Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

13.03.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому, відповідно до зменшених позовних вимог (а.с. 54-57), прохала суд стягнути з відповідача пеню за порушення строків сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , призначених до сплати рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.01.2015 р. №554/17852/14-ц (провадження № 2/554/495/2015), а саме за період з 01.02.2019 р. по 25.12.2019 р. у розмірі 23\~966,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2012 року, який між ними було розірвано на підставі рішення суду від 01.12.2012 року. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із нею. На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15.01.2015 р. №554/17852/14-ц (провадження № 2/554/495/2015) з відповідача [PERSON] було призначено до стягнення на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 01.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, який було пред`явлено нею, як стягувачем, до примусового виконання у Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області (наразі - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Північно-Східного територіального управління юстиції (м. Суми)). Станом на 01.01.2020 р. утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у загальному розмірі 29 958,25 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця. Позивачем зазначено, що заборгованість, яка виникла, була сплачена боржником у повному обсязі лише 26.12.2019 року тільки після вжиття державним виконавцем примусового заходу у вигляді обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у зв`язку із чим останнього у грудні 2019 року було знято з рейсу при спробі перетину державного кордону і він не зміг виїхати за межі України. Разом із тим, відповідачем, як боржником у порядку ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» було сплачено штраф у розмірі 20% заборгованості у сумі 5 991,65 грн. З урахуванням суми боргу у розмірі 29 958,25 грн., що утворилась за період з 01.02.2019 по 25.12.2019 р., за відліком суми сплаченого боржником штрафу у розмірі 5 991,65 грн., позивач прохала стягнути з відповідача пеню у розмірі 23 966,60 грн. на підставі ч. 1 ст. 196 СК України. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. 13.04.2020 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (а.с. 33-35), відповідно до якого останній заперечував проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідач [PERSON] належним чином виконував свій обов`язок щодо утримання сина, ним регулярно сплачувались аліменти починаючи з 01.12.2014 року до моменту звільнення 28.12.2018 року з роботи у Національній поліції, що стало підставою відсутності у нього будь-яких доходів, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 29\~958,25 грн. 18.12.2019 року [PERSON] був сплачений борг у повному обсязі, а також сплачено штраф згідно постанови державного виконавця у розмірі 20% заборгованості 5\~991,65 грн. На даний час заборгованість відсутня. Також, у відзиві зазначено, що частину часу спірного періоду, за який він сплатив заборгованість по аліментам, а саме з 27.04.2018 р. по 22.05.2019 р. син проживав разом із ним у [ADDRESS] та відвідував ДНЗ «Пролісок» Стасівської сільської ради, про що надано відповідну довідку. Також, на підтвердження факту проживання сина із батьком у зазначений період відповідачем надано декларацію № 0000-ЕКЕ2-Н884 від 25.05.2018 р. про вибір лікаря первинної медичної допомоги. Щодо заперечень з приводу розрахунку пені, стороною відповідача у відзиві зазначено, що за формулою розрахунку відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 25.04.2018 р. №572/1762/15-ц, сума пені за наданим відповідачем розрахунком за період з 01.02.2019 по 17.12.2019 р. становить 23\~311,82 грн., а не 47\~777,26 грн., як розраховано позивачем. Сума пені згідно із законом не може перевищувати 100% суми загальної заборгованості по аліментам, з якої, за вимогами ч. 1 ст. 196 СК України, слід відрахувати суму сплаченого відповідачем, як боржником у виконавчому провадженні штраф у розмірі 5 991,65 грн. Відповідно, сума пені має складати 23\~966,60 грн. (29958,25 грн. 5991,65 грн.). Також, у відзиві зазначено про обставини, які на думку відповідача, є підставами для зменшення розміру неустойки у порядку ч. 2 ст. 196 СК України, а саме: звільнення відповідача із роботи з 28.12.2018 року, неможливість працевлаштування в Україні та виїзд на заробітки за кордон; проживання сина частину спірного періоду із батьком, у той час коли мати, позивач у справі, перебувала за межами України, а тому пеню слід розраховувати з 01.07.2019 р. (з дати проживання дитини з матір`ю) по [INFO] . (по день внесення суми на погашення боргу по аліментам), що становить, згідно наведеного розрахунку, - 11\~142,32 грн. 27.04.2020 року до суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а.