Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

14.02.2019 року [PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі ј частини заробітку (всіх видів доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на термін навчання, на утримання сина - [PERSON], з подальшою індексацією, починаючи стягування з дня подачі позову до суду. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 05.08.2000 р. між сторонами по справі був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Борівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 18. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Згодом шлюбні відносини між сторонами були розірвані, в зв?язку з чим 29 серпня 2006 року позивач у відділі РАЦС Борівського РУЮ Харківської області отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу син залишився на утриманні матері, відповідач в добровільному порядку відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 15 серпня 2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку на утримання сина - [PERSON], [INFO], щомісячно, до повноліття. 25 січня 2019 року [PERSON] виповнилося вісімнадцять років, на теперішній час він є студентом 1 курсу факультету Інженерних мереж та екології міст Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова 4 рівня акредитації, денної форми навчання на бюджетній основі. Але син так і продовжує бути на утриманні позивача. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги на навчання в добровільному порядку не надає, незважаючи на те, що згідно законодавства зобов?язаний це робити. Позивач працює, отримує мінімальну заробітну плату, якої явно не вистачає для того, щоб повноцінно підтримувати життєвий рівень сім?ї. Остання не в змозі самостійно утримувати спільну дитину, у зв?язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку, придбання одягу, харчування, придбання необхідних підручників тощо. Крім заробітної плати позивач не має більше інших доходів. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Крім того, просила виправити помилку, яка допущена в позовній заяві, а саме: її ім'я помилково вказано "[PERSON]" замість "[PERSON]". Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 05 серпня 2000 року одружилися (а.с.6). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] 29 серпня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.8). Копією виконавчого листа № 2-413-05 підтверджується факт стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина (а.с.10). Відповідно до довідки № 2324 від 07.02.2019 р. [PERSON] є студентом 1 курсу факультету Інженерних мереж та екології міст Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2018 р. до 30.06.2022 р. (а.с.11). Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] на період навчання в розмірі ј частини доходу відповідача щомісячно, так як добровільно відповідач коштів на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, але може надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного, ст.ст. 5,12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, 211, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст. 16 ЦК України, на підставі ст.ст.199,200 Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: approved