Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що 03 січня 2013 року в селі Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП №170127. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,13 гектарів, кадастровий номер 4821483400:02:000:0138, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №584561, виданого 18 серпня 2006 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження від 13.06.2006 року №193-р. За життя, а саме 27 червня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], та зареєстрований за №381, згідно якого заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також на що вона за законом матиме право, [PERSON]. Однак через втрату оригіналу державного акту позивач не має можливості оформити спадкове майно, так як в нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно представити оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно в належному стані. До початку судового засідання позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. 27 червня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], та зареєстрований за №381, згідно якого заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також на що вона за законом матиме право, [PERSON] (а.с. 6). 03 січня 2013 року в селі Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки площею 6,13 гектарів, кадастровий номер 4821483400:02:000:0138, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №584561, виданого 18 серпня 2006 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження від 13.06.2006 року №193-р. Позивач є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 10). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Під час судового засідання судом встановлено, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено (а.с. 9). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 03 січня 2013 року. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved