Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

16.06. 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив: - визнати незаконними електронні торги, які були проведенні державним підприємством « Сетам» Міністерства юстиції України 20.05.2016 року в частині продажу ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою смт Врадіївка Миколаївської області, вул. Кооперативна, 36, що належала позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив також визнати недійсними протокол №167565 проведення електронних торгів від 20.05.2016 року та акт проведення електронних торгів від 06.06.2016 року. Позов обґрунтовано тим, що 20.05.2016 року державним підприємством « Сетам» проведено електронні торги з реалізації арештованого майна -? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою смт Врадіївка Миколаївської області, вул. Кооперативна, 36, що належала йому та колишній дружині на праві спільної часткової власності. Вказане майно було описано та на нього накладено арешт відділом ДВС 21.10.2015 року з метою виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації в сумі 52234 грн. Враховуючи, що на прилюдні торги державним виконавцем виставлено нерухоме майно, яке не було виділено в натурі в окремий самостійний об»єкт власності, а лише ? частки житлового будинку, позивач вважає, що таким чином порушено його права як співвласника цього майна та порядок проведення прилюдних торгів, а тому просив визнати їх недійсними. В уточнених позовних вимогах, він також вказав на ту обставину, що державним виконавцем перед проведенням електронних торгів не було отримано дозвіл органу опіки та піклування щодо купівлі продажу житлового будинку, яким користуються двоє неповнолітніх дітей, чим порушено права цих осіб. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, пославшись на встановлені у судовому засіданні обставини. Вони пояснили, що у зв»язку з тим, що на електронних торгах було реалізовано 1/2 частину житлового будинку , що належить позивачу, без вирішення питання про можливість її виділення в натурі, були порушенні його права як співвласника цього майна, що суперечить діючому законодавству. 1/2 частка житлового будинку без виділу її в натурі не може бути окремим об'єктом цивільного права та реалізовуватися з прилюдних торгів, так як це суперечить ст. 366 ЦК України та визначенню поняття лота як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах . Також державним виконавцем не було отримано дозвіл органу опіки та піклування на продаж нерухомого майна, яким користувались неповнолітні діти. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали та у задоволенні позову просили відмовити. У своїх запереченнях вони вказали на ті обставини, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, а тому ? частини житлового будинку, співвласником якого є відповідачка, яка і придбала іншу половину будинку на відкритих торгах, є об»єктом угод купівлі-продажу. Прилюдні торги з реалізації арештованого майна були проведені з дотриманням вимог закону, а тому підстав для визнання їх недійсними немає. Відповідач - представник відділу ДВС позов не визнав, посилаючись на те, що державним виконавцем ніяких порушень під час реалізації з електронних торгів 1/2 частини житлового будинку, що належав [PERSON] допущено не було. Питання про можливість виділення в натурі частини реалізованого будинку до компетенції державної виконавчої служби не відноситься. До органу опіки та піклування за висновком не звертався через ту обставину, що на продаж було виставлено лише ? частину житлового будинку, що належала батькові дітей, інша частина будинку належить матері дітей, а тому вважає, що порушень прав дітей не було. Третя особа - представник ДП « Сетам» у судове засідання не з»явився та подав до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити. Він вказав, що торги проведено відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року №2710/5, який діяв на час реалізації спірного майна. Заслухав пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідив письмові докази , суд вважає встановленими наступні обставини. Сторони з 13 вересня 1997 року по 12 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей: Дениса, 02.06.2002 р. н. та Дмитра, 02.11.1998 року. На момент розгляду справи неповнолітній Денис проживає з матір»ю в спірному будинку по вул.. Кооперативна, 36 смт Врадіївка, інша дитина Дмитро проживає біля бабусі. 10.10.2014 року Врадіївським районним судом за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя було вирішено про визнання за вказаними особами спільною сумісною власністю житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Кооперативній, 36 смт Врадіївка Миколаївської області та визнано за кожним із них по ? частини цього будинку. Також було вирішено про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 52234 грн. грошової компенсації ? частки вартості легкового автомобіля Після набрання 25.11.2014 року вказаним рішенням законної сили, воно було звернуте до примусового виконання. На примусовому виконанні у відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження №ЄДРВП 47221545 від 10.04.2015р. на загальну суму 57285 грн. 84 коп. з виконання виконавчих листів: №474/924/14-ц від 16.12.2014р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 52234 грн. грошової компенсації та судового збору в сумі 871 грн., №474/830/14-к про стягнення з нього ж на користь того ж стягувача моральної шкоди в сумі 2000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 180 грн., №474/685/14-к про стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн.; №474/201/13-ц про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Під час примусового виконання вказаних рішень судів, державним виконавцем вживались заходи щодо виявлення зареєстрованого за боржником майна, на яке можливо накласти арешт з метою подальшої реалізації вказаного майна. Як вбачається з [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33050401 від 03.02.2015 року, житловий будинок, що знаходиться за адресою смт Врадіївка вул. Кооперативна, 36 зареєстрований на праві спільної часткової власності по ? частини за боржником та стягувачем, площа будинку становить: загальна\~61,6 кв.м., житлова\~37,4 кв.м. 21.10.2015р. державним виконавцем проведено опис нерухомого майна боржника\~ та накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку по вул.Кооперативній ,36 смт.Врадіївка, за результатами якого складено акт опису та арешту майна, про що боржник був ознайомлений.\~ Відомості про оскарження боржником акту опису та арешту майна у зведеному виконавчому провадженні відсутні. 18.11.2015р. державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності\~субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №474/924/14-ц про стягнення компенсації в сумі 52234 грн. - для визначення вартості описаного та арештованого житлового будинку, складання звіту оцінки майна, копія якої направлена боржнику Згідно звіту про незалежну оцінку майна та висновку про вартість майна виконаних субєктом оціночної діяльності ТОВ «Оціночна компанія «Аспект» , вартість об»єкту оцінки, а саме житлового будинку по вул. Кооперативна, 36 смт. Врадіївка Миколаївської області станом на 19.11.2015р. становить 133510 грн. Вартість 1/2 частини житлового будинку становить 66755 грн. 30.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця відділу ДВС [PERSON] про призначення експерта, суб»єкта оціночної діяльності- суб»єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені, за результатами розгляду якої 11.12.2015 року згідно ухвали Врадіївського районного суду у задоволенні скарги відмовлено. 25.04.2016 року державним виконавцем надіслано заявку на реалізацію арештованого майна шляхом розміщення в Систему електронних торгів арештованим майном( Миколаївська філія ДП СЕТАМ) з інформацією щодо майна для розміщення 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за вищевказаною адресою зі стартовою ціною продажу майна по лоту: 66755 грн. Згідно протоколу № 167565 проведення електронних торгів, торги відбулися з 9.00 год. 18.05.2016 року по 22.00 год. 20.05.2016 року, реєстраційний номер лота 144331. За результатами вказаних електронних торгів переможцем торгів оголошено учасника №3 [PERSON] з найвищою ціновою пропозицією 66\~755 грн., яка має бути сплачена до 03.06.2016 року. Як вбачається з платіжного доручення №73623799 від 26 травня 2016 року оплата за вказаний лот відбулась у розмірі 63417 грн. без врахування оплати послуг організації з реалізації майна, що становила 3337 грн. 75 коп . гарантійного внеску. 06 червня 2016 року державним виконавцем відділу складено акт проведення електронних торгів. Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (далі - Інструкція). Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" в редакції на час проведення електронних торгів й Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року №2710/5, який діяв на час реалізації спірного майна. Вказаним Порядком уповноважено ДП « Сетам» на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Порядком також визначено, що електронні торги є одним із різновидів прилюдних торгів та має свою окремо визначену процедуру проведення. Відповідно до Порядку, електронні торги - продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; лот - одиниця арештованого майна, що виставляється для продажу на електронних торгах; Згідно з п.1 Розділу 2 Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58\~Закону України «Про виконавче провадження». Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 3\~розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. ( п. 4 Розділу 2) Реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Електронні торги у формі аукціону розпочинаються о 09.00 годині дня, визначеного в інформаційному повідомленні, та закінчуються на третій календарний день о 22.00 годині. ( пункти 1, 2 розділу 5 Порядку) Переможцем електронних торгів у формі аукціону визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція. Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною ( п. 5 Розлділу 5 Порядку). