Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

28.01.2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 26.09.2007 року в розмірі 15819,69 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що всупереч умов укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитного договору від 26.09.2007 року (далі - Кредитний договір), остання своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 30.10.2019 року, у відповідача перед банком виникла заборгованість за кредитом в сумі 15819,69 грн., яку остання не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду із зазначеним позовом. 04.03.2020 року [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" із зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним. Позов обґрунтовує тим, що 26.09.2007 року вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 700 грн. Однак, на той час вона була неповнолітньою. Батьки не були обізнані про укладання нею кредитного договору, своєї згоди на укладання кредитного договору вони не давали. У зв`язку із цим вона просить визнати кредитний договір недійсним. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.03.2020 року прийнято зустрічний позов [PERSON] та приєднано до розгляду із первісним позовом АТ КБ "ПриватБанк". Представник позивача-відповідача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник - адвокат Купець Б.Л. в судовому засіданні первісний позов не визнали. Просили задовольнити зустрічний позов та визнати кредитний договір недійним. Заслухавши відповідача-позивача [PERSON] та її представника - адвоката Купця Б.Л., дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н від 26.09.2007 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10-11). 26.08.2009 року [PERSON] уклала шлюб та отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 19). Згідно копії паспорта [PERSON] народилась [INFO] (а.с. 18). Кредитний договір укладено 26.09.2007 року (а.с. 10). Отже, на час укладання кредитного договору [PERSON] виповнилось лише 17 років. Відповідно до ст. 32 ЦК України фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Отже вказана норма закону передбачає виключний перелік прав особи у віці від 14 до 18 років щодо вчинення правочинів без згоди батьків. У свою чергу, ч. 2 цієї статті передбачає, що неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Отже, укладання кредитних договорів підлягає обов`язковому погодженню батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Мати відповідача-позивача - [PERSON] , в силу ч. 1 ст. 221 ЦК України, дізнавшись про вчинення правочину, в межах одного місяця заявила претензію другій стороні, що згідно вказаної норми закону, вважається несхваленням правочину (а.с. 67-68). Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦК України правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним підлягають задоволенню. У свою чергу, визнання недійсним Кредитного договору б/н від 26.09.2007 року виключає вимоги позивача-відповідача АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В силу ст. 141 ЦПК України з позивача-відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] підлягають стягненню сплачений нею судовий збір при подачі зустрічного позову.

Outcome: approved