Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

21 січня 2014 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 12 червня 2012 р. між сторонами був укладений кредитний договір №NKCTRX20940640, за яким Банк надав відповідачці 7990,74 грн. зі строком повернення до 11 червня 2015 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік, а [PERSON] при цьому взяла на себе зобов'язання щомісяця погашати заборгованість за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору станом на 20 листопада 2013 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 15914 грн. 48 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 7990,74 грн.; за процентами - 9,22 грн.; за комісією - 3116,36 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 3564,14 грн.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) і 734,02 грн. (процентна складова). Посилаючись на викладене, ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідачки на їх користь вищевказану суму заборгованості. У судове засідання представник позивача Виставний В.В. не з'явився, у письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання двічі не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надсилала, а тому зі згоди представника позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень представником позивача, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, про що зазначено у ст.629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 12.06.2012 р. укладений кредитно-заставний договір №NKCTRX20940640, за яким відповідачеві для придбання меблів «Спальня Емілія» наданий кредит у сумі 7990 грн. 74 коп. на 36 місяців з кінцевим строком повернення 11 червня 2015 року включно, під 0.12 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідачка зобов'язалася у період з « 20» по « 25» число кожного місяця надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 462 грн. 01 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією а також інших витрат згідно з Умовами та правилами. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, позичальник доручив банку перерахувати кошти на поточний рахунок за придбаний товар, також у вказаному розділі було зазначено про ознайомлення та згоду відповідача з умовами та правилами надання споживчого кредиту. Як вбачається з аналізу розрахунку, наданого Банком, відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 20 листопада 2013 року утворилася кредитна заборгованість на суму 15914,48 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 7990,74 грн.; за процентами - 9,22 грн.; за комісією - 3116,36 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 3564,14 грн.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) і 734,02 грн. (процентна складова). Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки судові витрати на суму 243,60 грн.

Outcome: approved