Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 3 серпня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. [INFO] у них народилась донька [PERSON] , на утримання якої відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 21 березня 2014 року, відповідач сплачує аліменти в розмірі 30% з усіх видів його заробітку щомісячно. [INFO] в них народився син [PERSON] , який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач відмовляється. Вона позбавлена можливості працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьохрічного віку. Їй одній важко забезпечити дитину самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність. Відповідач працездатний, працює старшим інспектором - черговим в Тиврівському ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області, отримує доходи і може допомагати їй в утриманні їхньої дитини. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 20% з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом рекомендованого розміру аліментів, на утримання сина [PERSON] . Такий розмір аліментів є реальним для нього та не погіршить його матеріального стану. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 20% з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття, починаючи з дня подачі заяви. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць звернути до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~України та\~ст. 141 СК України,\~\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 р."\~прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на даний час становить 1699 грн. на місяць. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.2). [INFO] в них народилася донька [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] (а.с.3). На утримання доньки [PERSON] відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 21 березня 2014 року (а.с.7) відповідач сплачує аліменти в розмірі 30% з усіх видів його доходу. Син [PERSON] ,\~2016\~р.н.,\~проживає із\~позивачкою і\~перебуває на\~її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Тиврівської селищної ради №154 від 04.03.2019 р. (а.с.4) та актом обстеження житлово-побутових умов від 04.03.2019 р. (а.с. 5). Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] працездатний, працює старшим інспектором - черговим в Тиврівському ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області, а відтак сплата аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою. Згідно п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved