Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

17.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа: ОСББ "Лазурне Подвір'я", в якому просила встановити порядок користування квартирою №55 по вул. Лазурній, будинок 52Б наступним чином: у користування [PERSON] та дитини [PERSON] виділити житлову кімнату площею 17,2 кв.м. разом з балконом 2 кв.м., що максимально відповідає його частці у праві власності на квартиру; у користуванні [PERSON] залишити житлову кімнату, площею 12,5 кв.м.; в загальному користуванні залишити: кухня - 9,6 кв.м., вбиральня - 1,1 кв.м. ванна кімната - 2,0 кв.м., коридор - 6,9 кв.м.; зобов'язати ОСББ "Лазурне Подвір'я" розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у квартиру, а саме централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання - оплата позивачем, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - оплата відповідачем, відповідно до встановленого порядку користування квартирою централізоване опалення - оплата рахунку порівну 1/2; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 640 гривень, посилаючись на те, що вона та відповідач є власниками на праві спільної часткової власності (1/2 частини) зазначеної квартири згідно свідоцтва про право власності на житло. Відповідачка чинить перешкоди у користуванні квартирою. Ухвалою суду від 20.10.2017 року відкрито провадження у справі у відповідності до ст. 122 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом). В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав частково. Позовні вимоги про зобовязання ОСББ «Лазурне Подвіря» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру, а саме централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання оплата позивачем; вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій оплатиа відповідачем; відповідно до встановленого порядку користування квартирою централізоване опалення оплата рахунку порівну Ѕ - залишити без розгляду. Не заперечує проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за своєї відсутності, відкладення судового засідання не надавав. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII Цивільно-процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, який набрав чинності 15.12.2017 року. Відповідно до пункту 9 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм ЦПК України від 03.10.2017 року в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 28.04.2000 року Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради на підставі розпорядження №5311-р від 27.04.2000 року квартира №55, яка знаходиться за адресою: вул.. Лазурна 52-б м. Миколаїв, належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка). Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ч.1, ч.3, ч.4 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартиру, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення порядку користування квартирою підлягають задоволенню. Позовні вимоги про зобовязання вчинити певні дії, на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України підлягають залишенню без розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved