Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до JINAN JCUT CNC EQUIPMENT CO., LTD про стягнення 7 950 дол. США. Вимоги мотивує тим, що в квітні 2013 року за результатами попереднього електронного листування між ним та відповідачем було укладено договір у спрощеній формі, а саме відповідачем було виставлено рахунок від 28.04.2013 року № JCUTZY20130428, відповідно до якого відповідач зобов'язався поставити в порт м. Одеси прилад JCUT-1326В cnc з лінійною опорою кочення, режимом руху ---XY зубчато-рейковою передачею, Z кулько-гвинтовою передачею, Z висотою 300 мм., обертанням (100 мм діаметр, 1500 мм довжина), пиловловлювальним ковпаком та шлангами, ходовим гвинтом 3 кВ, гідроканалом, системою контролю ncstudio 220В в кількості одна штука, а він, в свою чергу, зобов'язався прийняти прилад та оплатити вартість приладу за умови його доставки в морський порт м. Одеси на загальну суму 7 950,00 дол. США. Протягом квітня-травня 2013 року ним було сплачено вартість приладу шляхом декількох банківських переказів на вказані в рахунку реквізити на загальну суму 7 983 дол. США., у тому числі 33 дол. США послуги банку. В липні 2013 року від відповідача надійшла копія вантажної накладної від 09.07.2013 року про відправку приладу. Позивач зазначає, що з невідомих причин прилад до даного часу не отриманий і за наявною інформацією прилад вже більше року перебуває в транзитному порту через виявлене у нього пошкодження. У зв'язку із цим у березні 2015 року ним було надіслано претензію про розірвання договору та вимогу в семиденний термін повернути сплачені кошти, на яку відповідач не відреагував. В судове засідання позивач не з'явилися, представник позивача [PERSON] до суду надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, в заяві вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд повідомлено не було. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що за результатами попереднього електронного листування між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, при цьому відповідачем було надано рахунок від 28.04.2013 року № JCUTZY20130428, відповідно до якого відповідач зобов'язався поставити в порт м. Одеси прилад - фрезерний верстат JCUT-1326В cnc з лінійною опорою кочення, режимом руху ---XY зубчато-рейковою передачею, Z кулько-гвинтовою передачею, Z висотою 300 мм., обертанням (100 мм діаметр, 1500 мм довжина), пиловловлювальним ковпаком та шлангами, ходовим гвинтом 3 кВ, гідроканалом, системою контролю ncstudio 220В в кількості однієї одиниці, а позивач зобов'язався прийняти прилад та оплатити вартість приладу в сумі 7 950,00 дол. США. Доставка приладу за договором обумовлена в морський порт м. Одеси. Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави) вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право". При цьому Закон України «Про міжнародне приватне право» визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи (п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Між Україною та Китайською Народною Республікою укладено Договір про правову допомогу у цивільних та кримінальних справах, статтею 1 якого визначено, що громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони таким же правовим захистом своїх особистих та майнових прав, як і громадяни другої Договірної Сторони. Вони мають право звертатись до суду та інших установ, до компетенції яких відносяться цивільні та кримінальні справи, і можуть порушувати клопотання і здійснювати інші процесуальні дії за тих же умов, що і громадяни другої Договірної Сторони. Положення пункту 1 застосовуються також до юридичних осіб, заснованих на території однієї з Договірних Сторін у відповідності з її законодавством. Термін "цивільні справи", що вживається в цьому Договорі, містить також торговельні, господарські, шлюбно-сімейні і трудові справи. Статтею 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Відповідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За нормою ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар (п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України). Як зазначено вище, сторонами визначено доставку відповідачем приладу на територію України у морський порт м. Одеси. З пояснень [PERSON] відповідач по даний час товар відповідно укладеного договору купівлі-продажу позивачу не доставив. З матеріалів справи убачається, що позивачем оплачено вартість товару шляхом банківських переказів на загальну суму 7 983 дол. США, а саме: 1 800 дол. США - 26.04.2013 року; 1 811 дол. США - 29.04.2013 року; 1 811 дол. США - 17.05.2013 року; 1 811 дол. США - 22.05.2013 року; 500 дол. США - 27.05.2013 року; 250 дол. США - 27.05.2013 року (а.с. 38-43). Отже, позивач виконав умови договору купівлі-продажу. Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно частин 5, 6, 7, 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Будь-які витрати, пов'язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв'язку з поверненням продукції. Якщо споживачеві не було надано документ (електронний документ), який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями, такий правочин не є підставою для виникнення обов'язків для споживача. У разі ненадання документа (електронного документа) або підтвердження інформації споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти та відшкодувати витрати, понесені споживачем у зв'язку з поверненням продукції. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору. Якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Положеннями частин 4, 6 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. Якщо підтвердження інформації не відповідає вимогам частини третьої цієї статті, строк, протягом якого споживач має право розірвати договір, становить дев'яносто днів з моменту одержання такої інформації, або у разі продажу матеріальних речей - з моменту одержання товару або першої поставки товару. Якщо протягом цього строку підтвердження інформації було виправлене, споживач має право розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту одержання виправленого підтвердження. Якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. З пояснень позивача товар відправлено не було та він знаходиться у транзитному порту на території Китайської народної республіки через виявлене у ньому пошкодження. У зв'язку із цим позивач звертався до відповідача з претензію від 10.03.2015 року про розірвання договору та вимогу у семиденний термін повернути сплачені кошти у розмірі 7 950 дол. США на яку відповідач відповідь не надав (а.с. 52-54). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з JINAN JCUT CNC EQUIPMENT CO., LTD грошові кошти у розмірі 7 950 дол. США за непоставлений товар. Сплачені грошові кошти відповідачем позивачу повернуто не було та в спростування доводів позивача будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1 674 грн. 08 коп. (з розрахунку ціни позову 7 950 дол. США та курсу НБУ станом на день подачі позову на 20.04.2015 року за 1 дол. США - 21,057653 грн.), від сплати якого позивач звільнений на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved