Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

1 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цією позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 гривень до досягнення дитиною повноліття. Позов [PERSON] обгрунтувала наступним. Із 2003 року сторони у справі знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON], батьком якого записаний відповідач. Подальше спільне життя сторін не склалося, тому з 2009 року вони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили. Позивачка вказує, що дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, державної допомоги позивачка також не отримує. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, в разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи, в зв'язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться -до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що сторони [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON]. Згідно довідки сільського голови Антонівської сільської ради № 349 від 28 березня 2016 року дитина [PERSON], [INFO] знаходиться на утримання матері [PERSON] ([PERSON] 12 вересня 2011 року уклала шлюб із [PERSON]; після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Так, станом на день подачі позову до суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1167 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1455 гривень. Враховуючи, що з зі слів позивачки, відповідач є здоровою, працездатною особою, який має нерегулярний, мінливий дохід, тобто є матеріально забезпеченим, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, відповідно чинного законодавства зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а також враховуючи інтереси дитини, яка, зважаючи на свій вік, а саме те, що вона є неповнолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище, відповідачем не виконано обов'язок по доказуванню обставин, як на підставу своїх заперечень, а саме не надано суду жодного доказу про наявність на утриманні неповнолітньої дитини та неможливість сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, суд уважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, які підлягають задоволенню, а саме визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду 1 квітня 2016 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 551,20 гривень. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 551,20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved