Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У вказаній позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідачач на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2014 року. Під час перебування у шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час їхні з відповідачем шлюбні відносини фактично припинені. Дитина повністю знаходиться на її утрииманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач зазначає, що відповідача є працездатною особою, працює за кордоном та може частину своїх доходів віддавати на утримання дитини. А тому з врахуванням розміру середньомісячної заробітної плати по Вінницькій області, для забезпечення мінімальних потреб дитини, позивач просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень.. Також просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідно до ухвали суду від 06 грудня 2019 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року в даній цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 27 лютого 2020 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, вважає, що матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі, про який вона просить стягнути з відповідача витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання 27 лютого 2020 року вказав, що позовні вимоги визнає частково, оскільки постійного місця роботи немає, а його заробітки носять мінливий характер, згоден сплачувати аліменти на утримання своєї дочки, так як від її утримання не відмовляється, та виходячи з рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини вважає достатнім аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, сплачує також аліменти і на утримання іншої дитини. Суд, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити часткового з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 чеврня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до довідок про склад сім`ї наданих Миролюбівською сільською радою Піщанського району Вінницької області за вих. № 116 від 06 лютого 2020 року та № 115 від 06 лютого 2020 року [PERSON] , до складу її сім`ї (зареєстрованих) осіб, входять син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.38-39). Таким чином судом встановлено, що позивач є також матір`ю двох синів, один з яких - [PERSON] , 2007 року народження, є неповнолітнім, а інший - [PERSON] являється повновлітнім, проте є студентом Погребищенського медичного коледжу, денної форми навчання, 2 курсу, відділення "Акушерська справа" за державним замовленням, з терміном навчання з 01 версеня 2018року по 31 січня 2021 року, що підтверджується довідкою Погребищенського медичного коледжу № 01-36/93 від 05 березня 2019 року (а.с.37). Згідно довідки про доходи [PERSON] , наданої ПрАТ "ПлазмаТек" № П0000000007 від 15 січня 2020 року, [PERSON] працює укладальником-пакувальником та загальна сума її доходу за період з липня 2019 року по грудень 2019 року становить 43321,60 гривень (а.с.34). Під час судового розгляду встановлено та не заперечувалося сторонами, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю в будинку, в якому також і проживає відповідач, проте повністю знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до довідки Піщанської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості № 25 від 11 січня 2020 року, [PERSON] зареєстрований як безробітний в Піщанській районній філії з 29 жовтня 2019 року та його дохід за період з 29 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 7654,03 гривень (а.с.30). Відповідно до довідки Піщанського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Міністерства юстиції №1094/17.13-23/20 від 27 січня 2020 року, [PERSON] щомісячно сплачує аліменти на корсить [PERSON] згідно виконавчого листа №2-411 від 11 січня 2011 року, виадного Піщанським районним судом Вінницької області у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та станом на 27 січня 2020 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.31). Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В положеннях ст.184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року встановлено в розмірі 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2218 гривень. Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, частину якого віддавати на утримання своєї неповнолітньої дочки, оскільки звротнього під час судового розгляду не доведено, наявність у відповідача ще однієї дитини на утримання якої він сплачує аліменти, враховуючи, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку, беручи до уваги рівний обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, а також матеріальний стан позивача, яка має постійне місце роботи та стабільний заробіток, а також являється матір`ю ще двох синів, які перебувають на її утриманні, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі за вибором позивача в розмірі, що становитиме 1900 гривень, оскільки стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, аліменти в даному розмірі є більшими ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не поставлять відповідача в скрутне матеріальне становище. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок, який підлягалав сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом. В п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В частині 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідач на її користь витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в сумі 2000 гривень. На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги позивачем надано розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, відповідно до яких адвокатом Ломаченським В. П. надано [PERSON] правову допомогу у суді першої інстанції у цивільній справі за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на суму 2000 гривень, з яких за попередню консультацію - 300 гривень, підготовку позову - 700 гривень, участь в судовому засіданні -1000 гривень. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що адвокат Ломаченський В. П. участі в судових засіданнях по даній справі не брав, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 гривень сплачених за надання правничої допомоги, оскільки суд вважає, що витрати саме в даному розмірі є співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: partial