Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем одружилися 16.11.2000 р., шлюб зареєстрували в Слобідській сільській раді Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 4. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти є неповнолітніми, проживають з позивачкою, перебувають на її вихованні та утриманні. З відповідачем по справі позивачка проживає окремо. Всупереч вимогам ст. 180 Сімейного Кодексу України відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дітей, матеріально не допомагає. Позивачка не має можливості належним чином самостійно без участі батька утримувати дітей. На час звернення до суду з позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку щодо утримання неповнолітніх дітей. В даний час відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, їздить на заробітки, однак розмір заробітку позивачці не відомий. Враховуючи величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, позивачка просить призначити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суду пояснила, що відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає, хоча їздить на заробітки і має можливість утримувати дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 16 листопада 2000 р. Слобідською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 16.11.2000 року у Слобідській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 26 жовтня 2001 р. Слобідською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, та [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16 січня 2008 р. виконкомом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Даних про те, що відповідач працює офіційно та має регулярний дохід суд не має, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 22.01.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial