Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Розсошанської сільської ради, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] \~на земельну\~частку (пай)\~розміром 3,21\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості),\~на території\~Михайлівської сільської\~ради Хмельницького\~району Хмельницької\~області. Посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, проте через відсутність правовстановлюючого документу сертифіката на право на земельну частку (пай), вона не може реалізувати свої спадкові права. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі та без участі позивача. Представник Розсошанської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позов визнав та просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] \~у віці 86 років у с. Королівка Хмельницького району Хмельницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 30.03.2000 р.. 19.01.1991 р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Михайлівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №3. Довідкою Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №180 від 24.03.2021 р. підтверджується, що після смерті [PERSON] ( [INFO] ) спадщину прийняла її онука - [PERSON] . Після смерті [PERSON] померлої [INFO] спадкова справа не заводилась, що підтверджується архівною довідкою №890 від 31.03.2021 р.. Позивач зазначає, що до складу спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай), однак, оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) втрачений. Належність земельної частки (паю) до складу спадкового майна після смерті [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відділу в Ярмолинецькому районі від 31.03.2021 р., [PERSON] на території Михайлівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, розташований на землях бувшого КСП «Михайлівське» на території Михайлівської сільської ради. Сертифікат ХМ№0244309, зареєстрований у книзі реєстрації під №83 від 26.12.1996 р. Державний акт на підставі даного сертифікату не виавався. Указом Президента\~України від\~08.08.1995\~р.\~№720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п. п. 4, 5 Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно із п. 10 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №11 від 20.02.1996 р., право на земельну частку (пай) громадянина посвідчується сертифікатом за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 р. №801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)". Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~"Про\~порядок виділення\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Таким чином, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долученого до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту. Той факт, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території Михайлівської сільської ради і той факт, що це право було успадковане позивачем, визнано відповідачем заявою від 18.05.2021 р.. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За змістом п.3 Указу Президента України від 10.11.1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай), суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 р.; Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняттям спадщини визнається, зокрема, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт прийнятя позивачем спадщини визнаний відповідачем у довідці №28/02-16 від 31.01.2020 р.. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved