Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позов обґрунтовує тим, що у них з відповідачем під час шлюбу народився спільний син. Вказує, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач не з`явилася. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача, та його, як представника, позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі та не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення виклику на офіційному сайті "Судова влада України". За таких обставин, зважаючи на те, що судом докладено усих зусиль щодо повідомлення відповідачки, то суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 11 лютого 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №197, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 лютого 2017 року. Батьком [PERSON] , [INFO] , є відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 11 листопада 2017 року. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки. Проте, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, відповідно до ст. 182 СК України, суд, з урахуванням виваженості, розумності та справедливості. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2021 рік" у 2021 році встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2021 року для дітей віком до 6 років - 1921 грн., з 01 липня 2021 року - 2013 грн., з 01 грудня 2021 року - 2100 грн. Обгрунтовуючи необхідність стягнення аліментів в розмірі по 3000 грн. (більшому ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів), позивач посилається на наявність у відповідача доходу, достатнього для повноцінного забезпечення дитини, та понесення нею витрат на її утримання, які перевищують встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Однак, позивачем не надано суду доказів, що відповідач отримує дохід, достатній для можливості сплати останнім аліментів в розмірі по 3000 грн. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає за необхідне задоволити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що така сума не буде надмірно обтяжуючою для відповідача, як для особи працездатного віку та не маючого на утриманні інших осіб. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією спорів, з відповідача необхідно стягнути 908 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved