overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

10 вересня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 18 січня 2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", та [PERSON] був укладений кредитний договір №32/08ФК. Відповідно до укладеного договору № 32/08ФК від 18.01.2008 року, відповідач отримала кредит у розмірі 34 560,00 грн. з терміном повернення 25.06.2028 року.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 10.09.2015 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 30 715,56 доларів США та 6 277,02 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 28 897,36 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1 818,20 доларів США, заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди - 6 277,02 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 30 715,66 доларів США та 6 277,02 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 3 654,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

10 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: визнати відповідача батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] за № 903 від 09.07.2015 року у відомостях про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доход) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач з червня 2014 року по липень 2018 року перебували у близьких стосунках без реєстрації шлюбу. В зазначений період, а саме [INFO] у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає. Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. 15 лютого 2021 року судом залишено без розгляду позовні вимоги про визнання батьківства, підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 19 траня 2021 року. Прізвище дитини змінено з "Древаль" на " [PERSON] ". На даний час дитина проживає разом із позивачем. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

10 грудня 2013 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню в сумі 1 158 грн. 23 коп. за період з 1 січня 2013 року по 31 жовтня 2013 року. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач, проживаючи, в кв. [ADDRESS], не здійснює оплату за комунальні послуги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію від 08 листопада 2013 року. За цією адресою МКП «Хмельницьктеплокомуенерго» надає відповідачу послуги по теплопостачанню за затвердженими в установленому порядку тарифами, про те останній не оплачує їх в повному обсязі, внаслідок чого станом на 29 листопада 2013 року його заборгованість становить 1 158 грн. 23 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь МКП «Хмельницьктеплокомуенерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 1 158 грн. 23 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 229 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

10 грудня 2014 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом, в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], на підставі ст. 405 ЦК України. Представник позивача [PERSON] та позивачі надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті "Ріднє Прибужжя". Ухвалою суду справа розглянута у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками, по 1/3 частині кожний, квартири [ADDRESS], відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 2000 року. Відповідач з 22.06.2001 року була зареєстрована у вказаній квартирі, як член власника вищевказаної квартири. Рішенням (заочне) Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.11.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до копії Акту про не проживання від вересня 2014 року, посвідченого ТОВ "Центральний 1", [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З 2001 року і по сьогоднішній день відповідач не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивачі сплачують самостійно. Також у вказаній квартирі відсутні особисті речі відповідача. На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в квартирі [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщення вказаної квартири. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачами при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 30 травня 1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому, Івано-Франківської області, актовий запис № 156. Від шлюбу вони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час ще неповнолітні. Дочка [PERSON] проживає із ним, а дочка [PERSON] проживає із відповідачкою і він добровільно надає допомогу на її утримання. Вони з відповідачкою люди різних характерів, з різними поглядами на життя, а тому в них часто виникали непорозуміння, суперечки, що негативно впливало на виховання неповнолітніх дітей, а тому з вересня 2010 року вони припинили спільне проживання. На даний час їх шлюб існує формально на протязі шести років, примирення між ними неможливе: За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, після розірвання шлюбу просить дітей залишити проживати із матір'ю. Позивач подав до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати без його участі. Відповідачка теж подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, просить після шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 30 травня 1998 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому, Івано-Франківської області, актовий запис № 156 /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. На даний час шлюб між позивачем та відповідачкою існує формально, оскільки вони із вересня місяця 2010 року не живуть разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву №б/н від 27 червня 2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву №б/н від 21 грудня 2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6 100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 договору. Овердрафт це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

10 квівтня 2014 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №AB6ARC12960003 від 12.03.2008 року у сумі 17294,59 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилася повторно та не повідомила суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою 12.03.2008 року укладено кредитний договір №AB6ARC12960003 про надання кредиту "Розстрочка" у розмірі 2435,34 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 14.03.2014 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 17294,59 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 1509,57 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 25,72 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 267,90 грн.; 4. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14191,66 гривень; 5. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 6. штраф (процентна складова) - 799,74 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

10 квівтня 2014 року представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №NKXRRX10150698 від 25.05.2007 року у сумі 37823,96 гривень, а також судовий збір в розмірі 378,24 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, він направив до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно та не повідомив суд про причини своєї відсутності, а тому суд приймає рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 25.05.2007 року укладено кредитний договір №NKXRRX10150698 про надання кредиту "Розстрочка" у розмірі 1864,75 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 21.03.2014 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 37823,96 грн., з яких: 1. заборгованість за кредитом - 904,93 грн.; 2. заборгованість по процентам за користування кредитом - 12269,94 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом - 302,10 грн.; 4. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 22069,66 гривень; 5. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; 6. штраф (процентна складова) - 1777,33 грн.. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 378,24 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

10 квітня 2013 року Залізничним районним судом м. Сімферополя видано судовий наказ №122/14426/13-ц 2-н/122/156/13 за заявою Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості. ОП "Кримтеплокомуненерго" звернулося до суду із заявою про виправлення помилки у судовому наказі, мотивуючи тим, що у судовому наказі не вказано ідентифікаційний код боржника. Особи які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином. У відповідності до ч.2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Згідно з довідки Міністерства доходів та зборів від 22.01.2014р. надати реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника не можливо через відсутність даних, в матеріалах справи також відсутні ці дані, у зв'язку з чим, суд позбавлений можливості внести відповідні виправлення до судового наказу.

Outcome: dismissed