Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07.08.2015 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстрував шлюб з відповідачкою. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що позивач тривалий час перебував в зоні АТО, протягом якого вони з дружиною стали чужими один одному. Вважає, що шлюб існує лише формально, оскільки, вони проживають окремо, не підтримують жодних відносин, між собою не спілкуються. Спору щодо порділу спільно нажитого майна немає. Просив шлюб розірвати, малолітню доньку [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо подав заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутносі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задоволити (а.с.13). Відповідачка в судове засідання не з'явилась, попередньо подала заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила щодо їх задоволення (а.с. 32). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно повторного свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 21.12.2016 року, сторони 07.08.2015 року зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис за № 1386 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивач миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малалітньої доньки [PERSON] з матір"ю. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання [PERSON], [INFO] з матір"ю [PERSON], [INFO], а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 07.08.2015 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис за № 1386 - слід розірвати. Відповідно до ч.3 ст. ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", як учасник бойових дій, а тому з відповідачки слід стягнути в дохід держави витрати по оплаті судового збору. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 88, 197 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved