Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вони одружилися 28 грудня 1996 року. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З квітня 2009 року шлюбні відносини позивача та відповідача припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб у встановленому порядку не розірвано. Позивачка та донька відповідача проживають на цей час у Федеративній Республіці Німеччина куди виїхали з письмової згоди відповідача.Відповідач з 2005 року не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки. На теперішній час позивачка сама виховує доньку, в утриманні та вихованні якої відповідач не приймає участі. У зв'язка з тим, що сімейне життя не склалося постало питання про поділ набутого в шлюбі майна, квартири [ADDRESS], автомобіля легкового марки CYRYSLER модель 300С, виписку 2005 року, номерний знак [NUMBER], нерухомого майна: 1/2 частина будівлі кафе-бар літ. А-2, площею 513,9 кв.м.; топочна літ. Б, площею 6,4 кв.м.; шашлична літ. В, площею 9,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Майно придбане під час подружнього життя. Квартира, нерухоме майно та транспортний засіб зареєстровані за відповідачем. Домовленостей між сторонами по добровільний поділ майна не досягнуто. Просить при поділі спільного майна подружжя відступити від принципу рівності часток подружжя, врахувавши інтереси неповнолітньої дитини, яка проживає разом із позивачкою та визнати за нею право власності на № 2/3 частин квартири [ADDRESS], право власності на № 2/3 нерухомого майна від 1/2 частини будівлі кафе-бару літ. А-2, площею 513,9 кв.м.; топочна літ. Б, площею 6,4 кв.м.; шашлична літ. В, площею 9,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], стягнути з відповідача кошти у розмірі 128915,26 грн., що дорівнюють вартості 2/3 частини автомобіля легкового марки CYRYSLER, номерний знак [NUMBER]. Під час розгляду справи позивачка подала заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просила позовні вимоги в частині визнання праві власності на № 2/3 нерухомого майна від 1/2 частини будівлі кафе-бару, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - залишити без розгляду. В судове засідання призначене на 06.07.2015 року представник позивача [PERSON] - [PERSON], не з'явилася. Суду надала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно зі ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно, від розірвання шлюбу. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина то чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28.12.1996 р. між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів, актовий запис №1454. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка з 2005 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. В період шлюбу було придбане рухоме та нерухоме майно, щодо поділу якого між сторонами виник спір. Так, за договором купівлі-продажу від 15.11.2003 року на ім'я відповідача було придбано квартиру [ADDRESS], за ціною 18857,00 грн., право власності на яку зареєстровано за відповідачем. На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 13254901 від 05.05.2005 р. було придбано автомобіль легковий марки CYRYSLER модель 300С, виписку 2005 року, об'єм двигуна 2736 куб. см (В) шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER], номерний знак [NUMBER], право власності на який оформлено за відповідачем. Автомобіль придбавався за ціною 236700,00 грн.Згідно висновку експертного авторознавчого дослідження з визначення матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП за № 653 від 14.09.2010 р. було визначено ринкову вартість автомобілю з урахуванням строку експлуатації у розмірі 193372,89 грн. Згідно до ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України. Таким чином, оскільки вказане спірне майно та транспортний засіб були придбані у період шлюбу, вони є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя. Окрім того, суд вважає, що підстави для задоволення вимог позивачки щодо збільшення її частки у спірному майні наявні. Так, згідно ч.2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2013 р. по цивільній справі № 335/7393/13-ц з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти за минулий період з 22.10.2010 року по 22.10.2013 року у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку та аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач з 2005 року не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивачка та донька відповідача проживають у Федеративній Республіці Німеччина, позивачка весь цей час утримує дитину самостійно. У 2007 року органами управління округу Хальброн ФРН на адресу громадянина [PERSON] був направлений лист із вимогою сплати коштів на утримання дитини до бюджету зазначеного округу. Однак, дотепер [PERSON] жодних виплат на користь дитини не проводилось. З 2009 року відповідачем сплачено аліменти на користь позивачки за грудень 2014 р., січень-лютий 2015 р. у сумі 2400,00 грн. Відповідачем без згоди позивача здійснено відчуження спільної сумісної власності подружжя, а саме автомобіля легкового марки CYRYSLER модель 300С, виписку 2005 року, номерний знак [NUMBER] та нерухомого майна: 1/2 частина будівлі кафе-бар літ. А-2, площею 513,9 кв.м.; топочна літ. Б, площею 6,4 кв.м.; шашлична літ. В, площею 9,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Кошти отримані від реалізації майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя використані відповідачем на власний розсуд. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність поділу майна подружжя в порядку, визначену ч.2 ст. 70 СК України. Згідно роз'яснень, викладених у п.п.22, 23 постанови Пленуму Верхового Суду від 21.12.20007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірванні шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ майна подружжя здійснюються за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Щодо квартири [ADDRESS], придбану у шлюбі за договором купівлі-продажу від 15.11.2003 року то вимоги про припинення частки у спірній частині квартири ніхто із сторін по даній справі не заявляв, позивачка [PERSON] просить ухвалити судове рішення про визнання за нею права власності на № 2/3 частки вказаної квартири без її реального поділу. Верховний суд України у постанові № 11 від 21.12.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірванні шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (п.30) вказує, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на власний розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. На запит суду надійшла довідка від 27.11.2014 р., видана Центром № 1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, згідно якої вбачається, що згідно оперативних даних комп'ютерної системи УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області автомобіль легковий марки CYRYSLER модель 300С, виписку 2005 року, номерний знак [NUMBER]був зареєстрований за відповідачем, але з 21.08.2013 р. зареєстрований на іншого власника та 05.11.2013 р. його знято з обліку для реалізації. Враховуюче наведене, оскільки як встановлено судом відповідач [PERSON] здійснив відчуження автомобіля CYRYSLER модель 300С, номерний знак [NUMBER] CYRYSLER модель 300С, виписку 2005 року, номерний знак [NUMBER]без згоди позивачки та при її волі і кошти від його продажу використав не в інтересах сім'ї, то вартість цього автомобіля має бути врахована при поділі спільного майна та з відповідача має бути стягнуто на користь позивачки грошові кошти у сумі, що дорівнює № 2/3 частини автомобіля легкового марки CYRYSLER модель 300С, виписку 2005 року, номерний знак [NUMBER], а саме 128915,26 грн. При поділі майна суд приймає до уваги вартість майна надану позивачу, оскільки при розгляді справи відповідач не надав суду інших доказів щодо вартості майна, яке підлягає поділу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, позивачу слід присудити з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved