Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

28.02.2017 позивач звернулася із зазначеним позовом до відповідача. Позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4\~частини із усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], дочка проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги її утримання не надає. Позивач позов підтримала, пояснила, що відповідач не постійно надає кошти для дитини, інколи купує їй речі та одяг. Раніше давав по 200 грн. на місяць, чого замало. Гроші дає не постійно. Думає, що дочці треба близько 500 грн аліментів на місяць. Рішення суду потрібно для стабільної сплати аліментів. Позивач не працює, отримує дохід за рахунок підсобного господарства. У судове засідання позивач 23.06.2017 не з'явилася, просила розглянути справу без неї та задовольнити позов. Відповідач заперечував проти позову частково. Пояснив, і це підтверджено позивачем, що купує дочці одяг та окремі речі, дає їй кошти, у т.ч. для школи та відпочинку. 10 років давав гроші для дочки. Відповідач згоден сплачувати позивачеві на банківську карту по 400 грн щомісяця для утримання дочки. Не має можливості платити більше, оскільки нещодавно переніс операцію, через не загоєння рани тривалий час перебуває на лікарняному, сплачує аліменти на свою першу дочку, не може платити по 1/4 кожній з дочок. Старша дочка народилася 22.09.1999, проживає у м. Кременчук. Сторони проживають окремо, шлюб не розривали. Позивач не заперечувала щодо навності у відповідача старшої дочки. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 31.03.2017 позов задоволено повністю, вирішено питання судових витрат (а.с. 17, 18). Ухвалою суду від 11.05.2017 вказане рішення скасовано за заявою відповідача (а.с. 50, 51). 28.06.2002 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 6), сторони проживають окремо, їх шлюб не розірвано. Сторони є батьками [PERSON], яка народилася 04.01.2003 (а.с. 5). Дочка проживає з позивачем (а.с. 2). Відповідно до довідки Хорольської ЦРЛ Полтавської області від 03.04.2017 [PERSON] з 30.03.2017 перебував на лікуванні у хірургічному відділенні з діагнозом гострий апендицит. Чеками аптеки за період 30.03.2017 06.04.2017 підтверджено придбання медичних препаратів для лікування на значні суми (а.с. 27-31). Відповідач працює у СВК "Хилівський", виплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 25 % заробітної плати, на що вказує довідка вказаного підприємства від 05.04.2017 № 55 (а.с. 26), яка народилася 22.09.1999, тобто іншої дитини, аніж [PERSON]. Відповідач не постійно надає достатню матеріальну допомогу на утримання дитини. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання відповідачем обовязку утримувати неповнолітню дитину, яка проживає з матір'ю (позивачем). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України далі СК). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК). Згідно зі ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан неповнолітніх дітей, стан здоровя та матеріальний стан позивача, відповідача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Абзацом третім пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3 визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.\~1 ст. 191 СК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, у т.ч. з огляду на стан здоров'я відповідача, його тривалу непрацездатність, наявність у нього іншої дитини (утриманця), на яку вже стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), за стягує з нього аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, а не предявлену у позові 1/4 частину. Оскільки судом задоволено позовні вимоги і позивач звільнений від сплати судового збору суд, за правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved