Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

30.06.2004 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті [PERSON] оформила право власності на частину спадкового майна, яке складається з майнового сертифікату на суму 4245 грн. та земельної ділянки розміром 1,79 га. Однак, оформити право власності на 1/5 частку житлового будинку, розташованого в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, провул. Пролетарський, 3, який належав померлій, як члену колгоспного двору, позивачка не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право приватної власності після смерті матері, яка померла 30.06.2004 року на 1/5 частки колгоспного двору, що належить [PERSON], а саме житлового будинку - А, 1960 року забудови, загальна площа 78,2 кв.м., житлова площа 46,9 кв.м., веранда -а, вхідний майданчик - а-1,з відповідною часткою господарських будівель та споруд: літня кухня -Б, навіс -б, сарай - В,Д, погріб - В/під, гараж -Г, туалет - Т, 1-3 споруди, що розташовано в с. Війтівка провулок Пролетарський №3, Бершадського району, Вінницької області, що належав члену колгоспного двору [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] також не з'явилась в судове засідання, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с. 3) 30.06.2004 року померла [PERSON]. З довідки Війтівської сільської ради №460 від 05.08.2015 року (а.с.9) вбачається, що спадкоємцями на її майно є дочки [PERSON] та [PERSON]. У цій же довідці вказано, що позивачка прийняла спадщину, так як на час смерті була зареєстрована та проживала з померлою в одному житловому будинку. Крім того, те що позивачка дійсно є дочко. [PERSON] вбачається із копії її паспорта громадянина України (а.с.10), копій свідоцтв про народження та одруження (а.с.11, 12), а також з ухвали Бершадського районного суду від 15.07.2005 року та рішення цього ж суду від 14.02.2006 року, якими за позивачкою визнано право власності на майновий сертифікат та земельну ділянку, належну померлій. Постановою нотаріуса від 05.08.2015 року (а.с. 8) позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, так як відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлої на вищевказаний будинок. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. В силу ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець повинен прийняти спадщину у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.г. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Вищевказана інструкція втратила чинність 19 січня 1996 року. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Так, з виписки з погосподарської книги (а.с.14) вбачається, що господарство, розташоване по провулку Пролетарський, 3 в с. Війтівка Бершадського району Вінницької області відносилось до категорії колгоспних дворів до складу якого станом на 15.04.1991 року входили: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Outcome: approved