеру недійсним. Так, посилання позивача, що спірна кімната в гуртожитку була нею зайнята не відповідає дійсності, так до зайнятих житлових приміщень відносяться приміщення які зайняті правомірно, а [PERSON] самовільно займала спірну кімнату. Окрім того позивач стверджує, що вона є членом сім'ї померлої [PERSON],тобто її матері з якою вона постійно проживала у даній кімнаті. Однак це не відповідає фактичним обставинам справи, відповідно до п.17 Примірного положення про гуртожитки громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім'ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним. Ні покійна [PERSON], а ні позивач не зверталися до профспілкового комітету та адміністрації ДТЕК Бурштинської ТЕС щодо отримання дозволу для позивача на її вселення та проживання у цій кімнаті, а відтак жодного дозволу на проживання ніхто не давав. Окрім того, позивач в 2001 році змінила своє місце проживання, одружилася і стала проживати з чоловіком та з дочкою в двохкімнатній квартирі по [ADDRESS], і тільки в січні м-ці 2014 року [PERSON] особисто знялася із реєстрації по вул. С.Стрільців. Таким чином позивач із зміною місця проживання перестала бути членом сім'ї померлої [PERSON] та втратила право на користування жилим приміщенням, а саме спірною кімнатою. Вселення без ордеру не може вважатися таким. що відбулося згідно з установленим законом порядку, а відтак [PERSON] самовільно зайняла спірну кімнату та перешкоджає у вселенні [PERSON], якому був виданий ордер на дане житло. Позов є безпідставним, а тому не підлягає задоволенню, просила відмовити в повному об'ємі. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та заперечив, що ордер йому на житлове приміщення видали законно, він перебував на обліку на отримання житла з 1993 року, іншого житла в нього не має. Характер його роботи потребує в будь-який час бути на робочому місці, а тому була вільна кімната в гуртожитку і на неї йому був виданий ордер, також в нього дочка є інвалідом, а тому потребує постійного нагляду. Неодноразово звертався до позивача з вимогою віддати йому ключі від кімнати в гуртожитку однак вона не бажала спілкуватись. Про те, що кімната [ADDRESS] була вільна йому відомо із акту обстеження помешкання, яке склали працівники КП «Житловик». а тому просив відмовити в позові. Представник т.о. Бурштинської міської ради Галицького району, в судовому засіданні позов визнав повністю і не заперечує в його задоволенні, пояснивши, що позивач зверталася для виділення їй даної кімнати, проте на той час гуртожиток належав Бурштинській ТЕС і їй було роз'яснено, що необхідно звернутися до них, де їй було відмовлено. Коли на підприємстві стало відомо про нібито вільну кімнату, відповідачу [PERSON] було неправомірно видано ордер та порушені його права. Відповідно до Примірного положення про гуртожитки чітко передбачені підстави видачі ордеру на жиле приміщення, які вданому випадку були порушені. Порушена реєстрація [PERSON], яка проведена неправомірно, адже ордер дає право вселення у вільну кімнату, а спірна кімната була зайнята, були речі позивача і вона там проживала. КП «Житловик» знаючи, що в кімната гуртожитку не вільна, однак реєструють в ній [PERSON] і вимагають з нього оплату послуг, що є грубим порушенням. Позивач дійсно довгий час проживала разом із своєю матір'ю та донькою, оскільки сімейне життя не склалося проживали в гуртожитку, і у неї немає іншого житла. По факту вона там проживає, сплатила більшу частину заборгованості за комунальні послуги, опалення, світло, нею проведені ремонтні роботи по каналізації, водовідведенні, встановлені лічильники і на це все комунальним підприємством було дано дозвіл. На даний час даний гуртожиток перебуває у власності міської ради, на підставі договору пожертви нерухомого майна, який оформлений 25 грудня 2013 року. Міською радою буде вирішимо цю проблему і кімната в якій проживає позивач буде їй виділена, також при звернені Бурштинської ТЕС буде позитивно розглянуто питання про виділення кімнати по [ADDRESS] для відповідача, [PERSON] Просив позов задовольнити, оскільки ордер видається на вільне житло. Свідок [PERSON] суду пояснив,що будучи головою профспілкового комітету Бурштинської ТЕС ним було підписане рішення про надання під поселення в гуртожиток для малосімейних [PERSON] Зазначив,що після смерті своєї матері [PERSON] зателефонувала і просила щоб виділити їй кімнату в якій проживала її мати [PERSON] однак заяви нею подано не було. Згодом зателефонували з КП « Житловик» та повідомили,що кімната [ADDRESS] є вільною. Рішенням цехового комітету вирішено надати цю кімнату [PERSON] На даний час це житло передано громаді м. Бурштин. Представник служби у справах дітей Галицької РДА в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав і суду пояснив,що позивач є інвалідом яка потребує постійного догляду. Такий догляд здійснює її неповнолітня донька у якої немає іншого житла окрім цієї кімнати в якій вона проживає разом з своєю матір'ю. Заслухавши у судовому засіданні доводи позивача та представника позивача, заперечення представника відповідача та відповідача, представників третіх осіб, свідка, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.58 Житлового кодексу Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. За змістом п.10 Примірного положення про гуртожитки затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) є донькою померлої [PERSON],яка отримала ордер на кімнату [ADDRESS] в якій вона була зареєстрована з 19.09.2001 р. по 22.01.2014 р. ( а.с.6). Копією акту від 13.05.2013 року складеним комісією КП «Житловик» вбачається, що [PERSON], самовільно поселилась в кімнату гуртожитку (а.с.12). На думку суду комісія взагалі не проводила обстеження кімнати в гуртожитку в якій проживає позивач. Саме позивач проживає в кімнаті № 171 а згідно акту обстеження проводилося в кімнаті № 17. З копії акту обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON], яка зареєстрована за адресою батька по [ADDRESS] вбачається, що умови проживання задовільні, однак неповнолітня проживає разом з матір'ю, [PERSON] по [ADDRESS]. Жиле приміщення, на вселення в яке видається ордер, має бути не тільки фактично, а й юридично вільним. На жиле приміщення, наймач якого незважаючи на не проживання в ньому зберігає на нього право, ордер не може бути виданий, як і на приміщення, в якому хтось проживає без законних на те підставах. Житлові органи зобов'язані до видачі ордера вжити всіх заходів щодо звільнення такого приміщення. З копій договору пожертви нерухомого майна №1617 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що Бурштинська ТЕС безоплатно передала гуртожиток по [ADDRESS], в якому знаходиться спірна кімната. . Ордер (а.с.14), який виданий на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ДТЕК Бурштинської ТЕС від 18.09.2013 року на ім'я, [PERSON] є недійсним, так як виданий на зайняте житлове приміщення. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що відповідачем ВП «Бурштинська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Західенерго» не обстежено житлове приміщення і видано ордер на зайняте приміщення при цьому порушуючи право на житло інших осіб які проживають в ньому. З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 59 Житлового кодексу Української РСР, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному об'ємі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача державне мито в доход держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до п.10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Українвської РСР від 03.06.1986 року № 208, ст.ст. 58, 59 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved