Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона має онука [PERSON], [INFO], батьками якого є відповідачі [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 08 травня 2012 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області та визначено місце проживання дитини з матір'ю [PERSON] Однак з 2015 року онук проживає з нею та її чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на їх повному матеріальному утриманні та вихованні. Відповідачі вихованням сина не займаються та матеріально не утримують, не відвідують його, не цікавляться навчанням та станом його здоров'я, проживають окремо, [PERSON] отримуючи аліменти за рішенням суду витрачає їх на власні потреби. 28 липня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], призначити її піклувальником над онуком та стягнути з відповідачів на її користь аліменти в розмірі 1/4 ч. з усіх видів їх заробітку на утримання дитини. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Болгар О.І. в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області за довіреністю Дехтярьова Ю.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, вважає за доцільним позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, уповноваженого представника третьої особи, свідків, думку дитини, дослідивши надані матеріали, і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 вересня 2000 року Потоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 09. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з сином не проживають, не проявляють уваги чи батьківської турботи по відношенню до нього, не відвідують його, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, не цікавляться життям, здоров'ям дитини, виявляючи тим самим свою байдужість до долі сина, участі у вихованні не приймають, що протирічить ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Неповнолітній [PERSON] проживає з бабусею позивачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на їх матеріальному утриманні і вихованні, йому створені належні умови для навчання, фізичного та духовного розвитку. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] є онуком [PERSON], з 2015 року проживає з нею та її чоловіком та повністю знаходиться на їх утриманні та вихованні, дитині створені належні умови для її розвитку. Мати [PERSON] зловживає спиртними напоями, з дитиною не проживає, у батька інша сім'я. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ч. 2 ст. 171 СК України). Згідно ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 р.) під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення, судовий орган надає дитині можливість висловити свої думки і приділяє цим думкам належну увагу. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що проживав з мамою, вона випивала, не приділяла йому уваги, не займалася його вихованням та навчанням, тому він вирішив проживати з бабусею і дідусем. На даний час він з мамою не спілкується, як із батьком, який проживає окремо. Згідно висновку Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації від 28 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. З огляду на викладене, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками та навмисно не виконують їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б їм виконувати свої батьківські обов'язки не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 243 СК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] позбавлений батьківського піклування та згідно висновку органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації [PERSON] може виконувати обов'язки піклувальника відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], суд призначає позивача піклувальником над [PERSON] В відповідності до ч.2 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, передбаченого ст. 180 СК України, тому необхідно стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позов задоволено, то відповідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 320 грн. з кожного та на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. з кожного.

Outcome: approved