Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. При житті [PERSON] набула право на земельну частку ( пай ), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) Серії [NUMBER]. При житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її син [PERSON], а рідний дядько позивача, шляхом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно. До спадкового майна ввійшло право на земельну частку ( пай ) згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER], яке він фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті рідного дядька [PERSON], оскільки являється спадкоємцем п'ятої черги за законом, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить: поновити їй строк звернення до суду з позовом, встановити факт належності правовстановлюючого документа та визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER], яке фактично успадкував її рідний дядько [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність та не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність та не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Агрофірма «Мурафська», що підтверджується відповіддю відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.10.2018 №131/145-18. Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, виданого 22.02.2019 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Агрофірма «Мурафська» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Факт належності вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] саме [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків, які суду пояснили, що [PERSON] працювала з 1970 року по 1980 рік телятницею в КСП «Агрофірма «Мурафська» та звідти вийшла на пенсію. Також вказали, що вона була включена до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай). Окрім цього зазначили, що знають [PERSON] як [PERSON]. Відповідно до ч.6 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлено факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. По Качалівській сільській раді Краснокутського району Харківської зареєстрований заповіт від 09 березня 1993 року за реєстром №19, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що на день смерті буде їй належати по закону заповіла своєму сину [PERSON]. Вказаний заповіт на час відкриття спадщини чинний, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05.03.2019 року. Син заповідачки [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], проживаючи з нею на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка виконавчого комітету Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 11.10.2018 року №428. Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, оскільки її донька [PERSON] померла, а згідно відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 11.03.2019 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.03.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Качалівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 25.07.2008 року. Після його смерті відкрилася спадщина до спадкового майна, якої ввійшло й право на земельну частку ( пай ) згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER], яке він фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Факт, що спадкодавець [PERSON] являється рідний дядьком позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про її одруження, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України, копії яких маються в матеріалах справи. Також, спадкоємцями майна [PERSON] є його племінник [PERSON] (відповідач по справі), який позов визнав та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] Інших спадкоємців майна [PERSON] немає, оскільки згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.02.2019 року вбачається, що по параметрам запиту: [PERSON] - інформація відсутня. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай). У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця -[PERSON], має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved