Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

10.12.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.11.2015 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9297,83 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим, станом на 13.11.2019 року має заборгованість в сумі 13547,92 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4805,22 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2419,58 грн., заборгованість за пенею - 5766,00 грн., штраф відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди - 557,12 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 13547,92 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 192,10 грн. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.12.2019 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.49-50) В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с.38) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи був повідомлена належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за останньою відомим місцем реєстрації відповідача. Відповідачкою [PERSON] судова повістка, копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження по справі була отримана, що підтверджується поштовим повідомлення. (а.с.52) Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.11.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9297,83 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 числа кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. ( а.с. 7-31) При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідач [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконувала. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 13.11.2019 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 13547,92 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4805,22 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2419,58 грн., заборгованість за пенею - 5766,00 грн., штраф відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди - 557,12 грн. (а.с.5). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк" підлягає стягненню заборгованість у розмірі 13547,92 грн, в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 1921,00 грн.

Outcome: approved