Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

27 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району площею 10,4236 гектарів в порядку спадкування після смерті [INFO] чоловіка [PERSON], пославшись на неможливість нотаріального посвідчення за втрати правовстановлюючого документа. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Пояснила, що померлий був чоловіком позивачки, яка вступила у спадкові права. Оригінал правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку втрачений. Нотаріусом відмовлено у посвідченні спадкових прав. Голова Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району, у порядку ст.158 ЦПК України, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 березня 2012 року в Книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області проведено актовий запис №3 про смерть [INFO] [PERSON] і видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.5). В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Померлому за життя посвідчено право на земельну ділянку площею 10,4236 гектарів в межах території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району видачею Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER], виданого Снігурівською райдержадміністрацією Миколаївської області 05 березня 2001 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]). Вартість земельної ділянки за даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки складає 143339грн.16коп. Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджено належність померлому на праві приватною власності земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], місцем розташування: Миколаївська область, Снігурівський район, Новотимофіївська сільська рада, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, площею 10,4236га, дата державної реєстрації земельної ділянки 05 березня 2001 року. За ст.ст.1258,1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина померлого. Ступінь родинних стосунків підтверджується наданою копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданому за актовим записом №32 від 15 листопада 1961 року, місце реєстрації - Олександрівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області (а.с.4). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №297/2014, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі, позивачка вступила у спадкові права, подавши відповідну заяву, оскільки проживала зі спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується довідкою виконкому Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Інші особи про спадкові права не заявили (а.с.20-31). Відсутність Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку, як правовстановлюючого документу, перешкоджає оформленню спадкових прав у встановленому порядку через нотаріальну контору. Листом від 02 вересня 2014 року за вих.№1421/02-1 завідувачка Снігурівської державної нотаріальної контори зазначила про неможливість посвідчення заявлених спадкових прав, вказавши на вимогу надання оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку з посиланням на лист Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року щодо судового порядку визначення належності майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) у випадку відсутності правовстановлювальних документів (а.с.10). Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових. В силу п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" вимоги про визнання права на спадщину підлягають розгляду у судовому порядку за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Остільки за ст.49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус обґрунтовано відмовив у вчиненні нотаріальної дії за ненадання необхідних документів на підтвердження наявності спадкового майна, то позовна вимога за доведенння належності спадкодавцю земельної ділянки і права позивачки на її спадкування є обґрунтованою. Суд ухвалює про задоволення позову на реалізацію права позивачки на оформлення спадкових прав після відкриття спадщини з послідуючим володінням, користуванням і розпорядженням належним майном. У порядку ст.79,88 ЦПК України суд стягує з позивачки судовий збір від розміру майнового спору з урахуванням суми, сплаченої при подачі позовної заяви.

Outcome: approved