Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що з відповідачем по справі вона з 17 липня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини відповідач змінив своє ставлення як до неї, так і до шлюбу. Протягом тривалих періодів часу вони не проживали разом та не підтримували шлюбних відносин. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2013 року по справі № 145/1877/13-ц шлюб між ними було розірвано. Дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. З 2012 року відповідач жодного разу не бачився з сином і не виявляв такого бажання, не вітав дитину із днями народження, іншими святами, за весь період навчання сином дошкільного навчального закладу, жодного разу дитячий садочок не відвідував, на батьківські збори не з`являвся, життям дитини не цікавився, участі в утриманні сина не брав, дитина батька не знає. Таку поведінку відповідача вона розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, що згідно ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] . Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою судді від 07.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що відповідач життям дитини не цікавиться, участі у вихованні і утриманні сина не бере. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Будь-яких заяв та клопотань від нього, відзиву на позов, на час розгляду справи не надійшло. Представник органу опіки та піклування Сікора О.Г. вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Зі згоди позивача у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). Відповідно до Принципів 2, 4, 6 Декларації прав дитини, проголошенню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2013 року по справі №145/1877/13-ц шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). [PERSON] не піклується про сина [PERSON] , 2012 р.н., його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує його харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ним, його життям протягом тривалого часу не цікавиться. Відповідно до довідки виконавчого комітету Сутисківської селищної ради про склад сім`ї № 4042 від 05.12.2018 року (а.с.8) та акту обстеження матеріально - побутових умов від 05.12.2018 року (а.с.7) до складу сім`ї позивачки входить син [PERSON] , [INFO] , та співмешканець [PERSON] , дитина перебуває на утриманні матері і проживає разом із нею. Відповідно до довідки Сутисківського дошкільного навчального закладу «Пролісок» №69 від 05.12.2018 року (а.с.9) та характеристики вихованця даного навчального закладу [PERSON] (а.с.10) за весь період навчання у дошкільному навчальному закладі батько [PERSON] жодного разу дитячий садочок не відвідував, участі в навчально-виховному процесі не брав. Відповідно до висновку Тиврівської РДА від 12.06.2019 року №01/01/35/1019 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , на думку органу опіки та піклування, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не забезпечує свого малолітнього сина належним доглядом, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, вбачаються підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] . Згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved