Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

08 травня 2015 року заявниця [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В обґрунтування якої зазначила що, з 1989 року її батько та її матір [PERSON] почали проживати разом у квартирі [ADDRESS], яка належала її матері. [INFO] народилася вона - [PERSON], і актовий запис про її народження та відомості про її батька в книзі реєстрації народжень, було учинено згідно зі ст55 КПШтС (ст.. 135 СК України), а саме були записані за вказівкою матері. У 1998 році її матір та її батько переїхали до бабусиної квартири №192 у цьому ж будинку, оскільки її матір здійснила зі своєю бабусею обмін квартирами, яка була більшою. У цій квартирі були зареєстровані заявниці та її матір, батько заявниці залишився бути зареєстрованим у квартирі [ADDRESS]. Після того як заявниця закінчила навчання у Навчально - виховному комплексі №148 «Планета Счастья» у місті Дніпропетровську, вона поїхала зі своїми батьками до Росії, де знайшла собі хлопця з яким по сьогоднішній день спільно проживає та веде спільне господарство, у зв'язку з чим її батьки повернулися до України, а вона залишилася проживати в Росії. У березні 2015 року коли її батьки приїхали до неї щоб відвідати своїх онуків, її батьку стало погано, а 23.03.2015 року її батько помер. Враховуючи вищевикладене заявниця просила встановити юридичний факт, що [PERSON], є її батьком. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним у заяві. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - [PERSON] вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічним викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що батька заявниці [PERSON] знали особисто, як хорошу та порядну людину, оскільки проживали в одному будинку і являються сусідами. Підтвердили, що він ставився до [PERSON], як до своєї доньки, піклувався про неї, постійно проживав із [PERSON] та матір'ю [PERSON] однією сім'ю. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, дійшов до наступного висновку. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON], [INFO], є уродженкою м. Дніпропетровська, та є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 15 квітня 1992 р. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Царіцинським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, [PERSON] помер [INFO], актовий запис №3247 (а.с. 8). Відповідно до довідки №6333 від 25.03.2015 року виданої Ніколо - Архангельським крематорієм, [PERSON] передано кремації 25.03.2015 р., що також підтверджується рахунком - замовленням №172664 від 25.03.2015 р. (а.с.9,10). Згідно до листа наданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 24.04.2015 р. за вих. № 1469/02-14 на ім'я [PERSON], зазначено, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видане в зв'язку з тим, що не надано до нотаріальної контори документи, які підтверджують ступень споріднення між померлим гр. [PERSON] та гр. [PERSON]. Не надано документи, які підтверджують зміну прізвища батька з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до довідки від 20.04.2015 р. виданої Комунальним підприємством «Жилсервіс-9», [PERSON], 1962 р.н.. помер 23.03.2015 р. , дійсно зареєстрований в [ADDRESS]. (а.с.7) Крім того в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], являється дідусем [PERSON], і 25.10.2010 року склав заповіт, яким заповів [PERSON] належну йому квартиру [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2014 р. [PERSON], [INFO] прийняв спадщину від [PERSON], 1946 року народження, який помер [INFO], а саме квартиру номер [ADDRESS] що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2014 р. за індексним номером 29115053 (а.с.13). В судовому засіданні також було оглянуто фотокартки та відеозапис, які надані представником заявниці, після огляду яких заявниця та свідки підтвердили, що на фотокартках відображена вона разом із батьком [PERSON], а на відеозапису відображено приїзд батьків до пологового будинку, після народження дитини у заявниці. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 р. № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до висновків постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 256 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, оформлення права на пенсію. Встановлення факту родинних відносин заявниці [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що за життя померлий [PERSON] та заявниця [PERSON] проживали однією сім'єю та взаємовідносини між ними були як батька та доньки, що також підтверджується поясненнями допитаних свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які часто з ним спілкувалися та які підтвердили, що померлий [PERSON], є рідним батьком [PERSON], а в свідоцтві про народження заявниці в графі «батько» зазначено «[PERSON]», то відповідна розбіжність в прізвищах «[PERSON]» та «[PERSON]» виникла під час державної реєстрації, оскільки відомості про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводилася за вказівкою матері заявниці - [PERSON]. А тому при таких обставинах, та враховуючи неможливість в інший спосіб встановити факт родинних відносин, а встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved