Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 16 травня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області України, про що складено відповідний актовий запис №53. Спільно прожили до травня 2021 року. Від шлюбу народилось четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причина розпаду сім`ї - починаючи з червня 2021 року вони не проживають разом. Між ними припинено шлюбні стосунки, оскільки відповідач покинула його та дітей без попередження та повідомлення будь-кого з родини. [PERSON] виїхала на проживання з іншим чоловіком до Вінницької області, де зараз і проживає. Дітьми відповідачка не цікавиться, не телефонує, матеріально не підтримує, нічим не забезпечує. Діти на даний час проживають разом із ним та перебувають на його повному утриманні. Відповідачка участі у вихованні та утриманні спільних дітей не бере. Вважає, що їх дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, який у будь-якому разі не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Такий рівень він один не зможе забезпечити. Тому вважає, що відповідач, яка є здоровою та працездатною особою, а також матір`ю їх дітей може та повинна сплачувати алімегнти на утримання спільних дітей. Оскільки, відповідач є працездатною особою, інших дітей, або непрацездатних осіб на утриманні не має, її стан здоров`я дозволяє працювати, однак офіційно ніде не працевлаштована, вважає за доцільне визначити розмір стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що складає 4000 гривень на місяць, на чотирьох дітей. На підставі наведеного просив винести рішення, яким шлюб між ними розірвати. Стягнути з відповідача на його користь, аліменти на утримання спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , встановивши їх у твердій грошовій сумі по 1000 гривень, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 21.07.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Позивач, [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи не надала. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши позивача, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 травня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області України, про що складено відповідний актовий запис №53. Від шлюбу у сторін народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких, згідно свідоцтв про народження: серії [NUMBER] від 11 січня 2007року; серії [NUMBER] від 06 лютого 2009 року; серії [NUMBER] від 13 серпня 2013 року та серії [NUMBER] від 25 лютого 2015 року записано відповідача, [PERSON] . Наразі діти перебувають на утриманні батька, який є позивачем у справі. Відповідач, в порушення своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач, [PERSON] проживає, в даний час, сам із чотирьма дітьми, які перебувають на його утриманні. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконавчого апарату Рахівської міської ради Закарпатської області №726 від 15.07.2021 та актом обстеження житлово-побутових умов від 15.07.2021. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим у відповідності до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 56 СК України вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивач, [PERSON] , у судовому засіанні зазначив, що миритися з дружиною за будь-яких обставин не бажає. Відповідач, [PERSON] відзиву на позов чи клопотання про надання строку на примирення не подавала. Таким чином, враховуючи, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача, порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановено, що відповідач, [PERSON] , як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу клопотань про відновлення дошлюбного прізвища чи про залишення шлюбного прізвища до суду не подавала, а суд не вправі самостійно вирішувати дане питання. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня; Таким чином, станом на сьогоднішній день мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 1006,50 грн. для дитини віком до 6 років та 1255 грн. для дитини віком від 6 до 18 років. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачка зобов`язана надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та сталого доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач надав достатньо доказів того, що діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] знаходяться на його утриманні та не мають самостійного доходу, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Аліменти на утримання дітей згідно з ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 19.07.2021. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), для виконання. Враховуючи, що позивач, [PERSON] при пред`явленні позову, був звільнений від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення аліментів, суд, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved