Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

21 листопада 2014 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Вказує, що після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) та на 1/3 частину зазначеного домоволодіння, на яке на підставі рішення Різуненківської сільської ради народних депутатів 22 травня 1990 року було видано свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору [PERSON]. Вказане нерухоме майно мало статус колгоспного двору, членами якого були позивач, її батько [PERSON] та мати [PERSON], яка після смерті чоловіка відмовилась від своєї частки у спадщині на її користь. Стосовно земельної частки (паю), на ім`я позивача було відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину за законом. [INFO] року її мати - [PERSON] померла. Позивач зазначає, що нотаріусом у оформленні права власності на вказане вище домоволодіння по [ADDRESS] їй було відмовлено через відсутність належних правовстановлюючих документів на нього. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, але від неї до суду надійшла заява за № 2439/01-34/14 від 09 грудня 2014 року про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с. 25). Представник відповідача Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву № 2438/01-34/14 від 09 грудня 2014 року про визнання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи без його участі (а.с. 26). Представник третьої особи Реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської областів судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 06 лютого 2015 року про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог та про розгляд справи без його участі (а.с. 41). Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 (п. 3.1.) зазначається, що при вирішенні спорів про спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 02 січня 1999 року Різуненківською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 01, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 травня 1968 року Мирошниківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 6 позивач [PERSON], яка народилася [INFO] року є дочкою [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 05 жовтня 1985 року Різуненківською сільською радою Валківського району Харківської області, 05 жовтня 1985 року зареєстровано шлюб (актовий запис № 15) між [PERSON] та [PERSON], прізвище якої після одруження змінено на «[PERSON]» (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24 травня 2013 року Різуненківською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 10, [PERSON] - мати позивача померла [INFO] року (а.с. 12). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Частинами 1, 2 ст. 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкуванні за законом, спадкоємцями є, в рівних частинах, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно інформації та копій документів, наданих Коломацькою державною нотаріальною конторою, 22.08.2001 року нотаріальною конторою оформлена заява [PERSON] (сестри позивача) про відмову від спадщини після померлого [PERSON]. Інші заяви від спадкоємців до Коломацької державної нотаріальної контори не надходили (а.с. 31, 43-53). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до технічного паспорта на жилий будинок, виготовленого Коломацьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації станом на 22 травня 2014 року, власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS],зазначений [PERSON] (а.с. 13-15). Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 14 червня 1990 року Валківським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконкому Валківської районної Ради народних депутатів № 148 від 22 травня 1990 року, домоволодіння, що складається з жилого будинку та службових будівель, розташоване по [ADDRESS] в цілому належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 16). Згідно ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Правила, передбачені в даній статті розповсюджуються на отримання майна за спадщиною. При цьому, право власності на успадковане майно виникає в момент прийняття спадщини. Згідно постанови державного нотаріуса Коломацької державної нотаріальної контори від 20 травня 2014 року № 373/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний жилий будинок через відсутність правовстановлюючого документа на зазначене нерухоме майно (а.с. 17). Відповідно до довідки Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області № 2493/01-34/14 від 17 грудня 2014 року, після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] фактично вступила у володіння житловим будинком з господарськими будівлями по [ADDRESS], почала використовувати за цільовим призначенням прилеглу земельну ділянку (а.с. 27). Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває право власності також на майно, одержане внаслідок успадкування, або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. [PERSON], у відповідності до положень діючого на той час Цивільного кодексу Української РСР прийняла спадщину після того, як померла її мати [PERSON], вступивши у володіння та управління спадковим майном - житловим будинком з надвірними будівлями по [ADDRESS]. До цього часу спадщиною, що відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року користувалася і фактично володіла [PERSON] Таким чином, беручи до уваги, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], якому на момент смерті належало право на нерухоме майно - житловий будинок по [ADDRESS], а також, що позивачка прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління вказаним майном, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки стосовно визнання за нею права власності на житловий будинок, що належав на час відкриття спадщини її батькові [PERSON] В той же час, вимога позивачки про визнання за нею права власності на господарські будівлі та споруди задоволеною бути не може, оскільки така вимога не ґрунтується на законі. Так з вимог ч. 1 ст. 186 та ч. 1 ст. 381 ЦК України вбачається, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди (сараї, гаражі, літні кухні тощо) є приналежністю головної речі (будинку) і самостійними об'єктами нерухомого майна не є.

Outcome: partial