Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

11.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Луганськ, тобто на тимчасово окупованій території України, встановлення факту необхідно для отримання свідоцтва про смерть. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що вона є рідною дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Луганськ, внаслідок дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ ступеня, атеросклерозу судин головного мозку. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної РАЦС для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть у Тернівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області. У зв`язку з наведеним, [PERSON] вимушена звернутися до суду. Заявник - [PERSON] , надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від заінтересованої особи надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, проти вказаної заяви не заперечують. Зважаючи на вимоги ст. ст. 223, 317 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.09.1947 року Клінцивським міським ЗАГС м. Клінци Брянської області, актовий запис №58. (а.с. 6). У довідці про смерть № 209 від 07.08.2019 року [PERSON] зазначено причину смерті: дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеня, атеросклероз судин головного мозку. (а.с. 10). [PERSON] померла [INFO] , про що зазначено у лікарському свідоцтві про смерть від 07.08.2019 року, № 209 виданому Луганською міською багатопрофільною лікарнею № 3 м. Луганськ, а також у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 09.08.2019 року, що видане Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, які є незаконними органами (установами), і знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України (а.с. 12, 14). Листом від 20.09.2019 року Тернівський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті її матері, оскільки нею для підтвердження факту смерті не надані документи, визначені Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, що підтверджують факт смерті (а.с. 8). Відповідно до довідки від 31.05.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник - [PERSON] проживає у м. Кривий Ріг. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. За приписами ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Згідно із ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з яких є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 317 ЦК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тобто, довідка про смерть № 209 від 07.08.2019 року; лікарське свідоцтво № 209 від 07.08.2019 року про смерть [PERSON] , померлої [INFO] та свідоцтво про смерть від 09.08.2019 року (а.с. 12, 13, 14), видані медичним закладом та установами, які є незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України, та не створюють правових наслідків. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; а чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. Таким чином, наявні всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті матері заявника. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до норм, що встановлені ч.ч. 4, 5 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved