Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання їх дітей: сина [PERSON], який народився [INFO], та сина [PERSON], який народився [INFO], мотивуючи вимоги тим, що діти знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку кошти на їх утримання не надає, хоча є працездатним та матеріально забезпеченим. Просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття. 27 березня 2018 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме їх збільшення, та просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], який народився [INFO], та сина [PERSON], який народився [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 32). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення про виклик у суд на 17 серпня 2018 року (а.с. 58), однак подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, провести розгляд справи у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с. 49). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видана Барською міською радою Барського району Вінницької області від 3 листопада 2017 року № 2786, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 11). За вказаною адресою [PERSON] надіслано судові повістки, однак до суду повернулися конверти з рекомендованими поштовими повідомленнями з відмітками поштового відділення про неможливість вручення повісток відповідачу з зазначенням причини невручення (а.с. 35-37, 44-46, 50-52, 59-61). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких підстав відповідач [PERSON] вважається належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Враховуючи заяву позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких підстав. Сторони є батьками [PERSON], який народився [INFO], та [PERSON], який народився [INFO]. Це підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей: серії [NUMBER] та серії [NUMBER], видані 15 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області та 20 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 4, 5). Згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року, яке набрало законної сили 7 лютого 2017 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Те, що діти проживають разом із позивачем підтверджується довідкою № 439 від 30 жовтня 2017 року, видано виконавчим комітетом Лісівської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Ненадання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей є підставою для задоволення позову. За таких підстав, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання дітей слід визначити в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи їх стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 31 жовтня 2017 року, і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 гривень. З урахуванням вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, частин 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України, пунктів 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved