Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

14.03.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до відповідача, яким просили стягнути з останнього заборгованість за кредитом в розмірі 17 653 грн. 35 коп. Вказували, що 27.10.2011 року відповідач отримав кредит в розмірі 2 400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00 відсотків річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим станом на 31.01.2017 р. утворилась заборгованість за кредитом. У \~відзиві відповідач\~зазначає,\~що банком\~неправомірно нараховано\~проценти та\~штрафні санкції\~по кредиту,\~оскільки він\~з 2014\~року перебував\~в АТО,\~є учасником\~бойових дій\~ та\~за положеннями\~ЗУ «Про\~соціальний і\~правовий захист\~військовослужбовців та\~членів їх\~сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, в тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Позивач, в свою чергу, надав суду відповідь на відзив, у якому зазначає, що згідно положень ст.14 ч.5 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідачу вже було скасовано частина нарахованої заборгованості , на підтвердження чого надано копію витягу по рахунку, та зазначено про підтримання вимог про задоволення позову. В судове засідання представник позивача не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково, лише в частині заборгованості за тілом кредиту з підстав, зазначених у відзиві. Дослідивши надані докази, заслухавши представника відповідача, судом встановлені такі факти та обставини. 27 жовтня 2011 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2 400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказаний кредитний договір складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та, якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично пролонгується на той же строк (п.1.1.7.12 Правил). Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк встановлює Клієнту кредитний ліміт та може змінити (збільшити або зменшити) його в будь-який момент. Згідно п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до договору від 13 квітня 2010 року позичальнику був відкритий картковий рахунок та видана платіжна кредитна картка "Універсальна", пільговий період 30 днів. Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідач грошові зобовязання перед кредитодавцем належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем [PERSON], станом на 31.01.2017 р., заборгованість відповідача складає 17 653 грн. 35 коп., а саме: 2 346 грн. 15 коп. заборгованість за тілом кредиту, 13 990 грн. 37 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 816 грн. 83 коп. штраф (процентна складова). Згідно із частинами 1,2\~статті 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Частинами 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах\~\~(у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2\~ст. 1067 ЦК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Разом з тим, згідно наданих відповідачем [PERSON] вбачається, що він є молодшим сержантом міліції групи матеріального забезпечення батальйону патрульної поліції служби міліції особливого призначення «Миколаїв» УМВС та з 26.06.2014 року по 04.07.2014 року, з 11.07.2014 року по 16.08.2014 року перебував в районах проведення АТО. Має статус учасника бойових дій. Пунктом 15\~ст.\~14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» зазначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, в тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. \~\~\~\~ Оскільки відповідач є військовозобов'язаним та учасником бойових дій, йому, відповідно до п.15 ст. 14 Закону України\~«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~з часу призиву на військову службу, а саме 16.03.2015 року, пеня за невиконання зобов'язань перед банком, а також проценти за користування кредитом б/н від 27.10.2011 року не підлягають стягненню, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в період з 26.06.2014 року по сплаті процентів за користування кредитом, за штрафами необхідно відмовити. З матеріалів справи вбачається, що на час початку відрядження позивача до районів АТО, його заборгованість перед банком складала 2\~346 грн. 15 коп. заборгованість за тілом кредиту, 242 грн. 77 коп. заборгованість за процентами. Отже доводи представника відповідача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, натомість доводи позивача викладені у заперечені на відзив, не відповідають вимогам законодавства та не можуть бути прийняті до уваги. За таких обставин суд приходить до висновку, що стягненню підлягає тільки заборгованість за тілом кредиту, частина заборгованості за відсотками, у стягненні решти заборгованості за процентами, та штрафів з наведених вище підстав слід відмовити. Згідно Закону України "Про судовий збір" відповідач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, проте, оскільки позов він визнав частково, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачу 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову.

Outcome: partial