Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернувся з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право власності на: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер 0522287000:01:000:0868, розташована в с. Щаслива на території Липовецької міської ради Вінницької області; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,3984 га, кадастровий номер 0522287000:01:000:0869, що розташована в с. Щаслива на території Липовецької міської ради Вінницької області та житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини увійшло право власності на:земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер 0522287000:01:000:0868), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Щаслива на території Липовецької міської ради Вінницької області; земельну ділянку площею 0,3984 га (кадастровий номер 0522287000:01:000:0869), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Щаслива на території Липовецької міської ради Вінницької області, а також житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Своїм правом на спадкування скористався позивач, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на майно позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачено. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за відсутності документів оформити спадщину є неможливим. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 02.04.2021 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак канцелярією суду одержано заяву від представника відповідача, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній у позові просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 15.03.2017, відповідно до якого він заповів все своє майно йому, [PERSON] . Позивач спадщину прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на майно, що увійшло до складу спадкової маси, а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер 0522287000:01:000:0868), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Щаслива на території Липовецької міської ради Вінницької області; земельну ділянку площею 0,3984 га (кадастровий номер 0522287000:01:000:0869), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Щаслива на території Липовецької міської ради Вінницької області, а також житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , позивач позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачено. Суд встановив, що наявні докази в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування на обґрунтування позовних вимог щодо визнання права власності на спадкове майно за заповітом. - Як визначено в ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодеку. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено в ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу вимог ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Як визначено в ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за заповітом вчиненим ним 15.03.2017, відповідно до якого він заповів позивачеві все належне йому майно. Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 15.03.2017 і зареєстровано реєстрі за №677, 678 (а.с. 7). За життя спадкодавця заповіт не змінено та не скасовано. За відомостями Щасливської сільської ради (довідка від 16.10.2019 за №877), [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , інші зареєстровані особи чи ті які проживали постійно відсутні. За матеріалами справи осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за наявності заповіту не встановлено. Факт належності майна [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Договором міни, посвідченого 14.10.2003 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу (а.с. 10) та технічним паспортом на житловий будинок виданим КП «Вінницке ОО БТІ» від 29.09.2003, відповідно до яких зазначено, що [PERSON] був власником вказаного об`єкта нерухомого майна. Факт належності [PERSON] земельної ділянки, площею 0,2500 га (кадастровий номер 0522287000:01:000:0868), цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Щаслива на території Липовецької міської ради Вінницької області, підтверджується копією державного акта ЯБ №723173 виданого 20.11.2007 на ім`я [PERSON] . Факт належності [PERSON] земельної ділянки, площею 0,3984 га,(кадастровий номер 0522287000:01:000:0869), цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Щаслива на території Липовецької міської ради Вінницької області, підтверджується копією державного акта ЯБ №702124 виданого 20.11.2007 на ім`я [PERSON] . Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадщину прийняв, інші спадкоємці відсутні, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно належне спадкодавцеві втрачено. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Аргументи, наведені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованими. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Крім цього, представник відповідача подав заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. У цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Враховуючи викладене та

Outcome: approved