Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі [INFO] рокув них народилася дочка [PERSON]. 02 грудня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дочки не надає. Працездатний, інших утриманців немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Просила позов задовольнити та стягувати на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснив, що його довірителька неспроможна самостійно утримувати дочку, оскільки дочка навчається в музичній школі, відвідує репетиторів з іноземних мов, що потребує значних матеріальних витрат. Відповідач, офіційно не працює, однак періодично виїжджає на роботу в республіку Польща, атому спроможний надавати дочці утримання. Відповідач у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини неявки у судове засідання, хоча повідомлявся про день, час та місце слухання справи належним чином. Суд, вислухавши доводи представника позивачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторни по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 29 червня 2011 року Конюшківською сільською радою Ргогатинського району Івано-Франківської області. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано в установленому заоном порядку 02 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданим 02 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції. Згідно довідки №79/02-17, виданої 28 березня 2018 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO] зареєстрований і проживає в [ADDRESS] [PERSON], [INFO] з 27 березня 2017 року по даний час не працює, що підтверджується довідкою №105, виданою 26 квітня 2018 року Васючинською сільською радою на підставі трудової книжки [NUMBER] (наказ №44о/с від 27.03.2017 року). У склад сім'ї [PERSON] входять [PERSON] - дружина та двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підверджується довідкою №104, виданою 26 квітня 2018 року Васючинською сільською радою Рогатинського району, свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], виданими відповідно 02 березня 2011 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради та 08 грудня 2017 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, в яких у графі батько зазначений [PERSON]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний обовязок і найважливіший правовий обовязок їх батьків. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для справи, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, ту обставину, що відповідач по справі має на утриманні ще двох малолітніх дітей. Відповідач не визнаний інвалідом, не позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати дохід. Позивачка неспроможна самостійно утримувати малолітню дочку. За ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн., з 01 липня 2018 року - 1944 грн., з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.). З врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, ліки, засоби гігієни, одяг, розмір аліментів, заявлених порзивачкою в сумі по 2000 грн. підлягає до часткового задоволення в сумі по 1500 грн. щомісячно, оскільки така сума аліментів забезпечуватиме мінімальні потреби дитини, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial