Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

11 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ВДВС Камянка-Бузького РУЮ у Львівській області в якій просить суд зняти арешт зі всього належного йому рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №30872024 від 11.12.2015р. старшим державним виконавцем ВДВС Камянка-Бузького РУЮ у Львівській області. Ухвалою суду від 01.03.2016р. до участі у даній справі залучено як третю особу [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що старшим державним виконавцем ВДВС Камянка-Бузького району винесено постанову від 11.12.2015р. про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо всього належному йому рухомого та нерухомого майна. Зазначає, що дане виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його доходу. Вказує, що заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня, а навпаки є переплата, а тому вважає порушеним його право власності. В судове засідання позивач не прибув, однак його представник надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі. Представник ВДВС Камянка-Бузького РУЮ також не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак була повідомлена про час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). За таких обставин, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 05 грудня 2011 року Камянка-Бузьким районним судом Львівської області видано виконавчий лист згідно якого вирішено стягувати із [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 12.10.2011 р. Постановою державного виконавця ВДВС Камянка-Бузького РУЮ від 25.01.2012р. відкрито виконавче провадження №30872024 із виконання вищезазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця ВДВС Камянка-Бузького РУЮ від 11.12.2015р. по даному виконавчому провадженню накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] і заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить йому. Як видно із матеріалів справи, а саме із листів ВДВС від 05.02.2016р., 17.03.2016р. та від 31.03.2016р. станом на дату розгляду справи відсутня заборгованість [PERSON] по виконавчому листу №2-1895/11р., а натомість має місце переплата у розмірі 1535,91 грн. Матеріалами справи також стверджується, що позивач звертався до ВДВ із заявою, в якій просив скасувати накладений державним виконавцем арешт, однак листом від 08.02.2016р. йому було відмовлено у цьому з підстав того, що згідно Закону України "Про виконавче провадження" відсутні підстави для зняття арешту та рекомендовано звернутись до суду. Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону. Судом встановлено, що позивач має зобовязання із періодичної сплати аліментів на користь третьої особи [PERSON] У звязку із наявною заборгованістю по їх сплаті державним виконавцем підставно накладено арешт на майно боржника, у відповідності до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" для забезпечення реального виконання рішення суду. Проте судом також беззаперечно встановлено, що як на дату звернення до державного виконавця із листом про скасування арешту, так і на час розгляду даної справи в суді, у позивача як боржника по виконавчому провадженні відсутня заборгованість по сплаті аліментів у звязку із оплатою таких та наявна заборгованість. Така обставина справи свідчить про те, що на даний час відсутні підстави для вжиття заходів щодо забезпечення реального виконання рішення суду шляхом накладення арешту на все майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При розгляді даної справи суд дійшов до висновку, що існування арешту на все майно позивача після реального виконання ним обовязку по оплаті заборгованості з аліментів, є порушенням його права на розпорядження належним йому майном. Суд вважає, що обовязок по сплаті аліментів є таким, що має періодичний характер, і триватиме до повноліття дітей, а тому виключно для забезпечення виконання боржником вже існуючої заборгованості може бути накладено арешт на його майно, однак існування такого арешту для забезпечення платежів, строк сплати яких ще не настав не відповідає положенням чинного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Як видно із матеріалів справи, а саме Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2016р. позивачу належить нерухоме майно, на яке накладено арешт державним виконавцем, і таке знаходиться на території Камянка-Бузького району. Тому, суд дійшов до переконання, що даний позов є підставний та такий, що підлягає до задоволення судом.

Outcome: approved