Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

11 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2001 року по 10 листопада 2011 року. За рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2011 року, шлюб між ними було розірвано. За час подружнього життя в них народилась донька: [PERSON] , [INFO] . З 01 вересня 2020 року донька [PERSON] , [INFO] навчається на денному відділенні в Софіївському Професійно-технічному ліцеї на бюджетній основі. Строк закінчення навчання - 19 січня 2022 року. Позивач в даний час не працює, у зв`язку з цим вона одна утримує двох дітей, має тяжке матеріальне становище, зазначає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину, у зв`язку із тим, що вона навчається, до досягнення нею 23 років, тому вимушена просити стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] до закінчення нею навчання. Позивач зазначає, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою дитину: повнолітню доньку - [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце була належним чином повідомлена. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2011 року шлюб, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с. 5). Від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 грудня 2001 року, виданий Відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.3) з якого вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою і навчається на 1 курсі денного відділення Державного професійно-технічного навчального закладу "Софіївський професійний ліцей" за спеціальністю "Кухар". Дата закінчення навчання 19 січня 2022 року(а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відтак, суд доходить висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, в розмірі 1500,00 гривень щомісяця починаючи з дати подання позову 11 листопада 2020 року та до закінчення навчання доньки, до 19 січня 2022 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини, та маючи таку можливість, зобов`язаний її матеріально утримувати. Такий висновок суду ґрунтується також на нормах ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p.) відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням положень ст.137,141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн, оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved