Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду, зазначивши , що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який залишив спадкове майно, в тому числі, і жилий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Позивач зазначила , що 20 січня 2004 року батьком - [PERSON] було складено заповіт на її ім`я. Вона вчасно звернулася до нотаріуса, але оформити право власності на домоволодіння за вищевказаною адресою вона не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я померлого. Спадкоємцем померлого також є його дружина та мати позивача - [PERSON] , яка до нотаріуса у встановлений строк не звернулася та донька (сестра позивача)- [PERSON] , яка відмовилася від своєї частки спадщини. На день смерті спадкодавець проживав один. Позивач посилається, що згідно даних погосподарського обліку, вищезазначений будинок зареєстрований на ім`я спадкодавця - [PERSON] . У зв`язку з викладеним просить визнати право власності на спадковий будинок в судовому порядку. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 11 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 13 січня 2021 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - Веселогірської сільради Олександрівського району Донецької області звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника. Заперечень проти задоволення позову не подав. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази, встановив таке. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що виконкомом Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області 10 грудня 2015 року зроблено актовий запис № 12 (а.с.16). Позивач є рідною донькою померлого [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження ( [NUMBER] ). В подальшому вона змінила прізвище при укладенні шлюбу на " [PERSON] ", що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 1983 року виконкомом Самарської сільради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 14 (а.с. 9-10). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно із ст.ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З наданої до суду копії спадкової справи № 45/2016, відкритої державним нотаріусом 08 квітня 2016 року, вбачається, що, померлий [PERSON] склав заповіт 20 січня 2004 року, який було посвідчено секретарем Самарської сільської ради Олександрівського району Донецької області та зареєстровано у реєстрі за № 04. Спадкодавець на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , грошовий внесок у Степанівський філії ощадбанку м. Добропілля заповів [PERSON] . Земельну частку ( пай) в розмірі 6 кадастрових гектарів, які належали спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) в КСП «Самарські Ставки» та майновий пай в розмірі 11474 грн. спадкодавець заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Позивачка прийняла спадщину померлого, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори 8 квітня 2016 року . 08 грудня 2017 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НМО № 004545 після смерті [PERSON] на земельну ділянку, площею 4,8476га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1420387000:01:000:0068. Постановою державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори від 5 листопада 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок після смерті батька - [PERSON] через ненадання правовстановлюючих документів на жилий будинок Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 жовтня 1991 року « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок , збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно зі ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , до відання виконавчих комітетів міських рад належать делеговані повноваження щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством, а також видача забудовникам технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків та споруд. Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України своїм листом від 23 березня 1999 N 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», роз`яснив, що комітет вважає за доцільне проводити оформлення свідоцтва про право власності по об`єктах, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію (які експлуатуються або не експлуатуються) тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. По об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими та нормативними актами). За обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку № 2 с. Весела Гора від 1 січня 1967 року, [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] , рік забудови - 1960. Рік забудови підтверджено наданим технічним паспортом, виготовленим Олександрівським БТІ 11 листопада 2020 року. За довідкою Веселогірської сільради Олександрівського району Донецької області № 405 від 2 листопада 2020 року, домоволодіння [ADDRESS] значиться за [PERSON] (згідно погосподарської книги №2 від 01 січня 1967 року, особовий рахунок № [NUMBER] )(а.с.30). Таким чином, враховуючи,що спірний будинок було збудовано до 5 серпня 1992 року, перебування його на погосподарському обліку свідчить про прийняття будинку в експлуатацію . Відповідність спірного будинку будівельним нормам підтверджено довідкою КП "Олександрівське БТІ " № 459 від 20 листопада 2020 року та технічним паспортом від 11 листопада 2020 року(а.с.20,23-25). Вказані обставини свідчать про наявність у [PERSON] права власності на спірний жилий будинок [ADDRESS] на день його смерті. З урахуванням того, що [PERSON] є спадкоємцем померлого батька [PERSON] за заповітом, позов про визнання за позивачем права власності на спадкове майно у виді жилого будинку спадкодавця підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved