Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем. 23.08.2006 року у них народилася дочка [PERSON]. 12.06.2012 року за рішенням Тиврівського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею, по даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Згідно рішення Тиврівського районного суду від 17.09.2012 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки в сумі 550 грн. Відповідач сплачує аліменти не регулярно. На даний час по сплаті аліментів є заборгованість за останні чотири місяці. Їх дочка росте, її потреби збільшуються, як і збільшуються ціни на продукти харчування, речі побутового вжитку та ліки. Вона намагається забезпечити дитині відповідні умови проживання та розвитку. Вона оплачує дочці додаткові заняття для розвитку її здібностей. Діана часто хворіє, що тягне за собою витрати на лікування та посилене харчування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, фізичний розвиток, сприяти розвитку природніх здібностей дитини. На даний час змінився її сімейний стан та матеріальне становище. Вона не працює, оскільки доглядає до трьох років свою молодшу дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач є працездатним. Він працює без оформлення трудових відносин. Інших утриманців у відповідача немає. Просить збільшити розмір аліментів, присуджених Тиврівським районним судом 17.09.2012 року, що стягуються з [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 550 грн. на 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині виплати аліментів за перший місяць просить допустити до негайного виконання. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати 1000 грн. на утримання дитини щомісячно. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обовязком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Тиврівського районного суду від 17.09.2012 р. ухвалено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] аліменти в сумі 550 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 10.08.2012 року до повноліття дитини. (а.с. 4) Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с. 5), довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 261 від 26.01.2018 року (а.с. 6). Із збільшенням віку дитини, необхідністю забезпечення її навчання в школі, відповідно зросли витрати на її утримання. Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування. Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років складає 1860 грн грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму. Відповідач молодого віку, працездатний, інших утриманців немає, а тому взмозі надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини.

Outcome: approved