Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO], посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. Вона з 2008 року знаходилася з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] [PERSON] помер. За життя ним заповіту складено не було. Після його смерті залишилося спадкове майно: квартира [ADDRESS]. При зверненні до нотаріуса позивачці було роз'яснено, що строк щодо звернення із заявою про прийняття спадщини сплив, а тому вона являється такою, що не прийняла спадщину і тому має звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для подання заяви щодо прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю заочно, представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність та заперечень на позов до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Статтею 224 ЦПК України визначено - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Згідно Свідоцтва про право власності від 27.12.2004 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серія [NUMBER]). Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], загальною площею 60,1 кв.м. Після смерті [PERSON], 08.10.2014 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини та відсутні докази подружніх (родинних) стосунків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім'єю приблизно з 2008 року без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство, через похилий вік покійного постійно піклувалась про нього, підтримувала квартиру у придатному для проживання і експлуатації стані, сплачувала комунальні послуги. Крім позивачки інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Таким чином, оскільки позивачка проживала із спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років, а інших спадкоємців у померлого немає, суд вважає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. ст. 1220, 1222 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 330 ЦК України, добросовісний набувач набуває право власності на майно, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України воно не може бути витребуване у нього. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного приживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, зокрема, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, розглядаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За приписом ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, у зв'язку з юридичною необізнаністю. Відмовлятися від прийняття спадщини вона не має наміру. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 16, 1216-1217, 1220, 1258, 1261, 1264, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved