Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

12.02.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до повноліття дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, працює у ТОВ «Церсаніт Інвест». Донька повністю знаходяться на її утриманні. Чоловік\~проживає окремо від сімї і матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. З метою захисту майнових прав своєї доньки змушена звернутись до суду. В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подали заяви про проведення судового засідання без їх участі. Позивач у заяві позовні вимоги підтримала з підстав, заявлених у позові, наполягала на його задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав. Не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі з 01.03.2014 року, який був розірваний рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/2992/18 від 12.09.2018 року (а.с. 4). Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка згідно довідки, виданої ОСББ «Вікторія» від 11.02.2019р. проживає за адресою: [INFO], разом з позивачем (а.с. 2-3). Також встановлено, що [PERSON] займає посаду глазурувальника у ТОВ «Церсаніт Інвест» та отримує заробітну плату (а.с. ). Відповідно розяснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2019 року - 1626 грн., з 01.07.2019 року 1699грн., з 01.12.2019 року 1779 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019 року 2027 грн., з 01.07.2019 року 2118 грн., з 01.12.2019 року 2218 грн. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, працевлаштованим (інших відомостей суду не надав), позовні вимоги визнав, а тому має можливість утримувати неповнолітню доньку. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх повністю. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня предявлення позову, тобто з 12.02.2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved