Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки та майнові паї в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК №090773 від 03.04.2000 року 31.03.2000 року в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,1441 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №130307 від 30.04.2004 року та майнового паю визначеного в розмірі 4969 грн. або 0,122% пайового фонду АКПП "Золота Нива" с. Балабанівка, посвідченого сертифікатом на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ВІ XV №004514 від 12.09.2002 року. Відповідно до заповіту від 13.03.2000 року посвідченого виконавчим комітетом [PERSON] сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за №54 [PERSON] все своє майно заповідає [PERSON], який від прийняття спадщини відмовився, написавши відповідну заяву. Спадкоємцями за законом, першої черги згідно ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) крім позивача, є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились, написавши відповідні заяви. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) є позивач [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Згідно витягу №593 від 07.10.2015 року виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 31441 кв.м., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 97990 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті 31.03.2000 року становить 28874 грн. Відповідно до довідки №36 від 07.10.2015 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в по господарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №2, особовий рахунок №152 померла [PERSON], яка народилася 07.07.1930 року в с. Ступки Оратівського району Вінницької області на день смерті була зареєстрована і постійно проживала [INFO]. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем не значиться. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки за життя спадкодавця було виготовлено лише сертифікат на земельну частку (пай), а вже після смерті на підставі сертифікату видано державний акт на право власності на землю однак позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, тому змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 31.03.2000 року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Крім цього, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №094034 від 07.04.2008 року 07.04.2008 року в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області помер батько позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,1438 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №130306 від 30.04.2004 року та майнового паю визначеного в розмірі 10969 грн. або 0,269% пайового фонду АКПП "Золота Нива" с. Балабанівка, посвідченого сертифікатом на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ВІ XV №0045841 від 06.08.2002 року. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом, першої черги згідно ст. 1261 ЦК України крім позивача, є [PERSON] та [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились, написавши відповідні заяви. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК УРСР є позивач [PERSON], яка прийняла спадщину Згідно витягу №592 від 07.10.2015 року виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 31438 кв.м., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 97990 грн. Грошова оцінка земельної ділянки на день смерті 07.04.2008 року становить 36622 грн. Відповідно до довідки №37 від 07.10.2015 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в по господарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №2, особовий рахунок №152 померлий [PERSON], який народився 01.06.1928 року в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області на день смерті був зареєстрований і постійно проживав [INFO]. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем не значиться. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст. ст. 524-527, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1258, 1261ЦК України,

Outcome: approved