Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

29.01.2020 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа ТОВ "Універсальна Українсько-сибірська біржа" в якому просить суд визнати дійсним біржовий договір, укладений 17.05.1994 між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований на Універсальній Українсько-сибірській біржі за № 4-5/16, а також визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. А1, веранду літ. а, тамбур літ. а1, гараж літ. Б, сарай літ. В, вбиральню літ. Г, погріб літ. Д, огорожу № 1, огорожу № 2, колодязь № 3, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Оскільки укладений між сторонами договір нотаріально посвідчено не було, за вимогами діючого законодавства він є недійсним. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача у поданій заяві просила судовий розгляд провести без її участі та участі позивача. Позов підтримала та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач та третя особа, які належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду повторно в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов (пояснень) до суду не надходило. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, що повідомлявся належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Так, судом встановлено, що 17.05.1994 [PERSON] , як покупець, з одного боку, та відповідач у справі [PERSON] , як продавець, з другого боку, уклали біржовий договір № 4-5/16. Предметом договору є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Договір було зареєстровано та посвідчено брокерами брокерської контори - Універсальна українсько-сибірська біржа за № 4-5/16, підписи сторін [PERSON] та [PERSON] засвідчено підписами брокерів: від імені покупця - [PERSON] , від імені продавця - [PERSON] , а також скріплено печаткою біржі та засвідчено підписом її директора [PERSON] В (а. с. 13). Позивач сплатив продавцю кошти за зазначений в договорі будинок, а продавець в свою чергу звільнив та передав об`єкт нерухомості у власність [PERSON] , як обумовлено договором. Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , виданого КП "Зміївське БТІ", власником вказаного будинку в цілому значиться позивач [PERSON] (а. с. 15 - 16). Згідно висновку про вартість майна, вартість будинку [ADDRESS] складає 110115 грн 39 коп. (а. с. 10). Згідно ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Тобто, діючі на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та продавцем норми Закону передбачали, що в разі, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 ЦК України, діючого в даний час. Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , зареєстрованого Універсальною Українсько-сибірською біржею за № 4-5/16 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved