Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» - про повернення депозиту та відшкодування збитків. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що між ним та відповідачем були укладені наступні договори банківського вкладу (депозиту): Договір «2630/08/134797» від 08/10/2013р на суму 85 000,00 гривень; Договір «2630/08/171035» від 02/04/2014р на суму 3 000,00 долари США. Згідно строків вказаних договорів відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув кошти в строк та повному обсязі, в зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» на користь позивача сумі 130 865,39 грн. В процесі розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» на користь позивача грошові кошти разом з нарахованими відсотками за договором депозиту №2630/08/134797 від 08.10.2013 р. у сумі 85 445,39 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. ПАТ «Міський комерційний банк» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №2630/08/134797 від 08.10.2013 р на суму 85 000,00 гривень. Вбачається, що згідно строку вказаного договору ПАТ «Міський комерційний банк» не виконав свої зобов'язання та не повернув кошти в строк та повному обсязі, в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову на що слід зазначити наступне. Постановою правління Нацбанку України від 20 листопада №732 "Про віднесення ПАТ "Міський комерційний банк" до категорії неплатоспроможних" введено тимчасову адміністрацію. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «МКБ» почато процедуру ліквідації. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконною та безпідставною, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Відповідно до ст.. 1074 ЦК України, не допускається обмежень прав клієнта щодо розпорядження вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Таким чином дії відповідача, направленні на ухилення від повернення позивачу вкладу є протиправними. Згідно Ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Вбачається, що по договору банківського вкладу, на момент введення тимчасової адміністрації були нараховані відсотки, разом з якими сума договору складає: Договір «2630/08/134797» від 08/10/2013р на суму 70 000,00 грн. + 15 000 грн. поповнення вкладу + 445,39 грн. % = 85 445,39 грн. З урахуванням викладеного вище, зважаючи на те, що відповідач не виконав умови договору банківського вкладу, чим порушено права позивача, суд вваж аж вимоги позивача обґрунтованими доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved