Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбних відносинах з 1998 року по 2004 рік. Шлюб був розірваний 25.11.2004 року. Під час шлюбу у нас [INFO] року народився син [PERSON]. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина. Проте, після досягнення сином повноліття, відповідач відмовився сплачувати аліменти на його утримання. На даний час дитина є повнолітньою, однак з 01.09.2017 року продовжує навчатись у харківському національному автомобільно-дорожньому університеті. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на работу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він щороку сплачує за навчання 9750 грн. згідно договору про надання освітніх послуг. Зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання. Відповідач отримує заробітну плату, у зв'язку з чим має змогу надавати сину матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], який продовжує навчання у Харківському національному автомобільно-дорожному університеті у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, починаючи стягнення з 01.09.2017 року і до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, також просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], який продовжує навчання у Харківському національному автодорожньому університеті у розмірі 1/2 частки витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Також просить допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, крім того зазначила, що також надає матеріальну допомогу своїй матері. Відповідач та його представник в суді з позовом згодні частково, посилаючись на те, що на його утриманні перебуває ще донька, [INFO], тому не заперечує проти стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частки від його доходу. Крім того зазначає, що він матеріально допомагає своїй непрацездатній матері, інваліду 3 групи. Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів з врахуванням обставин передбачених ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне забезпечення дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка жінки, батьків , доньки, сина; 4) інші обставини, які мають суттєве значення. Відповідно до п.20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON]. є батьком [PERSON], [INFO] . Факт батьківства сторонами не оспорюється. На даний час [PERSON] є повнолітнім.. Згідно довідки №27/95094 від 13.09.2017 року, виданої Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом, та копії договору про надання освітніх послуг від 14.08.2017 року, укладеного між Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом та [PERSON], [PERSON] є студентом Харківського національного автомобільно-дорожнього університету 1 курсу, навчання триває з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, форма навчання - денна, за контрактом. Згідно довідки міського управління освіти Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк від 05.12.2017 року, [PERSON] працює вчителем та її середньомісячна заробітна плата складає 6109,33 грн. (а.с. 57) Відповідач [PERSON] з 15.04.2006 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] року народження. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 28.11.2017 року [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї : [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька.(а.с. 25-27). Відповідно до довідки Державного пожежо-рятувального загону ГУ ДРЧС України в Донецькій області від 13.11.2017 року, [PERSON] дійсно працює в ППЧ 84 22 Державного пожежо-рятувального загону ГУ ДРЧС України в Донецькій області з 01.06.2013 року по теперішній час, та в середньому отримує заробітну плату у розмірі 6137,22 грн. (а.с. 31-32) Відповідно до п. 17 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, позивач є повнолітнім, продовжує навчання, мати позивача не має можливості в повній мірі покрити витрати, пов'язані з навчанням сина, і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. В той же час, відповідач на момент розгляду справи має матеріальну можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України). На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200,201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 24 лютого 2016 року у справі № 6 1296цс15, від 24 грудня 2014 року у справі № 6 186цс14. Тобто, вирішуючи питання про стягнення з відповідача коштів на додаткові витрати, суд виходить з того, що позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання; що правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину передбачений ст. 185 СК України, яка поширюється на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей і правила цієї статті не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між повнолітнім сином та його батьком. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачка в позові ставить вимогу щодо стягнення аліментів з 01.09.2017 року, тобто з дня початку навчання [PERSON], до суду з позовом про стягнення аліментів звернулася 29.09.2017 року. Доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не мала їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надала. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з дня подачі позову до дуду, тобто з 29.09.2017 року. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial