Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

2 травня 2019 року на розгляд суду подано вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000,00 гривень до повноліття дітей. В подальшому безпосередньо в судовому засіданні позивач заявила, в порядку п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, про зменшення розміру вимог, просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Сторони по справі з 3 червня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , 2003 року народження та [PERSON] , 2008 року народження. 9 листопада 2016 року шлюб розірвано в судовому порядку, сторони припинили спільне проживання, їх діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. На теперішній час позивач відчуває матеріальні труднощі, відповідач на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, отже, на думку [PERSON] , має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач просить в судовому порядку встановити відповідачу обов`язок сплати аліментів на утримання дітей. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідально розуміє необхідність забезпечити матеріальне утримання своїх неповнолітніх синів, та визнав позовні вимоги частково, а саме не заперечує проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 2000,00 гривень. Правом подати відзив на позов не скористався. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 3 червня 2000 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), - підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 10). В шлюбі сторін народжені [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серійний номер [NUMBER] а.с. 12) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серійний номер [NUMBER] а.с. 13). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2016 року шлюб сторін розірвано (а.с. 11). Спільне проживання подружжя [PERSON] припинено, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети, діти проживають з позивачем (матір`ю), домовленості про надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх синів не досягнуто. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При розгляді справи, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітніми дітьми та [PERSON] , до якого пред`явлено вимогу про стягнення аліментів (родинний зв`язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України, споріднення підтверджено свідоцтвом про народження); - знаходження неповнолітніх дітей на утриманні позивача [PERSON] , яка пред`явила позов про стягнення аліментів (після фактичного припинення шлюбних відносин неповнолітні діти мешкають спільно зі своєю матір`ю); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітніх дітей, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, - суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов`язань відповідачу є обґрунтованими. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так, позивачем [PERSON] заявлено вимоги присудження аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому відповідачем [PERSON] надано згоду на перерахування грошових коштів на утримання неповнолітніх дітей в чітко визначеній сумі. Спір між сторонами виник лише в частині розміру аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд в розумінні ст. 182 СК України враховує: - стан здоров`я платника аліментів та дітей (будь-якої інформації щодо хворобливого стану відповідача та дітей не надано); - матеріальне становище платника аліментів (відповідач [PERSON] працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з ФОП [PERSON] , обіймає посаду слюсаря по ремонту колісних транспортних засобів, середньомісячний заробіток складає за січень, лютий, березень, квітень 2019 року по 4500,00 гривень щомісячно, - підтверджено довідкою № 4 від 27.05.2019 року); відсутність у [PERSON] грошових зобов`язань (відповідач не несе утримань за виконавчими листами). Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років складає 1013,50 гривень. Також суд, враховує визначення законодавством максимального розміру аліментів, а саме те, що відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Позивач [PERSON] заявляє вимогу стягнення аліментів у розмірі 2000,00 гривень, відповідач [PERSON] не заперечує проти стягнення аліментів в сумі 1500,00 гривень. З урахуванням вказаних правових норм, суд вважає за можливе задовольнити вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей на загальний розмір 2000,00 гривень (44 % від теперішнього доходу відповідача), що буде спрямовано на забезпечення інтересів неповнолітніх дітей відповідно до справжніх обставин справи та не призведе відповідача до скрутного матеріального стану. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі\~ст.\~ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~191\~СК України,\~

Outcome: approved