Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що йому на праві приватної власності належить комплекс будівель і споруд, які знаходяться в смт.Сутиски Тиврівського району Вінницької області по вул.Жовтнева, 128. Дані споруди розташовані на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці. У зв'язку із необхідністю на належній йому земельній ділянці ним без належної документації, було здійсненне самочинне будівництво, а саме адміністративна будівля Літера В - загальною площею 66,7 кв.м, ґанок, які відповідають усім будівельним нормам і готові до експлуатації, не порушують будь-яких будівельних норм та прав інших осіб. Далі він вирішив у встановленому законом порядку узаконити вищевказану споруду, отримати на неї правовстановлюючий документ. У нього виникли труднощі, бо коли він звернувся до реєстратора речових прав на нерухоме майно то йому було роз'яснено, що згідно ст.41 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Для державної реєстрації права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; 2) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси;4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна і (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, обов'язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов'язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Оскільки документ що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта в нього відсутній, з метою його отримання ним було подано заяву до Департаменту Державної архітектурної інспекції України у Вінницькій області про прийняття об'єкта в експлуатацію. У відповідь на свою заяву він отримав відмову-роз'яснення № 21-ЗПІ-1002-10 від 11.08.2017 року в якому вказано, що станом на сьогоднішній день відсутній порядок введення в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів, існує тільки порядок на підставі рішення суду, «Декларація про готовність об'єкта до експлуатації на підставі рішення суду». Просить визнати за ним право власності на самочинно збудовані приміщення, що знаходяться в смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, по вул.Жовтнева, 128, відповідно до інвентаризаційної справи № 140-17-ТП, виготовленої ТОВ «Приват-БТІ», 06.06.2017 року: Адміністративна будівля Літера В - загальною площею 66,7 кв.м, ґанок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що на місці забудови був господарський двір, дану територію викупив [PERSON] у [PERSON], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності № 181 на комплекс будівель та споруд, виданого виконавчим комітетом згідно з рішенням виконкому Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області 08.06.2012 року, код цільового призначення - для особистого селянського господарства. На земельній ділянці знаходилася вагова та склад мінеральних добрив. Без відповідних дозволів [PERSON] перебудував приміщення вагової на адміністративну будівлю, якій призначено виконкомом Сутисківської селищної ради адреса вул. Жовтнева, 128. ДАК відмовив в прийнятті в експлуатацію через відсутність діючого Порядку прийняття в експлуатацію самочинних будівель незалежно від класу наслідків, тобто на сьогодні відсутній позасудовий порядок прийняття таких об'єктів в експлуатацію. Об'єкт зведений самочинно на земельній ділянці, що належить позивачеві, який є власником об'єкту нерухомого майна, земельні ділянки зареєстровано 12.04.2017 року. Відповідач представник Сутисківської сільської ради в судове засідання не зявився, просить справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не зявився, просить справу розглянути у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. Згідно з ст. 41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 07.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі і визнання права. Тобто, за змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом «д» ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок мають право: споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. У відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням. Згідно зі статтями 182, 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до технічного паспорту будівництво завершене, складений план її меж. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч. 2 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. [PERSON] на праві приватної власності належить комплекс будівель і споруд, який знаходиться в смт.Сутиски Тиврівського району Вінницької області, по вул.Жовтнева, 128, що стверджується договором купівлі-продажу від 29.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу, [PERSON] На місці вказаної забудови був господарський двір колгоспу "Нива", а пізніше СВК. Дану територію [PERSON] викупив у [PERSON], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності № 181 на комплекс будівель та споруд, виданого виконавчим комітетом згідно з рішенням виконкому Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області 08.06.2012 року, цільове призначення даної земельної ділянки для особистого селянського господарства. На даній земельній ділянці відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу була будівля ваги під'їзної літ "А" з навісом та будівля складу мінеральних добрив. (а.с. 5-7). [PERSON] самочинно без належної технічної документації, перебудував будівлю ваги під сторожку, тобто будівля залишилась за своїм призначенням для забезпечення господарської діяльності. Перебудовою даного приміщення права інших осіб не порушено, а рішенням виконкому Сутисківської селищної ради даній будівлі встановлено адресу вул. Жовтнева, № 128. Дані споруди розташовані на належній позивачу на праві приватної власності земельній ділянці, що підтверджується витягом з реєстру речових прав № 85038538 від 13.04.2017 року (а.с. 8). Відповідно до звіту про технічне обстеження № 12-17-ТЗ від 14.06.2017 року виданого ТОВ «ПРИВАТ-БТІ», Адміністративна будівля літера В - загальною площею 46,5 кв.м та ґанок - загальною площею 4,8 кв.м., відповідає усім будівельним нормам і готові до експлуатації, їм встановлена відповідність вимогам надійності і можливість безпечної експлуатації (а.с. 14-19).

Outcome: approved