Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

14.03.2016 року [PERSON] звернулась до Балтського районного суду Одеської області з урахуванням уточнених позовних вимог до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свою вимогу позивач мотивує тим, що після смерті своєї матері [PERSON] відкрилась спадщина 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Балта., вул. Московська. 59. Заповіт [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги після її смерті на той момент були: чоловік (батько позивача) - [PERSON], брати: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та сестра [PERSON]. На момент смерті матері разом з нею в одному будинку проживали однією сім'єю та були зареєстровані: батько позивачки - [PERSON], мій брат [PERSON] та позивачка. Ніхто з сім'ї не подавав до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. [PERSON] будучи чоловіком [PERSON], у відповідності до ст. 60 СК України на момент смерті останньої, являвся співвласником спільного сумісного майна подружжя, а отож являвся власником 1/2 частини всього майна. Тобто до спадкової маси відноситься 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Московська, 59. [PERSON] став власником 2/3 житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Московська, 59. [PERSON]- прийняв спадщину у вигляді 1/6 частини майна (третя частина від 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами); [PERSON]Ю - прийняла спадщину у вигляді 1/6 частини майна (третя частина від 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами). 01.12.2014 року помер батько позивачки - [PERSON]. Заповіту він не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Московська. 59. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька, подавши відповідні заяви до нотаріуса. Брати [PERSON], [PERSON] та сестра [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини на користь позивачки. Таким чином, спадщина розподілилась слідуючим чином: [PERSON] успадкувала 21/30 частина спадкового майна; [PERSON] - 5/30 частина спадкового майна; [PERSON] - 4/30 частин спадкового майна. Відповідач визнав права [PERSON] на спадкове майно в розмірі 21/30 частини спадкового майна та подав зустрічну позовну до [PERSON] треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в розмірі 4/30 частини спадкового майна. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON], подавши до суду відповідні заяви. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче. [PERSON], яка померла 20.04.2014 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 368600, посвідченого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований за адресою Одеська область, м. Балта, вул. Московська, 59. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу [PERSON] № 112/02-14 від 26.02.2016 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, разом з нею були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які фактично прийняли спадщину, але не оформили свої спадкові права. Таким чином, [PERSON], будучи чоловіком [PERSON], відповідно до ст. 60 СК України на момент смерті був співвласником спільного сумісного майна подружжя, а отож був власником 1/2 частини всього майна. Тобто до спадкової маси відноситься 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Московська, 59. яка належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Отже, 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами розподілилась між трьома спадкоємцями наступним чином: [PERSON] - успадкував 1/6 частину майна (третя частина від 1/2 житлового будинку). [PERSON] - успадкував 1/6 частина майна (третя частина від 1/2 житлового будинку). [PERSON] - успадкувала 1/6 частина майна ( третя частина від 1/2 житлового будинку). З огляду на ч. 5 ст. 1268 ЦК України, згідно з якою незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві і часу відкриття спадщини, враховуючи вищевикладене, після смерті [PERSON]: [PERSON] став власником 2/3 житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Московська, 59, тобто 1/2 частина належала йому як частка в спільному сумісному майні подружжя, 1/6 частина - прийнята спадщина, 1/2+1/6 = 3/6+1/6 = 4/6 - 2/3); [PERSON] - прийнята спадщина 1/6 частина майна (третя частина від 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами); [PERSON] - прийнята спадщина 1/6 частина майна (третя частина від 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами). [PERSON], який помер 01.12.2014 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 395643, посвідченого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області на праві приватної власності мав 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою Одеська область, м. Балта, вул. Московська, 59. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу [PERSON] № 112/02-14 від 26.02.2016 року 25.02.2015 року була заведена спадкова справа за №33/2015 до майна [PERSON], померлого 01.12.2014 року. [PERSON] є спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON], яка звернулась із заявою про прийняття спадщини, крім неї заяву про прийняття спадщини подав [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Так як [PERSON], [PERSON] та [PERSON] реалізували своє право па спадкування шляхом відмови від нього на користь [PERSON], остання успадкувала 8/15 частий майна після смерті [PERSON]. [PERSON], з огляду на викладене, успадкував 2/15 частини спадкового майн після смерті [PERSON]. Таким чином, враховуючи успадкування майна після смерті [PERSON] та [PERSON] спадщина розподілилась наступним чином: [PERSON] успадкувала: після смерті [PERSON] 1/6 частину спадкового майна; після смерті [PERSON] 8/15 частин спадкового майна. Всього успадкувала 21/30 частину спадкового майна (1/6+8/15 = 16/30+5/30 = 21/30). [PERSON] успадкував: після смерті [PERSON] 1/6 частину спадкового майна; після смерті [PERSON] відмовився від спадкування на користь [PERSON] [PERSON] успадкував 1/6 частину спадкового майна або 5/30 частини спадкового майна. [PERSON] успадкував: після смерті матері [PERSON] спадщину не прийняв: після смерті батька [PERSON] успадкував 2/15 або 4/30 частини спадкового майна. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що \~право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК України). \~У відповідності до ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняється внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом ІІ спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частки коленого спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Крім того, в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 зазначено таке: При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не дуло одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як її іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується s її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його просо власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: partial