Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] 12.08.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт його проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] з [INFO] по день її смерті, а саме по [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за ним право власності на квартиру загальною площею 49,5 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову вказав, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . З 01 листопада 2011 року він почав проживати однією сім`єю з [PERSON] за місцем її реєстрації, а саме: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . На день її смерті залишилося спадкове майно, а саме двокімнатна квартира загальною площею 49,5 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що оскільки він проживав зі спадкодавцем більше п`яти років, був пов`язаний спільним побутом, бюджетом, взаємними правами та обов`язками, приймав участь у її лікуванні та здійснював її поховання, ніс витрати з утримання квартири, вважає себе спадкоємцем померлої четвертої черги. 15.03.2017 року звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Годованого О.В., яким 13.11.2017 р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих факт проживання однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Вказує, що оскільки він є особою похилого віку, пенсіонер, непрацюючий, переніс інсульт та має поганий стан здоров`я, він не одразу звернувся за захистом своїх прав до суду. Проте, весь час він користувався квартирою, утримував її в належному стані та сплачував по мірі можливості за комунальні послуги. В серпні 2019 року до нього почали звертатися невстановлені особи та цікавитися про квартиру, після чого він звернувся до адвоката за правовою допомогою. В листопаді 2019 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, яку ухвалою суду від 17.01.2020 р. залишено без розгляду. Вказує, що єдиним способом захисту прав є звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 вересня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 17.09.2021 року від представника Херсонської міської ради надійшов відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду, вирішено питання про виклик свідків. 06.11.2020 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованим О.В. подано до суду матеріали спадкової справи №04/2017 після померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у відзиві. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її сусід з другого поверху. Вона бачила, що [PERSON] був разом з жінкою, з якою вона не знайома, разом проводили час, купували продукти. Жінка була з шостого під`їзду. [PERSON] бачила і в третьому і в шостому під`їзді. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її брат. Їй відомо, що він проживав з 2011 року з [PERSON] , вони разом здійснювали покупки, робили все разом. Вона ходила до них у гості. Брат зареєстрований у квартирі [NUMBER] , а проживав разом з [PERSON] . В квартирі [NUMBER] проживав син брата. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він син позивача, його мати померла у 2008 році, а у 2011 році батько зійшовся з [PERSON] та жив з нею за адресою: [ADDRESS] . Проживали вони разом, вели сумісне господарство, разом сплачували за квартиру. У грудні 2016 року [PERSON] захворіла, батько поклав її у лікарню, оплачував її лікування. Коли вона померла, вони її поховали, наглядають наразі за її квартирою. Батько та [PERSON] весь час проводили разом, поралися по господарству, сплачували за житлово-комунальні послуги, придбали разом бойлер, свята вони проводили у них. Знає, що у померлої був брат, який жив у м. Москва, дітей у неї не було. У квартирі [NUMBER] жив він, його дружина та донька. Суд, заслухавши вступні слова представника позивача та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] перебував у зареєстрованому 18 листопада 1964 року шлюбі з [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб виданим повторно 08.11.2012 року (арк. справи 8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2008 року (арк. справи 9). [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23762225 від 04.09.2009 р. (арк. справи 13). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2017 року (арк. справи 14). Відомості про те, чи перебувала [PERSON] у зареєстрованому шлюбі суду не надані. За довідкою №73 від 14.03.2017 р. виданої ОСББ «Покришева 14 А» за адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований (арк. справи 15). 15.03.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Годованого О.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] (арк. справи 16). 13.11.2017 року за вих. №166/02-31 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Годованим О.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з підстав того, що документів підтверджуючих, що [PERSON] проживав однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини з [PERSON] не надано (арк. справи 18). За довідкою №134 від 10.09.2019 р. складеною головою ОСББ «Покришева-14а», підписаною сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , але у період з кінця 2011 року до січня 2017 року фактично проживав за іншою адресою, разом із [PERSON] з якою вони вели спільне господарство, у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 19). Вказана довідка на думку суду не підтверджує факт, який просить встановити позивач, оскільки особи зазначені в акті суду свідчення будучи попереджені про кримінальну відповідальність не надавали. Згідно договору-замовлення №309 на організацію та проведення поховання від 27.01.2017 р. [PERSON] замовлено копку могили, разб. п-ка, за що сплачено 746,54 грн. (арк. справи 20-23). З квитанцій (арк. справи 24-28) вбачається, що придбавались ліки, памперси тощо. Відповідно до довідки №331/43/41-2018 виданої Управлінням поліції охорони в Херсонській області, в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , [INFO] , встановлено охоронне обладнання та надаються послуги з централізованої охорони вищевказаної квартири. Період надання послуг з 20.12.2011 року по лютий 2019 р. Уповноваженою особою власника, яка має право вільного доступу до вищевказаної квартири, та яка повідомляється у випадку надходження тривожного сигналу на пульт централізованого спостереження, зазначено [PERSON] , [INFO] . Оплата послуг за централізовану охорону здійснюється [PERSON] (арк. справи 31). Згідно довідки від 19.11.2019 р. виданої ОСББ «Покришева 14а», [PERSON] заплатив власні кошти частину боргу за квартирну плату кв. [ADDRESS] в сумі 1000,00 грн. Оплата проведена 05.09.2019 р. (арк. справи 32). Постановою Херсонського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 січня 2020 року залишено без змін (арк. справи 34-35). Змістом положень ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу ст.1264 ЦК України факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки може бути підставою для одержання права на спадкування за законом у четвертій черзі спадкоємців. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Відповідно п.21 Постанови № 5 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року доказами постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.99 №5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Аналогічну правову позицію висловлено в постанові Верховного Суду №337-5266/15-ц від 25.01.2018 року. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідно встановити такі юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Постановою Верховного суду від 14 лютого 2018 року в справі 129/2115/15-ц визначено, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. В постанові Верховний Суд зазначив, що для визначення осіб такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Вказані обставини під час судового засідання не встановлено, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. Крім того, єдиний свідок, який не є близьким родичем позивача, а сусідкою взагалі не підтвердила факт сумісного проживання [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки з [PERSON] , а вказала, що він ходив разом з жінкою, яку вона особисто не знає. Доказів, які б підтвердили спільне проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з усіма притаманними ознаками, які проявляються не тільки в спільному проживанні, а і у веденні спільного господарства, веденні спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, та наявність інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, ні позивачем до позовної заяви, ні його представником в судовому засіданні надано не було. Крім того, позивачем не доведено, що [PERSON] не перебувала у шлюбі. Також не доводить факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] вказівка його уповноваженою особою власника, яка має право вільного доступу до вищевказаної квартири, та яка повідомляється у випадку надходження тривожного сигналу на пульт централізованого спостереження, та оплата ним послуг за централізовану охорону. Оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без укладення шлюбу з [PERSON] позивачем суду не надано, належними та допустимими доказами не доведено факт ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків притаманних подружжю, лише одні покази свідків, які є близькими родичами не можуть свідчити про те, що між особами склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині. Визнання права власності в порядку спадкування є похідною вимогою від встановлення факту, відмова у встановленні факту виключає визнання права власності в порядку спадкування за законом, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено з урахуванням ч.3 ст. 124 ЦПК України 29 березня 2021 року. На підставі викладеного, ст.ст. 6-13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed