Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

27.02.2019р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 127007грн. 88 коп. (а.с. № 3-5). Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Гребенюк О.С. (діє на підставі довіреності від 31.01.2019р. - а.с. № 37) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. № 44). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.03.2019р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 49). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 21.02.2011р. [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заяву б/н від 21.02.2011р., після підписання якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписавши анкету-заяву від 21.02.2011р., відповідач погодився з запропонованими йому Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 31.01.2019р. становить 414928,45 грн., з яких: 15420 грн. заборгованість по кредиту, 395408,45 грн. заборгованість по відсоткам, 4100 грн. заборгованість за пенею та комісією. Виходячи з того, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості по тілу кредиту 15420 грн. та відсотки за користування кредитом за період з 21.02.2011р. по 31.07.2017р. в розмірі 111587,88 грн, а загалом 127007,88 грн., а також понесені ним судові витрати у розмірі 1921 грн. В судові засідання 30.05.2019р. та 02.10.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування, яка зазначена у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. № 51, 55а). Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача Гребенюк О.С., в якій представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. № 45). Відповідач \~ [PERSON] \~в \~судові \~засідання 30.05.2019р.\~та 02.10.2019р.\~ не\~з`явився,\~про дату\~та \~ \~ \~час слухання\~ повідомлявся\~ \~шляхом \~направлення судових\~повісток за\~останнім відомим\~місцем реєстрації\~згідно копії\~паспорту доданого\~до позову.\~Згідно відповіді\~ наданою\~ ВОМІ\~ГУ ДМС\~України в\~Дніпропетровській області\~від 11.03.2019р.\~(а.с.\~№48),\~відповідач [PERSON] \~зареєстрованим або\~знятим з\~реєстрації не\~значиться.\~Конверти направлені\~відповідачу з\~судовими повістками\~на 30.05.2019р.\~та 02.10.2019р.\~були повернуті\~ до\~суду \~з відміткою\~«за закінченням\~терміну зберігання» (а.с.№ 52, 56). Крім того, про дату та час розгляду справи на 02.10.2019р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. №58). Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.02.2011р. [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана анкета-заява №б/н від 21.02.2011р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «універсальна». З підписанням відповідної анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з запропонованими йому для ознайомлення "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. (а.с. №10зв). Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ст.ст.\~626,\~628\~ЦК України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. \~633,\~634\~ЦК України \~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. При винесені рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором банківського обслуговування б/н від 21.02.2011р. в розмірі 127007,88 грн., з яких: 15420,00 грн. заборгованість по кредиту, 111587,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 21.02.2011р. по 31.07.2017р. \~ \~ \~ \~Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір заборгованості за договором, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх та оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими обставина справи та наявними у справі доказами. При цьому, згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України\~ доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач, обґрунтовуючи право вимоги заборгованості, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.02.2011р., посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. Судом встановлено, що у анкеті-заяві позичальника від 21.02.2011р. в строчці щодо розміру кредитного ліміту, який клієнт бажає отримати за платіжною карткою «універсальна» зазначено 5000 грн, проте не погоджена процентна ставка, виходячи з якої позичальник повинен сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що після 21.02.2011р. [PERSON] здійснював часткове погашення заборгованості за наданим кредитом, що має своє відображення у здійсненому позивачем розрахунку за договором стовпчик «сума погашення за кредитом»(а.с. № 6-9). Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначених в цих документах розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентної ставки та порядок сплати відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Саме таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. у справі №342/180/17, які в силу ч.2\~ст. 416 ЦПК України\~є обов`язковими для застосування судами в аналогічних правовідносинах. Вимог про стягнення процентів за користування позичальником коштами з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст .ст. \~625,\~1048 ЦК України,\~позивач в своїй позовній заяві не пред`явив. \~ \~ \~ \~ Таким чином, при винесенні рішення, за наявними в справі доказами, суд не має можливості належним чином встановити та перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за відсотками, яка заявлена до стягнення з [PERSON] за Договором надання банківських послуг від 21.02.2011р., а отже, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача за Договором про надання банківських послуг б/н від 21.02.2011р. заборгованості по тілу кредиту станом на 31.01.2019р. в сумі 15420грн. Щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 111587,88 грн., то в цій частині в задоволенні позову позивачу слід відмовити. \~ \~ \~ \~Обговорюючи питання\~розподілу судових\~витрат відповідно\~до положень\~ст.141\~ЦПК України,\~ з\~урахуванням \~часткового \~задоволення \~позовних \~вимог,\~суд \~вважає \~за \~необхідне \~стягнути \~з \~відповідача \~ \~на \~користь \~позивача \~судові \~ витрати\~ по\~ сплаті\~ судового\~ збору\~ в\~ розмірі\~ 233грн.\~23коп.\~(15420грн.\~х 1921грн.\~:\~127007,88\~грн.\~=\~233,23\~грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial