Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

31 грудня 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - відповідач) про захист прав споживачів та стягнення коштів. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 19.11.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договори банківського вкладу «НВУ» № 863034/2014 на суму 9000 доларів США та № 863029/2014 на суму 12000 доларів США, із відсотковою ставкою за користування вкладом відповідно до умов договорів. На звернення позивача про повернення коштів, відповідач вкладені кошти та відсотки не повернув. Тому, позивач просив суд розірвати угоду банківського вкладу «НВУ» № 863034/2014 від 19.11.2014 року та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 9000 доларів США (за курсом НБУ становить 141929,10 грн.) за угодою банківського вкладу «НВУ» № 863034/2014 від 19.11.2014 р.; розірвати угоду банківського вкладу «НВУ» № 863039/2014 від 19.11.2014 року та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 12000 доларів США (за курсом НБУ становить 189226,80 грн.) за угодою банківського вкладу «НВУ» № 863029/2014 від 19.11.2014 р.; стягнути з відповідача на користь позивача суму втрат від знецінення грошей (передбачених ст.. 625 ЦК України) в сумі 3 % річних - 174 грн. 97 коп. за угодою банківського вкладу «НВУ» № 863034/2014 від 19.11.2014 р.; стягнути з відповідача на користь позивача суму втрат від знецінення грошей (передбачених ст.. 625 ЦК України) в сумі 3 % річних - 233 грн. 29 коп. за угодою банківського вкладу «НВУ» № 863029/2014 від 19.11.2014 р.; У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяв не надав. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договори банківського вкладу «НВУ» № 863034/2014 на суму 9000 доларів США та № 863029/2014 на суму 12000 доларів США, із відсотковою ставкою за користування вкладом відповідно до умов договорів, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.5-6, 9г, 9д). 17 грудня 2014 р. позивач звернулася до відповідача з вимогою про видачу коштів, однак, відповідач вкладені кошти позивачу не виплатив (а.с.8-8а). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч.1 ст. 1060 ЦК України). Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. За захистом своїх порушених прав позивач звернулася до суду 31 грудня 2014 року, тобто під час дії в ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" тимчасової адміністрації, що унеможливлює задоволення її позовних вимог, враховуючи вимоги ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Outcome: dismissed