Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

[PERSON] далі (Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області, третя особа відділ молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації про поновлення на роботі. У позовній заяві зазначає, що наказом по відділу освіти Рахівського райвиконкому Закарпатської області від 15 серпня 1992 року № 689 - К він був призначений на посаду вчителя історії [PERSON] середньої школи (далі, після внесення змін в Закони України «Про освіту» та «Про загальну середню освіту», [PERSON] загальноосвітня школа І-Ш ступенів), на якій безперервно працював до серпня 2005 року. Далі, наказом по відділу освіти Рахівської райдержадміністрації від 15 серпня 2005 року № 577 - К був призначений на посаду директора цієї ж школи, при цьому, він продовжував фактично знаходитися на 0,5 ставки посади вчителя історії, тобто вів викладання історії в кількості 9 годин тижневого навантаження. Четвертого травня 2006 року його, як депутата Рахівської районної ради, за рішенням першої сесії V скликання № 3 було обрано на виборну посаду заступника голови ради. Відповідно, до прийнятого радою рішення, того ж дня наказом по відділу освіти його було звільнено з посади у [PERSON] [PERSON] ступенів у зв'язку з обранням на виборну посаду, про що є відповідний запис у трудовій книжці. До вищезазначеного заявляє, що працюючи на виборних посадах, паралельно, по декілька годин тижневого навантаження, він проводив уроки історії в цій школі за сумісництвом для підтримки професійної кваліфікації відповідно до наказів відділу освіти Рахівської райдержадміністрації. За час роботи в школі Позивач професійно зріс, отримав вищу категорію та звання старшого вчителя. Був нагороджений грамотами Рахівського районного відділу освіти та Закарпатського обласного управління освіти і науки України. Паралельно займався наукою, написав наукову роботу, захистив кандидатську дисертацію та отримав вчене звання кандидата історичних наук, публікувався у фахових виданнях, випустив монографічне дослідження. На виборних посадах в органах місцевого самоврядування він виконував свої обов'язки протягом двох скликань. Перше скликання - на посаді заступника голови Рахівської районної ради, а друге і частину першого (з 2010 року) - на посаді сільського голови [PERSON] сільської ради Рахівського району, Закарпатської області. 10 листопада 2015 року закінчився строк його повноважень та відповідно, того ж дня, він був звільнений з виборної посади, яку займав в органах місцевого самоврядування. Відповідно, відразу ж [PERSON] звернувся з листом до Відділу (тоді Управління) освіти, молоді та спорту Рахівської РДА (далі відділ освіти) з клопотанням про поновлення його на роботі в [PERSON] [PERSON] ступенів, при тому вказав, що згідний працювати вчителем історії (інша робота), на якій він безперервно працював до обрання на виборну посаду та і за сумісництвом під час праці на виборних посадах. На це відділ освіти у своєму листі від 16.11.15 року № 01- 16/1165 інформував про те, що не можуть його призначити на посаду директора школи, яку Позивач обіймав до обрання на виборну посаду, позаяк на цю посаду вже призначено іншу особу на постійній основі. Дану відповідь вважає незаконною, оскільки вона суперечить положенням статті 118 Кодексу Законів про працю України, згідно з якою «Працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації». Разом з тим він, з мотивів складної ситуації в той час в тій школі, пов'язаній з обійманням посади директора цієї школи, (справа по даному питанню проходила і через Рахівський районний суд), а також враховуючи те, що ситуація там почала стабілізуватись, а він був згідний і на іншу роботу, (посаду вчителя історії), яку йому було обіцяно з нового навчального року, що підтверджується останнім абзацом вищезазначеного листа відділу освіти. Цією відповіддю відділ освіти не відмовив йому в працевлаштуванні (поновленні на роботі), а лише відтермінував його виконання, з чим Позивач, фактично, погодився. Відповідно, до зазначеного листа відділу освіти, у 2016 році [PERSON] звернувся з листом до даної установи повторно, пославшись на минулорічний лист з відповіддю. Однак, і в листі на нове звернення відділ освіти знову аналогічно прямо не вказав, що відмовляє у працевлаштуванні, тому він знову погодився почекати. Вже у 2017 році Позивач зрозумів, що органи управління освітою в районі своїми обнадійливими відповідями про відтермінування, фактично лукаво ввели його в оману, у зв'язку із чим він вже 20 грудня 2017 року втретє звернувся з принциповою вимогою поновити його на роботі в [PERSON] [PERSON] ступенів, виходячи із вимог статті 118 КЗпПУ, як норми прямої дії. А позаяк зі вступом з 28 вересня 2017 року нового Закону України «Про освіту», за яким повноваження прийняття і звільнення працівників перейшли до керівників навчальних закладів, він звернувся з клопотанням і до директора [PERSON] [PERSON] ступенів [PERSON]. На дане звернення надійшла відповідь від районної ради (супровідним листом спрямовано йому відповідь начальника відділу освіти Рахівської РДА районній раді на його звернення) та директора школи. Від відділу освіти взагалі не надійшло відповіді, чим було порушено норми Закони України «Про звернення громадян», «Про державну службу» та норми Конституції України. Отже, обидві установи відмовили йому в задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність вакансії. В такий спосіб було порушено його конституційне право на працю, адже в 2006 році Позивач був звільнений з навчального закладу не за власним бажанням, не з ініціативи роботодавця, а у зв'язку з обранням на виборну посаду, що гарантує йому, як працівникові, повернення на займану посаду, або іншу рівноцінну роботу за згодою, окрім випадків ліквідації установи, організації. Відділ освіти Рахівської РДА ухилявся від прийняття рішень у 2015 і 2016 роках, обіцяючи, вирішити це питання пізніше. З прийняттям нового Закону України «Про освіту» повноваження прийняття та звільнення кадрів перейшли до керівників навчальних закладів. [PERSON], як керівник навчального закладу [PERSON] [PERSON] ступенів, наділена всіма повноваженнями щодо вирішення питання поновлення працівника установи на посаді, який повернувся з виборної посади, навіть, якщо це питання за попереднім законодавством, яке втратило силу, мав розв'язувати відділ освіти. Однак, зазначений керівник установи ухиляється від виконання своїх функціональних обов'язків. Директор школи у своєму листі від 02.01.2018 року за № 02/1 1- зазначає, що відповіді на підняті [PERSON] питання у зверненні він отримає від відділу освіти, молоді та спорту Рахівської РДА. А відмови у поновленні на роботі з мотивів відсутності вакансії годин історії взагалі не витримує критики. Адже і відділ освіти, і [PERSON] [PERSON] ступенів були прекрасно інформовані про те, що їхній працівник знаходиться на виборній посаді. До 2006 року Позивач був основним вчителем історії в даній школі й тому мали б про це подумати заздалегідь. Приймаючи у 2010 та 2012 роках молодих вчителів історії, фактично на його місце, керівники відділу освіти та школи мали проінформувати їх, (реально вони знали й знають про це), що дану посаду займала особа, яка знаходиться на виборній посаді і після закінчення повноважень на виборній посаді має право повернутися на попереднє місце роботи. Правильніше, мали б взагалі призначити їх на посаду за тимчасовим наказом. Призначення відділом освіти зазначених працівників відповідно до статуту школи проходило за попереднім погодженням директора школи. Він же, відповідно до п. 6 статті 40 КЗпПУ, може звільнити відповідного працівника із займаної посади. Тому повідомлення його листом про те, що в даний час вакансія годин історії в школі відсутня, є просто відмовою від належного виконання посадових обов'язків. Таким чином, посадові особи відділу освіти Рахівської РДА та [PERSON] [PERSON] ступенів, відмовляючи [PERSON] у поновленні на роботі в [PERSON] школі, де він працював до обрання його на виборну посаду, порушили конституційне право Позивача на працю. Також зауважує, що оскільки відділ освіти у своїх листах-відповідях на його звернення ні в 2015, ні в 2016 роках прямо не вказав про відмову в працевлаштуванні, а лише переконував, що зробить це пізніше (з нового навчального року) і тільки в листах-відповідях на звернення від 20 грудня 2017 року посадовці з управління освітнім процесом у своїх відповідях, що надійшли на адресу Позивача, однозначно відмовили йому у поновленні на роботі в [PERSON] ЗОШ, при цьому, навіть не розглядалося питання щодо його працевлаштування в інших навчальних закладах району, які розташовані в межах доступного сполучення з місцем мого проживання. Аналізуючи наведене, вважає, що відповідачем, яким являється [PERSON] ЗОІІІ І-ІІІ ступенів, порушено його трудове право, право на працевлаштування, отримання заробітної плати тощо. У зв'язку з вищенаведеним просив призначити дану позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення підготовчого засідання з повідомленням та викликом сторін та ставить такі позовні вимоги: поновити [PERSON], на посаді вчителя історії [PERSON] загальноосвітньої школи І-Ш ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області. Ухвалою Рахівського районного суду від 20.02.2018 року відкрито провадження за позовною заявою [PERSON], справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11.00 год. 20 березня 2018 року, а відповідачу був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач, директор [PERSON] [PERSON] ступенів Рахівської районної ради 14.03.2018 року [PERSON], \~в межах строку, встановленого судом,\~подала відзив на позовну заяву [PERSON], в якому зазначила, що Позивач наказом відділу народної освіти Рахівського райвиконкому Закарпатської області від 15.08.1992 року №689-К був призначений на посаду вчителя історії [PERSON] середньої школи. Далі наказом відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації від 15.08.2005 №577-к був призначений на посаду директора цієї ж школи, без 0,5 ставки вчителя історії. Але був довантажений 9 годинами уроків історії як передбачено інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти від 15.04.1993 №102 (зі змінами від 11.06.2007 №471), п.91 згідно з якою керівні працівники закладів освіти, можуть вести викладацьку роботу чи заняття з гуртками в цьому закладі, але не більше 9 годин та тиждень. 4 травня 2006 [PERSON] як депутата Рахівської районної ради за рішенням першої сесії V скликання від 04 травня 2006 року №3 було обрано на виборну посаду заступника голови районної ради, про що свідчить рішення від 4 травня №3 і заява про переведення його на виборну посаду і наказ №439-К від 04.05.2006 року «Про звільнення з посади директора [PERSON] [PERSON] ступенів у зв'язку з переходом на виборну посаду». У 2010 році [PERSON] був переобраний з посади заступника голови Рахівської районної ради на посаду голови [PERSON] сільської ради Рахівського району Закарпатської області у 2010 році. 10 листопада 2015 року у [PERSON] закінчився строк його повноважень і він був звільнений з виборної посади, яку займав в органах місцевого самоврядування. На час обрання [PERSON] на виборну посаду в органи місцевого самоврядування директором [PERSON] [PERSON] ступенів призначена наказом по відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області «Про призначення [PERSON] директором [PERSON] [PERSON] ступенів» №440-к від 04.05.2006 року [PERSON]. Таким чином, позивач [PERSON] після закінчення повноважень на посаді голови [PERSON] сільської ради 10 листопада 2015 року мав право ставити питання про поновлення його на роботі на посаді директора [PERSON] [PERSON] ступенів оскільки він звідти пішов на виборну посаду в органи місцевого самоврядування. Однак, позивач [PERSON] чомусь просить поновити його на посаді вчителя історії [PERSON] [PERSON] ступенів. Відповідно до ч.1 та 2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-ІV та ст.23 КЗпП України цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень голови ради [PERSON], а саме після 10 листопада 2015 року. Відповідно до закону України «Про статус депутатів місцевих рад (зі змінами, внесеними згідно із Законами) 05.01.2017 року а.2 ч.1 ст.33 депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, установі, організації та .2 ч.2 ст.ЗЗ у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. Тепер зрозуміло чому [PERSON] написав заяву про звільнення його з учителя історії [PERSON] [PERSON] ступенів, де він працював за сумісництвом і паралельно звернувся до управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА про надання йому роботи (додається заява про звільнення [PERSON] з посади вчителя історії від 6 листопада 2015 року, ксерокопія наказу управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА від 6 листопада 2015 року №719-к «Про звільнення [PERSON]П.», довідка [PERSON] сільської ради про виплату [PERSON] компенсації середньомісячної заробітної плати, яку він отримував на посаді голови [PERSON] сільської ради). Таким чином, підстав ставити питання про поновлення його на роботі на посаді директора не має. Підстави поновитися на роботі директора [PERSON] [PERSON] ступенів у позивача [PERSON] відсутні також з наступних причин: по-перше, відповідно до ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк, або на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. По-друге, п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України передбачена можливість припинення трудового договору у зв'язку із закінченням його строку. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір укладений як строковий відповідно до Закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам ст.23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв'язку із закінченням строку. Що стосується поновлення [PERSON] на посаді вчителя історії [PERSON] [PERSON] ступенів, як просить сам позивач, то, по-перше, в школі згідно з навчальним планом 36 годин історії. Згідно з наказами у школу призначено чотири педагогічні працівники на посаду вчителя історії на постійній основі. Звільнити вчителів історії, які призначені на постійно на посаду вчителя історії, Закон України не передбачає. Окрім того, у колективному договорі між адміністрацією і первинною профспілковою організацією [PERSON] [PERSON] ступенів на 2017-2020 роки п.2.1.5. передбачає здійснення прийняття на роботу нових працівників лише у випадках забезпечення повної продуктивної зайнятості працюючих та п.2.1.33, забезпечити дотримання чинного законодавства щодо повідомлення працівників про введення нових змін і умов праці не пізніше ніж за 2 місяці до їх запровадження. Відповідно, поновити [PERSON] на посаду вчителя історії у дирекції законних підстав немає. На підставі викладеного просила відмовити у позові [PERSON] до [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про поновлення на роботі у повному обсязі. У свою чергу [PERSON] подав відповідь на відзив відповідача по справі [PERSON] [PERSON] ступенів, де зазначив, що зміст відзиву не відповідає реальним фактам. Вважає за необхідне спростувати тезу відповідача про те, що позивач мав право ставити питання про поновлення його на посаді директора [PERSON] [PERSON] ступенів, але чомусь він просить поновити його на посаді вчителя історії. Це є абсолютною неправдою і свідчить, що відповідач погано читав зміст його позовної заяви та доданих матеріалів, зокрема лист управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації від 16.11.2015 р, в якому говориться наступне: «Розглянувши Ваше звернення щодо працевлаштування на посаду директора [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів інформуємо, що на даний час у [PERSON] [PERSON] ступенів призначено директора школи на постійній основі... А відповідно до абзацу другого (згоду працювати вчителем історії у даній школі) в третьому абзаці йому було обіцяно працевлаштування з нового навчального року. А щодо твердження автора відзиву, що підстав для поновлення Позивача на посаді директора немає, зауважує, що він так питання і не ставить. Це можна було ставити у грудні 2015 року, знову ж таки, через Рахівський районний суд, але він свідомо цього не робив. Мотиви чому я на це погодився сказав у позовній заяві. Але глибшу аргументацію, чому він цього не зробив, скаже у вступному слові безпосередньо у судовому розгляді. Щодо посилання відповідача на статтю 23 КЗпП України та статтю 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» пояснює, що після завершення виборчої каденції він звернувся до органу управління освітою не в тримісячний термін, а на другий чи третій день. І це вже проблема органів управління освітою, чому саме вони порушили цю норму Закону. Та навіть більше, вони його систематично, від самого початку, порушували і тому цю обставину треба пояснити краще. Це доводиться наданими документами відповідачем та третьою стороною. Так, 4 травня 2006 року Відділ освіти Рахівської районної державної адміністрації (далі Відділ освіти) наказом № 440-к призначив директором [PERSON] [PERSON] ступенів заступника директора школи з навчально-виховної роботи [PERSON], на безстроковий період. Цей наказ виданий даною установою у невідповідності до вимог ч.2. п.1 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір;) та абзацу 2 п. З статті 23 КЗпП України (строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.). У такий спосіб була закладена міна сповільненої дії. Законним було б призначення [PERSON], як і всі інші кадрові переміщення також, строковим наказом на період виборної посади [PERSON] Ба більше, ця незаконна дія відділу освіти й породила інтриги та політиканство щодо обіймання посади директора в цій школі у 2013-2015 роках, яка проходила й по справах Рахівського районного суду. А далі автоматично були прийняті наступні накази, які суперечили вимогам вказаної норми та іншим нормам законодавства, які захищають трудові права людини. Так, вчителя історії і права [PERSON] було призначено на посаду, яку обіймала [PERSON], а на посаду вчителів історії [PERSON] у 2010 році та [PERSON] у 2012 році також на постійні накази. У такий спосіб Відділ освіти, молоді та спорту Рахівської РДА заклав основи порушення трудових прав. І якщо б він у 2015 році, після завершення виборчої каденції через суд поновився б на посаді директора школи, то тоді автоматично було б порушено право на працю [PERSON], адже вакансія заступника була зайнята. А якщо б заступник добровільно поступився посадою, то уже він опинився би без роботи, адже попередня його вакансія теж виявилася зайнятою. В такий спосіб Відділ освіти свідомо чи несвідомо штучно створив ситуацію, коли невідворотно хтось мусив потрапляти під удари порушення прав на працю. Порушення цієї правової норми було, згідно наданих відповідачем та третьою стороною документів, здійснено і відповідачем. Адже під наказами про призначення вчителів історії [PERSON] та [PERSON] на безстроковий період вказана підстава наказу: заява [PERSON], [PERSON] та подання [PERSON] [PERSON] ступенів. Адже у випадку повернення [PERSON] на посаду директора школи його треба було довантажити уроками історії, а [PERSON] забезпечити уроками історії і права на ставку, якщо він поступився б [PERSON] попереднім її місцем роботи. Ця обставина при наданні подання Відділу освіти керівником закладу (відповідачем) не враховувалася. Висновок, наведений ним у позовній заяві про те, що призначення нових кадрів проходило без врахування реальної можливості забезпечення їх годинами підтверджує довідка додана відповідачем до відзиву від 13 березня 2018 року №02-12/43. Так, згідно з даними, наведеними у довідці про навантаження вчителів історії видно, що [PERSON] недовантажений до ставки 3,5 години, а [PERSON] навантажена різними предметами, бо годин історії не вистачає, які можуть читати й інші предметними-гуманітарії та якими можна довантажити інших працюючих вчителів історії. На даний момент виникла ситуація, коли для того, щоб поновити його на роботі прийдеться когось звільнити. І відповідач, і третя сторона одноголосно заявляють, що вони це зробити не можуть. Так вони створили таку патову ситуацію. На даний момент справді це можна зробити тільки на підставі рішення суду та відповідно до норм, які прописані у Кодексі законів про працю України, а також того таки Колективного договору [PERSON] [PERSON] ступенів на 2017-2020 роки, доданого до справи відповідачем, зокрема, відповідно до пункту 2.1.6. даного договору, (дотримання вимог законодавства у разі вимушеного звільнення працівників з роботи). [PERSON] [PERSON] ступенів у своєму відзиві аргументує, чому його не можна поновити на посаді вчителя історії цієї школи, а саме з причин, що він отримав компенсацію на період працевлаштування з сільської ради та підтверджує це листом сільської ради. На дане твердження треба зауважити, що воно жодним чином не перешкоджає поновленню його на роботі. В позовній заяві він вказав, що Відділ освіти вдався до тактики лукавих обіцянок, так, в листі Відділу (тоді Управління) освіти від 16.11.2015 р. № 01-16/1165 йому було відмовлено у поновленні на посаду директора школи восени 2015 року, але в третьому абзаці цього листа обіцяно працевлаштувати з нового навчального року. І тому всі ці місяці, до нового навчального року, як мовиться в листі, треба було за щось жити, утримувати сім'ю. Тому компенсація й називається на період працевлаштування. Але далі Відділ освіти забув про свої обіцянки і не працевлаштував його. А в сільську раду він звернувся після 16 листопада, коли отримав вищезазначеного листа Відділу освіти, який і став підставою для її оплати. Також зауважує, що спроба посилатися на часові рамки позову також є безпідставні, оскільки вони дотримані. Остаточна відмова від працевлаштування його на роботі після виборної посади ним отримана 19 січня 2018 року супровідним листом Рахівської районної ради, а позовна заява подана 15 лютого 2018 року. У звязку з наведеним просить задовольнити його позов та поновити на посаді вчителя історії Бо гданської [PERSON] ступенів. Третя особа - начальник відділу освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації [PERSON] 14.03.2018 року надала суду письмові пояснення щодо позову [PERSON], де зазначила, що [PERSON] з 15 серпня 2005 року (наказ відділу освіти Рахівської і райдержадміністрації від 15 серпня 2005 року № 577-к) по 04 травня 2006 року І (наказ № 439-к від 04.05.2006 р.) перебував на посаді директора [PERSON] [PERSON] ст. У травні 2006 року рішенням першої сесії V скликання Рахівської районної ради [PERSON] обраний заступником голови районної ради. Працюючи на виборній посаді, [PERSON] у 2010 році був обраний на посаду голови [PERSON] сільської ради, на якій працював до 10 листопада 2015 року. Перебуваючи на посаді сільського голови [PERSON] сільської ради, [PERSON] працював за сумісництвом вчителем історії у [PERSON] [PERSON] ст. Попри те, що [PERSON] був призначений на посаду вчителя історії [PERSON] ЗОШ ІІІІ ст. (1,5 год тижневого навантаження) з 01.09.2015 року по 31.05.2016 року за сумісництвом (наказ № 495-к від 01.09.2015 р.), оскільки перебував на посаді сільського голови до 10 листопада 2015 року, позивач подав заяву на звільнення його з посади вчителя історії даної школи за згодою сторін 06 листопада 2015 року, хоча б міг працювати до 31 травня 2016 року. Причина звільнення з посади вчителя історії, певно, полягала в тому, що [PERSON] після закінчення повноважень голови [PERSON] сільської ради звернувся в бухгалтерію сільської ради для виплати йому компенсації в сумі 54023,97 грн (з листопада 2015 року по травень 2016 року, довідка бухгалтерії [PERSON] сільської ради від 05.03.2018 року № 94/02-04), яку він отримав, але не вказав у позивній заяві. Після звернення [PERSON] до відділу освіти, молоді та спорту щодо і працевлаштування у серпні 2017 року позивач був призначений на посаду вчителя історії та правознавства Видричанської [PERSON] ст. на час відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами основного працівника з 01 вересня 2017 року І по 13 вересня 2017 року (наказ № 334-к від 30.08.2017 року). З 14 вересня 2017 року Ференцу був продовжений термін дії наказу від 30.08.2017 року № 334-к про призначення на посаду вчителя історії та правознавства Видричанської [PERSON] ст. на час щорічної відпустки основного працівника з 14 вересня 2017 року по 18 листопада 2017 року. У своєму позові [PERSON] вказав неправдиву інформацію про те, що посадовці відділу освіти у своїх відповідях, що надійшли на його адресу, відмовили йому у поновленні на роботі в [PERSON] [PERSON] ст., при цьому навіть не розглядалося питання щодо його працевлаштування в інших навчальних закладах району, які розташовані в межах доступного сполучення. У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до Рахівської районної державної адміністрації розглянути звернення на призначення його вчителем І історії. Відділом освіти, молоді та спорту було розглянуто це звернення і повідомлено йому, що з моменту набрання чинності Закону України «Про освіту» призначати та звільняти педагогів входить в компетенцію директорів закладів загальної середньої освіти. Вся інформація про наявність вакантних І посад розміщена на веб-сайтах закладів освіти. [PERSON] був поінформований про те, що станом на 01 січня 2018 року вакантною була і є на даний час посада вчителя історії та правознавства у Кобилецько-Полянській [PERSON] ст. Позивач ніяким чином не відреагував на пропозицію працевлаштування у названому закладі освіти. Підстави для поновлення [PERSON] на посаді вчителя історії [PERSON] [PERSON] ст. на сьогодні відсутні, оскільки у даному закладі освіти працюють на постійній основі директор школи та чотири вчителі історії, яких неможливо звільнити із займаної посади відповідно до КЗпП України. У звязку з наведеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] У відповіді на пояснення третьої особи відділу освіти, молоді та спорту Рахівської РДА [PERSON] зазначив, що директор [PERSON] [PERSON] ступенів [PERSON] була призначена на посаду на безстроковий термін, що суперечить вимогам ч.2 п.1 ст.33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад». Також, посилання відділу освіти на те, що він написав заяву на звільнення з посади вчителя історії, оскільки хотів отримати від сільської ради компенсацію на період працевлаштування, то це не підтверджено жодними доказами, а отримання ним компенсації на період працевлаштування було необхідним, оскільки відділ освіти обіцяв працевлаштувати його лише з нового навчального року і весь цей період йому потрібно було за щось жити, тому й компенсація надавалася на період працевлаштування. А щодо інформації відділу освіти про те, що у Кобилецько-Полянській [PERSON] ступенів є посада Кобилецько-Полянській [PERSON] ступенів, то цю пропозицію він вважає глузуванням, оскільки відстань від його місця проживання в селі Богдан до [PERSON] близько 70 кілометрів, що є недоступним для сполучення від його місця проживання, щоб кожного ранку добиратися на роботу. Директор [PERSON] [PERSON] ступенів С.Абеле подала заперечення на відповідь на відзив [PERSON], однак суд не бере до уваги заперечення, оскільки вони подані з пропущенням пятиденного строку, встановленого судом для подачі такого. Так, згідно з відстеженням на сайті Укрпошти, відповідь на відзив [PERSON] ЗОШ було вручено 29.03.2018 року, а заперечення до суду подано лише 05.04.2018 року. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та наполягав на задоволенні позову. Пояснив, що він до цього часу не працевлаштований. Раніше до суду для вирішення даного спору він не звертався, оскільки йому начальник відділу освіти обіцяла вирішити дане питання та надати йому уроки вчителя історії. Пояснив, що дійсно він отримав компенсацію за шість місяців після звільнення з виборної посади та перебував на обліку в пошуку роботи в центрі зайнятості. Представник відповідача - директор [PERSON] [PERSON] ступенів [PERSON] та представник відповідача [PERSON] пояснили, що у [PERSON] [PERSON] ступенів немає вакантних посад вчителя історії тому й призначити [PERSON] на таку немає змоги. Крім того, просять відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що [PERSON] перед звільненням у звязку з переходом на виборну посаду працював на посаді директора [PERSON] [PERSON] ступенів, а не на посаді вчителя історії. Представник третьої особи виконуюча обовязків начальника відділу освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що на момент звернення [PERSON] до відділу освіти із заявою про призначення його на посаду вчителя історії така посада не була вакантною у [PERSON] [PERSON] ступенів. А у грудні 2017 року, коли [PERSON] звернувся до них про призначення його на посаду вчителя історії, йому було розяснено, що дане питання не входить у компетенцію відділу, а призначати та звільняти педагогів входить до повноважень директорів навчальних закладів. Також його було проінформовано, що станом на 01 січня 2018 року була вакантною і є на даний час посада вчителя історії та правознавства у Кобилецькі-Полянській [PERSON] ступенів. Оскільки підстав для поновлення Позивача на посаді вчителя історії [PERSON] ЗОШ немає, тому вважає, що слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. У ході розгляду справи встановлено, що [PERSON], починаючи з 15 серпня 2005 року, обіймав посаду директора [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Рахівська районна рада 04 травня 2006 року на першій сесії V скликання вирішила вважати депутатів [PERSON] та [PERSON] заступниками голови районної ради. Відповідно до п. 5\~ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі по тексту КЗпП), підставами для припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду. У зв'язку з переходом на виборну посаду 04 травня 2006 року у відповідності до пункту 5\~статті 36 КЗпП України\~ [PERSON] був звільнений з посади директора [PERSON] [PERSON] ступенів, про що видано наказ по відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації від 04.05.2006 року №439-к. Згідно з рішенням двадцять пятої сесії пятого скликання [PERSON] сільської ради від 12 липня 2010 року №756 було визнано повноваження сільського голови села Богдан [PERSON]. Також рішенням першої сесії шостого скликання [PERSON] сільської ради було вирішено вважати обраним та визнати повноваження сільського голови села Богдан [PERSON]. Отже, [PERSON] працював на виборних посадах заступника голови Рахівської районної ради та сільського голови села Богдан. Приписами частини другої\~статті 19 Конституції України\~встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією та законами України. Відповідно до частини другої\~статті 6 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом. Згідно з наказами №731-к від 01 вересня 2006 року, 902-к від 31 серпня 2007 року, №852-к від 01 вересня 2008 року, №560-к від 01 вересня 2009 року, №454-к від 01 вересня 2010 року та №495-к від 01 вересня 2015 року, які були надані суду сторонами, [PERSON] дійсно працював на посаді вчителя історії, однак він працював не постійно, з ним укладалися строкові договори та ця робота здійснювалася ним за сумісництвом. А наказом №495-к від 01 вересня 2015 року він був призначений на посаду вчителя історії [PERSON] [PERSON] ступенів з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року за сумісництвом, однак вже 06 листопада 2015 року за його ж заявою був звільнений з посади вчителя історії за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗзпП, що підтверджено копією заяви [PERSON] від 06.11.2015 року та наказом начальника відділу освіти №719-к «Про звільнення [PERSON]П.». Позивач стверджує у позовній заяві, що у зв'язку із закінченням строку повноважень 10 листопада 2015 року його було звільнено із виборної посади, яку він обіймав у органах місцевого самоврядування, у звязку з чим він одразу ж звернувся з листом до Відділу освіти, молоді та спорту Рахівської РДА з клопотанням про поновлення його на роботі в [PERSON] [PERSON] ступенів, вказавши, що він згоден працювати вчителем історії, на якій він безперервно працював до обрання його на виборну посаду та за сумісництвом під час перебування на виборній посаді. Відповідно до\~ст.118 КЗпП України\~працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації. Згідно зі\~ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. Аналізуючи вказані норми матеріального права суд дійшов до висновку, що законодавством гарантується право особи на надання, після закінчення її повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади). Водночас це право може бути реалізовано за умови наявності посади, чи іншої рівноцінної посади, або іншими словами сама ж стаття передбачає виникнення ситуації, за якої неможливим буде надання такому працівникові відповідної роботи. \~Тому й наведеною нормою закону визначені гарантії депутатів місцевих рад на отримання ними середньої заробітної плати не більше шести місяців, у разі неможливості працевлаштування на попередню посаду, яку обіймав до переходу на виборну, та порядок її виплати. Підставою для виплати середньої заробітної плати є припинення трудового договору, відповідно до законодавства, у зв'язку із переходом на постійну роботу на виборну посаду у відповідну раду. Судом встановлено, що згідно з наказом начальника відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації №440-к від 04 травня 2006 року [PERSON] була призначена на посаду директора [PERSON] [PERSON] ступенів з 04 травня 2006 року на підставі рішення Рахівської районної ради першої сесії пятого скликання від 04 травня 2006 року №3 та заяви [PERSON], де й працює по даний час. З вказаного наказу вбачається, що [PERSON] , після звільнення попереднього директора [PERSON], була призначена на посаду директора школи на загальних підставах, зокрема на безстроковий термін, тобто не на період перебування [PERSON] на виборній посаді. Як вбачається з матеріалів справи позивач права на пенсійне забезпечення не набув, пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років йому не призначена, а тому позивач обґрунтовано звернувся після звільнення з виборної посади за працевлаштуванням на посаду директора [PERSON] [PERSON] ступенів. Станом на день звільнення [PERSON] була відсутня можливість працевлаштування його як на посаду директора, у зв'язку з перебуванням [PERSON] на цій посаді, так і на посаду вчителя історії [PERSON] [PERSON] ступенів, на яку погоджувався [PERSON], оскільки у [PERSON] ЗОШ вакантних місць на посаду вчителя історії не було. Про ці обставини [PERSON] було проінформовано начальником управління освіти, молоді та спорту [PERSON] у листі від 16.11.2015 року №01-16/1165. Також, у цьому листі йдеться про те, що управління постарається працевлаштувати Позивача з нового навчального року. Оскільки позивачу не була надана попередня робота, з якої був звільнений у зв'язку з переходом на виборну посаду, а саме посада директора школи, тому йому була виплачена компенсація, в сумі 54023,97 гривні, за шість місяців - з листопада 2015 року по травень 2016 року, тобто середня заробітна плата, яку він одержував, працюючи на виборній посаді в [PERSON] сільській раді на посаді сільського голови. Отже, [PERSON] звільнившись з виборної посади та з'ясувавши відсутність у [PERSON] [PERSON] ступенів посади, на яку б він міг бути працевлаштований, жодних дій на відновлення свого права на зайняття попереднього місця роботи не здійснював (не оскаржував відмову у призначенні його на посаду, яку він обіймав до звільнення, не звертався із заявами про поновлення його на попередній роботі тощо), натомість отримав грошову компенсацію за шість місяців, таким чином фактично погодившись з тим, що попереднє місце роботи йому надане не буде. Разом з тим суд зазначає, що чинним законодавством, що регулює трудові відносини, не передбачено на даний час можливості припинення трудового договору з [PERSON] із підстав повернення на попередню роботу після закінчення повноважень за виборною посадою [PERSON], який був звільнений від цієї роботи внаслідок обрання на посаду заступника голови Рахівської районної Ради, у відповідності до\~ст. 118 КЗпП України, оскільки [PERSON] прийнята на вказану посаду на постійній основі, а не на строк повноважень [PERSON] на виборній посаді Також, чинним законодавством не передбачено відповідальність за незбереження за працівником роботи (посади), якщо по його поверненню його посада зайнята працівником з безстроковим трудовим договором, а від наявних вакантних посад працівник, що повернувся, відмовився. Щодо поновлення позивача на посаді вчителя історії, то тут слід зазначити, що до обрання на виборну посаду [PERSON] не обіймав такої посади, а отже й підстав для поновлення його на посаді вчителя історії немає. Крім того, слід зазначити, що позивач працював учителем історії за строковими трудовими угодами й лише за сумісництвом, тобто ця робота не була постійною. Звільнився [PERSON] з цієї посади 06.11 2015 року за його ж заявою, у той час, коли вже 10 листопада 2015 року закінчувався строк його повноважень на посаді сільського голови села Богдан, тому йому й була виплачена грошова компенсація, що передбачена статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Згідно зі статтею 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З аналізу зазначеної статті слід зробити висновок, що поновленню на попередній роботі підлягає особа, за наявності однієї з підстав, якими є: звільнення відбулося без законної підстави або відбулося незаконне переведення на іншу роботу. Судом в ході розгляду даної справи жодних підстав для поновлення [PERSON] на посаді вчителя історії [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області не знайдено. З посади вчителя історії він був звільнений за його ж заявою, а після закінчення строку повноважень на виборній посаді є неможливим надання йому роботи (посади), яку обіймав [PERSON] у [PERSON] [PERSON] ступенів та на яку б він погоджувався з урахуванням його професійної кваліфікації, оскільки й посада директора школи, і посада вчителя історії [PERSON] [PERSON] ступенів не є вакантними, тобто на них працюють інші працівники, які прийняті безстроково. Позивач міг вимагати поновлення його на посаді директора школи, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради, як того передбачає ст.33 «Про статус депутатів місцевих рад». Посилання Позивача на те, що були наявною вакансія вчителя історії у школі міста Рахова та методиста, що курує предмет історії є безпідставними, оскільки він у своїй заяві на ім'я начальника відділу освіти погоджувався саме на посаду вчителя історії у [PERSON] ЗОШ, а якщо були такі посади вакантними, то жодних доказів того, що він звертався до відділу освіти із заявами про призначення та йому було відмовлено суду не надано. Частиною 6 \~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, з врахуванням того, що суд відмовляє у задоволенні позову, тому судовий збір за розгляд даної справи в сумі 704 гривні 80 копійок слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed