Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивує тим, що він є фізичною особою- підприємцем та здійснює свою підприємницьку діяльність в магазині продуктів в [ADDRESS] На протязі тривалого часу відповідачі купували в борг в його магазині продукти харчування, на загальну суму 3700 грн, які зобов"язалися повернути на протязі однієї - двох неділь, про що відповідачка [PERSON] власноручно написала розписку 11.05.2016 року, яка засвідчена секретарем виконкому Чернятської сільської ради Бершадського району [PERSON] Однак до даного часу відповідачі свої обов"язки не виконали і гроші йому не повернули, а тому він звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON], [PERSON] на його користь борг в сумі 3700 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача за дорученням [PERSON] та адвокат позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, стверджують, що не брали в магазині, належному позивачу [PERSON], продукти харчування в борг, розписка на яку посилається позивач була написана ними під тиском, а тому просять в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], адвоката [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунований та підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є фізичною особою - підприємцем та має право на здійснення господарської діяльності у виді роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, яку здійснює в [ADDRESS] що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та витягом з Реєстру платників єдиного податку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на протязі тривалого часу купували, в розстрочку, в магазині позивача [PERSON] продукти харчування, на зальну суму 3700 грн., які зобов"язалися повернути на протязі одного- двох тижнів, що підтверджується розпискою власноручно написаною [PERSON] 11.05.2016 року, засвідченою секретарем Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Однак відповідачі свої зобов"язання не виконали та ухиляються від їх виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1, ч.2 ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. Стаття 691 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами ( ст. 692 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні зобов'язання за договором роздрібної купівлі-продажу, так як [PERSON], як продавець продав, а [PERSON], [PERSON], як покупці купила товар - продукти харчування на загальну суму 3700 грн., при цьому продавець відстрочив оплату товару покупцям. [PERSON] та [PERSON] прийняли товар від продавця, своє зобов'язання не виконали та мають заборгованість по оплаті товару, в зв'язку з чим позивач як продавець має право вимагати оплати товару. Твердження відповідачки [PERSON] про те , що розписка від 11.05.2016 року була написана нею під тиском та погрозами з боку позивача не може бути прийнято судом до уваги, оскільки спростовується показами свідка [PERSON], який в судовому засіданні показав, що він як секретар сільської ради засвідчував підпис [PERSON], яка самостійно прийшла до сільської ради та написала вказану розписку без будь-якого примусу зі сторони [PERSON] чи його дружини. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved