Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

11 липня 2018 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси із позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталія Вікторівна від 26.01.2018 року , зареєстрованого в реєстрі за № 191 про звернення стягнення на квартиру за [ADDRESS] ; визнання припиненим іпотечного договору від 03 травня 2017 року зі всіма змінами та доповненнями, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою Ольгою Юріївни, зареєстрованого в реєстрі за №953 укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Арс-Капітал» на предмет іпотеки - квартиру , розташовану за адресою: [ADDRESS] ; зняття заборону відчуження нерухомого майна , а саме - квартири за [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладену 03.05.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою Ольгою Юріївною, зареєстровану в реєстрі за №954, рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 35026507. В обґрунтування позову зазначала, що 03 травня 2017 року вона уклала з ТОВ « ФК « Арс-Капітал» договір позики №2017/05/03, за умовами якого отримала грошові кошти у розмірі 450 000,00 грн., що на той час було еквівалентно 16 942,18 доларів США зі сплатою 36% річних та кінцевим терміном повернення позики 03 листопада 2017 року. З метою забезпечення належного виконання позичальником договору позики сторони того ж дня уклали іпотечний договір, за умовами якого своєчасне повернення позики та сплата відсотків за користування позикою забезпечуються іпотекою нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . В подальшому сторони 25 липня 2017 року уклали додатковий договір, яким внесли зміни до пункту 1.1 договору № 2017/05/03, сума грошових коштів, отриманих у борг, була збільшена до 798 605,50 грн., що на той час еквівалентно 30 926,58 доларів США. 25 жовтня 2017 року вона виконала свої зобов`язання за договором позики, про що свідчить угода про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року та квитанція до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «АРС-Капітал» отримало від неї 817 605,50 грн., в якості остаточного розрахунку за договором позики. Зазначена сума включала суму основного боргу 798 605, 50 грн., та відсотки за користування кредитом, що були нараховані відповідачем. У зазначеній угоді про розірвання договору позики також було закріплено обов`язок ТОВ «ФК «АРС-Капітал» протягом трьох діб надати нотаріусу або державному реєстратору документи, які свідчать про розірвання договору позики, та припинити дію договору іпотеки. Незважаючи на зазначене, на виконанні у державного виконавця перебуває виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н. В. про звернення стягнення на іпотечне майно. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 червня 2019 року, позов [PERSON] задоволено. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що 25 жовтня 2017 року сторони підписали угоду про розірвання договору позики № 2017/05/03. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року ТОВ «ФК «АРС-Капітал» отримало від [PERSON] 817 605,50 грн., в якості остаточного розрахунку за договором позики. Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання. Таким чином, з моменту виконання [PERSON] зобов`язання за договором позики й прийняття його кредитором, припинилося існування прав і обов`язків сторін, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року касаційна скарга ТОВ « ФК « АРС-Капітал» була задоволена і рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року та постанова Одеського апеляційного суду від 26.06.2019 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час касаційного розгляду Верховний Суд зробив наступний висновок. В матеріалах справи містяться копія угоди про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року та копія квитанції до прибуткового касового ордера № 858 від 27 жовтня 2017 року, які не завірені належним чином. У відзиві на позовну заяву ТОВ «ФК «АРС-Капітал» заявляло клопотання про витребування оригіналів письмових доказів, зокрема, угоди про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 858 від 27 жовтня 2017 року. Однак вказане клопотання судом розглянуте не було. Відтак, не зважаючи на те, що відповідач поставив під сумнів відповідність копій угоди та квитанції до прибуткового касового ордеру їх оригіналам та заперечував дійсність цих копій документів, суд не витребував ці документи у позивача та в порушення частини шостої статті 95 ЦПК України взяв до уваги зазначені докази. Враховуючи наведене, передчасними є висновки про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] , оскільки суди ухвалили рішення з порушенням норм процесуального права. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 14.01.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРС-КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталія Вікторівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сімонова Ольга Юріївна, Другий Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання припиненим іпотечний договір, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 01.03.21 р. з боку відповідача надійшло клопотання про витребування доказів , в якому останній просить витребувати у позивача письмові докази: оригінал угоди про розірвання договору позики №2017/05/03 від 25.10.2017 року та оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру №858 від 27.10.2017 року, мотивуючи клопотання тим, що відповідач не підписував угоди про розірвання договору позики та не підписував квитанцію до прибуткового ордеру, тому є підстави для їх витребування саме у позивача, оскільки у відповідача цих доказів не має. Дане клопотання представник відповідача просить розглянути за його відсутністю. У судовому засідання представник позивача надала суду для огляду оригінал угоди про розірвання договору позики №2017/05/03 від 25.10.2017 року та оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру №858 від 27.10.2017 року, зазначила, що в матеріалах справи містяться зазначені документи у відповідних копіях том 1 а .с. 23 та 24. Під час розгляду справи представник позивача наполягала на задоволені позовних вимог підтримуючи вимоги викладені у позовної заяві. Представник відповідача, ознайомившись із оригіналами доказів, заперечуючи проти задоволенні позовних вимог наполягав на тому, що виконання зобов`язань за кредитним договором було здійснено із порушенням умов угод - гроші були передані особисто а ні через банківську операцію, що надає сумнів у дійсності передання грошей, а крім того підписання додаткових угод направлених на припинення договірних відносин здійснено позивачем без перевірки особистості та повноважень осіб, яки представлялись робітниками ТОВ «ФК « Арс-Капітал» що також надає сумнів у належності виконання своїх зобов`язань боржником по поверненню коштів. Як встановлено у судовому засіданні 03 травня 2017 року ТОВ ФК «АРС-Капітал» та [PERSON] уклали договір позики № 2017/05/03, за умовами якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 450 000 грн., що еквівалентно 16 942, 18 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору, з кінцевим строком повернення до 03 листопада 2017 року, та зобов`язалася сплатити 36 % річних за користування грошовими коштами. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики сторони 03 травня 2017 року уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О. Ю., за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку товариству квартиру [ADDRESS] . 25 липня 2017 року сторони уклали додатковий договір до договору позики № 2017/05/03 від 03 травня 2017 року, за умовами якого була збільшена сума запозичених коштів до 798 605,50 грн, що еквівалентно 30 926, 58 доларів США. Дані обставини визнаються сторонами а тому не потребують додаткового доказування у відповідності до вимог ч.2 ст. 82 ЦПК. Крім того 25 жовтня 2017 року [PERSON] та представник ТОВ «ФК «АРС-Капітал» [PERSON] уклали угоду про розірвання договору позики № 2017/05/03, відповідно до якої домовились про дострокове розірвання договору позики № 2017/05/03, укладеного 03 травня 2017 року. За умовами угоди позичальник зобов`язалася після її підписання повернути позикодавцю суму боргу у розмірі 798 605, 50 грн. Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року ТОВ «ФК «АРС-Капітал» отримало від [PERSON] 817 605,50 грн в якості остаточного розрахунку за договором позики. В угоді про розірвання договору позики № 2017/05/03 від 25 жовтня 2017 року визначений обов`язок ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» протягом трьох діб надати нотаріусу або державному реєстратору документи, які свідчать про розірвання договору позики та припинити дію договору іпотеки. Дані обставини доведені у судовому засіданні оригіналами угоди про розірвання договору позики № 2017/05/03 а також квитанції до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року про сплату [PERSON] ТОВ «ФК «АРС-Капітал» 817 605,50 грн.. в якості остаточного розрахунку за договором позики. Не зважаючи на зазначене, на виконанні у державного виконавця перебуває виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н. В. 26 січня 2018 року, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] . Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Предметом даного розгляду є вимоги про визнання припиненими зобов`язань , яки були виконані належним чином, із застосуванням наслідків припинення основного зобов`язання. Зазначені правовідносини врегульовані вимогами Цивільного кодексу України ( далі ЦК). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ч. 1 ст. 509 ЦК). У відповідності до вимог ст.. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ч.1 ст. 599 ЦК). Верховний Суд у постанові від 06 липня 2016 року по справі № 6-11цс16, зробив правовий висновок про те, що за положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку", частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконанням. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Згідно вимог ч.2 ст. 432 ЦПК суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Таким чином суд вважає доведеним у даному випадку факт припинення зобов`язань [PERSON] за договором позики № 2017/05/03 від 03.05.2017 року, у зв`язку із його повним виконання . Суд оглянувши оригінали доказів: угоди про розірвання договору позики № 2017/05/03 а також квитанції до прибуткового касового ордеру № 858 від 27 жовтня 2017 року про сплату [PERSON] ТОВ «ФК «АРС-Капітал» 817 605,50 грн.. в якості остаточного розрахунку за договором позики, вважає що дані докази є належними, допустимими та достовірними яки підтверджуються факт укладення між уповноваженою особою ТОВ ФК Арс-Капітал та [PERSON] угоди про умову дострокового виконання зобов`язань та прийняття грошових коштів в якості повного виконання зобов`язань. Повноваження [PERSON] , який підписав зазначені угоди та квитанції від імені компанії , не заперечуються як представником відповідача у судовому засіданні, та підтверджуються і іншими документами, яки визнаються відповідачем - самим договором позики від 03.05.2017 року, додатків до нього, графіку погашення а також договором іпотеки яки також були підписані [PERSON] . Враховуючи що як первісні так і останні документи із [PERSON] від імені компанії були підписані однією особою суд критично ставиться до тверджень представника відповідача що із боку [PERSON] повинні були бути здійснені додаткові дії щодо перевірки особи та її повноважень, так як із боку компанії жодних повідомлень позичальнику стосовно [PERSON] не направлялись, та і на час укладення договору про розірвання договору позики і прийняття грошей він продовжував займати посаду у компанії , що визнається представником відповідача. Враховуючи встановлення факту припинення основного зобов`язання , суд вважає, у відповідності до правового висновку Верховного Суду, це є підставою для визнання припиненим іпотечного договору та підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріусу про звернення стягнення на квартиру яка є предметом іпотеки, а також зняття заборони відчуження нерухомого майна, яке було накладено на іпотечне майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved