overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

10.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.08.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №125. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не сворили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Однією сім"єю не мешкають останні шість місяців. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Іванова " Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] ( до шлюбу Харченко) [PERSON] зареєстрували шлюб 07.08.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №125 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позову, шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не сворили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Однією сім"єю не мешкають останні шість місяців. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.01.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є батьком їх спільного сина - [PERSON], [INFO], який являється студентом денної форми навчання Кропивницького коледжу харчування та торгівлі І рівня акредитації за спеціальністю "Харчові технології". Відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання в період навчання, тому вона просить суд стягнути аліменти на користь сина, який продовжує навчання в розмірі 1300 гривень щомісячно до закінчення навчання. Позивач в судове засідання не з'явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~[PERSON] являється сином [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ №052301, навчається на І курсі на денній формі навчання за спеціальністю "Харчові технології" у Кропивницькому коледжі харчування та торгівлі І рівня акредитації з 02.09.2018 року та буде продовжувати навчання по 31.01.2021 рік, що вбачається з довідки, виданої директором Кропивницького коледжу харчування та торгівлі. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~В порушення вимог ст.199 СК України, відповідач не надає матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що [PERSON] являється сином відповідача, навчається на денній формі навчання, не працює, тобто не має змоги самостійно утримувати себе та потребує матеріальної допомоги на навчання, відповідач позов визнав, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

10.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1400 грн 80 коп. у відшкодування майнової шкоди та 10000 грн у відшкодування моральної шкоди, що завдані викраденням належного йому на праві власності мопеда. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Він пояснив, що викрадення мопеда відбулося в той час, коли він працював на городі поблизу с. Радянська Слобода Чернігівського району Чернігівської області. Не маючи засобу пересування, грошей та ключів від гаражу, де зберігалися його чистий одяг і ключі від квартири, він був позбавлений можливості добратися у вечірній час додому та потрапити до гаражу і до квартири. Це змусило його сильно нервувати, що в подальшому негативно відобразилося на стані здоров'я. Крім того, будучи позбавлений транспортного засобу, він втратив можливість обробляти город та вирощувати овочі, що поставило його сім'єю в скрутне становище і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.01.2015 року встановлено, що 08 вересня 2013 року близько 18 год. відповідач знаходячись на узбіччі дороги поблизу громадських городів с. Радянська Слобода Чернігівського району Чернігівської області незаконно заволодів мопедом марки "Delta", моделі "EX 50 QT-B" вартістю 1400 грн 80 коп., що належав позивачеві, чим завдав останньому майнової, а також моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях пов'язаних з викраденням майна, яке позивач використовував для пересування. Відповідно до положень статей 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, що завдані фізичній особі відшкодовуються особою, яка їх завдала. У зв'язку з тим, що відповідач не спростував доводи позивача та надані ним докази, заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки розмір завданої позивачу майнової шкоди підтверджується матеріалами справи (а. с. 4), а обґрунтованість суми грошового відшкодування моральної шкоди відповідає характеру скоєного правопорушення, глибині й тривалості завданих позивачеві душевних страждань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

10.02.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин. Заявлені вимоги , аргументовано тим, що 08.06.2015 року помер [PERSON], котрий за твердженнями заявника являвся її чоловіком, так як 01.05.1966 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що було посвідчено відповідним свідоцтвом. Після його смерті відкрилася спадщина. Однак в свідоцтві про одруження допущено помилку. В графі ім'я її чоловіка записано "Леонід", тоді як потрібно було внести відповідний запис "Леонтій". Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду та просити суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 01.05.1966 року, уклав шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник Погребищенської міської ради в судове засідння не з'явився, надав суду клопотання про визнання позовних вимог та просив розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника законні та підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності родинних відносин заявника підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЯЯ №335268 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №327351 від 08.06.2015 року, [PERSON] помер 04.06.2015 року (а.с.5). Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 01.05.1966 року, дійсно уклав шлюб з [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

10.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] із позовною заявою про стягнення аліментів, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі . Мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO]. На даний час разом з відповідачем не проживають, діти проживають з нею, знаходяться на її повному утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Домовленості щодо надання матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання дітей між ними не досягнуто. Просить стягнути з відповідача аліменти. Позивач надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач надав до суду заяву в якій просить слухати справу без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мімуму на дитину відповідного віку. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551,20 гривень судового збору. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

10.03.2015 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної ним рибному господарству України на суму 119 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідач 21.08.2014 року здійснив вилов риби карась у кількості 5 шт., та 12.06.2013 року аналогічним чином здійснив вилов риби карась у кількості 2 шт. з порушенням встановлених правил в ріці Південний Буг в районі с. Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову і клопотав про розгляд справи за його відсутності в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.01.2014 року, а також 12.06.2013 року відповідач в порушення п.п. 3.15.1, 4.14.1 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, в ріці Південний Буг в районі с. Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області, промисловим знаряддям вилову - лісковою сіткою, без дозволу на промисел здійснив вилов цінних видів риби карась у кількості 5 шт. та 2 шт., відповідно, по ціні 17,00 грн. за 1 шт. згідно такси. (а.с. 5-14) Таким чином, своїми протиправними діями відповідач заподіяв рибному господарству України майнову шкоду, загальний розмір якої, згідно розрахунку, становить 119 грн. 00 коп. (а.с. 14) На підставі п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 р. "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів", ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" зазначена майнова шкода підлягає стягненню з відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

10.03.2015 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної ним рибному господарству України на суму 51 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідач 14.03.2014 року здійснив вилов риби карась у кількості 3 шт. з порушенням встановлених правил в ріці Південний Буг в районі с. Новоюрівка Миколаївського району Миколаївської області. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову і клопотав про розгляд справи за його відсутності в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.03.2014 року відповідач в порушення п.п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, в ріці Південний Буг в районі с. Новоюрівка Миколаївського району Миколаївської області, промисловим знаряддям вилову - лісковою сіткою, без дозволу на промисел здійснив вилов цінних видів риби карась у кількості 3 шт. по ціні 17,00 грн. за 1 шт. згідно такси. (а.с. 4-9) Таким чином, своїми протиправними діями відповідач заподіяв рибному господарству України майнову шкоду, загальний розмір якої, згідно розрахунку, становить 51 грн. 00 коп. (а.с. 9) На підставі п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 р. "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів", ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" зазначена майнова шкода підлягає стягненню з відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

10.03.2015 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 28757,46 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 287,57 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 22.04.2013 року відповідачу [PERSON] було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку „Gold" відповідно до тарифів якої [PERSON] отримав кредит у ПАТ КБ „ПриватБанк" у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку „Gold" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 31.01.2015 р. має заборгованість у сумі 28757,46 грн., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту - 15998,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10062,92 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 850,00 грн., а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1345,59 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

10.03.2017 року ПАТ КБ „ПриватБанк» (надалі [PERSON]) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що 21.11.2012 року, відповідно до укладеного договору №б/н, відповідач, як позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5 000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами [PERSON]" складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою [PERSON]. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) - це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну Інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ( www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ІІриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

10.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 05.09.2008року ПАТ "АКЦЕНТ Банк" і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000грн. зі сплатою 24,00відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 24.03.2014року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 22.864,30грн., яку просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 05.09.2008року ПАТ "АКЦЕНТ Банк" і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000грн. зі сплатою 24,00відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 22.03.2013року відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та узяла його прізвище «[PERSON]». За станом на 24.03.2014року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 22.864,30грн., яка складається з наступного: - 3000грн. - заборгованість за кредитом; - 11279,05грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, - 7020,28грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, - 500 грн. - штраф ( фіксована частина), - 1064,97грн. - штраф (процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 22.864,30грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved