Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в особі Київського відділення №7 Київської філії ПАТ «АКБ «Капітал» про захист прав споживачів банківських, посилаючись на те, що 20.03.2014 року між позивачем та відповідачем була укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №3/07/ВФЛ/1219, відповідно до умов якого відповідач прийняв від [PERSON] 47.000,00 грн., зі сплатою 27% річних на строк до 20.06.2014 року. Крім того, 11.04.2014 року сторонами також було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №3/07/ВФЛ/1240, згідно з яким відповідач прийняв від позивачки грошові кошти в загальній сумі 208.800,00 грн. зі сплатою 27% річних на строк до 11.07.2014 року. Оскільки відповідач не повернув позивачу у встановлені строки суми внесків та не сплатив нараховані за користування ними відсотки, чим й порушив умови укладених між сторонами договорів, а тому позивач змушена звертатись до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з ПАТ «АКБ «Капітал» на її користь суми грошових внесків: у розмірі 47.000,00 грн. з нарахованими відсотками в сумі 5.147,44 грн., та відповідно 208.800,00 грн. з нарахованими відсотками у розмірі 19.623,02 грн. В ході розгляду справи судом позивачем неодноразово було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до остаточних позовних вимог, остання просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором строкового банківського вкладу (депозиту) №3/07/ВФЛ/1219 від 20.03.2014 року: суму вкладу у розмірі 47.000,00 грн., суму процентів за даним договором у загальному розмірі 5.495,24 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання - 608,93 грн. та 3.620,78 грн. інфляційних витрат в результаті прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, а також стягнути за договором строкового банківського вкладу (депозиту) №3/07/ВФЛ/1240 від 11.04.2014 року: 208.800,00 грн. - суму вкладу за договором, суму процентів у розмірі 21.168,14 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання - 2.345,66 грн. та 12.091,77 грн. інфляційних витрат в результаті прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання. Позивач у судовому засіданні остаточні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача - Литвиненко А.В. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу, на підтвердження порушення її прав, що в свою чергу свідчить про недоведеність обставин, на які та посилається як на підставу своїх вимог, оскільки, позивачка не зверталась у встановленому законом порядку із належно оформленим касовим документом, що свідчить про відсутність буд-яких порушень її прав з боку відповідача. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача - Литвиненко А.В., дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2014 року між сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) за №3/07/ВФЛ/1219, відповідно до умов якого відповідач прийняв від [PERSON] грошові кошти в сумі 47.000,00 грн. на строк з 20.03.2014 до 20.06.2014 року, з нарахуванням на суму вкладу процентів в розмірі 27% річних в порядку, що визначений договором (а.с.8-9). Крім того, 20.03.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) за №3/07/ВФЛ/1240, згідно умов якого відповідач прийняв від [PERSON] грошові кошти в сумі 208.800,00 грн. на строк з 11.04.2014 до 11.07.2014 року, з нарахуванням на суму вкладу процентів в розмірі 27% річних в порядку, що визначений договором (а.с.12-13). Позивач виконала взяті зобов'язання за договорами та внесла грошові кошти у сумі 47.000,00 грн. та відповідно 208.800,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами та квитанціями (а.с.10, 14). Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 16.06.2014 р., позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою (вх.№1606/1) про повідомлення щодо повернення грошового вкладу та нарахованих їй відсотків, оскільки строк дії договору №3/07/ВФЛ/1219 спливає (а.с.11). 23.06.2014 р., позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою (вх.від 23.06.2014р.) про повідомлення щодо повернення грошового вкладу та нарахованих їй відсотків, оскільки строк дії договору №3/07/ВФЛ/1240 спливає (а.с.15). На день звернення позивача до суду, банком не виконано умов договору щодо повернення коштів та нарахованих відсотків, крім того, позивачці було запропоновано здійснити перерахування коштів, що знаходяться на депозитних рахунках за вищевказаними депозитним договорами на будь-який рахунок позивача в будь-якому іншому банку, що передбачено п.2.5 укладених договорів. Однак, як пояснила суду позивач, що за здійснення вказаної операції щодо перерахування коштів на будь-який інший рахунок позивача, необхідно буде сплатити чималу суму коштів за здійснення такої операції, що становитиме майже третину сум всіх вкладів. Як вбачається з п.2.5 укладених договорів №3/07/ВФЛ/1219 від 20.03.2014 року та №3/07/ВФЛ/1240 від 11.04.2014 року передбачено, що за операції щодо перерахування грошових коштів із вкладного рахунку на рахунок в іншому банку, а також за здійснення банком інших операцій із грошовими коштами, не передбачених цим договором, вкладник зобов'язується оплатити послуги банку згідно тарифів банку, діючих на момент проведення відповідних операцій. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Отже, конструкція договору банківського вкладу передбачає обов'язок банківської установи що прийняла від вкладника чи для нього певну грошову суму виплачувати по закінченню обумовленого у договорі періоду таку суму та відсотки за неї або дохід в іншій формі. Договір банківського вкладу є одностороннім, тобто з моменту його укладення у банка виникає обов'язок повернення суми вкладу та нарахованих відсотків чи доходу в іншій формі, а вкладника - право вимагати виконання зазначених дій. Також варто зазначити, що договір банківського вкладу, відповідно до ЦК України, відноситься до договорів, направлених на надання послуг. Враховуючи викладене, можна зробити висновок про те, що до договору банківського вкладу за участю фізичної особи застосовуються норми законодавства щодо захисту прав споживачів, зокрема ЗУ "Про захист прав споживачів". Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.3 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 р. із наступними змінами та доповненнями споживачі, які перебувають на території України, під час придбання, замовлення або використання послуг (робіт, товарів) для задоволення своїх побутових потреб мають право на: державний захист своїх прав; гарантований рівень споживання, належну якість послуг (робіт, товарів), торговельного та інших видів обслуговування, відшкодування збитків, завданих послугами (роботами, товарами) неналежної якості, а також майнової та моральної шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров'я людей послугами (роботами, товарами) у випадках передбачених законодавством; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав... Таким чином, відповідач виконав неякісно прийняті на себе зобов'язання за договором, чим заподіяв позивачу матеріальну шкоду. Крім цього, відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у судовому засіданні, у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач порушив право позивача на повернення сум вкладів, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача за договором строкового банківського вкладу (депозиту) №3/07/ВФЛ/1219 від 20.03.2014 року суму вкладу у розмірі 47.000 грн., суму процентів у розмірі 5.495 грн. 24 коп., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 608 грн. 93 коп., інфляційні втрати в результаті прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 3.620 грн. 78 коп., за договором строкового банківського вкладу (депозиту) №3/07/ВФЛ/1240 від 11.04.2014 року суму вкладу у розмірі 208.800 грн., суму процентів у розмірі 21.168 грн. 14 коп., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 2.345 грн. 66 коп., інфляційні втрати в результаті прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 12.091 грн. 77 коп., а всього стягнути 301.130 грн. 52 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, у разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої чистини вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 3011,31 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved