Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

18 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Український [PERSON]" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 126251 грн. 61 коп. 10 листопада 2015 року Публічне акціонерне товариство "Український [PERSON]" звернулось до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 126251 грн. 61 коп. Позовна заява мотивована тим, що між публічним акціонерним товариством Український [PERSON] та [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], 22 березня 2011 року укладено кредитний договір № Т1016, згідно умов договору відповідач отримала кредит в розмірі 85000 грн. з виплатою процентної ставки 18% річних, строком до 21 березня 2016 року. 04 жовтня 2013 року укладено додаткову угоду, згідно якої процента ставка за користування кредитом встановлена 15%. 22 березня 2011 року в забезпечення виконання зобовязання було укладено договір поруки № б/н, поручитель [PERSON] , відповідно до якого поручитель зобовязався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № Т1016 від 22 березня 2011 року. Зобовязання за договорами відповідачі не виконали, станом на 05 серпня 2015 року заборгованість складає 126251грн. 61 коп., яка складається з суми заборгованості по кредиту 112301 грн. 74коп., в тому числі прострочена сума 13598 грн. 02 коп.; сума заборгованості за процентами 13949 грн. 87 коп., у тому числі прострочена 13692 грн. 64 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Український [PERSON] та [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], укладено кредитний договір № Т1016, згідно умов якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 85000 грн. з виплатою процентної ставки 18 % річних, строком до 21 березня 2016 року. Відповідно до п.4.2. кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за договором (кредит, відсотки за користування кредитом суми комісій) у строки, визначені графіком і цим договором. 04 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Український [PERSON] та [PERSON] укладено додаткову згоду до кредитного договору № Т1016 від 22 березня 2011 року, відповідно до якого процентна ставка встановлюється у розмірі 15 % річних, у випадку виникнення простроченої заборгованості позичальник виплачує банку 30 % річних, які нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення (п. 1, 4.4Додаткової угоди до кредитного договору). В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № Т1016 від 22 березня 2011 року, між Публічним акціонерним товариством Український [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № б/н від 22 березня 2011 року. 04 жовтня 2013 року у звязку із укладенням між Публічним акціонерним товариством Український [PERSON] та [PERSON] додаткової угоди до кредитного договору № Т1016 від 22 березня 2011 року, між Публічним акціонерним товариством Український [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору поруки № б/н від 22 березня 2011 року. Відповідно до п. 1.1. додаткової угоди до договору поруки, поручитель зобовязується нести солідарну відповідальність перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № Т1016 від 22 березня 2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Український [PERSON] та [PERSON] на суму 150000 гривень з виплатою 15 % річних, строком до 21 березня 2020 року. Відповідно до п.2.2. договору поруки поручитель зобовязується відповідати всім своїм майном у разі недостатності грошових коштів у обємі вимог банку. До того часу, поки боржником або поручителем не будуть виконані у повному обсязі боргові зобовязання перед банком, поручитель не має права продавати майно, яке йому належить на праві власності. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідачі не виконали. Станом на 05 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором склала 126251 грн. 61коп., яка складається з суми заборгованості по кредиту 112301 грн. 74 коп., в тому числі прострочена сума 13598 грн. 02 коп.; сума заборгованості за процентами 13949грн. 87 коп., у тому числі прострочена сума 13692 грн. 64 коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно частини 1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved