Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, де заінтересована особа Головне управління ПФУ в Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В заяві зазначила, що вона після реєстрації шлюбу в Молдавії переїхала жити в с. Кричево, де чомусь почали називати її по вуличному [PERSON] . Напевно тому в наказі № 39-К від 04.04.1984 року відділом кадрів колишнього радгоспу ім.Дзержинського помилково вказали її ім`я « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Вона пропрацювала робітницею цього радгоспу до 12.11.93 року і наказом № 55/К була звільнена з роботи. Оскільки вже має право на оформлення пенсії, тому вона звернулась в архівний відділ Тячівської РДА про видачу їй довідок про заробітну плату і про те, що з її заробітної плати стягувались всі соціальні відрахування, їй було видано 2 довідки за № 07/04-645 від 25.08.2020 року і № 07/04-646 від 25.08.2020 року про заробітну плату для обчислення пенсії, проте у них невірно вказано її ім`я. Це трапилося по вині працівників бухгалтерії радгоспу ім.Дзержинського, які в книгах нарахування заробітної плати невірно вказали її ім`я « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Ці дві довідки архівного відділу Тячівської РДА перешкоджають їй в оформленні пенсії на яку вона має право. Просить постановити рішення, яким визнати належність правовстановлюючих документів, а саме що довідка архівного відділу Тячівської РДА № 07/04-645, яка видана [PERSON] та довідка № 07/04-646 про суми заробітку належить їй - [PERSON] , [INFO] . 07 грудня 2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами окремого провадження, а також запропоновано заінтересованій особі подати письмові пояснення. 18 січня 2021 року від Головного управління ПФУ в Закарпатській області надійшли письмові пояснення по справі, з яких вбачається що заявниця [PERSON] зверталась в усній формі до відділу обслуговування громадян №7 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління для отримання консультацій з питань оформлення документів для призначення пенсії по віку згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, в поданих документах для призначення пенсії спеціалістами виявлено, що у архівній довідці про заробітну плату виданою архівним відділом Тячівської райдержадміністрації за №07-04/646 від 25.08.2020 року та у архівній довідці про прийняття на роботу виданою архівним відділом Тячівської райдержадміністрації за №07-04/645 від 25.08.2020 року, заявниця значиться як [PERSON] , а згідно паспорту серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження, значиться як [PERSON] . У п.26 постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637, із змінами, внесеними постановою КМУ №497 від 11.04.2002 року, зазначено, якщо прізвище, ім`я, по батькові, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж працівника, не відповідають прізвищу, імені та по батькові зазначеним в паспорті або свідоцтві про народження особи, факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, даній особі може бути встановлено у судовому порядку. В судовому засіданні представник заявниці адвокат Пазина О.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив постановити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючих документів [PERSON] . Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ в Закарпатській областів судове засідання не з`явився, згідно надісланого пояснення просить справу розглядати у відсутності представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона разом з заявницею [PERSON] працювала в радгоспі у 1980-1990 роках. [PERSON] жила в с.Кричево, однак була приїжджою з Молдови. Всі знали її, як [PERSON] і називали « [PERSON] », напевно тому її помилково записали у документах, як " [PERSON] ". Свідок [PERSON] , в судовому засіданні показала, що заявниця [PERSON] почала збирати документи на пенсію, і тільки тоді вона дізналася, що її звати « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Вони разом працювали в радгоспі починаючи з 1983-1984 по 1990 роки, і за тридцять років, тобто до цього часу їй не було відомо, що вона по паспорту « [PERSON] ». Всі знали що [PERSON] є « [PERSON] ». Вислухавши пояснення представника заявниці, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно паспорту серії [NUMBER] виданого Тячівським РВУ МВС України в Закарпатській області 24 квітня 1996 року, заявниця значиться як - [PERSON] (а.с.25-26 ). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , встановлено що [PERSON] , народилася [INFO] та відповідно до вказаного свідоцтва записана як « [PERSON] » (а.с.3). Відповідно до Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданої ДПІ в Тячівському районі Закарпатської області № 10191 від 08.05.2001 року, ідентифікаційний номер присвоєно - [PERSON] (а.с.4) 14 березня 1980 року було укладено шлюб між [PERSON] , 1961 року народження та [PERSON] , 1954 року народження та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується дублікатом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 26 серпня 2020 року. Згідно вказаного свідоцтва заявниця значиться як « [PERSON] » (а.с.5-6). Згідно копії трудової книжки [NUMBER] розпочатої 10.03.1997 року, заявниця значиться як « [PERSON] » та відповідно до запису була прийнята робочої бригади №1 до радгоспу ім.Дзержинського на підставі наказу №39/к від 04.04.1984 року та звільнена з роботи за власним бажанням відповідно до наказу №55/к від 12.11.1993 року (а.с.27). У архівній довідці № 07-04/645 від 25.08.2020 року виданій Тячівською РДА в Закарпатської області зазначено, що в архівному фонді радгоспу ім.Дзержинського с.Кричево Тячівського району є відомості про те, що гр. [PERSON] , (рік народження не вказаний), працювала робітницею бригади №1: прийнята на роботу [PERSON] (так у документі) з 02 квітня 1984 року (наказ № 39/к від 04.04.1984 року); звільнена з роботи з 12 листопада 1993 року (наказ № 55/к від 12.11.1993 року) (а.с.7). З довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №07-4/646 від 25.08.2020 року виданій Тячівською РДА в Закарпатської області, вбачається, що довідка видана [PERSON] , (рік народження не вказаний), яка працювала в радгоспі ім.Дзержинського, с.Кричево про те, що її заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії склала суму вказану в таблиці з розшифруванням (а.с.8). У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні імені заявниці [PERSON] , і така обставина перешкоджає їй в оформленні пенсії, оскільки метою встановлення факту, що має юридичне значення є забезпечення можливості реалізації заявницею гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, а також те, що іншого порядку та можливості встановити факт належності вказаних довідок у заявниці не має. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, здобуті в ході судового розгляду докази, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості отримання заявницею пенсії, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved