Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

08.12.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису, де заінтересованою особою зазначений [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 23.03.2019 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого вони мають малолітню дитину - [PERSON] , 2019 року народження. Їх сім`я проживала в належній їй на праві власності квартирі за адресою [ADDRESS] . Під час спільного проживання з [PERSON] , останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, задавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою розриву їх відносин, втім він все рівно не залишає її у спокої: весь час її переслідує, ходить за нею на роботу та на спортивні секції, які вона відвідує, постійно пише їй смс-повідомлення, в яких містяться погрози. На протязі останнього року [PERSON] неодноразово вчиняв по відношенню до неї діяння психологічного насильства, за які він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім того, [PERSON] має схильність до вживання наркотичних засобів, що встановлено відповідними постановами судів. На теперішній час нею подано до суду позовну заяву про розірвання з ним шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення на дитину аліментів. Також заявник зазначає, що 18.11.2020 року сталась чергова сварка, в ході якої [PERSON] біля її будинку прилюдно, фізично та словесно ображав її, принижував, в зв`язку з чим нею було подано відповідну заяву до поліції. Посилаючись на зазначене, [PERSON] зазначає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства, та просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] наближатися на відстань 500 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням провести судове засідання в її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні вважав заяву необгрунтованою та пояснив, що приблизно через півтора роки після одруження його дружина [PERSON] почала зустрічатися з іншим чоловіком, що стало приводом до розпаду їх сім`ї та припинення відносин, вона проживають роздільно. Дружина перешкоджає йому, а також його матері спілкуватися з їх дитиною, вона може пообіцяти надати йому можливість побачитись з дитиною, а коли він приїздить, то не впускає його до дитини. В наслідок зазначеного між ним і [PERSON] виникають сварки, під час яких він не завжди може стримати свої емоції. Смс-повідомлення погрозливого змісту він дружині не писав, вважає, що це вона з його аккаунта пише ці повідомлення замість нього, визнає, що були випадки, коли він штовхнув дружину, не стримавшись під час сварки, але він її не бив, проте був випадок коли вона на нього кидалася з ножем. Вважає, що ця заява його дружини спрямована на те, щоб він не зміг бачитися та спілкуватися зі своєю дитиною. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком заявника [PERSON] , їх шлюб зареєстрований 23.03.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.03.2019 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 228. Від шлюбу подружжя має спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Сім`я [PERSON] та [PERSON] з дитиною проживала в належній заявниці на праві власності квартирі за адресою [ADDRESS] . Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, на теперішній час [PERSON] проживає з дитиною за адресою [ADDRESS] , [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Судом встановлено, що Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська неодноразово виносились постанови про притягнення [PERSON] до відповідальності за ч.1 та 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до яких останній вчиняв відносно своєї дружини [PERSON] умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою. Так, постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2019 року по справі № 932/17547/19 встановлено, що [PERSON] вчинив сварку та ображав дружину [PERSON] , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, в наслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю. За вказане [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2020 року по справі № 932/547/20 встановлено, що 22.12.2019 року близько 16 год. 30 хв. [PERSON] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] умисні дії психологічного характеру, а саме застосував фізичну силу та хватав за руки, чим вчинив насильство в сім`ї. За вказане [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням штрафу на користь держави в сумі 170,00 грн. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2020 року по справі № 932/7831/20 встановлено, що 02.06.2020 року о 16 год. 00 хв. [PERSON] , який на протязі року притягувався до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчинив відносно своєї дружини [PERSON] умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, чим вчинив насильство в сім`ї. Вказані постанови оскаржені [PERSON] не були та вступили в законну силу. Крім того, Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено постанову по справі № 200/12032/18, якою [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст. 309 КК України в зв`язку з добровільним проходженням курсу лікування від наркотичної залежності, в зв`язку з чим кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 1201704003003730 від 16.11.2017 року відносно [PERSON] було закрито. 18.11.2020 року між [PERSON] та [PERSON] сталась сварка, в ході якої [PERSON] біля будинку, де проживає заявник, прилюдно, фізично та словесно ображав її, принижував, в зв`язку з чим нею було подано відповідну заяву до поліції, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12020045640000931. Здійснення [PERSON] дій психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на адресу [PERSON] нецензурною лайкою, також підтверджується аудіо та відеозаписами з наданого заявницею СД-диску, які були прослухані та проглянуті в судовому засіданні судом. Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.п.6, 8 ч.1 ст.1 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно з п.2 ч.1 ст.24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] , яка потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і є підстави для видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] та застосування наступних заходів тимчасового обмеження прав кривдника, а саме у вигляді заборони [PERSON] наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , а також заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Суд вважає що застосування вказаних заходів тимчасового обмеження прав кривдника є достатніми для забезпечення прав заявника. Крім того, суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис строком на три місяці, оскільки заявником не доведено необхідність застосування такого припису на строк шість місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч.2 ст.350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial