Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 02.11.1991 року у відділі запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 3621, зареєстровано шлюб з відповідачем, у зв`язку із чим вона своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на " [PERSON] ". Від спільного подружнього життя у сторін є одна дитина - син, який на даний час повнолітній. Позивач зазначає, що спочатку їх сімейне і подружнє життя проходило у взаємоповазі, любові та злагоді, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршувались, що призвело до постійних непорозумінь та конфліктів. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, збереження їх стосунків є неможливим, шлюб існує лише формально, вона втратила до відповідача подружні почуття і не має наміру миритися з відповідачем. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить її інтересам та інтересам відповідача. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 05.04.2021 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбувідкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про що розписався особисто 09.04.2021 року (арк. спр. 19), від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву. У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів 02.11.1991 року, актовий запис № 3621, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк. спр. 8). З матеріалів справи зокрема позовної заяви встановлено, що у сторін в шлюбі народилася одна дитина - син, який на даний час є повнолітнім. Відповідно до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З письмової заяви позивача від 05.05.2021 року зареєстрованої в канцелярії суду за вх. №4936 від 05.05.2020 року, яка міститься в матеріалах справи та позовної заяви, встановлено, що вона остаточно визначилась та збереження шлюбу не бажає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, підстав для надання строку на примирення немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. А відтак, позов [PERSON] необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved