Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

30.06.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 6452,00 грн., 1773,70 грн. пені, 3533,27 грн. інфляційних нарахувань та три проценти річних в сумі 993,02 грн., а всього 12751,99 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що [PERSON] порушила права Національного авіаційного університету передбачені договором №14-1/ОФ-69 про навчання, який був укладений між [PERSON] та НАУ 29.08.2014 року. За умовами Договору Позивач брав на себе зобов`язання за рахунок коштів Відповідача надати освітню послугу третій особі [PERSON] по здійсненню навчання за освітньо- кваліфікаційним рівнем ''Бакалавр" за напрямом ''Міжнародне право" в інституті, на факультеті "ІМВ" за очною формою навчання. Відповідно до п. 2.2.1. та п. 2.3.1. Замовник та Студент зобов`язалися своєчасно сплачувати кошти за навчання, а також виконувати робочий навчальний план згідно з графіком навчального процесу. Таким чином після укладання Договору від 29.08.2014 р. сторони дійшли щодо його істотних умов, та взяли на себе зобов`язання щодо їх виконання. Строки внесення оплати встановлені у п.3.8 Договору. А саме, кошти за навчання Відповідач мав сплатити не пізніше 10-ти днів від початку семестру. Відповідно до п.3.3 вартість навчання за один навчальний місяць складає 2151,00 грн. Після укладення Договору НАУ надавав Студенту освітні послуги у період з 01.09.2013 по 10.06.2014, що підтверджується академічною довідкою. Копія академічної довідки додається до позовної заяви. Освітні послуги тривали з 01.09.2014 по 25.04.2015 - 8 місяців. Але Відповідач свої зобов`язання за Договором виконав не повністю. Плату за освітні послуги вніс лише частково. Враховуючи, що Відповідач сплатив вартість навчання не повністю, його борг за навчання у другому навчальному семестрі (лютий, березень, квітень 2015р.) складає 6452 грн. Наказом ректора від 27.04.2015 р. № 923/ст [PERSON] було відраховано за порушення умов Договору (несплата за навчання) з 25 квітня 2015 року. З метою врегулювання спору в добровільному порядку, позивач звертався до [PERSON] з листом про наявність боргу, однак, відповідач на час звернення з даним позовом до суду борг не сплатила. Позивач вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань, позивач має право стягнути з відповідача пеню, передбачену умовами договору в розмірі 1773,70 грн., та 3533,27 грн. інфляційних нарахувань, три проценти річних в сумі 993,02 грн. передбачених ст. 625 ЦК України. Ухвалою суду від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами, адресована позивача, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання, однак скористатись процесуальним правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 29 с6ерпня 2014 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] (замовник) за участю третьої особи [PERSON] (студент) було укладено Договір 14-1/ОФ-69 про навчання, відповідно до п. 1 якого, Виконавець бере на себе зобов`янання за рахунок коштів Замовника надати освітню послугу Студенту по здійсненню навчання з 01.09.2014 року за обраним освітньо - кваліфікаційним рівнем (ОКР) «Бакалавр» за напрямом 6.030202 «Міжнародне право». Відповідно до п.п. 3.2-3.3 п. 3 Договору, Вартість навчання за один навчальний семестр становить 10755,00 грн. Вартість навчання за один навчальний семестр, як правило, відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 2151,00 грн. на місяць. Згідно п. 3.5, 3.6 Договору, термін навчання за даним договором становить 4 років 0 місяців. Загальна вартість освітньої послуги, з урахуванням кошторисної вартості наступних років навчання, складає 56040,00 грн. Плата за навчання вноситься за весь перший рік або семестр з початку навчання. Обліковою одиницею оплати навчання вважається кошторисна вартість навчання за місяць. Кошти за навчання у поточному навчальному році сплачуються за навчальний семестр не пізніше 10-ти днів від початку семестру. Після першого року (семестру) плата за навчання може вноситись помісячно за окремим погодженим графіком. Як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 2015 року [PERSON] видано академічну довідку №084798 про те, що він навчався з 01. Вересня 2014 ооку по 25 квітня 2015 року у Національному авіаційному університеті Інституті міжнародних відносин на денній формі навчання та відрахований за академічну неуспішність та порушення умов договору (несплата за навчання) за наказом від 27 квітня 2015 року №923/ст (а. с. 12). Відповідно до п. 4.1 Договору, виконавець має право відрахувати студента за академічну неуспішність, порушення правил внутрішнього розпорядку, порушення умов договору (в т. ч. - несплату за навчання у визначений термін) та в інших випадках, що передбачені чинним законодавством. Як вбачається зі змісту витягу з наказу Національного авіаційного університету №923/ст від 27.04.2015 року, [PERSON] , студента 1-го курсу ІМВ, група МП-106, напрям підготовки 6.030202 «Міжнародне право», 2014 рік вступу, який навчається на договірній основі, відрахувати з університету за академічну неуспішність та порушення умов договору (несплата за навчання) з 25 квітня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України , зобов`язання має виконуватись належним чином Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України ). Згідно з нормою ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов`язання за положенням статті 611 Цивільного кодексу України є серед іншого відшкодування збитків. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку що відповідачем порушено зобов`язання за Договором 14-1/ОФ-69 про навчання в частині своєчасної та повної сплати вартості за надані послуги, що підтверджується довідкою, виданої головним бухгалтером НАУ, тому позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6452,00 грн., що є вартістю наданих послуг за навчання за період з лютого по квітень 2015 року, при цьому суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок, який складено відповідно до умов договору, враховуючи ту обставину. що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження повної сплати за надані послуги. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 4.2 Договору, за несвоєчасне внесення плати за навчання Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором про надання послуг. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведених обставин, позивач вправі вимагати від відповідача пені, інфляційних нарахувань та три проценти річних у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання з боку відповідача, при визначенні розміру заборгованості, суд бере до уваги наданий позивачем позивачем розрахунок заборгованості, який складений у повній відповідності до норм чинного законодавства з урахуванням умов укладеного між сторонами договору. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Національного авіаційного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на Національного авіаційного університету понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп. які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved