Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреностей та в інтересах позивачів звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом на 2/5 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] в рівних долях по 1/5 частині кожному позивачу. У судове засідання представник позивача та позивачі не з'явились, від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позов підтримує та наполягає на його задоволенні (а.с. 61). Представник відповідача - Тупичівської сільської ради, Городнянського району, Чернігівської області у судове засідання не з'явився, оскільки сільський голова подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову сільська рада не заперечує (а.с. 47). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Треті особи по справі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Треті особи - Городнянська районна державна нотаріальна контора та Реєстраційна служба Городнянського РУЮ самостійних вимог щодо предмету спору не заявили. У відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України у зв'язку з відсутністю їх вираженої згоди на особисту участь в судовому засіданні, справу можливо розглянути без їх участі. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позов обґрунтовується тим, що [INFO] помер чоловік та батько позивачів [PERSON], який фактично прийняв спадщину своєї баби [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно в т.ч. на 2/5 частини домоволодіння по [ADDRESS], який за життя не зареєстрував своє право власності на вказану частку нерухомого майна. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копіює свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та позивач [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], зміна її дошлюбного прізвища узгоджується із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10-11). Згідно довідок виконкому Тупичівської сільської ради, Городнянського району станом на 01.07.1990 року в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їм належало по 1/5 частині вказаного будинку кожному (а.с.29). Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Згідно даних Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за даними погосподарських книг домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] обліковувалось як колгоспний двір. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність" застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно з довідкою № 180 від 25.03.2014 року, виданої Городнянським районним госпрозрахунковим бюром технічної інвентаризації (а.с. 32) процент готовності будинку №83, розташованого по вул. Гагаріна в с. Тупичів Городнянського району, Чернігівської області, складає 100 %. Суд приймає до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в 1945 році. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Факт смерті [INFO] [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.21). У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] фактично прийняв спадщину своєї баби [PERSON], яка померла [INFO] та став власником 2/5 спадкового будинку. Як встановлено у судовому засіданні позивачі звертались до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та батька та прийняли спадщину як спадкоємці першої черги за законом. Інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались (а.с. 53-59). Вказане випливає із дослідженої в судовому засіданні спадкової справи. Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на частину нерухомого майна, що складає спадкову масу, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об'єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з переведенням прав [PERSON] на його дружину [PERSON] та дочку [PERSON]

Outcome: approved