Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПП «Виробничо-комерційна приватна фірма «ВЕСТА» про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди, просить стягнути з відповідача на її користь 8370 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 300 грн. у відшкодування витрат, понесених на оплату праці адвоката, всього 13670 грн. Вимоги позову обґрунтовує тим, що у травні 2011 року замовила у відповідача вхідні двері. Протягом січня-лютого 2012 року їй встановили двері, за які вона сплатила 8370 грн. 18.10.2012 року вона виявила, що двері неякісні, тому звернулась до відповідача із заявою про усунення недоліків, яка була проігнорована. Після чого вона неодноразово зверталась до директора ПП «Виробничо-комерційна приватна фірма «ВЕСТА» [PERSON], однак недоліки усунуті не були. 06.09.2013 року вона повторно звернулась до відповідача із заявою про усунення недоліків, однак безрезультатно. За її письмовим звернення інспекцією з питань захисту прав споживачів в Рівненській області здійснено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів і притягнуто директора ПП «Виробничо-комерційна приватна фірма «ВЕСТА» до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 155 КУпАП, п. 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Окрім того, відповідач погодився вирішити питання щодо усунення недоліків товару, однак до цього часу їх не усунув. Позивач вважає, що такі дії відповідача суперечать нормам діючого законодавства України, що регулюють дані правовідносини. У зв'язку з цим, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали збільшені позовні вимоги, просили стягнути з відповідача додатково 1200 грн. судових витрат за проведення експертизи та 1500 грн. судових витрат за правову допомогу. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, подала до суду заяву про застосування строку позовної давності. Вказала, що відповідно до ст. 681 ЦК України до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється з дня виявлення недоліків. Оскільки [PERSON] дізналась про порушення свого права 18.10.2012 року, тому строк позовної давності закінчився 18.10.2013 року. Також представник відповідача вважає позов безпідставним, оскільки позивач користувалася дверима більше двох років, і виявлені недоліки допущені не з вини відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 16.11.2011 року [PERSON] оплатила замовлення на виготовлення вхідних дверей та їх монтаж в розмірі 8370 грн. у ПП «Виробничо-комерційна приватна фірма «ВЕСТА». Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала, що позивачем була сплачена відповідачу сума в розмірі в розмірі 8370 грн. 16.11.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 2 ст. 680 ЦК України якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років. 18.10.2012 та 06.09.2013 року виявивши недоліки у проданому товарі, позивач зверталась до відповідача з заявою про усунення недоліків, однак обидві її вимоги були проігноровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач звернулась до відповідача з вимогою у зв'язку з недоліками поставлених дверей в межах двох років (з 16.11.2011 року по 06.09.2013 рік), що відповідає вимогам ч. 2 ст. 680 ЦК України. Згідно ст. 681 ЦК України до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності). З позовної заяви вбачається, що позивач 24.06.2014 року пред'явила позов до відповідача щодо недоліків проданих дверей, що підтверджено вхідним штампом канцелярії Рівненського міського суду. Виходячи з того, що договором від 16.11.2011 року не встановлено гарантійного строку на продані позивачу двері, а їх недоліки були виявлені позивачем 18.10.2012 та 06.09.2013, через що вона зверталась з заявами до відповідача про усунення недоліків, то пред'явивши 24.06.2014 року позов до відповідача, позивач не пропустила строк позовної давності, що встановлений в один рік до даних вимог, відповідно до ст. 681 ЦК України. За письмовим зверненням [PERSON] інспекцією з питань захисту прав споживачів в Рівненській області 11. 11.2013 року здійснено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів і притягнуто директора ПП «Виробничо-комерційна приватна фірма «ВЕСТА» до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 155 КУпАП, п. 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». У письмових поясненнях директор ПП «Виробничо-комерційна приватна фірма «ВЕСТА» [PERSON] погодився усунути недоліки товару [PERSON], якщо вони будуть наявні. Однак, відповідач не вжив заходів для врегулювання спору. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. У відповідності до п. 1 абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України від 01.12.2005 року № 3161-IV «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до висновку експерта № 41105/5 судової товарознавчої експертизи по цивільній справі від 19.11.2014 року, встановлено, що вхідні двері та дверні коробки мають численні дефекти різного характеру. Дефекти є істотними. Через наявність даних дефектів досліджувальні двері мають неестетичний вигляд, порушені тепло- звукоізоляція, неможливість користуватися порогом. За наявності виявлених дефектів експлуатація неможлива. Якість виготовлених дверей та дверних коробок не в повній мірі відповідає вимогам стандартів, технічних умов. Наведені вище обставини, що встановленні висновком експертизи, підтверджують істотне порушення вимог щодо якості товару - дверей, проданих відповідачем позивачу за договором від 16.11.2011 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що необхідно задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди, стягнути з ПП «Виробничо-комерційна приватна фірма «ВЕСТА» 8370 грн., оскільки відповідачем допущено істотне порушення вимог щодо якості товару. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України „Про захист прав споживачів" та Закону України від 19 травня 2011 року „Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" відшкодування моральної шкоди можливе у разі заподіяння споживачу шкоди небезпечної для життя і здоров'я продукцією придбаною у продавця. В матеріалах справи відсутні докази спричинення позивачу небезпеки здоров'ю внаслідок придбаних у відповідача дерев'яних дверей. Однак, враховуючи, що [PERSON] зазнала душевних страждань у зв'язку з тривалим порушенням її права, суд вважає доцільним стягнути з відповідача 500 грн. відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату експертизи в розмірі 1200 грн. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", витрати на правову допомогу не можуть перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Отже, саме такий розмір та за такі види правової допомоги законодавцем передбачено компенсацію і ні за які інші, які надавались стороні та були обумовлені в договорі між ними. Однак відповідний розрахунок в матеріалах справи відсутній, а тому не являється можливим встановити правомірність стягнення на користь [PERSON] 1 500 грн. правової допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з відповідача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved