Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

16.04.2018 Департамент служб у справах дітей ХМР звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить відібрати у відповідачів малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що малолітній - [PERSON], [INFO], перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради , як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Батьками [PERSON], [INFO] є відповідачі по справі .За інформацією КЗОЗ « Харківська дитяча поліклініка № 1» відповідачі по справі , разом із своєю дитиною мешкають у двокімнатній квартирі .Санітарно-гігієнічні та матеріально побутові умови є не задовільними. У квартирі брудно, дах потребує ремонту . У січні 2017 року у квартирі де мешкає дитина відбулася пожежа та дитину було госпіталізовано до лікарні. Мати дитини забрала дитину з лікарні та по телефону повідомила , що змінила місце проживання та мешкає за місцем її реєстрації. Однак весь цей час батьки разом з дитиною продовжували мешкати у квартирі де відбулася пожежа , у якій відсутні належні умови для проживання дитини. Відповідачі двері квартири працівникам дитячої поліклініці не відкривали та в ході планового рейду 28.09.2017 року спеціалістами Служби у справах дітей , медичними працівниками та патрульними поліції вдалося потрапити до квартири. Вдома перебували відповідачі, дитина та дідусь дитини - [PERSON] В ході перевірки було встановлено, що квартира де мешкає дитина , після пожежі , стан квартири антисанітарний , розкидані пусті пляшки, сміття та брудні речі, а у дитини взагалі відсутні іграшки та одяг, а також відсутні харчі. За заявою матері дитини , останнього було влаштовано до КЗСЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Харкова» де дитина перебуває до теперішнього часу , у зв'язку з важким матеріальним становищем та житловими проблемами . Відповідачі свідомо не займаються вихованням дитини , не піклуються про нього не цікавляться про його стан здоров'я , у зв'язку з чим відповідною комісією 20.03.2018 року було прийнято рішення про доцільність відібрання дитини від батьків, без позбавлення їх батьківських прав. Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням інтересів малолітньої дитини, позивач просив постановити рішення, яким відібрати малолітню дитину від відповідачів та передати його до органу опіки та піклування. Ухвалою суду від 03.05.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.06.2018 року закрито підготовче провадження у справі та вказана ну справу призначено до судового розгляду по суті. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачами по справі до суду подані заяви про розгляд справи за їх відсутністю , в яких також зазначили що позов визнають. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження дитини Серії [NUMBER] від 08.12.2017 року. ( а.с. 11). З листа КЗОЗ « Харківська міська дитяча поліклініка № 1» від 26.08.2016 року вбачається , що вказаний медичний заклад звернувся до служби у справах дітей про взяття родину відповідачів на облік та повідомив, що у вказаній поліклініці перебуває під наглядом дитина - [PERSON], [INFO]. Дитина дошкільний дитячий заклад не відвідує. Під час відвідувань дільничними медичними працівниками, дитина частіше перебуває під наглядом дідуся . Санітарно-гігієнічні та матеріально- побутові умови в квартирі не задовольні. Дах потребує ремонту. В квартирі брудно. Дитячу поліклініку батьки з дитиною відвідують рідко, останнє таке відвідування відбулось 05.11.2015 року . На запрошення до поліклініки з метою проведення профілактичних щеплень батьки не реагують. 18.08.2016 року дитина залишалась вдома без нагляду дорослих. У серпні неодноразово медичними працівниками здійснювався вихід до квартири де мешкає дитина, однак мешканці квартири двері не відчиняли. ( а.с.12) Листом\~ Центру соціальних служб для сім»ї та молоді Слобідського району м. Харкова від 25.01.2017 року було повідомлено позивача , про те, що за адресою місця проживання відповідачів по справі був здійснений вихід з метою здійснення оцінки потреб сім'ї та надання комплексу соціальних послуг , однак двері ніхто не відчинив . Під час розмови із сусідами стало відомо , що відповідачі не займаються належним доглядом та вихованням дитини , також було повідомлено, що відповідачі разом з дитиною мешкають в антисанітарних умовах . ( а.с.15) Згідно листа Слобідського ВП ГУНП України в Харківські області від 07.03.2017 року встановлено, що мати дитини - [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обов'язків , щодо виховання свого сина за ст.. 184 КУпАП. ( а.с.16). Актами обстеження умов за місцем проживання дитини встановлено, що санітарний стан помешкання не задовільний , відсутні будь-які продукти харчування , відсутній дитячий одяг , постільна білизна , предмети гігієни, кухонні прилади та посуд. Належних умов для проживання не створено . ( а.с.18-21) Згідно листа Департаменту охорони здоров'я від 30.01.2017 року встановлено, що 19.01.2017 року дитина була госпіталізована до реанімаційного відділення КЗОЗ « Обласна клінічна лікарня № 1», у зв'язку з пожежею за місцем проживання дитини . 20.01.2017 року дитина була переведена до алергологічного відділення вищевказаного закладу. ( а.с.17) Згідно заяви [PERSON] від 19.10.2017 року , що була адресована Службі у справах дітей , відповідач просила влаштувати її сина в центр соціальної реабілітації для дітей, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Також у вказаній заяві, відповідач зобов'язалась відвідувати свого сина , не порушувати режим закладу , забезпечувати сина необхідним одягом , взуттям та іншими засобами необхідними для догляду дитини. ( а.с.29) Відповідно до довідки № 108 від 29.09.2017 року та довідки про доходи № 118 від 02.10.2017 року вбачається , що відповідач [PERSON] з 01.11.2016 року та по час видачі вказаних довідок, працювала на посаді медичної сестри у КЗОЗ « Обласному клінічному центрі урології і нефрології ім. В.І. Шаповалова» та мала відповідний щомісячний дохід . ( а.с.25,27) Статтею 167 СК України визначено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Порядок відібрання і передання дитини встановлюється законом. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства ", кожна дитина має право рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно Висновку від 13.04.2018 року вих. № 233 Департамент Служб у справах дітей ХМР вважає за доцільне відібрати дитину від батьків , без позбавлення останніх батьківських прав. ( а.с.8-10) Таким чином , враховуючи, що відповідачі належним чином не виконують своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина - [PERSON] , [INFO], а також та враховуючи відсутність заяв інших родичів дитини, щодо взяття малолітнього під опіку, суд вважає за можливе відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] у відповідачів по справі та передати на опікування органу опіки та піклування. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів в рівних частках на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved