Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

21.04.2015 року позивач ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 07 червня 2007 року з відповідачем по справі було укладено кредитний договір №Д002/АА-236.07.02, відповідно до умов якого банк взяв на себе зобов'язання відкрити відповідачу відновлювальну кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобілю в загальному розмірі 23757,56 доларів США, а відповідач взяв на себе обов'язок: - починаючи з місяця наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сум 283,00доларів США, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного; - повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору на пізніше 06 червня 2014 року; - сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 06 червня 2014 року, або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу банком у відповідності до положень договору, що підтверджується виписками з особового рахунку за заявою на видачу готівки №96_44 від 07 червня 2007 року. Таким чином, банк в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором. Відповідач не виконав не виконав зобов'язання щодо: - повернення в повному обсязі кредитним коштів, які ним були отримані від банку та неповернуті банку за кредитним договором в розмірі 20927,46 доларів США; - сплати процентів, які складають грошову суму в розмірі 16192,67доларів США. Оскільки п.3.9 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язався сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п.1.5 кредитного договору, від суми простроченого платежу. Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, частиною 2 якої встановлюється, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та вимог чинного законодавства відповідач зобов'язання за договором не виконав, а тому станом на 30 березня 2015 року має заборгованість у розмірі 37120,13 доларів США та 919027,09 гривень, яка складається з наступного: - 20927,46 доларів США - заборгованість за кредитом; - 16192,67 доларів США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; - 820559,90грн. - пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань; 98467,19грн. - відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно ст.625 ЦК України. Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 37120,13 доларів США та 919027,09грн. та понесені позивачем судові витрати, а саме сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 3654,00грн. та вартість оплати за оголошення в газеті в сумі 420грн. Відповідно до ч.9 статті 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Будьоннівському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідача відповідно до ч. 9 статті 74 ЦПК України було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, через оголошення в пресі. Оголошення про виклик відповідача опубліковано в газеті "Урядовий Кур'єр" від 23.05.2015 року № 91 (а.с.45). Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 07 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та відповідачем по справі було укладено кредитний договір №Д002/АА-236.07.02 (а.с.5-7), відповідно до умов якого банк взяв на себе зобов'язання відкрити відповідачу відновлювальну кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобілю в загальному розмірі 23757,56 доларів США, а відповідач взяв на себе обов'язок: - починаючи з місяця наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сум 283,00доларів США, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного; - повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору на пізніше 06 червня 2014 року; - сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 06 червня 2014 року, або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом. 17 червня 2009 року назву банку офіційно змінено з Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» (а.с.31-33). Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу банком у відповідності до положень договору, що підтверджується виписками з особового рахунку за заявою на видачу готівки №96_44 від 07 червня 2007 року (а.с.8). Таким чином, банк в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором. Відповідач не виконав не виконав зобов'язання щодо: - повернення в повному обсязі кредитним коштів, які ним були отримані від банку та неповернуті банку за кредитним договором в розмірі 20927,46 доларів США; - сплати процентів, які складають грошову суму в розмірі 16192,67доларів США. За змістом статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Оскільки п.3.9 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язався сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п.1.5 кредитного договору, від суми простроченого платежу. Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, частиною 2 якої встановлюється, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов'язання боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та вимог чинного законодавства відповідач зобов'язання за договором не виконав, а тому станом на 30 березня 2015 року має заборгованість у розмірі 37120,13 доларів США та 919027,09 гривень (а.с.9-26), яка складається з наступного: - 20927,46 доларів США - заборгованість за кредитом; - 16192,67 доларів США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; - 820559,90грн. - пеня за прострочку виконання грошових зобов'язань; 98467,19грн. - відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно ст.625 ЦК України. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. З офіційним курсом Національного банку України станом на 20 березня 2015 року 1 долар США дорівнює 23,190613 гривень згідно офіційного повідомлення НБУ від 20 березня 2015 року за №19-205/18608 «Про офіційний курс гривні до іноземних валют» (а.с.27). Згідно із статтею 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ «РОДОВІД БАНК» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3654,00 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № BUD.339031.130017 від 28.10.2014 року (а.с.3). Також відповідно до п. 6 ч. 3 статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оплату публікації оголошення в пресі в сумі 420,00 грн. було здійснено позивачем ПАТ «РОДОВІД БАНК», що підтверджується рахунком №5764 від 14 травня 2015 року (а.с.47). За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають суми судового збору, та витрат, пов'язаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача.

Outcome: approved