Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

21 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO] року у місті Макіївка, Донецької області. Заяву [PERSON] мотивує тим, що її дідусь - [PERSON] помер [INFO] року у місті Макіївка, Донецької області. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України. [PERSON] звернулась до Баглійського районного у місті Дніпродзердинськ відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть дідуся, але їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для оформлення спадщини. В суді [PERSON] підтримала подану заяву в повному обсязі, з підстав наведених вище, просила її задовольнити, оскільки її батьки мешкають на окупованій території і не мають можливості звернутись з такою заявою, подала письмову заяву. згідно якої просить розглядати справу по суті без її участі у звязку з сімейними обставинами. Представник заінтересованої особи - Баглійського районного у місті Дніпродзердинськ відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, листом начальника просить розглянути справу без участі їх представника, заперечень проти заяви не має. Взявши до уваги позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, заявник [PERSON] є онукою [PERSON]. Дошлюбне прізвище заявниці - [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб (л.с. 6), видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 260. Заявниця є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (л.с. 7). Згідно свідоцтва про шлюб (л.с. 8), виданим 20.01.1987 року за актовим записом № 178, дошлюбне прізвище матері заявниці було - [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження матері заявниці, виданого 25.01.1965 року за актовим записом № 116 (л.с. 8), [PERSON] є донькою [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року у віці 86 років у місті Макіївка, Донецької області, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 375 від 15.12.2016 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Макіївки (л.с. 10). Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, згідно Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VIII, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" з подальшими змінами, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року. Заявниця [PERSON] звернулась до Баглійського районного у місті Дніпродзердинськ відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть дідуся, але їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, що не відповідає по формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для оформлення спадщини, що залишилася після його смерті. Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. Згідно до вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню ( ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України). Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частиною 4 ст. 49 Цивільного кодексу України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірванняшлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 зазначеного Закону державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved