Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

09.02.2021 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк», представник позивача Дашко В.М. до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву без номеру від 18.04.2019 згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] своїм підписом у вказаній анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява без номеру від 18.04.2019 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та АТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг. Згідно Статуту АТ КБ „ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ „ПриватБанк". Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не виконує умов кредитного договору і не повертає отриманих кредитних коштів відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 11.11.2020 непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором складає 12865,98 грн., в тому числі: 10397,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10397,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2468,61 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору та на норми чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 526, 527, 530, 598, 629, 1054 ЦК України, позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру від 18.04.2019 в сумі 12865,98 грн., в тому числі: 10397,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10397,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2468,61 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати станом на 11.11.2020 (а.с.2-5). Ухвалою суду від 10.06.2021 постановлено провести заочний розгляд справи, з постановленням заочного рішення. Суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18.04.2019 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.10). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві та ознайомлена з умовами кредитування (а.с. 11-12) У подальшому кредитний ліміт збільшився до 10000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки, виданої АТ КБ «Приватбанк», між ним та відповідачем [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким відповідачу було надано кредитні картки (а.с.9). Згідно Статуту АТ КБ „ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ „ПриватБанк" (а.с.60-61). Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п.2.1.1.2.5, Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Пунктом 1.1.6.1. Договору передбачена можливість Зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору, про що Банк повідомляє Клієнтів щодо внесених змін. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.6.5. Договору. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1. Згідно до п. 1.1.2.1.7 Договору Відповідач зобов`язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених Договором. Відповідно до п. 1.1.3.1.5 Договору Відповідач доручив Банку списувати з рахунків Клієнта у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів (договірне списання), у межах платіжного ліміту рахунка. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Згідно п.2.1.1.3.1. Договору в разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. Відповідно до п.2.1.1.6.1. Договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1. Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі. Згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України. З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем у справі вбачається, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 18.04.2019 і станом на 11.11.2020 виникла заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором, яка складає 12865,98 грн., в тому числі: 10397,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10397,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2468,61 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати станом на 11.11.2020 (а.с.6-7). Судом встановлено, що відповідачем у період часу з 18.04.2019 по 01.11.2020 здійснювались витрати кредитних коштів. При цьому, нею вносились платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту, вказані дії зокрема вказують на те, що відповідачем витрачались кредитні кошти та періодично вносились на погашення заборгованості (а.с. 62-63). У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтями 526, 530 ЦК України зазначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору (станом на 11.11.2020), оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором, матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умов кредитного договору б/н від 18.04.2019 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом і добровільно не погашає суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у суду є підстави для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного та того, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 2102 грн. (а.с.1) належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved