Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позові зазначила, що з 14.03.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Від спільного проживання з відповідачем народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем проживають окремо. Відповідач участі в утриманні та вихованні дочки не приймає, хоча має таку можливість, оскільки працює водєм практичного водіння автомобіля у Городенківському товаристві сприяння оборони України, а тому має таку можливість надавати кошти на утримання дитини. Саме це змусило її звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. В заяві поданій до суду просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позов просить задовольнити, проте понесені нею судові витрати просить не стягувати. Відповідач ([PERSON]) в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Також [PERSON] до суду подав заяву в якій розгляд справи просить проводити без нього, аліменти сплачувати погоджується. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із таких підстав: згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. В судовому засіданні встановлено, що з 14.03.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія: [NUMBER] від 14.03.2013 року, при матеріалах справи. З копії свідоцтва про народження серія: [NUMBER] від 16.04.2013 року вбачається, що від спільного проживання в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з цим суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати із [PERSON] в користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 5 ч. 1 п. 3 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів; Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 180 ч. 1, ст. 181 ч. 3, ст. ст. 182, 183, ст. 191 ч. 1 СК України, ст. ст. 88, 209, 212, 214, 215, 218, ст. 294 ч. 1, 367 ЦПК України,

Outcome: approved