Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

09 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 19 листопада 1988 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1608. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO].Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони не змогли створити міцної сімї. Шлюбні відносини припинені, позивач та відповідач проживають окремо один від одного, почуття любові та поваги повністю втрачені. Спору щодо поділу майна подружжя немає. За наведених обставин позивач просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, за змістом якої просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі та визнає позовні вимоги. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 1988 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с. 9). У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних\~\~стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність\~шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому\~\~слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується\~\~на вільній згоді жінки та чоловіка\~(ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання\~(ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110\~\~Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не вбачає. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а неповнолітню\~доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишити на проживання з матірю. У відповідності зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище [PERSON]. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved