Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

23 листопада 2017 року до суду звернувся заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах держави в особі КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» до [PERSON], про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, у сумі 2 361,18 грн. В судовому засіданні прокурор Волошина Л.П. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, дала аналогічні позову пояснення. Від КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» надійшла заява про розгляд справи без участі представника лікарні, згідно якої позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, обставини справи не оспорював. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до вироку Варвинського районного суду Чернігівської області від 17.10.2017 року 04 жовтня 2016 року, близько 18 годин 00 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер [NUMBER], рухався зі сторони с.\~Гнідинці, в напрямку хутора Ященків. Рухаючись у вказаному напрямку, між населеними пунктами с. Гнідинці та хутора Ященків, біля електроопори №4/70, [PERSON], проявив неуважність, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним, зїжджаючи з асфальтобетонного покриття на ґрунтову дорогу прямо, під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, а саме стан поверхні проїзної частини, в наслідок чого скоїв наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонної плити, після чого відбулось перекидання транспортного засобу (а.с. 6-7). В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер 57188ММ, [PERSON], отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому лобної кістки справа, забійної рани лобно-тем»яної ділянки голови справа, ссадини попереково-сідничної ділянки, які в своїй сукупності зумовлені комплексом однієї травми та згідно висновку судово-медичної експертизи №256 від 01.07.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. В даній дорожній обстановці водій [PERSON], грубо порушив вимоги п.п.2.3. б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події дорожньо-транспортної пригоди. Вищевказаним вироком [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено [PERSON] від відбування призначеного даним вироком основного та додаткового покарання. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] з 04.10.2016 року по 26.10.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ», у звязку з чим лікарня понесла витрати в сумі 2361,18 грн. (а.с.6-7). Згідно наданої КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» калькуляції вартість одного ліжко-дня у хірургічному відділенні по КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» на 2016 рік становить 102,66 грн. Сума витрат на лікування хворого за 23 днів становить 2361,18 грн. (а.с. 9). У відповідності з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана \~відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, \~крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства \~або тяжкої образи \~з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 Постанови № 11 Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року\~ "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Витрачені на стаціонарне лікування кошти\~підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Крім того, суд бере до уваги і факт визнання позову відповідачем, зважаючи на що застосовує наслідки вказаного визнання, передбачені ст. 174 ЦПК України. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved