Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

23 січня 2015 року ПАТ КБ " Надра " звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування якого вказують, що 13 серпня 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» (назву змінено на ПАТ КБ «НАДРА») та [PERSON] був укладений Договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1161-АП (далі - Кредитний договір) відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 39445.54 дол. США в порядку та на умовах встановлених договором. Станом на 05 січня 2015 року заборгованість позичальника перед Банком складає 40 970,40 доларів США (сорок тисяч дев`ятсот сімдесят доларів 40 центів) та 158455,23 гривень. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів 40970,40 доларів та 158455,23 гривень, судовий збір в розмірі 3654,00 гривень. Заочним рішенням від 17 березня 2015 року позовні вимоги були задоволені повністю та стягнуто заборгованість солідарно з відповідачів в розмірі 40970,40 доларів та 158455,23 гривень, судовий збір в розмірі 3654,00 гривень. Ухвалою суду від 15 червня 2020 року було замінено стягувача ПАТ КБ " Надра " на його правонаступника ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС». 17 листопада 2021 року співвідповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою від 26 листопада 2020 року було скасоване заочне рішення та призначено справу до судового розгляду. 30 грудня 2020 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог, не погоджується із сумою заборгованості наданої позивачем, оскільки одночасне стягнення пені і штрафу, є незаконним, а стягнення штрафу взагалі є нічим не обґрунтованим. Крім того, заочним рішенням було стягнуто заборгованість за відсотками у розмірі 20292,76 доларів США, які нараховані станом на 05.01.2015 року, а строк дії Договору згідно п. 1.1.4 встановлено до 12.08.2014 року.Проценти нараховані по січень 2015, що не відповідає правовим позиціям Верховного Суду. Проценти не можуть нараховуватись після закінчення строку договору. Щодо заборгованості за тілом кредиту, то згідно умов п. 1.1. Договору [PERSON] видано 19722,77 доларів, а в позові зазначено, що видано 39445,54 дол. З розрахунку заборгованості видно, що начебто видано 19722,77 доларів, 729,74 та 729,74 доларів, тобто разом 21182,25 дол., що не підтверджено жодними доказами. Тобто з матеріалів справи взагалі не зрозуміло, яку саме суму отримав позичальник. Жодних доказів видачі кредитних коштів у матеріалах справи не міститься, тому стягнута за рішенням суду сума заборгованості з неї є повністю необґрунтованою та нічим не підтвердженою, та встановленою фактично лише з доводів позивача. 08 лютого 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого представник позивача вказує що словосполучення у позові «видано 39 445,54 дол. США.» є ймовірно помилковим і позивач наразі стверджує, що ним було видано відповідачу згідно Договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1161 -АП від 13.08.2007 р. саме 19722,77 дол. США.Доводи відповідача викладені у відзиві необґрунтовані та безпідставними, оскільки документами, що підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів від банку на купівлю автомобіля, що є заставним майном, є наступні документи: заява на видачу готівки № N1-1 від 13.08.2007 р.; меморіальний ордер № N1,-1 від 13.08.2007 р.; позабалансовий валютний меморіальний ордер № 1 від 13.08,2007 р.; квитанція № К19/0/102 від 13.08.2007 р. Таким чином, факт видачі відповідачу кредитних коштів є беззаперечним фактом та підтверджується вищезазначеними документами. Крім того, відповідач [PERSON] стверджує, що «враховуючи, що останній платіж було здійснено 22.01.2007 р., а позов подано у 2015 р., банк пропустив загальний трирічний строк позовної давності, що є окремою підставою для відмови у позові. З цього приводу позивач зазначає наступне. Сторони у договорі,

Outcome: approved