Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

09.02.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідно до вироку Мостиського районного суду Львівської області від 16.04.2013року відповідачка [PERSON] 21.02.2013року о 11.30 год. в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно штовхнула його (позивача) в спину, внаслідок чого той впав та спричинив собі легке тілесне ушкодження у вигляді садна на чолі справа. Зазначає, що він, як потерпілий, під час даного кримінального провадження цивільний позов не пред'являв, а відповідачка не вчиняла жодних дій, спрямованих на відшкодування завданих йому моральних збитків. Стверджує, що нанесення відповідачкою йому тілесних ушкоджень викликали у нього сильний стрес, який спричинив подальший розлад його фізичного і морального здоров'я, порушення нервової системи, що проявляються у погіршенні сну, серцевих нападах та головних болях. Крім того, кримінальне правопорушення було вчинено відповідачкою у присутності його братів та інших родичів, чим завдано йому (позивачу) значної моральної шкоди, що полягала у душевних стражданнях у зв'язку із протиправною поведінкою щодо нього. Завдану йому моральну шкоду оцінює в розмірі 5000 гривень. З огляду на наведене просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] в його користь моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Просили відмовити в задоволенні позову. Покликаються на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог з тих підстав, що позивачем не надані належні докази (відсутні будь-які довідки та інші медичні документи) на підтвердження тих обставин, що нанесені нею (відповідачкою) тілесні ушкодження спричинили йому (позивачу) сильний стрес, що потягнуло за собою подальший розлад фізичного та морального здоров'я, а в поведінці позивача не проявляються зовнішні прояви, які б вказували на терпіння чи хворобу; з матеріалів кримінальної справи не вбачається факт побиття чи нанесення нею (відповідачкою) ударів [PERSON] Відповідачка стверджує, що лише штовхнула позивача [PERSON], внаслідок чого такий отримав тілесні ушкодження. При цьому відштовхнула його не свідомо, а захищаючи себе. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. Згідно ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. За ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права чи інтересу. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 16.04.2013р. відповідачку [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме в тому, що вона 21.02.2013р. о 11 год. 30 хв. в житловому будинку по [ADDRESS] на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно штовхнула [PERSON] в спину, внаслідок чого останній впав та спричинив собі легке тілесне ушкодження у вигляді садна на чолі справа. Відповідачці [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України призначено покарання у виді штрафу в дохід держави штраф у розмірі 850 грн. 17.05.2013р. даний вирок набрав законної сили, а відповідачка виконала призначене їй покарання, сплативши в дохід держави призначений їй штраф. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Підстави відповідальності за моральну шкоду визначені в ст.1167 ЦК України, яка встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995 р. (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У відповідності до вимог п.5 цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Узагальнюючи, суд вбачає підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки з приводу подій, які мали місце між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] наявний вирок суду у кримінальній справі, що набрав законної сили, даний вирок ухвалений саме щодо відповідачки [PERSON] та такий обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом безспірно встановлено, що саме внаслідок протиправних дій відповідачки [PERSON], вина якої встановлена у визначеному законом порядку вироком суду, позивачу [PERSON], як потерпілому по кримінальній справі, було заподіяно моральну шкоду, як полягала у перенесеному фізичному болі, моральних хвилюваннях та переживаннях, приниженні гідності внаслідок вчиненого відносно нього злочину - заподіянні легкого тілесного ушкодження. Щодо розміру завданої позивачу моральної шкоди, яка оцінена ним у 5 000 грн., то суд вважає його завищеним та таким, що не відповідає наведеним у справі доказам. Відтак, враховуючи тяжкість вчиненого відповідачкою злочину, його наслідки, які не є тяжкими, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди слід зменшити та оцінює таку в 400 грн. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, тобто у розмірі 19 грн. 49 коп. (243,6 грн. х (400 грн. : 5000 грн.)) . На підставі викладеного,

Outcome: approved