Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

17.09.2014 року позивач Кредитна Спілка "Галіція Кредит" звернулася в суд з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти згідно кредитного договору № 301-08кЛВ від 16.10. 2008року в сумі 63407 грн. 09 коп. на користь Кредитної спілки «Галіція Кредит». Свої вимоги мотивує тим, що 16 жовтня 2008р. року між Кредитною спілкою «Галіція Кредит» та членом спілки громадянкою [PERSON] укладено кредитний договір № 411 -08кЛВ. Предметом даного договору було надання грошових коштів у кредит в сумі 30000 ( Тридцять тисяч ) грн.00 коп. та на умовах передбачених Договором, а позичальник - [PERSON] зобовязувалась повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 70 % річних. Згідно п.1 розділ 1.1 вищевказаного Договору Відповідач зобовязався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки визначені у кредитному договорі. Однак в порушення умов кредитного договору та норм права, Відповідач не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. У звязку з неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе обовязків утворилась заборгованість, яка станом на 16 вересня 2014р яка становить 630407 грн. 09 коп., яка складається з : заборгованість за кредитом в сумі: 13533грн. 00коп.; заборгованість по сплаті відсотків в сумі: 43577 грн. 49 коп.; заборгованість по інфляційних втратах в сумі: 1417 грн. 33 коп.; заборгованість згідно ст. 625 ЦК України в сумі: 5191 грн. 00 коп. Представник позивача Максим Д.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги мотивують тим, що кредитний договір між сторонами було укладено 14.11.2008 року, останньою датою виплати є 14.11.2010 року. Вважає, що оскільки із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся лише 27.11.2014 року, строки давності на цей момент уже минули. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2008р. року між Кредитною спілкою «Галіція Кредит» та членом спілки громадянкою [PERSON] укладено кредитний договір № 411 -08кЛВ. Предметом даного договору було надання грошових коштів у кредит в сумі 30000 (Тридцять тисяч ) грн.00 коп. та на умовах передбачених Договором, а позичальник - [PERSON] зобовязувалась повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 70 % річних. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257 ЦК України, передбачено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено(позовна давність), встановлено у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Судом встановлено, що позивач звернувся із вказаним позовом 17.09.2014 року. Відповідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК України передбачено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, до винесення ним рішення. Відповідно до п. 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача у судовому засіданні настоює на застосуванні строку позовної давності, та вказує, що відповідно до вимог п. 4 ст. 267 ЦК України пропуск строку позовної давності є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, з позовної заяви вбачається, що позивач звертається із позовом з пропуском строку позовної давності. При цьому жодних поважних причин пропуску строку позовної давності не наводить. У відповідності до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з 15.11.2010 року до 15.11.2013 року. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем не наводиться причини поважності звернення до суду із спливом строку позовної давності, а тому суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову Кредитної Спілки "Галіція Кредит" до [PERSON] про стягнення боргу слід відмовити у звязку із спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed