Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

11.01.2021 р. до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача - [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 15.07.2014 р. між нею та відповідачем укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, відповідний актовий запис № 54. У шлюбі у них народився син - [PERSON] [INFO] , вже протягом першого року подружнього життя стосунки позивача та відповідача не склалися. Через побутові негаразди між подружжям часто виникали непорозуміння, які переходили у сварки, свідком яких був їх малолітній син. Позивачка [PERSON] вважає, що примирення між ними не відбудеться, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Крім того, з приводу вимоги щодо стягнення аліментів, то позивачка зазначила, що відповідач добровільно надавати кошти на утримання сина не хоче, хоча має можливість допомагати фінансово. З 2015 року [PERSON] постійно їздить на роботу в Польщу, однак кошти витрачає бездумно, на свій розсуд, а в сім`ю надавав лише мізерну її частину. Позивачу відомо, що відповідач і надалі їздить на заробітки в Польщу по біометричному паспорту, однак місце праці та розмір його доходів їй не відомі. Із врахуванням зазначеного, просить: 1) розірвати шлюб між нею - позивачем [PERSON] [INFO] та відповідачем [PERSON] [INFO] , який зареєстрований 15 липня 2014 року відділом ДРАЦС РС Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, відповідний актовий запис №54; 2) стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] у розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді [PERSON] 28.01.2021 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Радехівського районного суду від 29.01.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. 16.02.2021 р. від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Просить задоволити позов про розірвання шлюбу. Крім того, було уточнено позовні вимоги, зокрема просить стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] жителя [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття (а.с.22). Від відповідача [PERSON] надійшла до суду через канцелярію суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Просить розірвати шлюб та стягувати з нього аліменти в розмірі 3 000 грн. (а.с.24). Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 15 липня 2014 року Відділом ДРАЦС РС Радехівського РУЮ у Львівській області, відповідний актовий запис № 54 (а.с.6) Згідно матеріалів справи - сторони тривалий час, а саме більше року проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують; сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. Позивач в позовній заяві вказує на те, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сторони не бажають примиритись, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Щодо вимоги про стягнення аліментів, то відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 15 липня 2014 року Відділом ДРАЦС РС Радехівського РУЮ у Львівській області, відповідний актовий запис № 54 (а.с.6) Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.9). Син проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні величини аліментного платежу, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів в розмірі 3000 грн., оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача та відповідача, законодавче встановлення розміру аліментів на одну дитину та законодавче обмеження загального розміру відрахувань із заробітної плати у виді 50%. З відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача, позивача по справі. Згідно з вимогами ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., крім того з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. в користь позивача, який нею був сплачений при подачі позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved