Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони з відповідачем уклали шлюб 06.08. 2011 року у відділі Тячівського ДРАЦСу, про що вчинено відповідний актовий запис № 118. Від шлюбу у них дітей не народилося. Причиною розпаду їх сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, через що між ними виникали сварки та непорозуміння, відповідач не поважав її як дружину. Сумісне життя стало нестерпним, через що сторони не проживають разом вже більше пів року. Збереження їх сім'ї вже не можливо, шлюб існує лише формально, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася. Однак в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення в газеті "Новини Закарпаття" про виклик до суду. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб, 06 серпня 2011 року у у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції в Закарпатській області, про що вчинено відповідний актовий запис № 118. Від шлюбу у сторін дітей не народилася. З огляду на матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя через поважні причини. Подружні відносини між сторонами припинені, що встановлено з пояснень позивачки, наведених у позовній заяві. У даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в судове засідання не з'явився, свою позицію з приводу розірвання шлюбу суду не навів. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON], як особа, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище та яка має право після розірвання шлюбу обирати прізвище яким буде іменуватися надалі, в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві не зазначила прізвище, яке має намір залишити собі після розірвання шлюбу, тому суд позбавлений можливості визначити прізвище яким буде іменуватися відповідачка після розірвання шлюбу. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Питання про розподіл судових витрат в сумі 243,60 гривень позивачкою не ставилося. Також, судом встановлено, що ТУ ДСА в Закарпатській області сплатило 50 гривень за подання оголошення в газеті "Новини Закарпаття". Дані витрати у відповідності до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України відносяться до судових витрат, тому підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved