Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

1.Позиція позивача. У червні 2021 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач [PERSON] , просить: -стягнути з [PERSON] , на моє утримання [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитини трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що вона, [PERSON] , з 2016 року проживає в незареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач з відповідачем проживають разом, але їх спільна дитина [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач добровільно на утримання сина допомогу не надає, з дитиною не спілкується, у її вихованні участі не приймає. Як зазначає позивач, на даний час вона ніде не працевлаштована, оскільки доглядає за їх з відповідачем спільною дитиною, а тому, потребує матеріальної допомоги, яку на думку позивача відповідач в змозі надавати. Непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає, стягнень по будь-яким іншим виконавчим листам також немає. 2. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] подав\~заяву,\~в якій\~частково визнав\~позовні вимоги,\~не заперечував,\~щодо стягнення\~з нього\~аліментів на\~утримання дружини\~з якою\~проживає дитини\~віком до\~трьох років\~в розмірі\~1/6\~частини від\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~щомісячно починаючи\~стягнення з\~10\~червня 2021\~року і\~до досягнення\~дитиною -\~ [PERSON] , [INFO] , трьох років. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 10 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом. 15 червня 2021 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] користуючись своїм правом подала заяву про проведення судового розгляду за своєю відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , подав клопотання про розгляд справи за своєю відсутністю, визнає заявлені позовні вимоги частково у розмірі 1/6 частини від його доходу (заробітку). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] проживають разом у незареєстрованому шлюбі як чоловік та дружина, що підтверджено позивачем відповідно до змісту позовної заяви та не оспорювалось відповідачем відповідно до змісту його заяви (а.с.17). У шлюбі без реєстрації у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серія № [NUMBER] , актовий запис № 60, у графі «батько» зазначено « [PERSON] » (а.с. 3). Дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрований за місцем реєстрації матері [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Довідкою про склад сім`ї № 001100098 виданої 10 червня 2021 року ТОВ «Абонент ХХІ» (а.с. 2). Як встановлено, позивачка також звернулася із вимогами до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача. 5. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4\~ст.77 ЦПК України\~суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання реалізується незалежно від того чи був укладений шлюб. Фактичний шлюб, або\~незареєстрований шлюб, або\~неформальний шлюб, або\~співжиття\~ відносини між партнерами по спільному проживанню, не оформлені в установленому порядку як\~шлюб. Сімейний кодекс України\~не містить такого терміну як цивільний шлюб, але має вираз «жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі». На сьогодні відносини між чоловіком і жінкою можна називати «фактичним шлюбом» якщо виконуються всі наступні умови: ?вони проживають на одній території; ?ведуть спільне господарство; ?не реєструють свої відносини в органах державної влади. Як встановлено в ході судового розгляду, позивачем заявлено про спільне проживання із відповідачем однією сім`єю із відповідачем, що стороною відповідача не спростовано. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із\~статті 84 СК України\~право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. У\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою\~статті 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 6. Висновки та мотиви прийнятого рішення. У Конституції України визначено, що Україна є соціальною державою (стаття 1); людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3). Враховуючи, що відповідач [PERSON] не оспорював факт того, що він із позивачем проживають як одна сім`я, та що мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] , якому на час розгляду справи не виповнилося три роки, а тому вимоги позивачки [PERSON] про її утримання батьком дитини до трирічного віку дитини, є обгрунтованими та такими що узгоджується із приписами ч. 2 ст. 84 СК України. Щодо розміру заявлених аліментів, суд враховує, що сторони проживають разом, і що позивачем також вирішується питання про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини. Також судом враховується соціальні гарантії визнані Державною Україна, та розмір прожиткового мінімуму встановлений на час розгляду справи по суті, визначений у розмірі мінімального прожиткового мінімуму на працездатну особу, який станом на час розгляду справи по суті 2 379 гривень. А тому з врахуванням зазначеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх доходів (заробітку) відповідача. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: partial