Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не прибула, однак від неї поступила заява про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та розірвати шлюб, не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач по справі [PERSON] повторно в судове засідання не прибув, однак про місце та час слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою кореспонденцією, але суд про причини неявки не повідомив. А тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 10.03.2000 року сторони по справі уклали між собою шлюб у Ланчинській селищній раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12(ас.3). Від шлюбу у сторін по справі народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з позивачем по справі та перебувають на її утриманні(ас. 6-7). Причиною розірвання шлюбу послужило те, що між сторонами по справі склалися різні погляди на життя, вони різні по характеру. Між ними часто виникали сварки і суперечки. На даний час вони не підтримують жодних сімейних стосунків, як сімейна пара і спільно не проживають протягом 7 років. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не вживають заходів для збереження шлюбу. Судом встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам і інтересам їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально. Після розірвання шлюбу позивачу по справі "[PERSON]" слід залишити її шлюбне прізвище "[PERSON]". А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 105 ч.3 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved