Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, мотивуючи позов тим, що з 12.06.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами не склались, тому на даний час на розгляді в Івано-Франківському міському суді перебуває справа за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки відмовляється. Ілона навчається у другому класі ЗОШ №16 м.Івано-Франківська, постійно хворіє, що підтверджується виписками з медичної картки. У звязку з мінімальним розміром заробітної плати позивачки, вона не взмозі самостійно забезпечити належний фізичний та духовний розвиток дитини. Відповідач офіційно не працює, однак має постійні доходи, так як працює на будівництві, часто виїжджає на заробітки за кордон, інших дітей, непрацездатних батьків на його утриманні немає, жодних аліментних платежів по виконавчих листах щодо нього не проводиться. А тому, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] щомісячно в розмірі по 1 900 грн. до досягнення нею повноліття. 22.03.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що він на даний час ніде не працює, на його утриманні знаходиться мати похилого віку, яка проживає в [INFO] та потребує постійного догляду. Оскільки, відповідач здійснює догляд за матірю, то за кордон не їздить, а проживають у двох на мамину пенсію. Визначений позивачкою розмір аліментів в сумі 1 900,00 грн. є занадно великим, так як в нього немає можливості сплачувати їх в такій сумі. Відповідач не відмовляється від допомоги доньці, однак при визначенні розміру аліментів просив врахувати його матеріальне становище та факт перебування на його утриманні непрацездатної матері, що має істотне значення для прийняття рішення (а.с.16-19). Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві (а.с.49). Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності відповідача, позовні вимоги визнав частково в розмірі 1 500,00 грн. з підстав наведених у попередньо наданому письмовому відзиві (а.с.50). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно копії свідоцтва про народження Серія 1-НМ №141663 виданого 01.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, 27.11.2009 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] (а.с. 3). Судом встановлено та визнається сторонами, що малолітня [PERSON], [INFO] проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання доньки слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, про такий вид аліментів просить позивачка та не заперечує відповідач, представник відповідача. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоровя. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання доньки. Щодо посилань відповідача на те, що на його утриманні знаходиться мати похилого віку, яка проживає в [INFO] та потребує постійного догляду, то відповідавчем з даного приводу також не надано суду жодних доказів. Крім цього, суд бере до уваги той факт, що малолітня [PERSON] постійно хворіє, що підтверджується копіями виписок з медичної картки (а.с.5, 6, 23-25), що потребує додаткових коштів. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2019 рік у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років\~ становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів по 1 900,00 грн. щомісячно на утримання доньки є завищеним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] по 1 500,00 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити її належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства, а також визнається і відповідачем. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 1 500,00 гривень до досягнення нею повноліття, починаючи з 15.02.2018 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. . А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved