Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

12 лютого 2020 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 3000 грн, щомісячно на період навчання або до досягнення 23 років; додаткові витрати на дитину. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має повнолітніх та неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після розірвання шлюбу діти проживають із матір`ю. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міскрайонного суду Одеської області від 16.07.2018 року стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, до досягнення повноліття. Позивач вказує, що [INFO] [PERSON] досяг повноліття, у зв`язку з чим виконавче провадження про стягнення аліментів на його користь закрито. Наразі, [PERSON] є студентом 3 курсу архітектурно-художнього інституту ОДАБА денної контрактної форми. Термін навчання 2 роки. Відповідно до договору навчання № Д 304-19 від 28.08.2019 року, загальна сума навчання за весь строк навчання складає 54 416 грн. за 2 роки: за 3 курс 2019/2020 року - 27 208 грн, та за 4 курс 2019/2020 рік - 27 208 грн. Сума проживання в гуртожитку складає за рік 6 240 грн. Відповідач, який здоровий та працездатний, здійснює підприємницьку діяльність має можливість матеріально утримувати сина, але відмовляється від даного обов`язку в добровільному порядку, а вона самостійно не має змоги забезпечити дитину всім необхідним, а тому і звернулась до суду з відповідним позовом. 13 лютого 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою від 11 січня 2021 року постановив перейти до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявним матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 02.08.2018 року по справі № 495/1120/18. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 16.07.2018 року по цивільній справі № 495/2389/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку /доходу/, починаючи з 15.03.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Згідно довідки № 05-234/19 від 30.09.2019 року з Одеської державної академії будівництва та архітектури, [PERSON] дійсно є студентом 3 курсу Архітектурно-художнього інституту ОДАБА /ІV рівень акредитації/ денної контрактної форми навчання по програмі ОКР «бакалавр з архітектури». Зарахований на 3 курс наказом № 470/ас від 30.08.2019 року. Термін навчання 2 роки - по 30.06.2021 року. Згідно договору про навчання № Д 304-19 в Одеській державній академії будівництва і архітектури від 28.08.2019 року, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 54416 грн, в т.ч. за кожен календарний рік: 2019/20 рр. - 27 208 грн, 2020/21рр. - 27 208 грн. Згідно дублікату квитанції № 0.0.1453006887.1 від 02.09.1019 року, за проживання [PERSON] у гуртожитку сплачено 6240 грн. Відповідно до приєднаної позивачем детальної інформації про фізичну особу [PERSON] , він дійсно є підприємцем. Види діяльності: код КВЕД 45.21.1 Будівництво будівель, Код КВЕД 45.25.1 інші спеціалізовані будівельні роботи /основний/, Код КВЕД 45.45.0 Інші роботи з завершення будівництва. Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою суду від 13.02.2020 року, витребувано з Центру обслуговування платників Білгород - Дністровської ДПІ Чорноморського управління ДФС в Одеській області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Московська, 18 А завірені належним чином декларації про доходи [PERSON] , ідентифікаційний код: [NUMBER] , місце проживання за реєстрацією: [ADDRESS] . Зобов`язано Центр обслуговування платників Білгород - Дністровської ДПІ Чорноморського управління ДФС в Одеській області, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Московська, 18 А надати до суду завірені належним чином декларації про доходи [PERSON] , ідентифікаційний код: [NUMBER] , місце проживання за реєстрацією: [ADDRESS] . Так, згідно ухвали суду Головним управлінням ДПС в Одеській області надані податкові декларації про майновий стан і доходи [PERSON] , з яких жодним чином не вбачаються декларування доходу/прибутку/ відповідачем, починаючи з 2011 року по 2019 рік В той же час, позивач вказує, що відповідач який є здоровим і працездатним, має можливість сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання у визначеному в позові розмірі. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ч. 1 коментованої статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи усе вищенаведене, а саме те, що [PERSON] , який є батьком [PERSON] , [INFO] , який досягши повноліття навчається в Одеській державній академії будівництва і архітектури, має обов`язок сплачувати аліменти на дитину, що продовжує навчання до досягнення нею 23-х річного віку за умови якщо він може надавати таку матеріальну допомогу, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, однак з урахуванням і того факту, що дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а мати дитини не в змозі самостійно її утримувати, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, взявши до уваги вартість контракту навчання дитини в ОДАБА та проживання у гуртожитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання підлягають задоволенню, а саме доцільно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошові формі у розмірі 3000 грн щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] 23-річного віку, починаючи з дати подачі відповідного позову до суду, а саме з 12.02.2020 року. Стосовно позовних вимог [PERSON] щодо стягнення на дитину додаткових витрат, суд приходить до наступного. Так, у своєму позові позивач вказувала на необхідності сплачувати за проживання дитини у гуртожитку та нести витрати за навчання, тому задля рівності батьків у несенні вказаного обов`язку вважає правомірним стягнути з відповідача половину їх вартості, що за її підрахунком складає 16 724 грн. У відповідності до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесений разово, періодично або постійно. Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо. Стаття 185 СК передбачає притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить обох батьків в однакове становище. У Законі зазначено, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії; нещасний випадок - дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо. Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники. Так, особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент, схильність може бути виявлена в спорті - витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо. Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину,вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Проте, обставини на які посилається позивач не є особливими, винятковими, вони зумовлені звичайними витратами на дитину, а тому мають покриватись за рахунок доходу позивачки та аліментів на навчання дитини, питання про які вже вирішено в даному судовому провадженні. Вимоги заявлені позивачем в цій частині фактично зводяться до додаткового стягнення коштів, а не до додаткових витрат на дитину, що суперечить ст. 185 СК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення додаткових витрат на дитину, адже вони є необґрунтованими та не доведеними. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial