Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 19.08.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області від Соснівського районного суду м. Черкаси за підсудністю була передана позовна заява, в якій [PERSON] просить стягнути зі [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в сумі 692500,00 грн., інфляційне збільшення суми боргу в сумі 229910,00 грн., 3 % річних в сумі 55893,29 грн., а всього 978303,29 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що 27.05.2016 між позивачем по справі [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати у безпроцентну позику грошові кошти в сумі 692500,00 грн. строком на 3 місяці з моменту підписання зазначеного договору. Відповідач, у свою чергу, зобов`язався отримані у позику грошові кошти по закінченню строку позики повернути протягом 3 днів. На підтвердження факту отримання суми позики відповідач по справі [PERSON] 27.05.2016 склала власноручно розписку про отримання грошей за договором, відповідно до якої остання підтвердила факт отримання у [PERSON] грошових коштів у сумі 692500,00 грн. Вказана розписка була складена відповідачем у присутності позивача та двох свідків: [PERSON] та [PERSON] . Після закінчення визначеного договором строку позики відповідач грошові кошти [PERSON] не повернула. Жодних платежів з її боку для погашення наявної заборгованості не було і станом на сьогоднішній день. Зазначені факту порушують права позивача як позикодавця та стали підставою для звернення до суду. Позивач та його представник у судове засідання з`явилися, надали пояснення аналогічні тексту позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відзив до суду не подав. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.10.2019 було відкрито провадження по справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 04.12.2019 було закрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. У суді встановлено, що згідно з договором безпроцентної позики від 27.05.2019, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , позикодавець зобов`язувався надати позичальнику безпроцентну позику, а останній зобов`язувався прийняти її та повернути позику у визначений даним договором строк. Сума позики становить за даним договором 692500,00 грн. Позикодавець зобов`язаний надати позику протягом трьох днів з моменту підписання даного договору, що підтверджується розпискою позичальника про отримання коштів по даному Договору. Строк надання позики позичальнику становить 3 місяці з моменту підписання даного договору. По закінченню строку, вказаного в п.4 позичальник зобов`язується протягом трьох днів повернути суму позики. Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і є дійсним до моменту його остаточного виконання, проте, в будь-якому випадку до 01.09.2016. За порушення умов даного договору, винна сторона відшкодовує завдані збитки, у тому числі втрачену вигоду у порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с. 9). Відповідно до розписки про отримання грошей за договором позики від 27.05.2016 [PERSON] . 27.05.2016 позичила у [PERSON] гроші в розмірі 692500,00 грн., які він передав в присутності свідків (а.с. 10). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно п.1 ч.2\~ст.11 Цивільного Кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1\~ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно\~ст. 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частини 1-2\~ст. 625 ЦК України\~передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до\~ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ч.ч.1, 2\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 08.06.2016 ухвалив постанову у справі №6-1103цс16, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що відповідно до\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 13.12.2017 ухвалив постанову у справі №6-996цс17, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Аналогічний висновок міститься і у постанові Верховного Суду у справі № 464/3790/16-ц від 16.01.2019. За змістом договору безпроцентної позики та розписки, підписаної [PERSON] 27.05.2016 визначено, що відповідач отримав від [PERSON] кошти в розмірі 692500,00 грн., які повинен був повернути протягом трьох днів після закінчення терміну в 3 місяці від моменту підписання договору. Таким чином [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 692500,00 грн. саме протягом трьох днів після 27.08.2019. Зобов`язання з повернення коштів позивачу, відповідач підтвердив своїм підписом. Таким чином між сторонами фактично було укладено договір позики. Верховний Суд України у справі №6-1967цс15 від 11.11.2015, предметом якої було стягнення боргу за договором позики, дійшов висновку, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду справа\~№ 162/1030/17 від 03.06.2019. Згідно ч.1\~ст. 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. У Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2311цс16 від 22.03.2017 зроблений висновок про те, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 686/21962/15-ц від 16.05.2018. Оскільки судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання, щодо повернення суми позики, отже позивач має право вимагати від відповідача сплати трьох процентів річних від простроченої суми. Позивачем зазначена сума 3 відсотка від суми 692500,00 грн., у розмірі 55893,29 грн. Розрахунок було здійснено за формулою - сума санкції = сума заборгованості х 3(3%) річних х кількість днів прострочки /365 /100. Суд вважає, що позивач правильно визначив порядок розрахунку суми 3% річних. Отже, вимога про стягнення 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 55893,29 грн., підлягає також до задоволенню. З приводу позовних вимог в частині повернення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції за час прострочення, суд зазначає таке. Розрахунок індексу інфляції міститься у листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Роз`яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, пов`язані з застосуванням індексу інфляції». Так, сума інфляції розраховується за формулою:\~[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Відповідно до Роз`яснень Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, пов`язані з застосуванням індексу інфляції» відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті "Урядовий кур`єр". Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України "Про інформацію" ( 2657-12 ) є офіційними і можуть використовуватись для визначення розміру завданих збитків. Отже, інфляційні збитки за вказаний період складають 229910,00 грн. Заходи забезпечення позову судом не застосовувались. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved