Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

26 липня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В якому послався на наступне. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року позивача зобов"язано до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у ВДВС Снігурівського районного управління юстиції. На теперішній час донька, згідно розпорядження Снігурівської райдержадміністрації від 20 травня 2016 року, проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Мати дитини покинула її, але аліменти, які сплачуються на утримання доньки, продовжує отримувати від позивача та використовує їх не за призначенням. Просив суд звільнити його від сплати аліментів на утримання дитини. У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав повністю та пояснив, що після припинення сімейних стосунків у листопаді 2015 року, відповідачка покинула доньку і на теперішній час дитина проживає разом з ним в с.Тамарине Снігурівського району Миколаївської області і він повністю забезпечує її матеріально, але ВДВС продовжує стягувати з нього аліменти на користь відповідачки. Просив суд про задоволення його позовних вимог. Відповідачка та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про день, час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомили. Судом ухвалено слухати справу за відсутності нез"явившихся осіб в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. В силу ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями рішень суду про стягнення аліментів від 05 травня 2015 року та про розірвання шлюбу від 22 червня 2016 року. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року позивача зобов"язано до сплати аліментів на утримання доньки на користь відповідачки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2015 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 05.06.2016 року. Виконавчий лист про стягнення аліментів з позивача перебуває на виконанні у Відділі ДВС Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.4). Згідно розпорядження голови Снігурівської райдержадміністрації від 20 травня 2015 року відповідачка вихованням дитини не займається, за місцем реєстрації не проживає, бродяжить, а місце проживання малолітньої [PERSON] визначено разом з батьком [PERSON] за місцем його проживання в [INFO] (а.с.6). На теперішній час дитина проживає разом з батьком, який займається вихованням та матеріальним утриманням доньки, про що свідчить довідка про склад сім"ї, видана 07 червня 2016 року виконкомом Тамаринської сільської ради (а.с.7). Таким чином, позивач надав суду докази про те, що донька проживає разом з ним, а аліменти на дитину продовжують стягувати з позивача на користь відповідача. За такого, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд звільняє [PERSON] від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON].

Outcome: approved