Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

20.01.2014 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ржищівська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя, в якій вказано, що [INFO] помер колишній чоловік позивачки [PERSON], з яким вона перебувала в шлюбі з 11.09.1999 року по 18.01.2012 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу 11.08.2000 року позивачкою та її покійним чоловіком було набуте спільне майно - придбано житловий будинок [ADDRESS], вартість якого на той час становила 3533 грн. Спірний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,06 га, яка була передана колишньому покійному чоловікові позивачки відповідно до рішення виконавчого комітету Ржищівської міської ради № 2-115 від 28.11.2000 року. 18.12.2013 року за заявою [PERSON] у Ржищівській міській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу до майна колишнього покійного чоловіка позивачки. До складу майна увійшов житловий будинок [ADDRESS]. Окрім [PERSON] - колишньої свекрухи позивачки, спадкоємцем першої черги за законом є неповнолітня дочка позивачки [PERSON] Оскільки чинним законодавством не передбачена видача колишньому подружжю свідоцтва про право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, нотаріус порадила позивачці визнати своє майнове право в судовому порядку. Отже, незважаючи на те, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] він був оформлений на ім'я колишнього покійного чоловіка, цей будинок являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Будь-яких домовленостей, в тому числі шлюбного договору, стосовно поділу даного будинку між позивачкою та її колишнім чоловіком не було. Виходячи з викладеного, у разі виділу частки із майна, що було у спільній сумісній власності подружжя - частки кожного із них у праві спільної сумісної власності є рівними і мають становити 1/2 частку кожного співвласника. В позовній заяві позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності у спільному майні подружжя на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала письмову заяву. Представник виконавчого комітету Ржищівської міської ради в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що надав заяву, згідно якої останній проти позову не заперечує, просить проводити розгляд справи без участі представника. Представник Ржищівської міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що надав листа, згідно якого останній позов підтримує, просить проводити розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що визнання відповідачкою позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] та виконавчим комітетом Ржищівської міської ради позову. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved