Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

26.10.2015 року [PERSON] який здійснює представництво інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, пені за прострочення зобов'язання та з урахуванням остаточних уточнень позовних вимог від 14.05.20 18 року, просив стягнути із відповідача 40333,16 грн. страхової виплати за проведення відновлювального ремонту в результаті страхового випадку, 95989,89 грн. пені, 10919,48 грн. 3% річних, 48649,85 грн. інфляційних та судові витрати з наступних підстав. 05.09.2015 року сталась ДТП за участі застрахованого позивачем транспортного засобу - Skoda Octavia A7, 2014 року випуску, ДНЗ [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 12.10.2015 року на підставі страхового акту №ДККА-46509 від 09.10.2015 року на рахунок позивача було перераховано 62393,22 грн. страхового відшкодування. Не погоджуючись з вказаним розрахунком суми виплаченого страхового відшкодування позивач мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем невірно було визначено дійсну вартість транспортного засобу в розмірі 350769,00 грн. та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 217477,26 грн., у зв'язку з чим розмір страхового відшкодування було визначено виходячи із конструктивної загибелі транспортного засобу. Позивач зазначає, що відповідно до рахунку №САСТ-488690 від 05.09.2015 року офіційного дилера Skoda в Україні - ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ марки Skoda Octavia A7 (реєстраційний номер [NUMBER]) становить 174 248,58 грн., у зв'язку з чим конструктивна загибель застрахованого транспортного засобу не відбулась. 12.01.2016 року ухвалою суду призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. 07.09.2016 року ухвалою суду призначено повторну автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. 06.03.2018 року ухвалою розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження. Представником відповідача 07.05.2018 року було подано відзив в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно висновку повторної комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 05 липня 2017 року, призначеної ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.09.2016 року, дійсна ринкова вартість автомобіля позивача станом на 05.09.2015 року становила 407028,45 грн., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, відповідно до якого позивач здійснив відновлювальний ремонт становила 174248,58 грн., у зв'язку з чим у відповідності до умов Договору страхування, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 164877,23 грн., з яких 62323,22 грн. вже сплаченого 12.10.2015 року страхового відшкодування, доплати 26.04.2018 року страхового відшкодування у розмірі 102484,01 грн. та 37611,63 грн. пені в межах однорічного строку за період з 13.10.2015 року по 13.10.2016 року. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з положеннями п. 6 ч. 4 ст.. 6 Закону України «Про страхування» видами добровільного страхування можуть бути страхування наземного транспорту (крім залізничного). Частиною ч. 1 ст. 16 того ж Закону передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 24.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-0199-14-00338, відповідно до умов якого предметом страхування є транспортний засіб - Skoda Octavia A7, 2014 року випуску, ДНЗ [NUMBER], номер кузова [NUMBER], страхова сума за договором дорівнює 389672,00 грн. Пунктом 2.2.2. вищевказаного договору визначено, що страховим випадком за цим Договором є ДТП - дорожньо-транспортна пригода. 05.09.2015 року Страхувальник - позивач по справі звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 05.09.2015 року за участю застрахованого транспортного засобу, при цьому ним було додано необхідний перелік документів для визнання випадку страховим ( а.с.24). Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає більше ніж 60% дійсної його вартості, застрахований автомобіль визнано конструктивно загиблим у відповідності до п.12.4 Договору страхування, яким визначено, що конструктивна загибель застрахованого транспортного засобу - це якщо згідно з актом авто товарознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту перевищує 60% дійсної вартості застрахованого транспортного засобу на дату настання страхового випадку. 12.10.2015 року на підставі страхового акту №ДККА-46509 від 09.10.2015 року на рахунок позивача було перераховано 62393,22 грн. страхового відшкодування, що є різницею між дійсною вартістю застрахованого транспортного засобу та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу. Згідно із ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону, Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. ст. 979, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта(аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналіз зазначених норм закону дозволяє дійти висновку про те, що обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Зі змісту договору страхування вбачається, що транспортний засіб застрахований на повну вартість, при цьому страхова сума дорівнює дійсній вартості транспортного засобу на відповідний період страхування і становить 389672,00 грн. Будь-яких додаткових угод щодо визначення іншої дійсної вартості транспортного засобу на відповідний період страхування між сторонами не укладалось, тому відповідачем було вірно визначено конструктивну загибель застрахованого транспортного засобу та повідомлено позивача про наявність особи, яка дала згоду на викуп автомобіля за 298 000 грн. (а.с.94). Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Що спору стосовно розміру страхового відшкодування, то ухвалами суду від 12.01.2016 року, 06.09.2016 року були призначені судові автотоварознавчні експертизи на вирішення яких було постановлене питання, яка дійсна ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia A7, 2014 року випуску, ДНЗ [NUMBER], номер кузова [NUMBER] станом на 05.09.2015 року? Висновком експерта за результатами проведення повторної комісійної судової автотоварознавчої експертизи від 05.07.2017 року №14660/16-54 було встановлено, що дійсна ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia A7, 2014 року випуску, ДНЗ [NUMBER], номер кузова [NUMBER] станом на 05.09.2015 року складала 407 028,45 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Висновок експерта щодо дійсної ринкової вартості автомобіля не має правового значення для природи спору, оскільки Договір страхування є дійсним і умови його виконання для сторін є обов'язковими, у зв'язку з чим доплата страхового відшкодування та пені,здійснені відповідачем не є доказом правомірності позовних вимог позивача. З матеріалів справи та умов договору чітко встановлено, що має місце конструктивна загибель застрахованого автомобіля позивача, питання щодо дійсного розміру відновлювального ремонту після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05.09.2015 року позивачем не ставилось, тому суд вважає позовні вимоги такими, що є недоведеними належними та допустимими доказами, а позов таким, що підлягає відхиленню.

Outcome: dismissed