Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні позивача: Виноградівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та зняття з реєстрації. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 18.04.2000 року він є власником житлового будинку по [ADDRESS]. В листопаді 2016 року він захотів подарувати вказаний будинок своєму сину, однак при отриманні довідки в селищній раді йому стало відомо, що в будинку зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказані особи не являються позивачу ані родичами, ані знайомими. По місцю своєї реєстрації відповідачі не проживають. Вказане створює перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні своїм майном. Позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та скасувати їхню реєстрацію за вищевказаною адресою. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідачі належним чином своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідачів. Представник третьої особи Виноградівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надходило. Розгляд справи проводиться без його участі, на підставі поданих доказів. Розглянувши доводи позову, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 18.04.2000 року серії АВК №255126, який посвідчений державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №1154, [PERSON] придбав цілий жилий будинок в [ADDRESS] З довідки виконавчого комітету Вилоцької селищної ради Виноградівського району №2140 від 29.11.2016 року слідує, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], голова сім'ї, [INFO]; [PERSON], син, [INFO]; [PERSON], дочка, [INFO]; [PERSON], квартирант, [INFO] та [PERSON], син квартирантки, [INFO] Крім того, як вбачається з довідки виконавчого комітету Вилоцької селищної ради Виноградівського району №2157 від 01.12.2016 року, в житловому будинку [ADDRESS] громадянка [PERSON], [INFO] та громадянина [PERSON], [INFO], ніколи не проживали і на сьогодні не проживають. З довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №27/1219 від 07.12.2016 року слідує, що [PERSON], [INFO], має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] від 08.11.2001 року. Однак, як вбачається з довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №27/1220 від 07.12.2016 року слідує, що [PERSON], [INFO], знятий з реєстраційного обліку 02.08.2013 року в Берегівський район, с.Мужієво. Був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо. Згідно приписів ч.1 ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст.72 Житлового кодексу України, провадиться в судовому порядку. З позовної заяви позивача вбачається, що вона бажає розпоряджатися своїм власним майном на власний розсуд, однак реєстрація відповідачів за вказаною адресою перешкоджає цьому. Разом з тим, розглядаючи вимогу позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку суд враховує, що питання зняття з реєстрації місця проживання/перебування вирішується та така процедура здійснюється органом реєстрації, яким визначено виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Крім того, [PERSON] знятий з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою 02.08.2013 ркоу. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-1V "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Таким чином рішення суду щодо права користування особи житловим приміщенням, що набрало законної сили, є підставою для порушення питання зняття її з реєстрації перед органами реєстрації. Відтак позов у частині визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в [ADDRESS] та зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial