Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

1 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] з ? частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі 1000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17 серпня 2004 року було розірвано. Від шлюбу у сторін є дитина- дочка [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони у справі записані батьками. На даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Батько дитини - відповідач у справі, згідно рішення Томашпільського районного суду\~ від 10 жовтня 2003 року сплачує аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак позивачка зазначає, що після присудження аліментів матеріальний стан відповідача покращився, витрати на утримання дочки підвищилися, крім того станом на 1 травня 2017 року законодавством встановлений прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років 1777 гривень, таким чином розмір аліментів які сплачує відповідач слід змінити та стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи, в звязку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ст. 224-225 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що 11 вересня 2002 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області народилася [PERSON]. У свідоцтві про її народження батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). З свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії І-АМ № 080382, вбачається, що позивачці присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище [PERSON]. \~ \~ \~ \~Згідно виконавчого листа № 2-469 виданого Томашпільським районним судом Вінницької області у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено стягувати з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.(а.с.5). Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~\~\~\~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.\~\~ \~ \~ \~ Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~ Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру)ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).\~\~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Як встановлено, на підставі рішення Томашпільського районного суду від 10 жовтня 2003 року аліменти із відповідача стягуються в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обовязку обох батьків утримувати дитину, враховуючи матеріальне становище [PERSON], зокрема те, що він є здоровою, працездатною особою, відтак має реальні матеріальні можливості сплачувати аліменти в зміненому розмірі, з позовної заяви слідує, що позивачці не достатньо коштів для матеріального утримання дитини та для забезпечення належного її розвитку, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю та змінити розмір аліментів, визначених за рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2003 року, а саме стягувати з [PERSON], на користь [PERSON], на утримання дитини [PERSON] [INFO], аліменти із з ? частини всіх видів заробітку відповідача на тверду грошову суму в розмірі 1000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved