overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в м. Рівне та віднести за рахунок відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі ухвали Рівненського міського суду від 19 вересня 2011 року їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У квартирі зареєстрований колишній чоловік [PERSON], який з 2010 року у помешканні не проживає. Його реєстрація чинить перешкоди в користуванні і розпорядженні власністю. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлялось у встановленому порядку. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, проти чого позивач та її представник не заперечують, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Рівненське міське бюро технічної інвентаризації № 32758351 від 03 січня 2012 року засвідчено, що [PERSON] на підставі ухвали Рівненського міського суду від 19 вересня 2011 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Реєстрація відповідача за даною адресою підтверджується записами в будинковій книзі та довідкою ТзОВ "ЖЕО ЖБК" № 1783 від 18 листопада 2013 року. Актами Комісії ЖБК "Тракторист", ЖЕО ЖБК від 13 травня 2013 року, 09 серпня 2013 року, 04 листопада 2013 року засвідчено відсутність проживання [PERSON] у [ADDRESS] понад один рік без поважних причин. Таким чином, підстав збереження жилого приміщення за відповідачем передбачених ст. 71 ЖК України, судом не встановлено. За положенням ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Вимоги позову узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, за якими, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підлягають до стягнення з відповідача понесенні позивачем документально підтвердженні судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору - 229 грн. 40 коп. На підставі ст. 71, 72 ЖК України, ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що він навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі "Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва " з денною формою навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2015 року. Не заважаючи на те, що відповідач є батьком сина, він добровільно матеріальної допомоги на його утримання під час навчання не надає, хоч має матеріальну можливість надавати таку допомогу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі "Міжрегіональний центр ювелірного мистецтва м. Києва " з денною формою навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2015 року, що підтверджується, копією свідоцтва про народження та довідками № 510 від 05.09.2014 року і № 3853 від 29.09.2014 року (а.с. 4-8). Аналізуючи установлені обставини суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України (далі Кодексу), якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Суд вважає, що [PERSON] в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а Відповідач маючи пенсію має об'єктивну можливість надавати матеріальну допомогу своєму сину за період навчання, а тому суд у відповідності до ст.199 СК України, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 1996 року народження в розмірі 400 гривень, посилаючись на те, що вона навчається на ІІ курсі у Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут" в м. Києві з денною формою навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2017 року. Не заважаючи на те, що відповідач є батьком доньки, він добровільно матеріальної допомоги на її утримання під час навчання не надає, хоч має матеріальну можливість надавати таку допомогу. В судове засідання представник позивачки не прибула, в письмові заяві заявила, що просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в письмовій заяві просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої дочки [PERSON] [INFO], яка навчається у Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут" в м. Києві з денною формою навчання, термін закінчення навчання 30 червня 2017 року, що підтверджується, копією свідоцтва про народження та довідкою з навчального закладу № 646 від 03.04.2015 року (а.с.5,7). Аналізуючи установлені обставини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України (далі Кодексу), якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Суд вважає, що дочка Позивачки в зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а Відповідач працює, а тому має об'єктивну можливість надавати матеріальну допомогу дочці на період навчання, а тому суд, у відповідності до ст.199 СК України вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень щомісяця, до закінчення сином навчання, тобто по 30 червня 2021 року . Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається у Конотопському інституті Сумського державного університету на І курсі денної форми навчання і, у зв`язку з цим, потребує матеріальної допомоги. Строк навчання обчислюється до 30 червня 2021 року. Відповідач працездатний, але добровільно матеріальної допомоги на навчання сина не надає, тому вона вимушена звернутися з цим позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В свідоцтві про народження [PERSON] , який народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( а.с.6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано18 липня 2008 року ( а.с.5), а згідно свідоцтва про шлюб, 11 червня 2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на " [PERSON] ".(а.с.9). Відповідно до довідки, виданої Конотопським інститутом Сумського державного університету 23 квітня 2020 року, [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання Конотопського інституту Сумського державного університету за спеціальністю " Електроніка". Термін закінчення навчання - 30 червня 2021 року. ( а.с.13) . Враховуючи вимоги ст. 200 Сімейного Кодексу України, якою визначено можливий розмір аліментів, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1 000 гривень на утримання сина [PERSON] щомісяця до закінчення ним навчання, а також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 10 вересня 1960 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. [INFO] її чоловік помер. Після його смерті залишилость спадкове майно, яке б вона хотіла прийняти в спадщину, але не може цього зробити. Причиною цьому є те, що при видачі свідоцтва про одруження було допущено помилку в написанні імені чоловіка, а саме: ім'я чоловіка записано [PERSON] замість [PERSON]. В теперішній час через допущену помилку вона не може документально довести, що є дружиною померлого. Просить зобов?язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис. У судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з?явилися, подавши письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що при видачі свідоцтва про одруження допущено помилку в написанні імені чоловіка, а саме: записано [PERSON] замість [PERSON]. Згідно п. 2.13.1 "Правил внесення змін до актових записів стану, їх поновлення та анулювання" однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.7 "Правил внесення змін до актових записів стану, їх поновлення та анулювання" на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у виді земельної частки /паю/ площею 7,3 умовних кадастрових гектарів без визначення її меж на місцевості, яка перебувала в колективній власності КПС "Кудрі" і розташована на території Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Після смерті матері вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній кадастровий номер земельної ділянки. Крім неї інших спадкоємців немає. Вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті матері проживала разом з нею та звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність кадастрового номеру земельної ділянки не може оформити спадщину. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала її померлій матері. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно у виді земельної частки /паю/ розміром 7,3 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі на місцевості, яка перебувала в колективній власності КСП "Кудрі", розташована на території Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з нею та звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність кадастрового номеру земельної ділянки не може оформити спадкове майно. Крім позивачки інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що в період з 01 січня 1970 року по 01 вересня 1976 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді земельної частки /паю/ площею 7,0 умовних кадастрових гектарів без визначення її меж на місцевості, яка перебувала в колективній власності АТ "Долинське" і розташована на території Долинської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Після смерті [PERSON] вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлим загублено оригінал сертифіката на право на земельну частку /пай/. Крім неї інших спадкоємців немає. Вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність оригінала сертифіката на право на земельну частку /пай/ не може оформити спадщину. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник Долинської сільської ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно у виді земельної частки /паю/ розміром 7,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі на місцевості, яка перебувала в колективній власності АТ "Долинське", розташована на території Долинської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність оригінала сертифіката на право на земельну частку /пай/ не може оформити спадкове майно. Крім позивачки інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстрації. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. У належному їй будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які більше року за місцем реєстрації не проживають, у добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляються. Позивач просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням на тій підставі, що не проживають за місцем реєстрації понад шість місяців. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Новоайдарського РВ УДМС України в Луганській області, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що позивачу належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. За вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які більше 6-ти місяців за місцем реєстрації не мешкають. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Україн, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений 6-ти місячний строк, провадиться у судовому порядку. Відповідно до положень ст.48 Закону України "Про власність", власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. 72 ЖК України, ст.ст. 316, 319, 391 ЦК України, ст.48 Закону України "Про власність",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 12 грудня 2018 року між нею та відповідачем. Також просить відновити їй дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". В позовній заяві вказує, що між ними втрачено почуття любові та поваги, що в кінцевому рахунку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Проживають окремо та спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 12 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Гвіздівської сільської ради Корецького району, актовий запис № 05 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12 грудня 2018 року). Неповнолітніх дітей у сторін немає. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При державній реєстрації шлюбу прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на вказану норму законодавства, є всі підстави для задоволення вимоги про відновлення дошлюбного (дівочого) прізвища - " [PERSON] " після його розірвання. За ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Зважаючи на те, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved