Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Великобірківське» розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована в смт.Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона не може оформити свідоцтво про прийняття спадщини у зв'язку із відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) пошкоджений, що не дає можливості прочитати текст документу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити. Представник Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, подано суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, просять позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №7. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 13.03.2000року і зареєстрованого в реєстрі за №30, [PERSON] заповіла на випадок смерті своєму сину [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Великобірківське» розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована в смт.Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну ділянку (пай) Серія [NUMBER] Після смерті матері [PERSON] її син [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав і був зареєстрований з матірю за однією адресою, проте не оформив своїх спадкових прав. [INFO] року [PERSON] - батько позивачки, помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видане Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №50. Як встановлено судом, Колективному сільськогосподарському підприємству "Великобірківське" був виданий Державний акт на право колективної власності на землю до якого був доданий список громадян, які на момент видачі цього Державного акту були членами колективного сільськогосподарського підприємства «Великобірківське» для одержання земельного паю. До вказаного списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на земельну ділянку, була включена [PERSON], яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства "Великобірківське". Тернопільською районною державною адміністрацією 14 лютого 1996 року на ім'я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яка знаходиться в межах Великобірківської селищної ради, площею 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат в подальшому був частково пошкоджений. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] і вступила у володіння (управління) спадковим майном, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і не заявляла про відмову від неї. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори №4876/02-14 від 08.11.2016року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], який прийняв спадщину по заповіту але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] посилаючись на те, що правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) пошкоджений, що не дає можливості прочитати текст документу. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, оренди, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки ( паю). У відповідності до ч.3. ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст.125 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у відповідності до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Великобірківське» розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована в смт.Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено.

Outcome: approved