Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

09.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягувати з останнього аліменти на сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02 вересня 2004 року до жовтня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, вона з сином проживає в будинку її батьків. Вказує, що їй самій важко утримувати неповнолітнього сина, а коштів, які відповідач дає як кишенькові, виключно сину, є недостатніми для забезпечення його продуктами харчування, одягом, придбанням канцелярських товарів, оплати комунальних послуг та ін. Син навчається у 8-му класі, росте, відповідно йому потрібне посилене харчування, одяг, взуття, а також одяг для заняття спортом, кошти для придбання у школі обідів, та ін. звертає увагу суду на те, що на даний час не працює (перенесла дві операції), в зв`язку з чим перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі. Вважає, що для належного забезпечення потреб їхнього з відповідачем сина в нормальному харчуванні, лікуванні, одязі, тощо, необхідна матеріальна допомога, а тому просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2500,00 грн. 10.09.2019 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 24.09.2019 року. Ухвалою від 10.09.2019 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 07.10.2019 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі, і така позивачем отримана 14.09.2019 року, відповідачем 14.09.2019 року, а.с. 15-16. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 19.09.2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву та докази направлення такого позивачу. В обґрунтування своєї позиції повністю заперечує факти викладені позивачем у позовній заяві, зокрема про те, що не він не забезпечує сина, оскільки, як батько завжди вважав своїм обов`язком матеріально підтримувати свого сина, брати участь у його вихованні та у всіх додаткових витратах необхідних для забезпечення його належного розвитку. Кожного місяця він надавав кошти особисто позивачу на утримання сина [PERSON] та кишенькові кошти безпосередньо синові. На даний час відкрив картковий рахунок на своє ім`я, і віддав карточку синові, щоб той розпоряджався коштами на свої потреби. На даному рахунку наявні грошові кошти в розмірі 3000 грн. В зв`язку з тим, що систематично допомагає синові, вважає, що розмір аліментів зазначений позивачем є необґрунтованим та таким, що не може бути ним виконаним, оскільки є інвалідом 3-ї групи (вроджена аномалія правої нирки), потребує постійного медичного лікування. Крім того, на даний час є безробітним та на його утриманні є батько - [PERSON] , [INFO] , який є особою пенсійного віку та також потребує постійного медичного лікування. Крім того, вважає безпідставними посилання позивача у позовній заяві на неможливість працювати за станом здоров`я, оскільки у 2017 році, останній зробили операцію по видаленню варикозу, однак це не є підставою і шкодою, щоб не працювати. Погоджується на сплату аліментів в розмірі 1100 грн. щомісяця, а.с. 18-29. Крім того, відповідач [PERSON] надіслав клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін, а.с. 30. Ухвалою від 20.09.2019 року відмовлено у клопотанні відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копії даної ухвали надіслано сторонам, а.с. 31, 33-34. 24.09.2019 року від позивачки [PERSON] надійшло заперечення на відзив, та докази направлення такого відповідачу. На підтвердження свого заперечення на відзив позивач вказує на те, що дійсно відповідачу встановлено 3 групу інвалідності, однак таку позивачу встановлено ще у 2008 році. Крім того, вважає безпідставними доводи відповідача про понесення витрат на утримання та лікування батька, оскільки останній є пенсіонером та отримує відповідне пенсійне забезпечення, визначене державою. А факт формальної реєстрації відповідача в будинку батьків не може підтверджувати факти його утримання, а.с. 37-38. 01.10.2019 року від відповідача надійшла відповідь на заперечення на відзив, яка за змістом є аналогічною з відзивом на позов. Крім того, повторно відповідачем [PERSON] подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 02.10.2019 року відповідачу повторно відмовлено в задоволенні поданого ним клопотання та направлено копію ухвали її учасникам. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до 19.10.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, а.с. 8. За час перебування у шлюбі, а саме [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] , а.с. 6. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно довідки №342, виданої 04.09.2019 року Верхньогаївською сільською радою Дрогобицького району Львівської області вбачається, що позивач проживає разом сином [PERSON] на [ADDRESS] , а.с. 7. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний і частково погоджується їй таку надавати. Отже, суд приходить до переконання, що в даному випадку спір щодо витрат на утримання дитини містить незгоду між батьками щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що вона не працює та не має можливості працювати за станом здоров`я, оскільки такі не підтверджені жодними належними доказами по справі. Разом з тим, не є і тією обставиною, яка має братись до уваги судом при вирішенні питання про стягнення аліментів зазначена відповідачем у відзиві про те, що на його утриманні є батько [PERSON] , [INFO] , який є особою пенсійного віку та потребує постійного медичного лікування і він несе витрати на його утримання, оскільки батько відповідача отримує пенсійні виплати визначені державою, які є необхідними і достатніми для його утримання. Доказів понесення витрат на його лікування відповідачем не додано. Натомість, нічим не підтверджені і повністю спростовані відповідачем, доводи позивача про достатність його рівня забезпеченості, зокрема про придбання останнім легкового автомобіля марки «Фольцваген». Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на наявність у нього третьої групи інвалідності та відсутність офіційного працевлаштування як обставин, які слід враховувати при призначенні аліментів, оскільки факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Вищенаведене повністю узгоджується з висновком зазначеним в Постанова КЦС ВС від 25.09.2019 року у справі № 755/14148/18 (61-11325св19). Отже, з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості, суд визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved