Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

26 лютого 2018року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації у зв'язку з порушенням терміну виплати заробітної плати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 04 червня 2013 року працював гірником підземним 3-го розряду на шахті №9 «НВ», яка є відокремленим підрозділом ДП «Волиньвугілля». 08 вересня 2017 року він був звільнений з підприємства за п.3 ст.38 КЗпП України, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного договору з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. На день звільнення роботодавець не провів повного розрахунку. Станом на 04 січня 2018 року заборгованість по заробітній платі становила 24902,03 грн., а саме за вересень 2017 року 24902,03 грн., належна йому при звільненні з роботи сума заробітної плати та вихідної допомоги 24902,03 грн. була виплачена 23 січня 2018 року. У зв'язку із несвоєчасною виплатою розрахункових при звільненні позивач просить суд стягнути з відповідача в свою користь 38083,16 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 09 вересня 2017 року по 23 січня 2018 року та 771,96 грн. компенсації у зв'язку з порушенням терміну виплати заробітної плати при звільненні, а також стягнути витрати за надання правничої допомоги. 24 квітня 2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до суду письмову заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення 771,96 грн. компенсації у зв'язку з порушенням терміну виплати заробітної плати при звільненні, у зв'язку із виплатою підприємством зазначеної суми, решту заявлених позовних вимог підтримує та просить задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача ДП «Волиньвугілля» до початку першого судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд даної справи без їхньої участі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до вищезазначеної норми процесуального права, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки позивач [PERSON] 08 вересня 2017 року був звільнений з ДП «Волиньвугілля» на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку, згідно ст.44 КЗпП України (а.с.3-4). Відповідно до довідок ВП «Шахта 9 «НВ» ДП «Волиньвугілля» №3 від 04.01.2018 та №4 від 04.01.2018 року заборгованість підприємства по заробітній платі позивача [PERSON] станом на 04 січня 2018 становила всього 24902,03 грн., а його середньоденний заробіток становив 405,14 грн. (а.с.2,5). Згідно інформації наданої позивачем, відповідачем 23 січня 2018 року було погашено заборгованість по заробітній платі та вихідній допомозі в сумі 24902,03 грн. Оскільки, з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, не були виплачені, виплата коштів належних позивачу була здійснена відповідачем 23 січня 2018 року, таким чином, позивачу належить виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2017 року по 23 січня 2018 року в розмірі 38083,16 грн., із розрахунку наданого позивачем: 405,14 грн. (середньоденний заробіток) х 94 (кількість робочих днів за весь час затримки по день фактичного розрахунку). Враховуючи наведені обставини до стягнення з ДП "Волиньвугілля" в користь [PERSON] підлягає: 38083,16 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.09.2017 року по 23.01.2018 року. Відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України до стягнення з відповідача ДП "Волиньвугілля" підлягає в користь позивача [PERSON] 704,80 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.19) та 600,00 грн. витрат на правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.8-11), всього: 1304,80 грн. понесених по справі судових витрат.

Outcome: approved