Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

25 серпня 2015 року до Ржищівського міського суду Київської області звернулась [PERSON] із вказаною заявою. Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказувала на те, що 9 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Ржищівського МУЮ Київської області, актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між подружжям зіпсувалися, сторони не розуміють один одного, проживають окремо, шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства. Спору щодо розподілу майна сторони не мають, питання щодо утримання та виховання дочки між ними обговорено, у подальшому це питання буде оформлено юридично. Вважаючи, що примирення неможливе, позивач просила суд ухвалити рішення, яким укладений між ними шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позива підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], сімейні стосунки між подружжям зіпсувалися, сторони не розуміють один одного, проживають окремо, шлюбні стосунки припинили, не ведуть спільного господарства. Спір щодо розподілу майна між сторонами відсутній, питання щодо утримання та виховання дочки між сторонами обговорено та у подальшому буде оформлено юридично. Позивач вважає, що примирення неможливе та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, подав заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу. За змістом ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як встановлено з матеріалів справи, позивач при поданні позовної заяви сплатила судові витрати у розмірі 243 грн 60 коп. Отже, судові витрати у розмірі 243 грн 60 коп. необхідно стягнути на користь позивача з відповідача. За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved