Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

15.07.2015 р. позивач звернулась у суд до відповідачів із зазначеним позовом. [PERSON] просить усунути перешкоди у володінні та користуванні об'єктом права приватної власності у вигляді будинку [ADDRESS], шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Зазначити, що рішення суду про визнання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування будинком, є підставою для зняття їх із паспортної реєстрації, без їх участі, що має здійснюватись Охтирським міськрайонним сектором Управління державної міграційної служби України в Сумській області. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.06.1995 р., позивачка є власником будинку [ADDRESS]. Її донька свого часу уклала шлюб із [PERSON] Від шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вона дозволила як зятю, так і, в подальшому, онуку зареєструватись у будинку. Сімейне життя у доньки не склалося, у 2010 р. [PERSON] пішов жити до своїх батьків, потім виїжджав на заробітки до Російської Федерації. Слідом за батьком пішов також і онук [PERSON]. Таким чином, відповідачі починаючи із кінця 2010 р. виселились із її будинку та не проживають у ньому. Через реєстрацію відповідачів вона позбавлена можливості оформити субсидію на осінньо - зимній період. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представники УДМС України в Сумській обл. та Центру з надання адміністративних послуг, в судове засідання не з'явились, від Охтирського МС УДМС України в Сумській обл. на адресу суду надійшла письмова заява із проханням провести розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] згідно на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.06.1995 р., належить будинок [ADDRESS]. Згідно витягу з домової книги за зазначеною адресою також зареєстровані відповідач [PERSON], та [PERSON]. Як зазначила у судовому засіданні позивачка, відповідачі у будинку не проживають із кінця 2010 р. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним та власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд установив, що в судовому засіданні повністю доведено факт не проживання відповідачів без поважних причин за місцем реєстрації починаючи з кінця 2010 року, а, отже, є всі підстави для задоволення вимог позивача у частині визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Крім того слід зазначити, що порядок реєстрації, зняття з реєстрації громадян, а також іноземців чи осіб без громадянства, які на законних підставах перебувають в України визначено Законом України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 р. Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зі змісту Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", таке питання як зняття з реєстрації до компетенції суду не відноситься, а здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (ст.ст. 7, 11 Закону) на підставі відповідних документів. Отже визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням є достатнім способом захисту прав позивачки. Прийняття судом зазначеного рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідачів відповідно до вищенаведених вимог Закону. Такий спосіб захисту прав позивача як зазначення у рішенні про те, що рішення про визнання осіб такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, є підставою для зняття з паспортної реєстрації відповідачів УДМС України в Сумській обл., законом не передбачений. З огляду на викладене у іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного, ст. 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: partial