Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., щомісячно починаючи з 01.03.2021 та до закінчення сином навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] . Син в даний час є повнолітнім, однак продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим не виконує свій обов`язок як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що визначено ст. 199 СК України. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Ухвалою суду від 02.06.2021 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що відповідач раніше справно платив аліменти в розмірі 3000.00 грн., однак через погіршення її матеріального стану хоче отримувати аліменти в розмірі 4000.00 грн. Також вказала, що позов підтримує, просить такий задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він дійсно платив аліменти в розмірі приблизно 3000.00 грн., однак зараз у нього дружина перебуває у декретній відпустці та у нього є на утриманні малолітня дитина у зв`язку з чим він згоден на виплату аліментів позивачу у розмірі 2500.00 грн. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.02.2003 (арк. справи 6). [INFO] [PERSON] , 2003 р.н., досягнув повноліття. Як видно з довідки №334 від 07.05.2021, [PERSON] дійсно навчається в Львівському національного університеті імені Івана Франка, на денній формі навчання з акредитованим строком закінчення до червня 2024 (арк. справи 8). Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років свого повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16 Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Так, у відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже суд встановив, що повнолітній син сторін по справі продовжує навчання і в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В силу положень ст. 199 СК України сторони по справі мають обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Повнолітній [PERSON] проживає з матір`ю, яка його матеріально утримує. У свою чергу відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України і стягнення таких в судовому порядку. Разом з тим, як видно з матеріалів справи відповідач [PERSON] після розлучення з позивачем (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.02.2012, а.с.5) одружився з [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2020, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.18). У даному шлюбі у відповідача народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.02.2021, який в даний час є малолітнім (а.с.19). Як видно з довідки №68 від 23.06.2021, яка видана АТ "Українська залізниця" Регіональна філія "Львівська залізниця" про те, що [PERSON] відповідно до наказу від 19.04.2021 №98/21 перебуває з 01.06.2021 до 09.02.2024 у відпустці для догляду за дитиною до 3-х річного віку. У зв`язку з вищенаведеним, беручи до уваги те, що повнолітній син сторін по справі продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, те, що відповідач частково не заперечив позов, у відповідача у справі наявна непрацездатна дружина та малолітня дитина, [PERSON] , є працездатною особою, офіційно працевлаштований, враховуючи те, що позивач сама утримує сина, суд з урахуванням всіх обставин справи та положень закону, зокрема вимог ст. 182 СК України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення сином сторін 23 років. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка продовжує навчання. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, з урахуванням задоволених вимог позивача на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн., за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial