Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить: змінити прізвище малолітнього [PERSON], [INFO], на прізвище матері «[PERSON]»; зобов'язати Дніпровський відділ державної РАЦС реєстраційної служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської обл.. внести відповідні зміни до актового запису № 2152 про народження [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову зазначила, що 02 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №702. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.08.2014 року шлюб сторонами було розірвано. Додатковим рішенням Дніпровського районного суду від 04.09.2014 року, прізвище позивача [PERSON] було змінене на дошлюбне «[PERSON]». Від спільного життя у шлюбі сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. На теперішній час, шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинено, разом сторони не проживають, сумісного господарства не ведуть. Дитина проживає разом із матір'ю і знаходиться на її утриманні. Позивач вирішила змінити прізвище сина [PERSON] з [PERSON] на "[PERSON] " і попросила відповідача дати на це свою згоду, однак він відмовився. Відповідач, безпідставно не надає згоди на зміну прізвища сина [PERSON], при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає відмову відповідача безпідставною, оскільки така позиція її колишнього чоловіка, шкодить інтересам дитини, адже з таким прізвищем син ототожнює себе з матір'ю, до того ж її прізвище є благозвучнішим за вказане у свідоцтві про народження сина. Сина [PERSON] дражнять однолітки, при заповненні документів з боку дорослих виникають незручні запитання до сина, що не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток його особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особи служби в справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, письмово просили провести розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, письмово просили провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 02 липня 2011 року перебували у шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 702, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 13). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.08.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.09.2014 року, прізвище позивача [PERSON] було змінене на дошлюбне «[PERSON]», що підтверджується копіями рішень (а.с.10-11, 12). З матеріалів справи вбачається, дитина проживає разом із матір'ю і знаходиться на її утриманні. Позивач вирішила змінити прізвище сина з [PERSON] на "[PERSON] " і попросила відповідача дати на це свою згоду, однак він відмовився. Відповідач, безпідставно не надає згоди на зміну прізвища сина [PERSON], при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Позивач вважає відмову відповідача безпідставною, оскільки така позиція відповідача, шкодить інтересам дитини, вважає своє прізвище благозвучнішим за вказане у свідоцтві про народження сина. Зазначила, що сина [PERSON] дражнять однолітки, при заповненні документів з боку дорослих виникають незручні запитання до сина, що не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток його особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. За змістом ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ч. 3 ст. 148 СК України, у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Частиною 5 ст. 148 СК України встановлено, що у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. З огляду наведеного та враховуючи відсутність у позивача можливості отримати згоду відповідача на зміну прізвища дитини, оскільки останній ігнорує звернення позивача з приводу цього питання, в судове засідання відповідач не з'явився, а також приймаючи до уваги, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, суд приходить до висновку, що позиція позивача (матері дитини) щодо зміни прізвища дитини в зв'язку з наведеними нею обставинами відповідає інтересам дитини, а тому позовну заяву належить задовольнити. Згідно ст. 11, ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору при розгляді справи віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved