Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області Глущенко Андрія Олександровича, Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просив суд визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності: 20264546 від 03.05.2017 року Державного реєстратора Глущенка Андрія Олександровича Філія комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, двокімнатну квартиру, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» на підставі іпотечного договору від 06.12.2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В. за № 4291 (індексний номер: 20264546 від 03.05.2017); скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності: 20264546 від 03.05.2017 Державного реєстратора Глущенка Андрія Олександровича Філія комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, двокімнатну квартиру, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» на підставі іпотечного договору від 06.12.2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В. за № 4291 (індексний номер: 20264546 від 03.05.2017); визнати недійсним договір купівлі-продажу реєстровий №6350 від 27.04.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. згідно якого ПАТ «Перший український міжнародний банк» продав, а гр. [PERSON] , ІНН [NUMBER] придбав двокімнатну квартиру, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] із застосуванням правових наслідків його недійсності; витребувати з чужого незаконного володіння у [PERSON] , ІНН [NUMBER] двокімнатну квартиру, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] та повернути її у власність [PERSON] , ІНН [NUMBER] . Позов обґрунтовано тим, що між Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», яке на теперішній час змінило назву на Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5919528, відповідно до умов якого ПАТ «ПУМБ» зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 80158,00 доларів США (вісімдесят тисяч сто п`ятдесят вісім дол. США 00 цент.), а Позичальник зобов`язався повернути Банку кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. В якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ» 06.12.2007 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 4291, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «ПУМБ» квартиру [ADDRESS] . 03.05.2017 року в порушення вимог діючого законодавства державним реєстратором Глущенко Андрієм Олександровичем, було зареєстровано за ПАТ «ПУМБ» право власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] . На теперішній час спірна квартира вже не належить на праві власності ПАТ «ПУМБ», оскільки була переоформлена на підставі договору купівлі-продажу №6350 від 27.04.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на гр. [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , ІНН [NUMBER] . У зв`язку з цим, позивачем заявлені вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу №6350 від 27.04.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., на підставі якого ПАТ «ПУМБ» здійснило відчуження двокімнатної квартири, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] на користь [PERSON] .. Позивач вважає, що у у представників ПАТ «ПУМБ», (АТ «ПУМБ») не було прав на розпорядження спірним житлом, а тому договрі купдві-продажу має убти визнаний судом недійсним, а нерухоме майно витребувано у добросовісного набувача на користь позивача, оскільки вибуло з володіння поза його волею. На підставі викладеного позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача АТ «ПУМБ» в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просить в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що під час звернення стягнення на предмет іпотеки представниками АТ «ПУМБ» було подано до державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області Глущенко Андрія Олександровича всі необхідні документи для проведення перереєстрації прав власності у позасудовому порядку. Позивач порушував умови кредитного договору, мав значну заборгованість, тому було прийнято рішення про перереєстрацію іпотечної квартири на Банк. Вказаними діями права позивача та його неповнолітніх дітей, які проживали у спірній квартирі не порушені. Відповідачі - державний реєстратор Філії комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області Глущенко Андрій Олександрович та Чаплига Антон Вікторович до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі, віздив на позов не подавали. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задовленню з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні, 06.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» (ПАТ «ПУМБ») та [PERSON] укладено кредитний договір № 5919528, відповідно до умов якого ПАТ «ПУМБ» зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 80158,00 доларів США (вісімдесят тисяч сто п`ятдесят вісім дол. США 00 цент.), а Позичальник зобов`язався повернути Банку кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. В якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ» 06.12.2007 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 4291, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «ПУМБ» двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, належить йому на підставі угоди купівлі-продажу від 06.12.2007 року, укладеного [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В. та внесеного до державного реєстру речових прав на нерухоме майно під № 6248922. Відповідно до умов п. 1.6 Договору іпотеки за рахунок предмету іпотеки банк має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням в повному обсязі, що визначається відповідно до кредитного договору, договору іпотеки та чинного законодавства України, а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, пов`язані із реалізацією прав, що випливають з договору іпотеки, зокрема, пов`язані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.7.1. Договору іпотеки передбачено, зокрема, задоволення забезпеченої іпотекою вимоги шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки і є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 03.05.2017 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ПАТ «Перший український міжнародний банк» на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35055569 від 05.05.2017 року, державний реєстратор Філії комунального підприємства «Комунально реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області Глущенко Андрій Олександрович. При цьому підставою виникнення права власності зазначено: Вимога про усунення порушення основного зобов`язання, серія та номер : DON/44-43, виданий 27.02.2015 року, видавник: ПАТ «ПУМБ Банк»; вимога, серія та номер DON /44-42 , виданий 27.02.2015 року, видавник: ПАТ «ПУМБ Банк»; повідомлення про вручення, серія та номер: б/н, виданий 10.03.2015 року, видавник: ПАТ «ПУМБ Банк». Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 35 даного Закону в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішенняпро звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленомустаттею 38 цього Закону. Частиною 1статті 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. . Частиною першою статті 2 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідноз частиною першої статті 11Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. За змістом статті 18 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Як встановлено судом, за клопотанням позивача було витребувано та долучено до матеріалів цивільної справи з управління державної реєстрації Одеської міської ради реєстраційну справу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій містяться Вимога про усунення порушення основного зобов`язання, серія та номер: DON/44-43, виданий 27.02.2015 року, видавник: ПАТ «ПУМБ Банк»; вимога, серія та номер DON /44-42 , виданий 27.02.2015 року, видавник: ПАТ «ПУМБ Банк»; повідомлення про вручення, серія та номер: б/н, виданий 10.03.2015 року, видавник: ПАТ «ПУМБ Банк». Вказані документи є ксерокопіями, які не засвідчені належним чином представниками банку під час звернення до державного реєстратора з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки. Оригінали вказаних документів в судовому засіданні представниками АТ «ПУМБ» також не були надані на огляд. Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 до внутрішніх поштових відправлень належать листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю. Рекомендовані повідомлення та повідомлення з оголошеною цінністю вручаються в поштовому відділенні особисто під підпис. Крім того, повідомлення з оголошеною цінністю мають містити опис-вкладення (форма 107), перелік вкладення засвідчується особистим підписом відповідного поштового працівника. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. У разі подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу. На повідомленні про вручення Ф-119, серія та номер: б/н, виданий 07.03.2015 року визначено, що лист було відправлено з оголошеною цінністю - маркування відправлення - [NUMBER] . Але опис-вкладення відсутній. Також відсутні розрахункові документи, які свідчать про оплату вказаного відправлення. Крім того у відповідних графах повідомлення відсутня відмітка відправника щодо статусу поштового відправлення. Реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку; Само повідомлення про вручення було згенеровано за допомогою відповідного програмного забезпечення, але реквізити адреси відправника, на яку повинно повернутись повідомлення заповнені рукописним текстом. В повідомлені вказано, що лист отримала невідома особа, ПІБ якої не вказано, за довіреністю. [PERSON] стверджував що жодній особі не надавав довіреність, тим паче для отримання поштової кореспонденції, яка надходить на його адресу в Миколаївській області, Врадіївському районі, с. Богемка. Зазанчен обставини Банком не спростовані. Реєстровані поштові відправлення вручаються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку. Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа. Крім того, в переліку документів вказано, що повідомлення про вручення, серія та номер: б/н, виданий 10.03.2015 року, але на копії повідомлення про вручення відсутня ця дата взагалі, але натомість є дві інші дати: 03.03 та 07.03. Рік не визначений взагалі. Тому суд не бере до уваги таки докази на підтвердження належного повідомлення позивача та отримання останнім будь-яких вимог з АТ «ПУМБ». Також відсутні документи на підтвердження безспірності вимог кредитора, що також підтверджується внутрішнім описом документів реєстраційної справи за підписом держаного реєстратора Глущенко А.О. , що вочевидь свідчить про те, що вказані документи дійсно були відсутні і при передачі реєстраційної справи до Управління державної реєстрації Одеської міської ради, та суду з боку відповідача не було надано доказів на спростування доводів позивача в цій частині. Крім того, за ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Представником банку було надано до суду копія останнього листа Висновку про вартість майна, яким визначено ринкова вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м. станом на 25.04.2017р Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання [PERSON] особисто письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, інформацію про вартість майна, за якою відбудеться зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна, тобто з [PERSON] , дані оцінки майна не включені в реєстр, як того вимагає діюче законодавство України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19) Що стосується тверджень позивача щодо того,що фактично відбулося примусове відчуження права власності на предмет іпотеки без згоди власника майна у період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то суд знаходить їх слушними, виходячи з наступного. Частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Разом з тим 7 червня 2014 року набув чинностіЗакон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується, як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави). Крім того, згідно з пунктом 4 вказаного Закону протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності. Суд зауважує, що право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання на час дії Закону не підлягає реалізації. Згідно з Постановою Верховного суду від 31 жовтня 2018 року у справі №465/1310/17 звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Дія мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке є забезпеченням за валютними кредитами, розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що реєструючи право власності за відповідачем, державним реєстратором не взято до уваги відсутність документів, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, а відповідачем, в свою чергу, було передчасно реалізовано своє право на задоволення своїх вимог за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто під час дії Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». З позовної заяви [PERSON] , з його особистих пояснень в залі суду та з поясень його представика випливає, що сторона позивача просить суд не тільки встановити порушення законодавства України при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності: 20264546 від 03.05.2017 року Державним реєстратором Глущенко Андрієм Олександровичем Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, двокімнатну квартиру, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» на підставі іпотечного договору від 06.12.2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В. за № 4291 (індексний номер: 20264546 від 03.05.2017), але й визнати таке рішення протиправним та скасувати. Щодо вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності: 20264546 від 03.05.2017 року Державним реєстратором Глущенко Андрієм Олександровичем Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, двокімнатну квартиру, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» на підставі іпотечного договору від 06.12.2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В. за № 4291 (індексний номер: 20264546 від 03.05.2017). Суд звертає увагу, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому, після внесення такого запису, скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Про те у випадку, коли заявлена вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про проведену державну реєстрацію права також не є належним способом захисту прав позивача. Так однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на цей майно. Рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем. З огляду на наведене, враховуючи що позивач заявив вимоги до [PERSON] про витребування з незаконного володіння відповідача на його користь квартири за адресою: [ADDRESS] , суд вважає що не можуть бути задоволені вимоги про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт за Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк». В судовому засіданні встановлено, що станом на теперішній час спірна квартира вже не належить на праві власності ПАТ «ПУМБ». Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2019 року № 166239736 двокімнатна квартира, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] була переоформлена на підставі договору купівлі-продажу №6350 від 27.04.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на гр. [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , ІНН [NUMBER] . Позивачем заявлені вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу №6350 від 27.04.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., на підставі якого ПАТ «ПУМБ» здійснило відчуження двокімнатної квартири, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] на користь [PERSON] .. Ч. 3 ст. 215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи вищевказані обставини, викладені судом вище у мотивувальній частині рішення, суд приходить до висновку про відсутність у представників ПАТ «ПУМБ», (АТ «ПУМБ») прав на розпорядження спірним житлом, а тому договір купівлі-продажу №6350 від 27.04.2018р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., на підставі якого ПАТ «ПУМБ» здійснило відчуження двокімнатної квартири, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] на користь [PERSON] має бути визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Положення зазначеної статті застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. З огляду на те, що спірна квартира вибула поза волею її власника - [PERSON] , на підставі рішення державного реєстратора, яке прийняте з порушенням Закону України «Про іпотеку», він має право витребувати це майно від добросовісного набувача на підставі статті 388 ЦК України. При прийнятті рішення про витребування майна на користь позивача, судом також приймається до уваги, що згідно п. 7 договору купівлі - продажу від 27.04.2018р. покупець - [PERSON] був повідомлений про наявність судових спорів з колишнім власником, а згідно з п. 10 того ж договору ПАТ «ПУМБ» гарантує повернення коштів покупцю у разі скасування права власності продавця. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приймає рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу реєстровий №6350 від 27.04.2018р. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. згідно якого ПАТ «Перший український міжнародний банк» продав, а гр. [PERSON] , ІНН [NUMBER] придбав двокімнатну квартиру, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] із застосуванням правових наслідків його недійсності. Суд також задовольняє позвоні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] , ІНН [NUMBER] двокімнатну квартиру, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в [ADDRESS] на користь [PERSON] , ІНН [NUMBER] . Відповідно до ч.1ст. 267 ЦПК України, суд який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або рострочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи правила ч.1 ст. 267 ЦПК України суд встановлює порядок виконання рішення суду, згідно з яким після набрання рішенням законної сили воно є підставою для органів державної реєстрації для скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ,( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1240213451101) та поновлення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ІНН [NUMBER] . У зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ІНН [NUMBER] рішення суду є підставою для проведення Державної реєстрації обтяження та поновлення іпотеки нерухомого майна, а саме квартири, загальною площею 45,6 кв.м.. житловою площею 28,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: partial