с. 59-60). Зазначено, що правильність обрахування позивачем пені підтверджується рішенням суду по аналогічним справам (№554/2959/19); посилання відповідача про безпідставність нарахування пені за ті місяця, коли син проживав разом із батьком вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки пеня нараховується на суму заборгованості, розрахованої державним виконавцем за неналежне виконання боржником рішення. Саме факт невиконання боржником судового рішення є підставою нарахування неустойки. Сума заборгованості була визнана боржником та сплачена ним у повному обсязі. Також, зазначено, що дійсно син проживав разом із батьком у період із січня 2019 по травень 2019 р., однак це є предметом домовленості батьків щодо участі у вихованні дитини; за цей період здійснювались перекази грошових коштів на утримання сина: на ім`я теперішньої дружини відповідача [PERSON] , та на картку, відкриту на ім`я сина (на підтвердження чого додано відповідні платіжні документи), частина коштів надавалась готівкою без розписки про отримання. Інших заяв по суті справи від учасників справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, до суду не надходило. У судовому засіданні 13.07.2020 року адвокат позивача, [PERSON] , зменшені позовні вимоги підтримала, прохала стягнути суму пені у розмірі 23\~966,60 грн. Пояснила, що факт проживання дитини із батьком частину спірного періоду не впливає на обов`язок батька, як боржника, виконувати рішення суду про стягнення аліментів, та пеня нарахована у зв`язку із встановленою державним виконавцем заборгованості по сплаті аліментів; рішення суду про стягнення аліментів не зупинялось у виконанні, спосіб чи порядок стягнення аліментів не змінювався у спірний період. У судовому засіданні 13.07.2020 року адвокат відповідача, [PERSON] , зазначив, що відповідачем частково визнається позов, а саме визнається сума пені, нарахованої за період коли дитина не проживала разом із батьком з 01.07.2019 р. по 17.12.2019 р. (по день внесення ним суми на погашення боргу по аліментам), що становить 11\~142,32 грн. У судовому засіданні повідомив, що знімає з розгляду клопотання про витребування доказів у справі (а.с. 46-47). Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, письмові заяви сторін по суті справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2012 року, який між ними було розірвано на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2012 року № 554/15928/14-ц, що набрало законної сили 12.12.2014 р. (а.с. 6). Згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5) від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину син [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 39. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 січня 2015 року № 554/17852/14-ц було стягнуто із [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] (УМВС [ADDRESS] ) аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 01.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. З тексту рішення суду вбачається, що відповідач не заперечував проти задоволення позову про стягнення аліментів. Вказане рішення суду набрало законної сили 26.01.2015 року, на виконання якого стягувачем, [PERSON] , було отримано виконавчий лист. Судом також встановлено, що вказаний виконавчий лист було пред`явлено стягувачем до примусового виконання у Шевченківський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області (наразі - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Північно-Східного територіального управління юстиції (м. Суми)) та відкрито виконавче провадження № 46542936. Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця І.Г. Магди № 85374 від 18.12.2019 р. за період з 01.02.2019 по 01.01.2020 р. утворилась заборгованість по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 46542936 у загальному розмірі 29\~958,25 грн. Судом також встановлено, що не заперечується сторонами у справі, що на підставі постанови державного виконавця, відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», на боржника накладено штраф у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 5 991,65 грн. Судом також встановлено з постанови державного виконавця від 18.12.2019 року, що згідно з повідомленням про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 12.09.2019 року відомості про [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників; станом на 18.12.2019 року заборгованість зі сплати аліментів та штраф сплачений боржником у повному обсязі, у зв`язку із чим відомості про боржника було виключено з даного реєстру (а.с. 42). Погашення боржником заборгованості зі сплати аліментів та штрафу у вищезазначеному розмірі також підтверджується квитанцією № 0015571446891 від 18.12.2019 року (а.с. 41). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~196\~СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Абзацом другим ч. 1 ст. 196 СК України\~передбачено,\~що у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Позивач прохала стягнути з відповідача пеню на підставі викладених норм права за період з 01.02.2019 р. по 25.12.2019 р. (спірний період) з відрахуванням сплаченого штрафу, як застосованого державним виконавцем заходу примусового виконання, а саме 23\~966,60 грн. (29958,25 грн. 5991,65 грн.) Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць із дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. З урахуванням викладеного, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати від 03.04.2019 по справі №333/6020/16-ц, яка підлягає врахуванню при вирішенні спірних правовідносин. При цьому Велика Палата наголосила, що аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати від 25.04.2018 по справі №572/1762/15-ц. Надаючи оцінку наданим сторонами у справі розрахункам суми пені, суд бере до уваги розрахунок, наданий позивачем. Стороною відповідача не спростовано правильність здійсненого позивачем розрахунку у відповідності до формули, визначеної у постанові Великої Палати від 03.04.2019 по справі №333/6020/16-ц. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, розмір пені, нарахованої за період з 01.02.2019 р. по 25.12.2019 р. становить 47\~777,26 грн.: 01.02.2019 - 25.12.2019 7606,32 грн. (2319 грн.*328 дн.*1%/100%) 01.03.2019 25.12.2019 6957,00 грн. (2319 грн.*300 дн.*1%/100%) 01.04.2019 25.12.2019 6753,25 грн. (2510,50 грн.*269 дн.*1%/100%) 01.05.2019 25.12.2019 6000,10 грн. (2510,50 грн.*239 дн.*1%/100%) 01.06.2019 25.12.2019 5221,84 грн. (2510,50 грн.*208 дн.*1%/100%) 01.07.2019 25.12.2019 4468,69 грн. (2510,50 грн.*178 дн.*1%/100%) 01.08.2019 25.12.2019 3690,44 грн. (2510,50 грн.*147 дн.*1%/100%) 01.09.2019 25.12.2019 2921,18 грн. (2510,50 грн.*116 дн.*1%/100%) 01.10.2019 25.12.2019 2159,03 грн. (2510,50 грн.*86 дн.*1%/100%) 01.11.2019 25.12.2019 1380,78 грн. (2510,50 грн.*55 дн.*1%/100%) 01.12.2019 25.12.2019 627,63 грн. (2510,50 грн.*25 дн.*1%/100%) Оскільки сума нарахованої пені перевищує 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів у спірний період, відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, сума пені до стягнення має становити суму заборгованості 29\~958,25 грн. Також, з урахуванням обставин справи та вимог ч. 1 ст. 196 СК України сума пені до стягнення має бути зменшена на суму сплаченого відповідачем, як боржником у виконавчому провадженні, штрафу у розмірі 5\~991,65 грн. Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як боржник у виконавчому провадженні, допустив заборгованість зі сплати аліментів, у наслідок чого у позивачки, як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача неустойки (пені), як відповідальності за прострочення сплати аліментів, у розмірі, що не перевищує розмір заборгованості по аліментах (29\~958,25 грн.) з відрахуванням суми сплаченого боржником штрафу (5\~996,65 грн.), а саме - 23\~966,60 грн. Посилання сторони відповідача на факт проживання дитини із батьком частину спірного періоду, а саме по червень 2019 року, не спростовують висновків суду щодо права позивача на стягнення неустойки за період з 01.02.2019 р. по 25.12.2019 р. у розмірі 23\~966,60 грн., оскільки неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Факт тимчасового проживання дитини із батьком, на який посилалась сторона відповідача, не звільняв останнього від обов`язку виконання обов`язку сплачувати аліменти на виконання рішення суду. Тому неспроможними є доводи\~ сторони відповідача щодо відсутності підстав нарахування пені за частину спірного періоду. Слід також зазначити, що довідка ДНЗ «Пролісок» № 01 від 21.03.2020 р., надана відповідачем, засвідчує факт відвідування дитиною дошкільного начального закладу; декларація про вибір лікаря, також не є належним і достатнім доказом проживання фізичної особи у визначеному місці. Факт виникнення заборгованості зі сплати аліментів підтверджений належним та достатнім доказом у справі розрахунком державного виконавця. Звільнення відповідача з роботи з 28.12.2019 року, що підтверджується відповідним записом із трудової книжки останнього (а.с. 43), не свідчить про відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. Суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів, що заробітна плата була єдиним доходом боржника у спірний період. Відповідно до\~вимог ч.\~5\~ст.\~19\~ Закону\~України «Про\~виконавче провадження»\~боржник зобов`язаний\~повідомити виконавцю\~про зміну\~відомостей,\~зазначених у\~декларації про\~доходи та\~майно боржника,\~не пізніше\~наступного робочого\~дня з\~дня виникнення\~відповідної обставини; надавати пояснення за фактами невиконання рішень. Доказів того, що боржник, відповідач у справі, повідомляв державного виконавця про неможливість із поважних причин виконувати рішення суду або про зміну матеріального становища не надано. Відповідно до ч.2\~ст. 196 СК України\~розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження існування станом на час розгляду справи обставин, які б могли свідчити про його скрутне матеріальне становище чи сімейний стан. Посилання відповідача на обставину неможливості працевлаштуватися в України та виїзд на заробітки за кордон, стосуються минулого часу, а по-друге, є припущенням, оскільки не підтверджується належними та достатніми доказами у справі, а доказування, в силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Підстав зменшення судом розміру неустойки не встановлено під час розгляду справи. Судові витрати підлягають розподілу у порядку\~ст.141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1\~статті 141 ЦПК України). Згідно з\~пунктом 3\~частини першої\~«Про судовий збір»\~\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Позивач відповідно до вказаного положення закону була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати в дохід держави у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved