Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

18.08.2021 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 15.06.2015 виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області за актовим записом №8. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем мають зовсім різні погляди на життя, за характером не сумісні, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти будуть продовжувати проживати разом з нею. Розгляд справи просила проводити у її відсутності. Ухвалою суду від 30.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 10:00 год. 24.09.2021 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10.09.2021 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.21). 24.09.2021 [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище [PERSON] (а.с.23). 24.09.2021 справа не розглядалась в зв`язку з перебуванням головуючої судді Проценко Л.Й. у відпустці. Розгляд справи призначено на 09:30 год. 28.09.2021. 28.09.2021 сторони в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 15.06.2015 виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області за актовим записом №8 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.5,6). На даний між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Наміру примиритись сторони не мають. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. У відповідності із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У поданій до суду заяві 24.09.2021 позивач просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] (а.с.23). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. В зв`язку з цим, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved