Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь додаткові витрати на дочку [PERSON] в розмірі 6740 грн 00 коп. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу із [PERSON], [INFO] року у них народилася донька - [PERSON], яка з 01.09.2017 є студенткою 2 курсу групи "А" спеціальності "Сестринська справа" Чернігівського базового медичного коледжу Чернігівської обласної ради рівня акредитації та навчається на денній формі за кошти фізичних осіб. Відповідно до Типового договору №18 від 03.08.2017 та Додаткової угоди до даного договору від 16.01.2018 нею було сплачено за навчання доньки за третій та четвертий семестри на загальну суму 13480,00 грн, половину з яких вона просить стягнути з відповідача, посилаючись на ст.ст.141, 185 Сімейного кодексу України. Ухвалою судді від 26 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно записів у копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 01 жовтня 2002 року, [PERSON] народилася [INFO] року. Батьками останньої записані: батько - «[PERSON]», мати - «[PERSON]» ( а.с. 10). Згідно довідки виконкому Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №1089 від 19.12.2018, [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї: [PERSON] - дочка ( а.с.16). Довідкою Чернігівського базового медичного коледжу Чернігівської обласної ради № 513 від 09.10.2018 підтверджується факт навчання [PERSON] на 2 курсі, групи «А» Чернігівського базового медичного коледжу Чернігівської обласної ради, на спеціальності «Сестринська справа» з 01.09.2017, на денній формі навчання за кошти фізичних та юридичних осіб ( а.с.24). 03 серпня 2017 року між позивачем та Чернігівським базовим медичним коледжем Чернігівської обласної ради, в особі директора [PERSON], було укладено Типовий договір № 18, згідно якого [PERSON] є одержувачем освітньої послуги, а саме, здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» на денній формі навчання за спеціальністю 223 Медсестринство, спеціалізація «Сестринська справа», строком з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. Згідно Додаткової угоди до вказаного типового договору від 16 січня 2018 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 536109 грн 00 коп. Даною угодою визначено наступний порядок плати та розміри: за 1-й навчальний семестр - 5929 грн 00 коп.; за 2-й навчальний семестр - 6740 грн 00 коп.; за 3-й навчальний семестр - 6740 грн 00 коп.; за 4-й навчальний семестр - 6740 грн 00 коп.; за 5-й навчальний семестр - 6740 грн 00 коп.; за 6-й навчальний семестр - 6740 грн 00 коп.; за 7-й навчальний семестр - 6740 грн 00 коп.; за 8-й навчальний семестр - 6740 грн 00 коп. 18 квітня 2018 року рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від ( справа № 748/513/180), яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені додаткові витрати, пов'язані з навчанням неповнолітньої дитини - [PERSON], у розмірі 6334 грн 50 коп. 07 червня 2018 року позивачем [PERSON] було внесено платіж за третій семестр навчання доньки - 6740,00 грн, а 21 листопада 2018 - за четвертий семестр в сумі 6740,00 грн, що разом складає оплату за другий курс навчання в сумі 13480 грн 00 коп. На підтвердження понесених витрат позивачем надано копії платіжних документів (а.с.25). Таким чином позивач понесла витрати на загальну суму 13480 грн 00 грн ( 6740,00 +6740,00 = 13480,00). 1/2 частина від цих витрат становить 6740,00 грн. (13480,00 : 2) . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із частиною першою статті185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Проаналізувавши норми СК України, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати щодо навчання дитини в коледжі, є додатковими витратами; ці витрати зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дитини (її навчання), при цьому зазначені витрати понесені позивачкою до настання повноліття дитини. Наявність додаткових витрат позивачем доведена. Надані позивачем докази відповідачем не спростовані. З огляду на положення ст.180 та 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків (ст.141 СК). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, яке регулює спірне питання, те, що відповідачем не повідомлені обставини, що мають істотне значення при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд погоджується з позовом позивача про стягнення з відповідача 1/2 частини понесених нею витрат на навчання неповнолітньої дитини . Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved