Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

27.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія»Аеросвіт» на свою користь середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 44886,25 грн. В обґрунтування вказаного позову зазначає, що з 12 грудня 2011 року по 12 березня 2013 року, він працював в приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанії «Аеросвіт» на посаді техніка з підготовки виробництва. Наказом відповідача № 861-ос від 12 березня 2013 року він був звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників. Однак, в порушення ст.47 КЗпП України відповідач не провів з ним розрахунок по заробітній платі, а також не виплатив компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу. В зв'язку з чим 15 квітня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за його позовом було ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача заробітну плату в розмірі 14263,48 грн. та середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 4578,72 грн. Проте вказану суму заборгованості відповідач погасив лише 29 травня 2014 року, що є порушенням його трудив прав, з огляду на це він і звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та слухати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечував. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і прийшов до переконання, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 12 грудня 2011 року по 12 березня 2013 року, він працював в приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанії «Аеросвіт» на посаді техніка з підготовки виробництва. Наказом відповідача № 861-ос від 12 березня 2013 року він був звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників (а.с.12-16). Таким чином, між позивачем та відповідачем склалися трудові правовідносини щодо оплати праці, які передбачені ст.ст. 47, 115, 117 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу при звільненні відповідачем не було виплачено заробітну плату за грудень 2012 року - березень 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу (а.с.3). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2013 року за позовом [PERSON] стягнуто з відповідача заробітну плату в розмірі 14263,48 грн. та середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 4578,72 грн. починаючи з дня звільнення позивача 13.03.2013р. по день винесення судового рішення 15.04.2013р., а всього 18942,20 грн. (а.с.5-6). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з копії виписки з банківського рахунку позивача (а.с.4), відповідач 29.05.2014 року погасив заборгованість по заробітній платі та середній заробіток згідно вказаного рішення суду в сумі 18942,20 грн. Відповідно до частини 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст. 117 Кодексу законів про працю України. Змістом статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Ст. 117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач при звільненні позивача, у встановлені законом строки, не виплатив йому нараховану заробітну плату та всі належні суми при звільненні, суд дійшов висновку, що з ПрАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" слід стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки, починаючи з наступного дня після набрання судового рішення законної сили - 04.06.2013 року по день фактичного розрахунку - 29.05.2014 року. Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин) за цей період. Відповідно до Листа Міністерства соціальної політики України від 21.08.20012 року №9050/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» кількість робочих днів у січні 2013 року склала 21 день, а в лютому кількість робочих днів склала 20 днів. З даних розрахункового листа, виданого відповідачем, за вказані місяці позивач нараховану заробітну плату в сумі 7822,38 грн. ( 3610,41грн. + 4211,97 грн.). Враховуючи вказані вище дані сума середньоденного заробітку позивача становить 190,78 грн. (7822,38 грн. / 41 день). Так, починаючи з моменту вступу рішення в законну силу - 04.06.2013 року по день винесення фактичного розрахунку 29.05.2014 року, кількість робочих днів складає 249 днів, тому середній заробіток, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за вказаний період, становить 47504 грн. 22 коп. (249 робочих днів х 190 грн. 78 коп. - розмір середньоденного заробітку). Тому для повного відновлення порушеного права слід стягнути з відповідача на користь позивача вказаний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку. Відповідач в своїй заяві не навів підстави для відмови у задоволенні позову, жодним чином не обргунтував свої заперечення в розрізі вимог ст.60 ЦПК України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 475 грн. 04 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнена від їх оплати. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 116, 117, КЗпП України,

Outcome: approved