Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 4 000 грн., щомісячно з дня подачі позову до досягнення дитиною трьох років та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] в них з відповідачем народилась донька [PERSON] , згідно свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] . На теперішній час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не може в забезпечувати себе та дитину. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача не заперечує. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини зазначив, що у заявленому позивачем розмірі аліменти на утримання дружини задоволенню не підлягають. Крім того, зазначає, що позивачем не надано належних доказів понесення витрат на оплату правової допомоги. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04.10.2019 року у Новобаварському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 356, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 04.10.2019 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, що регулюються нормами Конвенції про права дитини та приписами Сімейного кодексу України. Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду позивач звернулась 11.08.2020 року) з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає, що згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При цьому, суд зазначає, що відповідач є працездатною особою, має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, доказів неможливості надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку відповідачем не надано. Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм, мінімальних потреб позивача та фінансових можливостей відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з дня пред`явлення даного позову (з позовом до суду позивач звернулась 11.08.2020 року) до досягнення дитиною трьох років ( [INFO] ) з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини у розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні зробив заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про подання доказів сплати судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, з огляду на що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд вважає за необхідне призначити судове засідання на 23.11.2020 року о 10.15 год. та встановити відповідачу строк для надання таких доказів.

Outcome: partial