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України висловленої у справі №6-116цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі - продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Таким чином, враховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Суд вважає, що підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог Закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, а підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених Законом правил проведення прилюдних торгів визначених Порядком. Оформлення результатів електронних торгів передбачено в Порядку, де, зокрема, зазначено, що після закінчення електронних торгів на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів по лоту у день проведення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує аналогічний протокол електронних торгів по лоту з повною інформацією про переможця електронних торгів в Особистому кабінеті переможця. Протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується в особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби. Як зазначається в правових позиціях Верховного Суду України по справі №6-116цс12, при вирішенні справ про визнання прилюдних торгів недійсними судам необхідно встановлювати такі факти: чи мало місце порушення Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. При цьому суд зазначає, що підставою для визнання електронних торгів недійсними є одночасна наявність двох факторів: порушення норм закону при проведенні торгів і порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Під час дослідження матеріалів зведеного виконавчого провадження, судом було встановлено, що в порушення п.4.5.7 Інструкції та п. 6 ч.3 розділу 2 Порядку, державним виконавцем під час передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні діти не було отримано дозволу органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, якщо дозволу не надано. Відповідно до п. 4.5.7 Інструкції, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону. Таким чином, судом встановлено, що на електронних торгах продано 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в смт Врадіївка по вул. Кооперативна, 36 , яка на час проведення прилюдних торгів належала позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, право користування яким мають неповнолітні діти, без попереднього дозволу органу опіки та піклування , що є грубим порушенням прав та законних інтересів неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 224 ЦК України, правочин вчинений без дозволу органу опіки та піклування ( ст. 71 цього Кодексу), є нікчемним. За вимогами ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин). Суд також бере до уваги доводи позивача про те, що 1/2 частка житлового будинку без виділу її в натурі не може бути окремим об'єктом цивільного права та реалізовуватися з прилюдних торгів з огляду на наступне. Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено саме Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 62 вказаного Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Згідно з актом прилюдних торгів продавцем спірного майна є ВДВС, покупцем відповідач, який набув право власності на спірне майно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що до переліку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення шляхом його продажу з прилюдних торгів, не відноситься частка у нерухомому майні боржника, яка не визначена у встановленому законом порядку як окремий самостійний об'єкт власності, так як це не відповідає вимогам ст. ст. 190, 366 ЦК України. Аналізуючи зміст норм права: ст. ст. 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191 ЦК України, які визначають поняття речі як обєкта цивільних прав, нерухомої речі, належність речі до подільної й неподільної залежно від можливості поділу або виділу частки з обєкта нерухомого майна; ст. 66 Закону від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV щодо підготовки і проведення прилюдних торгів; положення, які визначають поняття лота як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах, слід дійти висновку про те, що обєктом реалізації з прилюдних торгів могло бути нерухоме майно, яке є обєктом цивільних прав (будівля, споруда, інші приміщення, земельна ділянка, підприємство як цілісний майновий комплекс або його частина, виділена у встановленому законом порядку в окремий самостійний обєкт власності), а не його частина, яка не набула статусу обєкта нерухомості в передбаченому законом порядку. Частина обєкта нерухомого майна не може бути предметом договору купівлі- продажу без її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості. Така правова позиція закріплена і в Постановах ВСУ №6-76цс13 від 18.09.13 року та №6-148цс13 від 15.01.2014 року, які суд застосовує до даних спірних відносин на підставі ст. 360-7 ЦПК України. Отже, враховуючи наведені правові норми та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обгрунтованність позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 551 грн. 21 коп. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача порівну по 275 грн. 60 коп.

Outcome: approved