Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільного сина, [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення сином повноліття. Позов мотивований тим, що з відповідачем перебувала з 06.12.2002 року у зареєстрованому шлюбі, проте на даний час спільне проживання з відповідачем припинено. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, відповідач з добровільно матеріальної допомоги не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2015 року залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON], яка є також стягувачем з відповідача аліментів на утримання дитини (а.с. 52). В судовому засіданні позивач та її адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягали на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме: в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В решті позовних вимог просив відмовити, про що надав суду відповідні письмові заперечення (а.с. 19-21). В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідач є платником аліментів на утримання сина, [PERSON], який продовжується навчатися в Кіровоградському медичному коледжі ім. Є.Й.Мухіна. на утриманні [PERSON] також перебувають його батьки, які є людьми похилого віку та інвалідами другої групи. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте судова повістка у даній справі, повернута на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 65). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, адвоката позивача та відповідача, оцінивши наявні докази по справі в їх сукупності, суд встановив наступне. Сторони з 06.12.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 06.12.2002 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис за № 1020 (а.с. 4). В період шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, про що свідчать матеріали справи (а.с. 66) та не заперечується відповідачем. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 23.06.2008 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1209 (а.с. 3). За статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав малолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у статті 182 Сімейного кодексу України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із ним, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини відсутня. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому суд враховує, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує наявність у відповідача ще однієї дитини, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 07.04.1997 року, видане Палацом реєстрації новонароджених м. Кіровограда (а.с. 31), проте на день ухвалення рішення по даній справі відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання старшої дитини, доказі того що він є платником інших аліментів суду не подано. Також суд сприймає критично заперечення відповідача щодо стягнення з нього аліментів на утримання молодшої дитини в меншому розмірі, ніж стягувались з нього на утримання старшого сина, оскільки суд виходить з рівності дітей, так як згідно положень частин 5, 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України, згідно яких учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сукупність перерахованих принципів регулювання сімейних відносин вказує про обов'язок дотримання рівності двох дітей відповідача, [PERSON] Також судом не приймаються посилання відповідача на наявність на його утриманні батьків похилого віку, які є інвалідами другої групи, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вони отримують пенсію (а.с. 37) та погоджується з доводами адвоката позивача, що у [PERSON] є рідний брат, що не заперечується відповідачем, який також зобов'язаний батькам матеріальну допомогу. Пунктом 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. За приписом частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки підстави, визначені Законом України "Про судовий збір" щодо звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved