Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до СГ ТОВ «Надія» Веселинівського району, про визнання недійсною додаткової угоди та розірвання договору оренди земельної ділянки. В позовній заяві зазначила, що є власником земельної ділянки площею 6,68 га з яких 5,33 га ріллі, розташованої в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району переданої їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 01 січня 2001 року серії МК № 1294. Термін дії договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2005 року, який був укладений між нею та СГ ТОВ "Надія" Веселинівського району закінчився 19.03.2012 року. Після закінчення терміну дії договору звернулась до СГ ТОВ «Надії» про повернення належної їй вищезазначеної земельної ділянки. Однак керівництвом СГ ТОВ «Надія» їй було відмовлено у поверненні земельної ділянки та надано додаткову угоду від 01 серпня 2005 року - про внесення змін до договору оренди землі, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Веселинівському районі Миколаївської області, про що внесено запис до державного реєстру земель від 10.05.2012 року, відповідно до яких термін дії договору оренди земельної ділянки продовжено до 10 років. Додаткова угода від 01 серпня 2005 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2005 року між [PERSON] та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Надія" Веселинівського району, зареєстровану в Державному реєстрі земель 10 травня 2012 року за № 482178504001131.є недійсною, оскільки була укладена без її згоди що є суттєвим порушенням земельного та цивільного законодавства. Просить визнати зазначену додаткову угоду до договору оренди землі недійсною, оскільки угода була укладена без її згоди, особисто нею не підписувалася та була зареєстрована в 2012 році після закінчення терміну дії основного договору. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові, просили позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач Осадюк Г.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до переконання, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з вказаною нормою закону з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved