Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментівна утримання дітей. У вказаній позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх двох неповнолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2010 року. Під час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] На даний час їхні з відповідачем шлюбні відносини фактично припинені. Відповідач проживає окремо, діти проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач зазначає, що відповідач є працездатною особою, працює у військовій частині та може частину своїх доходів віддавати на утримання своїх дітей. А тому з врахуванням мінімальних потреб дітей, позивач просить визначити розмір аліментів в частці від заробітку відповідача. Також просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідно до\~ухвали суду\~від \~22\~листопада \~2019\~року в\~ даній\~цивільній справі було відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду\~ від\~ 20\~грудня 2019\~року в\~даній цивільній\~справі було\~ закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 02 березня 2020 року позивач [PERSON] та її представник адвокат Гордаш Н. М. не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання відповідно до якого, вона просить розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 02 березня 2020 року не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить суд розгляд справи проводити без його участі, згоден сплачувати аліменти в ромірі 50% прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки виконавчого комітету Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області №1255 від 24 вересня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , та проживає в [ADDRESS] , та разом з нею проживають дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно довідки про доходи [PERSON] № 127 від 24 вересня 2019 року, наданої Комунальним підприємством "Піщанська центральна районна лікарня", [PERSON] працює медсестрою стаціонару та загальна сума її доходу за період з березня 2019 року по серпень 2019 року становить 31102,57 гривень (а.с.9). Відповідач по справі проживає окремо. Відповідно до довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовоим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням № 72/3/368, виданої Військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , що знаходиться в [ADDRESS] , та загальна сума його грошового забезпечення за період з лютого 2018 року по грудень 2018 року становила 81474,35 гривень (а.с.8). Відповідно до довідки Піщанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 6835/15.13-23/19 від 04 жовтня 2019 року, [PERSON] щомісячно сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 лютого 2009 року і до повноліття дитини, відповідно до виконавчого листа №2-101/09 від 24 березня 2001 року, виданого Піщанським районним судом Вінницької області (а.с.26). Відповідно до довідки про доходи № 3 від 10 січня 2020 року , виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , що знаходиться в [ADDRESS] , та загальна сума його доходу за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року становила за винятком аліментів 166285,25 гривень (а.с.44) Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В положеннях ст.184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року встановлено в розмірі 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2218 гривень. Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Вирішуючи питання\~про стягнення\~ аліментів,\~суд бере\~до уваги,\~що відповідач\~є \~працездатною особою,\~ \~має постійне\~місце роботи\~та стабільний\~дохід,\~ наявність\~у відповідача\~ще однієї\~дитини на\~утримання якої\~він сплачує\~аліменти,\~ враховуючи,\~що \~мінімальний розмір\~аліментів,\~відповідно до\~ч.2\~ст.182\~СК України,\~не може\~бути меншим\~за 50\~відсотків прожиткового\~ мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~а дитині\~має забезпечуватися\~такий захист\~і піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя та\~повноцінного розвитку,\~беручи до\~уваги рівний\~обов`язок\~батьків утримувати\~дитину до\~досягнення повноліття,\~ \~а також\~ \~матеріальний стан\~позивача,\~яка має\~постійне місце\~роботи та\~стабільний заробіток,\~ \~виходячи з\~системного аналізу\~наведених вище\~норм чинного\~законодавства,\~ суд\~ вважає\~за необхідне\~стягнути на\~користь позивача\~аліменти на утримання неповнолітніх дітей в частці від заробітку відповідача за вибором позивача в розмірі, що 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, оскільки стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, аліменти в даному розмірі є більшими ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не поставлять відповідача в скрутне матеріальне становище. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, та враховуючи, що відповідач по справі [PERSON] відповідно до довідки про безпосередню участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення № 1077 від 18 грудня 2019 року, виданої Військовою частиною [NUMBER] , є учасником бойових дій та відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" звільняється від сплати судового збору, а також беручи до уваги ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, вважає за необхідне судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок, який підлягалав сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України. В п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В частині 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 гривень сплачених за надання правничої допомоги, оскільки суд вважає, що витрати саме в даному розмірі є співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: partial