Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання останньої втратившою право на користування належним позивачці на праві власності будинком № 7 по пров. Радянському в с. Волосівка, Чуднівського району, Житомирської області, з огляду на непроживання відповідачки у вказаному житлі з дня її реєстрації 17.02.2012 року та небажання зареєструватись вказаної особи офіційно за фактичним місцем її проживання в [INFO], що порушує права власника житла. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, вказавши, що у 2012 році вона мала намір купити вказаний у позовній заяві будинок, в зв"язку з чим вона зареєструвалася у вказаному житлі, хоча там жодного дня не проживала. Згодом вони з позивачкою не дійшли згоди з приводу ціни на будинок, а тому договір купівлі-продажу не відбувся, але позивачка із взятого авансу у сумі 3000 грн. повернула їй лише 2600 грн., а тому вона даний позов не визнає із-за неповернення грошей. Крім того, у неї на утриманні знаходиться двійко малолітніх дітей, що також є підставою для відмови у позові. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що відповідачка ніколи не проживала у [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ \~ статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 58-59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Відповідно до наявного у матеріалах справи Свідоцтва на право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Чуднівського РНО 30.01.2015 року, що зареєстроване у встановленому порядку, [PERSON] є власником житлового будинку № 7 по пров. Радянському в с. Волосівка, Чуднівського району. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право користуватися чужим житлом згідно ст. 405 ЦК України, на яку посилається позивачка, мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом\~з ним. Згідно ч.\~2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать: дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. При розгляді справи про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за нормами цивільного законодавства підлягає доведенню факт відсутності члена сім'ї власника житлового приміщення без поважних причин понад один рік, а також з`ясування наявності чи відсутності іншої домовленості між ними. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка не належить і ніколи не належала до членів сім"ї позивачки. Відповідачка зареєструвалася у будинку № 7 по пров. Радянському в с. Волосівка, Чуднівського району за згодою тодішнього власника житла з огляду на можливість виникнення між ними у майбутньому цивільно-правових відносин, пов"язаних із укладенням договору купівлі-продажу будинку, але з дня реєстрації 17.02.2012 року відповідачка хоча і зареєстрована за вказаною вище адресою, але фактично там не проживає, що підтверджується довідкою Кілківської сільської ради від 16.03.2015 року № 250, а також свідченнями [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні. Водночас, в якості підстав для визнання [PERSON] втратившою право на користування житлом позивачка вказує ст.ст. 71,72 ЖК України, що регулюють порядок користування жилими приміщеннями у будинках державного та громадського фонду, та ст. 405 ЦК України, що регулює питання користування житлом членами сім"ї власника житла. Вказані у позовній заяві підстави для задоволення позову з посиланням на ст.ст. 71,72 ЖК України, ст. 405 ЦК України свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли, а згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог. Зважаючи на відмову у задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed