Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

20.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 28 квітня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, на підставі чого видано свідоцтво [NUMBER] видане 28.04.2006 року та вчинено актовий запис № 05. Від даного шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 15.06.2011 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 20.09.2006 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Також позивачка має від першого шлюбу доньку [PERSON] [INFO], про свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 13.03.2002 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Позивачка вказує, що на теперішній час вона з відповідачем разом проживає, але спільного господарства не веде. Відповідач [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання позивачки та дитини не надає, хоча відповідач працює в ВСП ШУ «Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Позивачка зазначила, що з відповідача вже стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], а син [PERSON] знаходиться повністю на її утриманні. [PERSON] одній важко утримувати сина, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років і ніде не працює. На підставі статей 180 - 182 Сімейного кодексу України позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього 1/6 частину від його доходів. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони 28 квітня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, на підставі чого видано свідоцтво [NUMBER], видане 28.04.2006 року, та вчинено актовий запис № 05. Від даного шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 15.06.2011 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 20.09.2006 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Позивачка має від першого шлюбу доньку [PERSON] [INFO], про свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 13.03.2002 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області Сторони проживають разом, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. У відповідності зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV " Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги те, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, однак матеріальної допомоги на її утримання не надає, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення сином повноліття . Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачяка була звільнена від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів, тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті судові витрати по справі, а саме судовий збір в дохід держави розмірі 243, 60 грн. На підставі зазначеного, ст.ст. 75, 80, 84, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved