Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

18 жовтня 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просять визнати за ними право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року в селі Вишневе Татарбунарського району Одеської області померла мати позивачів - [PERSON]. Після смерті матері залишилась земельна ділянка площею 4,11 га, розташована на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Татарбунарської районного державною адміністрацією 02 вересня 2004 року. Зазначену земельну ділянку, фактично прийняв у спадщину їх батько на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 06.02.2007 року, але не переоформив на своє ім'я правовстановлюючий документ. [INFO] в селі Вишневе Татарбунарського району Одеської області помер батько позивачів - [PERSON]. Вищезазначену земельну ділянку позивачі мають право успадкувати в порядку першої черги за законом. Після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON], позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку. За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивачі вимушені звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ними, як спадкоємців першої черги по закону, права власності на спадкову земельну ділянку, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону вони позбавлені можливості, оскільки спадкодавець [PERSON], прийнявши вказану нерухомість у спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], не переоформив на себе правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, а отримати його після смерті спадкодавця неможливо. Представник позивачів адвокат Давиденко К.В. в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.30). Представник Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Ільїна С.А. направила до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.29 ). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з того, що відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом з достовірністю встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх батька [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору вони не мають можливості, оскільки спадкодавець [PERSON], який прийняв у спадщину спадкову земельну ділянку після смерті своєї дружини [PERSON], посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 02 вересня 2004 року, не оформив на себе за життя правовстановлюючий документ на підставі отриманого ним свідоцтва про право на спадщину (а.с.14). Вказане підтверджується наступними доказами. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.1971 року (а.с.5), згідно якої [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.07.1990 року (а.с.6), якою підтверджується, що позивачка [PERSON] у 1990 році уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Із копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.1978 року (а.с.27) та серії [NUMBER] від 20.12.1983 року (а.с.28), відповідно, слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.03.1996 року (а.с.11), підтверджується, що позивачка [PERSON] у 1996 році уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище «Лукович». Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2006 року (а.с.12) [PERSON] померла [INFO] року в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2015 року (а.с.13) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] , зареєстрованого в реєстрі за №460 від 06.02.2007 року (а.с.14), [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки, площею 4,11 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 02.04.2004 року. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02 вересня 2004 року (а.с.15) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,11 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 338/151-17 від 08.08.2017 року (а.с.16), вартість земельної ділянки площею 4,11 га, що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2007 року серії [NUMBER], складає 173663 грн. 08 коп. З листа нотаріуса за №1332/02-14 від 30.11.2017 року ( а.с.26 ) видно, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого - [PERSON] (спадкова справа №95/2016 від 04.04.2016 року), з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.12.2017 року (а.с.33) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого 20.12.2015 року, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 58803071, зареєстрована у нотаріуса за №95/2016 від 04.04.2016 року. В надісланій на запит суду копії спадкової справи до майна померлого [PERSON] містяться копії заяв позивачів від 04.04.2016 року про прийняття ними всієї спадщини за законом (а.с.34-36). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Із роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " слідує, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві". Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку. Враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту (а.с.15), а її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрита спадкова справа за заявою позивачів, як спадкоємців першої черги за законом, прийняв спадщину після померлої дружини, але не переоформив за життя правовстановлюючий документ на своє ім'я, позивачі не відмовилися від спадку в установлений законом строк, а навпаки, своєчасно подали нотаріусу заяви про прийняття спадку (а.с. 34-36), відповідач - Вишнівська сільська рада Татарбунарського району визнає вимоги позову в повному обсязі (а.с.29), суд вважає, що за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повинно бути визнано на праві спільної часткової власності по 1/3 ідеальної частки земельної ділянки площею 4,11 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що належала [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved