Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом - будинком [ADDRESS] із знаттям її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок за вищевказаною адресою, у теперішній час в ньому зареєстровані він, його дружина - [PERSON], малолітній син [PERSON] та відповідач по справі - його колишня дружина [PERSON] На початку 2011 року відповідач [PERSON] разом з їх спільною дитиною [PERSON] виїхала з будинку та до теперішнього часу за місцем реєстрації не проживає. Позивач зазначає, що будь-яких перешкод у проживанні відповідача за місцем реєстрації ним не чинилося, відповідач поїхала з будинку добровільно, протягом більш ніж двох років не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі та не приймає будь-якої іншої участі в утриманні будинку. У теперішній час речей відповідача у спірному житловому приміщенні не має, місцезнаходження відповідача йому не відоме. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду свого представника [PERSON], яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення у газеті «Слобідський край», причину неявки суду не повідомила, заперечень за позовом або заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Харківського районного відділу ГУ державної міграційної служби в Харківській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку від 12 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрованого в КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" за № 22028294, належить житловий будинок [ADDRESS].(а.с.11,12) В зазначеному будинку зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON], малолітня дитина [PERSON], а також колишня дружина [PERSON] (а.с.9-10,80). Шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2011 року. Вказане рішення набрало законної сили.(а.с.6) Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач з 2011 року не проживає за місцем реєстрації, спірним будинком не користується. Факт непроживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актами депутата Безлюдівської селищної ради Пономаренко О.В. від 27 лютого 2011 року, від 03 липня 2012 року, 22 грудня 2014 року, з яких вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], її особистих речей в будинку немає. Згідно інформації Амбулаторії ЗПСМ смт. Безлюдівка за №№ 7,8 від 28 лютого 2015 року, протягом 2014 року [PERSON] викликів лікаря додому за адресою: [ADDRESS], не здійснювала. Дитина [PERSON], 2009 року народження, прибув за адресою: [ADDRESS], із м. Харкова, де проживав за адресою [ADDRESS]. Спостерігався до 1 року, останнє відвідування 02 лютого 2010 року. Пізніше на прийом не з'являвся, викликів додому не було. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що є сусідом позивача, проживає за адресою: [ADDRESS], та підтвердив той факт, що відповідач не проживає у спірному будинку більше ніж два роки. Свідок [PERSON] також показала, що є сусідкою позивача, проживає за адресою: [ADDRESS], їх домоволодіння межують. Останній раз бачила відповідачку, яка працювала на городі восені 2010 року. З 2011 року відповідач у спірному будинку не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що займається транспортними перевезеннями. Біля трьох-чотирьох років тому його приятель попросив допомогти перевезти речі жінці по імені [PERSON]. Речі перевозили із будинку в смт. Безлюдівка до м. Харкова на вул. Танкопію. Жінка перевозила побутову техніку, а саме: холодильник, телевізор, особисті речі,було багато дитячих речей, іграшок. Згідно відповіді Харківського РВ з обслуговування Харківського району м. Люботин ГУМВС України в Харківській області № 3537/13 від 03 лютого 2014 року, у період з 2011 року по 2014 рік [PERSON] не зверталася до органу внутрішніх справ із заявою щодо порушення її житлових прав та перешкоджання у проживанні за місцем реєстрації.(а.с. 44) Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачу перешкод у її проживанні за місцем реєстрації не чинилося. Поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад рік судом не встановлено. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), і є похідним від нього. Вирішення цього питання до звернення позивача до міграційної служби є передчасним. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial