Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

29 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1996 року по 2008 рік, від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила також, що на даний час [PERSON] навчається на ІІІ курсі Одеської національної академії харчових технологій денної форми навчання. Посилаючись на те, що позивач не має коштів для самостійного утримання доньки, яка навчається в іншому місті, і відповідач [PERSON] жодної матеріальної допомоги добровільно не надає, [PERSON] вважала, що є підстави для стягнення з нього аліментів на навчання дитини в судовому порядку. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Заперечення проти позову не надіслав. Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №063032 від 29.05.2008року було розірвано, після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Снігур» (а.с.4). Зі свідоцтв про народження від 08.09.2009року серії 1-ЖД№188989 (видане повторно) та від 31.01.1997року серії 1-ЖД №108262 слідує, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], та [PERSON], 20 грудня 1996року народження (а.с.а.с.5,6). З довідки Одеської національної академії харчових технологій № 190 від 04.09.2015 року вбачається, що [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання факультету автоматизації, компютерних систем та управління на бюджетній формі навчання та закінчує навчання 30.06.2017 року (а.с.8). В судовому засіданні також встановлено, що обидві дочки проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 02.10.2015року №1834 (а.с.18). Судом також встановлено, що 02.10.2009 року позивач одружилася вдруге, і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище "Балик" (а.с.19). Вирішуючи спір, що виник з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу (далі - СК) України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином (ч.2 ст.200 СК). За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням того, що на утриманні позивача є дві дочки, одна з яких є неповнолітньою та проживає разом з матір'ю, а друга навчається у вищому навчальному закладі в м.Одеса, що потребує витрат на її переїзд, харчування та проживання, беручи до уваги те, що [PERSON] є батьком дітей та повинен виконувати аліментні зобов'язання, при цьому доказів на підтвердження неможливості надання ним матеріальної допомоги не надано, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідачча аліментів у частці від його заробітку на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2017 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 487грн.20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved