Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

14.12.2020 року ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних, у загальному розмірі 13745 грн. 58 к. Судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідно до Статуту, Положення про Зміївську ТЕС та відповідних ліцензій (розміщені на офіційному сайті ПАТ "Центренерго" http://www.centrenergo.com) підприємство здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення. Відповідно до рішення Комсомольської селищної ради № 732-VІ від 02.08.2013 заявник визнаний постачальником та виконавцем житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення) на території смт Комсомольське (Слобожанське) Зміївського району Харківської області терміном на 2013-2017 рр. Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 "Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг" затвердженому наказом Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства № 60 від 25.04.2005 зазначено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. У період з 01.09.2017 по 30.08.2020 Зміївською ТЕС надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме: будинок [ADDRESS] , в якій проживає квартиронаймач (власник) [PERSON] . Оскільки відповідач не здійснював належним чином оплату наданих позивачем комунальних послуг, станом на 30.08.2020 у неї виникла заборгованість, враховуючи суму інфляційних нарахувань та 3% річних, у загальному розмірі 13 745 грн. 58 к. Враховуючи норми діючого законодавства споживачі зобов`язані оплачувати отримані ними житлово-комунальні послуг. Таким чином, оскільки [PERSON] не виконав своїх зобов`язань, не погашав заборгованість Зміївська ТЕС звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.01.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 28.01.2021. 28.01.2021 та 18.02.2021 судовий розгляд відкладено за клопотанням відповідача. 16.03.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 06.04.2021 судове засідання не проводилося та відкладено у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 27.04.2021належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Чигрина Л.Г. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розгляду справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, рекомендованими листами, направленими на його адресу місця реєстрації судом, що зокрема підтверджується розпискою про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с. 32) та рекомендованими повідомленнями, які повернулися до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.41-42, 47-48). Також повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 43, 49). Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, заперечень (відзиву) на позов не надавав. Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно довідки Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Зміївського району Харківської області № 5172/02-22 від 24 грудня 2020 року [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , з 13.11.2008 по теперішній час (а. с. 25). Встановлено, що між Зміївською ТЕС ПАТ «Центренерго» та відповідачем [PERSON] укладено письмовий договір № 3338 від 23.05.2017 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення відповідно до умов якого позивачем надавалися послуги з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у житло - будинок [ADDRESS] (а.с. 6-7) З наданих позивачем розрахунків платежів за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] , вбачається, що станом 30.08.2020 сума заборгованості складає - 12 309 грн. 02 к., за надання послуг з центрального опалення, холодного водопостачання та водовідведення; інфляційні нарахування - 917 грн. 85 к.; 3% річних - 518 грн. 71 к. (а. с. 8-10, 11-12). 28.09.2020 на адресу відповідача була направлена вимога в порядку статті 530 Цивільного кодексу України, щодо погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги (а. с. 13), яка залишилася без відповіді. Відповідачем не подано будь-яких заяв, у яких заперечувалася б правильність зазначеного розрахунку, а також ті обставини, що він проживає в [ADDRESS] , де йому надавалися позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, з централізованого водовідведення. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 18, 20, 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 67 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену позивачем суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання по своєчасній оплаті житлово-комунальних послуг, тому позов про стягнення з нього заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 13 745 грн. 58 к., нараховану станом на 30.08.2020. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved