Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі право власності на земельну ділянку, що розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області. Позивач є єдиним спадкоємцем після померлого батька за законом. Після смерті спадкодавця позивач прийняла спадщину, подавши 09.06.2018 нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 17.08.2018 позивач звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, однак їй було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва, в зв'язку з відсутністю у позивача документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порушує право позивача на спадкування та набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, за захистом якого позивач змушена звернутися до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Адвокат [PERSON] надав заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволення позовної заяви наполягав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Сільський голова [PERSON] надала заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просить позов задовольнити. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], про що 16 січня 2018 року складено відповідний актовий запис №17 та Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області видане свідоцтво про смерть [NUMBER]. Родинні відносини позивача з померлим [PERSON] підтверджуюся копіями наступних документів: свідоцтва про народження позивача [NUMBER] від 24.07.1986, свідоцтва про шлюб позивача [NUMBER] від 11.10.2008 та копією паспорта позивача [NUMBER], виданого Токмацьким МВ КМВС України в Запорізькій області 23.10.2008. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності на земельну ділянку площею 6,0 га, що розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] від 18.01.1999. Зазначені обставини підтверджуються Державним актом на право приватної власності на землю ЗП №023428 від 18.01.1999 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.08.2018. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 150/2018 після померлого [INFO] [PERSON], позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину за законом. 17.08.2018 позивач звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, однак їй було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва, в зв'язку з відсутністю у позивача документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від . 17.08.2018 №800/02-31. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину порушує право позивача на спадкування за законом та набуття нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, за захистом якого вона змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 6,0 га, що розташована на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак оригінал Державного акта на право приватної власності на землю -ЗП №023428 від 18.01.1999, що підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку, було втрачено. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з п.8 ч.1 ст.27 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Тобто на теперішній час неможливо отримати дублікат або повторно Державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.95 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач прийняла спадщину фактично, суд вважає за необхідне позовну заяву про визнання права власності на земельну ділянку (пай) за законом задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved