Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

1.Позиція позивача. 26.12.2019 року отримано позов [PERSON] заявлений до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору - Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Віктор Вікторович «про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом». Згідно до позовних вимог, [PERSON] заявлено про визнання за нею, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її батько, - [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем після його смерті є позивачка, [PERSON] , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В. від 07.11.2019 року № 303/02-14. [INFO] помер [PERSON] (дідусь позивача), який є батьком [PERSON] . Після його смерті [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив її належним чином. Майно, право власності на яке було набуте спадкодавцем, [PERSON] , за життя, та яке підлягало державній реєстрації, складається з квартири [ADDRESS] . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у [PERSON] та [PERSON] немає, жодна особа не подала заяви про прийняття спадщини, оформлення спадщини не здійснила і навіть спадкової справи після їх смерті нотаріусом не заводилося. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Віктора Вікторовича для видачі їй свідоцтва про право на спадщину на квартиру, зазначену вище, але Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2019 року мені було відмовлено в зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує право власності померлого [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа № 1821 від 19.11.2019 року Дніпродзержинського бюро технічної інвентаризації право власності на квартиру по вулиці Слісаренка було зареєстровано за [PERSON] на підставі довідки ЖБК від 20.04.1993 року, було видане реєстраційне посвідчення 29.04.1993 року. За викладених обставин позивачка змушена звернутися до суду задля визнання права власності на вищевказану нерухомість, а саме квартиру. 2.Позиція відповідача. Відповідач - Кам`янська міська рада, будучи обізнана про дату, час, та місце судового розгляду, своїм право на подання відзиву на позов не скористалася, і до суду скерувала клопотання, про проведення судового розгляду за відсутності представника та прийняття рішення згідно до чинного законодавства. 3.Позиція третьої особи, без самостійних вимог, щодо предмету спору - Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Віктора Вікторовича. Будучі обізнаним про судовий спір, дату, час і місце судового розгляду, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В. подав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. 4.Заяви, клопотання та процесуальні питання. 26.12.2019 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області подано цивільний позов [PERSON] .. 27.12.2019 року ухвалою судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження за позовом [PERSON] , в порядку загального позовного провадження. 17.01.2020 року від представника відповідача Кам`янської міської ради подано клопотання про проведення судового розгляду за відсутності представника Кам`янської міської ради. 28.01.2020 року від приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В. отримано заяву про проведення судового розгляду за його відсутності. 12.02.2020 року від позивача [PERSON] отримано клопотання про витребування доказів. 11.03.2020 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання позивача [PERSON] «про витребування доказів» по цивільній справі за позовом [PERSON] до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору- Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Віктор Вікторович «про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом» - задоволено частково, витребувано від приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В., юридична адреса: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, проспект Свободи, будинок № 53: копію спадкової справи після померлого [PERSON] , який помер [INFO] ; копію спадкової справи після померлого [PERSON] , який помер [INFO] ; в іншій частині відмовлено. 19.05.2020 року від приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В. отримано витребувані докази за ухвалою суду. 03.06.2020 року від позивача [PERSON] подано клопотання про закриття підготовчого провадження, з підстав здійснення всіх підготовчих дій та подання всіх наявних доказів. 03.06.2020 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Кам`янської міської ради, третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору - Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Віктор Вікторович «про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом», призначено справу до розгляду по суті. 5.Фактичні обставини встановлені судом. 5.1.Родинні стосунки. Позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою: батька [PERSON] , та мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстрованим Дніпровським відділом РАГЗ м. Дніпродзержинська від 03.04.1992 року актовий запис № 349 (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим г. Джезказган Карагандинської області міським РАГЗ 15.01.1959 року, актовий запис № 75 (а.с. 13). 22.10.1955 року, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 593 у районі Джезказган, Джезказганского п/с Казахстанської РСР, серії [NUMBER] (а.с. 72). [INFO] померла [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 82 відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області серії [NUMBER] (а.с. 73). [INFO] помер дідусь позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 661 від 12.06.2017 року (а.с. 11). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 648 від 27.05.2019 року (а.с. 10). 5.2.Майнові права на квартиру. 08.08.1986 року згідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської ради народних депутатів, затверджено рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу «Зоря», про видачу [PERSON] ордеру на житлове приміщення (а.с. 74). 11.08.1986 року на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом Дніпровської ради народних депутатів видано Ордер на житлове приміщення у будинку житлово-будівельного кооперативу «Зоря» № 7 серії № 3 на сім`ю із двох осіб, а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с. 74). Згідно відповіді ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 1296 від 28.11.2017 року на запит приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В., - станом на 31.12.2012 року відсутні дані про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] Згідно до довідки Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 19.11.2019 року № 1821 (а.с. 17), згідно даних інвентаризаційної справи право власності на квартиру [ADDRESS] , було зареєстроване за [PERSON] на підставі довідки ЖБК № 102 від 20.04.1993 року, та було видане реєстраційне посвідчення від 29.04.1993 року. Згідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Зоря» від 20.11.2017 року за № 51/24 (а.с. 69), видана [PERSON] , про те, що його батько, [PERSON] якович повністю сплатив в житлово-будівельний кооператив «Зоря» пайовий внесок в сумі 3800,00 рублів за квартира [ADDRESS] . Квартира складається з двох житлових кімнат, житлова площа - 26,9 кв.м, однієї кухні, одного коридору, одної ванни, одного туалету, - загальною площею , 41,7 кв.м. Заборгованості по комунальним платежам, електроенергії та других не має. [PERSON] був членом кооперативу згідно рішення № 240 Дніпродзержинського міськвиконкому від 21.03.1967 року. За своє життя [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 70). Також, згідно довідки Новомиколаївської селищної ради № 1216 від 05.08.2019 року (а.с. 80), [PERSON] , був прописаний за адресою [ADDRESS] , але був знятий з реєстрації 16.08.2018 року. Згідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Зоря» від 04.08.2019 року за № 2/24 (а.с. 81), видана [PERSON] , про те, що [PERSON] її батько, який помер [INFO] , на день своєї смерті дійсно мешкав за адресою [ADDRESS] . За даною адресою на момент його смерті, разом із ним ніхто не мешкав, та ніхто не був зареєстрований. Згідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Зоря» від 30.10.2017 року за № 1/24 (а.с. 68), видана [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , на день своєї смерті дійсно був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 29.08.1986 року. За даною адресою на момент смерті [PERSON] , [INFO] разом із ним ніхто не мешкав, та ніхто не був зареєстрований. Згідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Зоря» від 26.10.2019 року за № 12/90 (а.с. 12), її бабуся, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день своєї смерті дійсно була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з 12 грудня 1986 року. 25.11.2019 року [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Коноплянки Вадима Михайловича, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська області, із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру номером [ADDRESS] . За наслідком розгляду вищезазначеної заяви [PERSON] від 25.11.2019 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] , Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська області, винесено Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 49935036 від 29.11.2019 року (а.с. 19), згідно до якого державним реєстратором зазначено, що згідно до п. 66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. Відповідно до поданих заявником документів вбачається, що [PERSON] не є спадкоємцем померлого [PERSON] (суб`єкт права). Таким чином, заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою. 5.3.Спадкування. 18.11.2017 року [PERSON] (батько позивача), за своє життя, звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В. із заявою № 84 (спадкова справа № 39/2017), про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (а.с. 60). 13.008.2019 року [PERSON] (позивачка) звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В. із заявою № 114 про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (спадкова справа № 52/2019) (а.с. 78). 07.11.2019 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В. видано довідку за № 303/02-14 (а.с. 18), згідно до якої підтвердження статус позивача [PERSON] , [INFO] , як спадкоємиці після померлого. 12.12.2019 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В. видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій (а.с. 9). Нотаріусом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . 13.08.2019 року нотаріусом, на підставі заяви дочки померлого, [PERSON] , про прийняття спадщини, заведено спадкову справу за № 52/2019. На заяву від 12 грудня 2019 року за № 165 щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю першої черги [PERSON] на майно її батька, [PERSON] , а саме на квартиру під номером [ADDRESS] , повідомляю, що відповідно до пункту 4.15 частини 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусу надаються документи на нерухоме майно, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Також на підставі ч. 2 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Розглянувши подані [PERSON] документи та документи, отримані нотаріусом у зв`язку з провадженням по спадковій справі, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею померлого [INFO] [PERSON] , 1958 року народження, який прийняв спадщину після померлого [INFO] батька, [PERSON] , але її не оформив. Майно, право власності на яке набуте спадкодавцем, [PERSON] , за життя, та яке підлягало державній реєстрації, складається з квартири [ADDRESS] . Також, розглянуті такі документи: -Довідка, видана житлово-будівельним кооперативом «Зоря» 20.11.2017 року за № 5/24, про те, що [PERSON] повністю сплачено пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] ; Лист за вих. № 1296 від 28.11.2017 р. Обласного комунального підприємства "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", про те, що в Обласному комунальному підприємстві "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" відсутні дані про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , На підставі чого, нотаріус встановив, що свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру під номером [ADDRESS] , на підставі зазначених вище документів видане бути не може, оскільки надані документи не підтверджують факт належності цієї квартири померлому [PERSON] . 6.Норми права застосовані судом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Цивільний Кодекс Української РСР, ( в редакції закону № 75/95-ВР від 11.04.1995 року, чинного на час набуття права власності [PERSON] , тобто на 29.04.1993 рік) : Ч. 1 ст. 86 ЦК УРСР - Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР - Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Ст. 112 ЦК УРСР, - Розрізняється спільна власність з визначенням часток(часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Кодекс про Шлюб та Сім`ю (в редакції закону № 75/95-ВР від 11.04.1995 року, чинного на час набуття права власності [PERSON] , тобто на 29.04.1993 рік) : Стаття 22 КпШС. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Стаття 23 КпШС. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення угод по відчуженню спільного майна подружжя, що потребують обов`язкового нотаріального засвідчення, згода другого з подружжя повинна бути висловлена у письмовій формі. Цивільний Кодекс Української РСР, ( в редакції закону № 75/95-ВР від 11.04.1995 року, чинного на час смерті та відкриття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] ): Ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, - Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Ст. 525 ЦК УРСР, - Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Ст. 527 ЦК УРСР, - Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, - При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, - Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, - Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 ЦК УРСР: Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Ст. 551 ЦК УРСР: Якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Закону України «Про право власності» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ( в редакції закону № 75/95-ВР від 11.04.1995 року, чинного на час набуття права власності [PERSON] , тобто на 29.04.1993 рік) : Ч. 1 ст. 2 Закону № 697-ХІІ - Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Ч. 2 ст. 2 Закону № 697-ХІІ- Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Ч. 3 ст. 2 Закону № 697-ХІІ - Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Ч. 2 ст. 12 Закону № 697-ХІІ- Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Ч. 1 ст. 13 Закону № 697-ХІІ - Об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. ч. 4 ст. 13 Закону № 697-ХІІ - Законодавчими актами України може бути встановлено спеціальний порядок набуття права власності громадянами на окремі види майна, а також види майна, що не може перебувати у власності громадян. Ч. 1 ст. 15 Закону № 697-ХІІ - Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Ст. 16 Закону № 697-ХІІ - Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України. Цивільний Кодекс України. Згідно до ст. 15 ЦК України: 1.кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦК України, Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч. 1 ст. 1217 ЦК України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1 ст. 1218 ЦК України, - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1220 ЦК України. 1. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 2. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Ст. 1258 ЦК України. 1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 1261 ЦК України, -у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст. 1268 ЦК України. 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 4. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. 5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1269 ЦК України. 1.Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ст. 1296 ЦК України. 1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 2. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. 3. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297 ЦК України. 1. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 2. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. 7.Мотиви та підстави прийнятого рішення. Як встановлено, спірна квартира [ADDRESS] , була набута померлим [PERSON] , [INFO] , як членом Житлово-будівельного кооперативу «Зоря», реєстраційне посвідчення від 29.04.1993 року та згідно до ордеру від 11.08.1986 року виданого на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом Дніпровської ради народних депутатів видано Ордер на житлове приміщення у будинку житлово-будівельного кооперативу «Зоря» № 7 серії № 3 на сім`ю із двох осіб, а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с. 74). Згідно відповіді ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 1296 від 28.11.2017 року на запит приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик В.В., - станом на 31.12.2012 року відсутні дані про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] Тобто, враховуючи що на час отримання реєстраційного посвідчення від 29.04.1993 року, [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] , то в силу приписів ст. 112 ЦК УРСР, ст.ст. 22, 23 КпШС, Закону України «Про право власності» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ, квартира [ADDRESS] , - спільним сумісним майно подружжя [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , частки яких у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто дорівнюють по 1/2 частці. Як встановлено, реєстрація права власності на набуте подружжям [PERSON] майна - квартири [ADDRESS] , з часу набуття такого права та по час розгляду справи по суті не проведена. Враховуючи, що [INFO] померла [PERSON] , то згідно до норм ЦК УРСР, які діяли на час її смерті, згідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Тобто, фактично у склад спадщини, відкритої на час смерті [PERSON] , станом на 16.01.2002 рік, входило право власності [PERSON] , на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності подружжя, а саме на квартиру [ADDRESS] . З боку позивача не надано доказів наявності або відсутності заведеної після смерті [PERSON] спадкової справи, та доказів щодо кола осіб які подали заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Враховуючи загальні приписи ЦК УРСР, та наявність на час смерті [PERSON] двох спадкоємців першої черги, а саме її чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] , то можливо припустити, що зазначені особи набули право на спадкування на спадщину відкриту після смерті [PERSON] , яке складається по 1/4 частці квартири [ADDRESS] , у праві спільної сумісної власності, за кожним із спадкоємцем. Але як встановлено, в ході судового розгляду, за своє життя, чоловік померлої [PERSON] , який фактично прийняв свою частку у спадщині у вищі 1/4 частці на зазначену квартиру, таке право не зареєстрував, та свідоцтва про прийняття спадщини не отримав. Також, як встановлено під час судового розгляду, і син померлої [PERSON] , не реєстрував такого права за собою, і доказів звернення із відповідною заявою до нотаріуса суду не надано. Як встановлено, судом [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , а тому при спадкуванні спадщини відкритої на час смерті [PERSON] судом застосовуються норми ЦК України. Згідно до правової позиції ВС від 14.08.2019 року у справі № 523/3522/16-ц, відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Враховуючи, що за життя спадкодавець - [PERSON] не набув права власності на 1/2 частку від спадщини, відкритої після смерті своєї дружини [PERSON] , що складалося із 1/4 частки у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] , то фактично на час смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , у склад спадщини входило: -Право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , набуте ним згідно до посвідчення від 29.04.1993 року та згідно до ордеру від 11.08.1986 року виданого на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом Дніпровської ради народних депутатів видано Ордер на житлове приміщення у будинку житлово-будівельного кооперативу «Зоря» № 7 серії № 3 на сім`ю із двох осіб, а саме на квартиру [ADDRESS] ; -Право на спадкування на 1/2 частку спадщини відкриту на час смерті дружини [PERSON] , яка прийнята але не оформлена була за життя спадкодавцем [PERSON] , яка складається із 1/4 частки у праві спільної сумісної власності - на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається із доказів та копії спадкової справи, після смерті [PERSON] , його син - батько позивачки, [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини відкритої після смерті [PERSON] , а саме заяву від 18.11.2017 року № 84 у спадковій справі № 39/2017, тобто в розумінні приписів ст.ст. 1218, 1220, 1261, 1269 ЦК України, він прийняв спадщину, склад якої зазначений вище, як відкриту після смерті батька [PERSON] .. Але в той же час, за своє життя [PERSON] , не зареєстрував як спадкоємиць прав власності на квартиру [ADDRESS] , що стало підставою для оформлення рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 49935036 від 29.11.2019 року , державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] , Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська області, згідно до якого державним реєстратором зазначено, що згідно до п. 66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. Відповідно до поданих заявником документів вбачається, що [PERSON] не є спадкоємцем померлого [PERSON] (суб`єкт права). Крім того, як вбачається із копії спадкової справи містить довідка Житлово-будівельного кооперативу «Зоря» від 30.10.2017 року за № 1/24 (а.с. 68), видана [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , на день своєї смерті дійсно був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 29.08.1986 року. За даною адресою на момент смерті [PERSON] , [INFO] разом із ним ніхто не мешкав, та ніхто не був зареєстрований. Тобто після смерті [PERSON] , до спадкування залучився - [PERSON] , [INFO] , але позивачем не зазначеного жодного обґрунтування не залучення такої особи до участі у справі, та не наведено жодного доказу на те що вказана особа не є спадкоємцем, або є особою яка відмовилася від спадщини, чи усунута від права на спадкування. Також, виходячи із приписів ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , а саме станом на 18.05.2019 рік, у склад його спадщини, що стосувалося саме квартири [ADDRESS] , входить лише: - право на спадкування на 1/2 частку спадщини відкритої після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається із 1/4 частки у праві спільної сумісної власності - на квартиру [ADDRESS] , належної померлої за життя; -право на спадкування на спадщину відкриту після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , склад якої зазначено вище. Тобто, як встановлено під час судового розгляду, на час своєї смерті спадкодавець [PERSON] , а саме на 18.05.2019 року мав лише право на спадкування спадщини відкритої після смерті своєї матері та свого батька, у склад якої входило як право власності у спільній сумісній власності подружжя, так і прав на спадкування майнових прав померлої [PERSON] та [PERSON] .. Так, згідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Згідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Судом враховується, що до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на квартиру. А тому, встанови що за своє життя [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не оформили та не зареєстрували у передбаченому законом порядку майнових прав щодо квартири [ADDRESS] , а позивачем не заявляється вимог щодо встановлення факту набуття за життя померлими майнових прав на заявлене майно, то суд позбавлений можливості вирішити ці питання в передбаченому законом порядку з власної ініціативи, так як згідно до позовних вимог [PERSON] такі вимоги не заявляє, доказів на наявність або відсутність спадкової справи після смерті бабусі [PERSON] не подала, що не дозволяє встановити коло осіб що прийняли спадщину після смерті останньої, та розмір прав та обов`язків які перейшли після її смерті до спадкоємців, також не надала доказів щодо статусу особи яка залучилася до спадкування - а саме [PERSON] , [INFO] , що обмежує можливість визначити статусу особи, його прав та обов`язків під час спадкування. Так, згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). На підставі зазначеного, що позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , як на спадкове майна в порядку спадкування за законом, як спадкоємицею померлого батька [PERSON] , померлого [INFO] , який на час своєї смерті не мав майнових прав на заявлену квартиру, а мав лише права на спадкування, тому позовні вимоги [PERSON] не узгоджуються із приписами законодавства України, і не можуть бути вирішені без попереднього визначення обсягу прав та обов`язків, які входили до складу спадщини відкритої на час смерті її бабусі - [PERSON] , дідуся - [PERSON] , та батька [PERSON] .. Також судом враховується, що поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] , як визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на заявлену квартиру, є такими що на час вирішення справи по суті, задоволенню не підлягають. 8.Судові витрати. Вирішуючи питання в порядку ст. 141 ЦПК України, суд враховуючи що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому понесені стороно позивача судові витрати у розмірі 1311 гривень 42 копійки, як суму сплаченого судового збору, підлягає покладенню на позивача.

Outcome: dismissed