Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON], що діє по угоді в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що, після смерті батька позивача, [PERSON], який помер 06.10.2012 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, та про що зроблено відповідний запис про смерть за №28, залишилося спадкове майно, житловий будинок №66, розташований в с. Лазещина, Рахівського району Закарпатської області. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такого дїй нотаріусом було відмовлено, у зв"язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового будинку. На підставі наведеного просила визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок №66, загальною площею 59,73 кв.м з надвірними спорудами, який розташований в с. Лазещина, Рахівського району Закарпатської області. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] в судове засідання не з"явилися, однак [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, виконавчого комітету Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їх представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - [PERSON], надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 06.10.2012 року помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №142544 від 08 жовтня 2012 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №66 в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина на за померлим [PERSON] відкрилася 06.10.2012, то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом являється його син, позивач по справі, [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР №0478687 від 25 грудня 1969 року та довідкою №2297 від 16 вересня 2015 року виданою виконкомом Лазещинської сільської ради. Звернення позивача до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його прав на отримання власності в порядку спадкування через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на користь позивача, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно суд звертає увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України, інших норм цивільного законодавства та застосовує редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З довідки №2624 від 16.10.2012 року, виданої виконавчим комітетом Лазещинської сільської ради, встановлено, що за померлим громадянином [PERSON], згідно відомості погосподарської книги, числився житловий будинок, №66 з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Лазещина, Рахівського району. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не являється об'єктом самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину у встановлений законом строк після смерті батька [PERSON], що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №33034558 від 11.01.2013 року. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved