overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

28 січня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання останній кредиту в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Незважаючи на неодноразові попередження, щодо погашення кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, штрафу за порушення строків повернення кредиту та відсотків, [PERSON] здійснює з порушенням встановлених строків та не в повному обсязі, тому представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22444,04 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. 31.03.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з*явився, надав суду заяву, просить розглянути справу у відсутність представника ПАТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 28). Відповідач у судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 21,24,27,30,31), заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони уклали 28 січня 2008 р. між собою кредитний договір б/н (а.с. 9-13), згідно якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки [PERSON] зобов*язання по кредитному договору не виконувала належним чином, то станом на 12.01.2014 року утворилась заборгованість у сумі 24959,77 грн. відповідно розрахунку заборгованості (а.с. 5-8), яка підлягає стягненню з неї на користь ПАТ "ПриватБанк", також з відповідача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн. у відповідності зі ст.81,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

28 січня 2013 року [PERSON] отримав у позивача кредит в розмірі 17000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних від суми заборгованості терміном до 27 мічня 2015 року. ПАТ " Імексбанк" подав до суду позов до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 22306 гривень 79 коп. та судові витрати в сумі 243 гривень 60 коп. В позові вказано, що [PERSON] зобов»язання по договору не виконав. Направлена йому вимога залишена без задоволення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати по справі. Вiдповiдач позовні вимоги визнав, не заперечує щодо задоволення позову. Вислухавши представника позивача, відповідача , вивчивши матерiали справи, суд вважає, що позов пiдлягає до задоволення iз слiдуючих пiдстав. Як видно з кредитного договору № 999-00031883/1 від 28 січня 2013 року між ПАТ " Імексбанк" та [PERSON] укладений договір про надання кредиту в розмірі 17000 гривень строком на два роки. [PERSON] зобов»язувався щомісячно погашати борг та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку борг складає 22306 гривень 79 коп . За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. Жодних доказів, що обґрунтовували б заперечення позовних вимог, відповідач у судове засідання не подав. За ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 22306 гривень 79 коп. та судових витрат в сумі 243 гривень 60 коп. підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

28 січня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов"янську Слов"янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 66. Спільне життя з відповідачкою не склалося через виниклу відсутність взаєморозуміння, періодичність виникнення скандалів та психологічну несумісність. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Просив позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов"янську Слов"янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 66. (а.с. 3). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідачка не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

28 січня 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 05 вересня 2000 року вона уклала шлюб з [PERSON] у виконкомі Мишинської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис №12. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають конфлікти, свідками яких нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дітям душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім'ї, вій не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишити проживати із нею, залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згідний. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 05 вересня 2000 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у виконкомі Мишинської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис №12 /а.с.5/. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.6-7/. Протягом останніх двох років сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають конфлікти, свідками яких нерідко стають діти. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім'ї, вій не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

28 травня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 25 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис за № 69 , після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що причиною розірвання шлюбу являється несумісність характерів та поглядів на спільне життя. Відповідач не реагує на її зауваження щодо покращення їх шлюбних стосунків, постійно вчиняє сварки, крім того не бажає допомагати по домашньому господарству. Шлюбні відносини між ними припинені та вони проживають окремо вже близько трьох місяці. Тому вона прийшла до висновку, що сім'я розпалася і шлюб необхідно розірвати. Від даного шлюбу дітей не мають. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, подала заяву про розгляд справиу її відсутності, позовні вимоги вона підтримала. Відповідач [PERSON] . в судове засідання не з"явився і не повідомив про причину неявки, про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Тому справа розглядається заочно, проти такого порядку вирішення справи позивачка згідно її заяви не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає, , відповідач в судове засідання не з"явився і не надав суду ніяких заперечень щодо пред"явлених вимог, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Спільні неповнолітні діти від даного шлюбу відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

28 червня 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 2003 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження 23 серпня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за №237. У шлюбі народилася донька [INFO] народження [PERSON] . В останні роки між нею та відповідачем постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між ними повністю втрачено почуття любові та поваги. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки та дитини, розвиватися фізично, морально, духовно та у соціальному відношені здоровимі нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. З кінця 2019 року шлюбні відносини між подружжям припинилися, спільного господарства вони не ведуть, на примирення незгодна. В судовому засіданні позивачка позивні вимоги підтримала повністю, на примирення була не згодна та просила суд розірвати шлюб. В судові засідання відповідач жодногоо разу не з`явився, рекомендовані листи, які направляються судом за адресою, що зазначена позивачкою поверталися до суду з відміткою, що адресат відсутній, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 24, 41). В судові засідання на 16.10.2020 року та 02.11.2020 року відповідача було повідомлено оголошенням на веб-сайті Южноукраїнського міського суду Миколаївської області (а.с. 36, 40). Вислухавши позивачку та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпняня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №237 (а.с. 16). Від спільного життя сторони мають доньку - [PERSON] 2004 року народження, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с. 7 ). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

29.01.2010 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2010 року справа за зазначеним позовом була передана на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси. В позовній заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за послуги водокористування на загальну суму 1749.99 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачка тривалий час плату за надані їй комунальні послуги не здійснювала, у звязку з чим, за нею перед позивачем за період з 01.06.2006 року по 01.11.2009 року виникла заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Тривалий час відповідачка плату за надані їй послуги водокористування не здійснювала, у зв'язку з чим, за нею перед ТОВ «Інфокс» за період з період з 01.06.2006 року по 01.11.2009 року виникла заборгованість на суму 1749.99 грн. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, п. 30 "Правил надання послуг з централі\-зованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового до\-говору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" № 630 від 21.07.2005 р., а також п.12.3 "Правил користування си\-стемами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України", затверджених наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства №65 від 01.07.1994 р., абонент повинен своєчасно щомісяця сплачувати послуги водокори\-стування У відповідності зі ст. 68 ЖК УРСР наймачі зобовязані вчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно д:* п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розташованої на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Позивач не має можливості успадкувати майно у зв'язку тим, що [PERSON], яка заявляла свої права на на спадщину, не надала до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини або відмову. В судове засідання позивач не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Відповідачка [PERSON] просила розгляд даної справи провести без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що до суду надала відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7) був власником земельної ділянки, яка розташована на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що державним актом на земельну ділянку (а. с. 8) та майновий пай, який знаходиться в пайовому фонді майна СТОВ "Урожай" с. Бухни Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Позивач має намір успадкувати майно померлого батька, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо прийняття спадщини. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; · ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. · ст. 1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником земельної ділянки, яка розташована на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за законом, має намір успадкувати майно померлого батька, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо прийняття спадщини, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку та майновий пай, який знаходиться в пайовому фонді майна СТОВ "Урожай" с. Бухни Погребищенського району Вінницької області, яка належала його померлому батьку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

29.01.2016р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] мотивуючи тим, що від шлюбу\~ з відповідачем мають сина, останній - повнолітній та є студентом НУ " Львівська політехніка", самостійно забезпечити необхідні матеріальні потреби, які виникають у зв`язку з його навчанням, позивачка невзмозі, відповідач утримання сину не дає. В судовому засіданні позивачка не була присутня подала заяву про розгляд справи у її відсутності.(а.с.21). Позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що маються повідомлення (а.с.23). Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. За положеннями ч.1, ч.2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовами, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З мотивів позовної заяви, копії свідоцтв про розірвання шлюбу та народження (а.с.4,7) видно, що сторони в розірваному шлюбі з 24.12.2015р., мають сина [PERSON] [INFO] відповідач батьківства не оспорює. Як убачається із довідки № 000011304\~ від 25.01.2016р. НУ " Львівська політехніка"\~ (а.с.9), [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання та перебуває на державній формі навчання, навчання закінчує 30.06.2018р., стипендію отримує. Відповідач, як видно із матеріалів справи\~ проживає в військовому містечку Липники (на території в/ч [NUMBER] ), на утриманні має: дружину- [PERSON] та сина - [PERSON] (а.с.6). За наведеного та з огляду на той факт, що [PERSON] не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, те що відповідач має постійний дохід\~ і здатний надавати утримання сину, суд задоволює позов\~ та стягує з відповідача аліменти на сина, в розмірі 1/4 частини від всіх видів свого заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення ним навчання. Задоволюючи позов, суд враховує, що термін навчання [PERSON] завершується 30.06.2018р. і з цього моменту припиняється його право на утримання. З огляду на вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір, суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі 551грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved