Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ВУСО», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 98 000 гривень з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ВУСО» та 187 000 гривень з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що 01.12.2017 року, близько 18 год. 30 хв. відповідач [PERSON] , [INFO] , на власному автомобілі марки «Vоlkswagen Роlо», реєстраційний номер [NUMBER] виїхав з території, прилеглої до автозаправної станції «UPG», що розташована на 254 км автомобільної дороги сполученням Київ-Ковель на вказану автомобільну дорогу, де перед знаком «Дати дорогу» призупинився для того, щоб переконатись у відсутності на головній дорозі інших учасників руху, оскільки він мав намір здійснити маневр - поворот ліворуч, для чого йому було необхідно перетнути смугу зустрічного руху. Після цього [PERSON] продовжив рух своїм транспортним засобом, не переконавшись у відсутності на головній дорозі інших транспортних засобів, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «Меrcedеs-Веnz», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який рухався по головній дорозі в своїй смузі руху в напрямку м.Київ. При цьому відповідач [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р. далі (Правила дорожнього рух), а саме: п.16.11 Правил дорожнього руху, згідно якого, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Внаслідок зіткнення автомобіль [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, становить 285000,95 грн.. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством страхова компанія «ВУСО». Граничний розмір страхової суми за шкоду, завдану майну встановлено у 100 000 гривень. Розмір франшизи встановлений у 2 000 гривень. Зазначає, що право власності [PERSON] на автомобіль марки «Меrcedеs-Веnz», кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 18.07.2017р.. Право власності [PERSON] на автомобіль марки «Vоlkswagen Роlо», реєстраційний номер [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 10.11.2010р.. Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.12.2017 р.; постановою про закриття кримінального провадження №12017180190000670 від 4.04.2018 р.. Факт заподіяння механічних ушкоджень автомобілю [PERSON] та розмір матеріального збитку підтверджується Висновком №533 експертного автотоварознавчого дослідження від 5.01.2018 р.. Факт страхування [PERSON] своєї цивільно-правової відповідальності як власника транспортного засобу, розмір страхової суми та розмір франшизи підтверджується Полісом АМ 1311176 від 14.08.2017 р.. Посилаючись на норми статей 511, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України просить стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ВУСО» 98 тисяч гривень та з [PERSON] 187 тисяч гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрати по сплаті судового збору в сумі 2850,02 гривень. 08 січня 2020 року через канцелярію суду надійшов відзив відповідача 1 - Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ВУСО», згідно якого вважають позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не встановлено винної особи у якої настала цивільно-правова відповідальність; відсутність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування; невідповідність доказів при визначенні вартості матеріальних збитків вимогам ст.ст.78-79, 102 ЦПК України п.5.2 Методики. За результатами розгляду справи у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з ПрАТ «СК`ВУСО» матеріальної шкоди в розмірі 98 000 гривень просять відмовити у повному обсязі (а.с.112-118). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ВУСО» 23 червня 2018 року отримала дану ухвалу, отже повинна була подати даний відзив у строк до 08 липня 2018 року (а.с.53). Враховуючи вищевикладене суд не приймає до уваги відзив на позовну заяву [PERSON] до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ВУСО», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач [PERSON] у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Під час судового розгляду позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові та доповнили, що відсутність складеного протоколу про адміністративне правопорушення не означає, що у даному випадку відсутня вина відповідача [PERSON] .. У постанові слідчого про закриття кримінального провадження за даним фактом зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що водій [PERSON] порушив вимоги пунктів 1.3, 1.4, 10.1, 12.1, 12.3, 16.11 Правил дорожнього руху, що вказує на його винуватість. Крім того, порушено права позивача, оскільки в результаті ДТП пошкоджено його автомобіль , який станом на даний час не відремонтований, а на його відновлення потрібні кошти в розмірі 285000,95 гривень. Крім того, після ДТП позивач особисто повідомив свою страхову компанію та страхову компанію ВУСО, у якій застрахований автомобіль [PERSON] , хоч це мав зробити відповідач. Висновком автотоварознавчого дослідження від 5 січня 2018 року визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. У даному висновку відсутні відомості, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність, оскільки проводилось експертне дослідження за зверненням позивача, а не судова експертиза. Просять позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ВУСО», Шилін В.А. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.120). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату. час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення судового розгляду відповідач до суду не подавав. В судовому засіданні 16 вересня 2019 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Осика Ю.П. позов не визнав, просив відкласти розгляд справи, засідання відкладено на 20 січня 2020 року.Проте, у судове засідання представник відповідача Осика Ю.П. не з`явився, до канцелярії суду на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з відпусткою (а.с.131). Заслухавши думку представника позивача, суд вважає, що вказане клопотання не може бути розглянуте судом, оскільки клопотання не підписане особою яка її подала, тобто не відповідає вимогам ст.183 ЦПК України. Свідок [PERSON] пояснила суду, що 1 грудня 2017 року їхала з чоловіком на Київ, рухались зі швидкістю 87-89 км/год.. Коли порівнялися з АЗС «UPG», із за вантажного автомобіля виїхав на дорогу відповідач. Чоловік почав гальмувати та взяв вліво, але зіткнення не уникнули. Через деякий час приїхали поліція та швидка допомога, її забрали в лікарню. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до частини 2 та 5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, які викладені в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Судом встановлено, що 01.12.2017 року, близько 18 год. 30 хв. [PERSON] , [INFO] , на власному автомобілі марки «Vоlkswagen Роlо», реєстраційний номер [NUMBER] виїхав із території, прилеглої до автозаправної станції «UPG», що розташована на 254 км автомобільної дороги сполученням Київ-Ковель на вказану автомобільну дорогу, де перед знаком «Дати дорогу» призупинився та не переконавшись у відсутності на дорозі транспортних засобів, продовжив рух, при цьому не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки «Меrcedеs Веnz», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , який рухався по головній дорозі в своїй смузі руху в напрямку м.Київ. Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з відеореєстратора транспортного засобу позивача [PERSON] встановлено, що при виїзді з прилеглої до автозаправної станції «UPG» території відповідач [PERSON] , змінюючи напрямок руху та маючи перешкоду зліва у вигляді вантажних автомобілів, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншому учаснику руху - [PERSON] , який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з транспортним засобом. Під керуванням позивача(а.с.55-56). Постановою про закриття кримінального провадження від 31 липня 2018 року, кримінальне провадження по даному факту закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України . Водночас, постановою слідчого встановлено, що водій [PERSON] порушивп.1.3; п.1.4; п.10.1; п.12.1; п.12.3 та п.16.11 Правил дорожнього руху. В діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, але вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 та ст.124 КУпАП. Матеріали кримінального провадження скеровано до Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області для прийняття рішення про притягнення [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності (а.с.96-97). В силу вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобіля марки «Меrcedеs Веnz», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 6), відповідач [PERSON] є власником автомобіля марки «Vоlkswagen Роlо», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.12-13). Відповідно до протоколу огляду місця події ДТП від 01.12.2017 місцем дорожньо-транспортної пригоди визначено 357 км автодороги Київ-Ковель-Ягодин, навпроти АЗС «UPG» та кафе «VIVO» (а.с.7-10). Відповідно до висновку №533 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Меrcedеs-Веnz GL 550 реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складеного 05 січня 2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Меrcedеs-Веnz GL 550 реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП 01.12.2017 становить двісті вісімдесят п`ять тисяч гривень 95 копійок (а.с. 14-20). До висновку додано ремонтну калькуляцію із зазначенням вартості робіт та фотографії автомобіля (а.с.21-30). Згідно протоколу №533 технічного огляду колісного транспортного засобу від 27.12.2017 року, при огляді автомобіля марки Меrcedеs-Веnz GL 550 реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , описано пошкодження, які пов`язані з ДТП, в протоколі зазначено, що пошкодження не пов`язані з ДТП органолептичним методом не виявлено (а.с. 31,32). Згідно із ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно із п.4 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. У пункті 16 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4«Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначається, що оскільки відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач надав належні та допустимі докази, які підтверджують заподіяння йому шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 285000,95 грн.. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 34 Закону визначені дії страховика після отримання ним інформації про ДТП, яка може бути підставою для виплати страхового відшкодування, зокрема пунктом 34.1 визначено обов`язок страховика протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно полісу №АМ/1311176 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством страхова компанія «ВУСО», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну здоров`ю - двісті тисяч гривень, за шкоду, заподіяну майну - сто тисяч гривень, розмір франшизи - дві тисячі гривень (а.с.11). За таких обставин справи та з огляду на те, що відповідачами Приватним акціонерним товариством страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] не відшкодовано шкоду, завдану внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача . Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2850,02 гривень (а.с.5) суд покладає на відповідачів.

Outcome: approved