Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що з 27 квітня 2012 року вона перебуває з відповідачем [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 512. За час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час і після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею. Їхнє життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та подружні обов'язки. Часті сімейні конфлікти з відповідачем призвели до розпаду сім'ї. Їхні характери є несумісними і спільне проживання буде шкодити їхнім інтересам та інтересам їхньої доньки. Примирення між ними категорично не можливо. Спорів з приводу спільного майна подружжя немає. За таких обставин вона переконана, що їхні стосунки не відповідають моральним засадам їхнього українського суспільства і поняттям сім'ї. Вважає, що фактично їхньої сім'ї вже не існує і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, тому і вимушена звертатись до суду для документального оформлення розпаду їхнього шлюбу. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажаю залишити прізвище «[PERSON]». Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та 800 грн. - витрати на послуги адвоката. В судове засідання позивач не з'явилася, про слухання справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала суду заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить шлюб розірвати. Просить позов розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно, через розміщення інформації (оголошення) про виклик у справі на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України 17.08.2018 року. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до повідомлення Чорноморської міської ради відділу реєстрації обліку осіб № 8-1213 від 27.06.2018 року за відомостями відділу реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS], з 29.11.2013 року по 19.09.2015 року. На теперішній час вищезазначений громадянин на території Чорноморської міської ради не зареєстрований (а.с. 17). Відповідно відомостей відділу адресно- довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області [PERSON] був зареєстрований: [ADDRESS]. Знятий з обліку 19.09.2015 року в [ADDRESS] Реєстрації немає (а.с 19, 34). Згідно повернутого поштового відправлення з судовою повісткою на 17.08.2018 року направленого за вищевказаною адресою стоїть відмітка " не було вдома". Відомостей про місце його проживання та реєстрації суду невідоме. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікування оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Згідно повідомлення Державної судової адміністрації України № 10-2141/18 від 24.01.2018 року "Про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України" до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. 27 квітня 2012 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 512 (а.с. 4). [INFO] року у сторін народилася донька - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.7). Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору в сумі 704,80 грн. (а.с.1) та витрати на правову допомогу в сумі 800 грн. (а.с. 10).

Outcome: approved