Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

17 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 20.01.2016 помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,5287 га, яка розташована на території Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка загальною площею 3,5186 га, яка розташована на території Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позов визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 19.08.2002 на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Стависької сільської ради від 15.03.2001 № 20 було виготовлено та видано державний акт серії ІІ-ЧН № 025556 на право приватної власності на землю площею 3,53 га в межах згідно з планом, розташовану на території Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для товарного сільськогосподарського виробництва. 17 листопада 2007 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 079199, видане 19.11.2007 виконкомом Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 6/. Згідно довідки виданої виконкомом Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 65 від 17.03.2016, [PERSON] померла 17.11.2007 на день смерті була зареєстрована та проживала з 01.10.1976 за адресою: вул. Гагаріна, буд. 2 с. Ставиське Козелецького району Чернігівської області, мала склад сімї чоловік [PERSON] /а.с. 15/, тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON], прийняв її чоловік [PERSON] 29 серпня 2002 року на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Стависької сільської ради від 15.03.2001 № 20 було виготовлено та видано державний акт серії ІІ-ЧН № 025557 на право приватної власності на землю площею 3,52 га в межах згідно з планом, розташовану на території Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для товарного сільськогосподарського виробництва. 20 січня 2016 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 272515, видане 21.01.2016 виконавчим комітетом Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка належна йому на підставі державного акту серії ІІ-ЧН № 025557, загальною площею 3,52 га, яка розташована на території Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка успадкована ним після смерті дружини [PERSON], загальною площею 3,53 га, яка розташована на території Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 22.01.2004 секретарем Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 7, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів своїм дітям [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 13/. 13 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Козелецької державної нотаріальної контори із заявою якою відмовився від належної йому частки спадкового майна за законом та за заповітом, що залишилося після смерті його батька [PERSON] /а.с. 43/. Згідно заяви поданої 08.07.2016 до нотаріуса Чернігівської області [PERSON] відмовився від належного йому спадкового майна після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON] /а.с. 43/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи № 168/2016 /а.с. 43-44/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 17/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 025557 від 29.08.2002, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,5186 га, в тому числі: рілля 1,3995 га, кадастровий номер 7422089100:84:055:0057, сіножать 1,5116 га, кадастровий номер 7422089100:84:020:0057, пасовище 0,6075 га, кадастровий номер 7422089100:84:025:0057; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 025556 від 19.08.2002, становить 3,5287 га, в тому числі: рілля 1,4001 га, кадастровий номер 7422089100:84:055:0056, сіножать 1,5118 га, кадастровий номер 7422089100:84:020:0056, пасовище 0,6168 га, кадастровий номер 7422089100:84:025:0056 /а.с. 23, 25, 27, 29, 31, 33/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved