Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог - Шепетівського міськрайонного центру зайнятості про розірвання трудового договору, посилаючись на те, що є фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю, пов'язану з наданням послуг. 02.03.2010 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, згідно з яким остання зобов'язувалася виконувати обов'язки продавця продовольчих і непродовольчих товарів, а позивач, зі своєї сторони, зобов'язувалася оплачувати її працю. Даний трудовий договір зареєстрований у Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості 02.03.2010р. за №22191000121. З 29.01.2014 року [PERSON] без поважних причин не з'являється на своє робоче місце, направивши позивачу заяву про звільнення з 03.02.2014р. Однак, 03.02.2014р. відповідач до Шепетівського міськрайонного центру для розірвання трудового договору не з'явилася. За трудовим договором позивач сплачує страхові внески, хоча відповідач працевлаштувалась у дошкільний навчальний заклад. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати трудовий договір на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та зобов'язати Шепетівський міськрайонний центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, укладений між [PERSON] та [PERSON] 02.03.2010 року за № 22191000121. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник Шепетівського міськрайонного центру зайнятості в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України). При укладанні трудового договору підприємець зобов'язаний забезпечити оплату праці не нижче встановленого мінімального рівня, а також інші соціальні гарантії відповідно до чинного законодавства. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Судом встановлено, що 02 березня 2010 року між позивачем [PERSON], яка є фізичною особою-підприємцем та відповідачем [PERSON], як працівником було укладено безстроковий трудовий договір, який зареєстрований 02.03.2010р. за №22191000121 в Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості. Згідно з умовами вказаного трудового договору відповідач зобов'язався виконувати обов'язки продавця продовольчих і непродовольчих товарів, у встановлений час роботи при розподілі робочого дня з 08 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. та з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Позивач, в свою чергу, зобов'язався оплачувати його роботу у розмірі 435 грн. на місяць, забезпечувати безпечні та нешкідливі умови праці для виконання прийнятих працівником зобов'язань, обладнати робоче місце відповідно до вимог нормативних актів про охорону праці, надавати необхідний інвентар, робочий одяг. Час виконання робіт встановлено не більше 20 годин на тиждень згідно графіку, з наданням двох днів вихідних на тиждень та щорічної оплачуваної відпустки на 24 календарні дні. [PERSON] з 29.01.2014 року без поважних причин не з'являється на своє робоче місце, про що свідчать акти про відсутність працівника на робочому місці від 29.01.2014р., 11.02.2014р., засвідчені роботодавцем [PERSON], сільським головою Ковтонюк І.І., працівником [PERSON]; табеля обліку використання робочого часу за січень та лютий 2014 року. 29.01.2014р. [PERSON] направила [PERSON] заяву про звільнення з 03.02.2014р. Однак, 03.02.2014р. відповідач до Шепетівського міськрайонного центру для розірвання трудового договору не з'явилася. Порядок і умови реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою та зняття його з реєстрації в разі припинення регламентуються наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001р. "Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", відповідно до якого провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі звернення обох сторін трудових відносин (фізичної особи і працівника) з належним їм документами по центру зайнятості, а у разі виникнення трудового спору між сторонами - фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін в центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості є рішення суду про припинення дії договору, яке набрало чинності. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001р. №260 "Про затвердження Форми трудового договору між працівником та фізичною особою", для зняття з реєстрації трудового договору необхідна присутність в центрі зайнятості обох сторін трудових відносин, а саме: фізичної особи-підприємця та найманого працівника. З наявних матеріалів справи, пояснень позивача, доведено, що трудові відносини між сторонами фактично припинені з 29.01.2014 року, оскільки відповідач в односторонньому порядку припинив трудові відносини з роботодавцем без поважних причин, зокрема припинив виконувати трудові обов'язки за договором. Наявність зареєстрованого у Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості трудового договору тягне за собою сплату внесків до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі за найманих працівників. Враховуючи те, що наказ №260 та трудовий договір не регулюють правовідносини зняття з реєстрації трудового договору в разі ухилення працівника від розірвання трудового договору та явки до центру зайнятості, суд дійшов висновку керуватися аналогією закону та п. 7 трудового договору, де зазначено, що при вирішенні питань, не передбачених цим договором, сторони повинні керуватися загальними нормами законодавства про працю України. Враховуючи, що фактичне припинення трудових відносин між сторонами підтверджується відповідними документами, суд дійшов висновку задовольнити позов, оскільки ухилення працівника - відповідача від явки до центру зайнятості для розірвання трудового договору перешкоджає позивачу у повній мірі реалізувати своє право на дострокове припинення трудового договору, зняття договору з реєстрації. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Outcome: approved