Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

12.07.2017 року\~ позивач звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, від якого у них народився неповнолітній син [PERSON], [INFO], якого просить залишити\~ на вихованні з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність спільних інтересів та порозуміння під час вирішення спірних ситуацій, питань життєдіяльності сім"ї ставлення відповідачем власних інтересів вище сімейних, його неправомірна поведінка, все це призвело до погіршення стосунків, до втрати почуття любові та поваги. Зазначає, що Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе. Тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Сторони у судове засідання не прибули. Позивач надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не подав, заяв про відкладення розгляду справи від якого не надходило, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 30 грудня 1995 року зареєстрували шлюб у Березівській сільській раді Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 15, що стверджується свідоцтвом про одруження /а.с.5/.\~ Дошлюбне прізвище відповідачки Собченко. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /копія а.с.6/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивачки та дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], визначити за місцем проживання його матері, про що у сторін спору не виникло. У відповідності до вимог ст. 113 СК України, прізвище позивачці після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Крім того, суд, згідно ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача 640 грн. судового збору на користь позивача. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved