Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

27 квітня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] року в м.Татарбунари, Одеської області помер [PERSON] у віці 60 років, з яким позивачка проживала однією сім'єю понад 17 років. Померлий за життя не вчиняв заповіт на ім'я позивачки, інших спадкоємців у [PERSON] немає. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 2,65 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 16 березня 2006 року Татарбунарською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON]. [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з причин ненадання нею доказів сумісного проживання зі спадкодавцем понад 5 років та відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Позивачка подала до періодичного видання газети «Татарбунарський вісник» об'яву про втрату Державного акту на право приватної на землю. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 26 березня 2015 року було встановлено факт сумісного проживання позивачки з [PERSON] однією сім'єю протягом 16 років та визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом. Таким чином, з метою захисту своїх майнових прав, позивачка вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку. Представник позивачки, [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.18). Представник Дмитрівської сільської ради до суду не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.21). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року в м.Татарбунари Одеської області, про що складено відповідний актовий запис за №329 (а.с.6). Згідно довідки за №8, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради від 14.01.2015, [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав 3 11.05.1998 по день смерті в [ADDRESS] (а.с.7). З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.9), виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області, видно, що [PERSON] значиться власником земельної ділянки, площею 2,65 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району, Одеської області. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 26 березня 2015 року (а.с.10) встановлено факт сумісного проживання [PERSON], яка народилась [INFO] року в с. Дмитрівка, Татарбунарського району, Одеської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю з 11.05.1998 та до часу відкриття спадщини, [INFO], що складає 16 років. А також, визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом. Про втрату Державного акту на землю серії [NUMBER] від 16.03.2006 року, виданого на ім'я [PERSON] була опублікована об'ява в газеті "Татарбунарський вісник" (а.с.12). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №40443087 від 20.05.2015 (а.с.26), інформація щодо спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], у Спадковому реєстрі відсутня. Як вбачається з копії пенсійного посвідчення №115238, виданого 21 серпня 1997 року (а.с.8), гр. [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року, із змінами, внесеними згідно із Законом від №192-VIIІ від 12.02.2015, від сплати судового збору звільняються: 9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що померлий [PERSON] на день смерті, тобто на [INFO] року, мав право на земельну ділянку площею 2,65 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради. Позивачка являється спадкоємицею четвертої черги вищевказаної земельної ділянки за законом і вчасно подала заяву про прийняття спадщини нотаріусу, оригінал Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 16.03.2006, виданий на ім'я спадкодавця, було втрачено, а на померлого дублікат Державного акту не видається, а тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку.

Outcome: approved