Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою до Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що позивач [PERSON] є його батьком, [INFO] батько помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 6,55 в ум.к.г, яке він набув, як член колгоспу ім. Суворова та був включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії I-ДП № 00085. Проте за життя батько сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав. Спадщину після смерті батька прийняла його мати [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала з ним по день смерті батька, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. [INFO] мати [PERSON] померла. З питанням отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері звернувся до П`ятихатської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). Крім того, під час вивчення документів, нотаріусом було виявлено, що між ним та померлою [PERSON] не просліджується факт родинних відносин, оскільки в свідоцтві про смерті спадкодавця зазначена « [PERSON] », а він згідно паспорта вказаний « [PERSON] ». У зв`язку з вищевикладеним просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , померлою [INFO] , як між матір`ю та сином, визнати за ним право на земельну частку (пай) з земель колишнього КСП ім. Суворова П`ятихатського району Дніпропетровської області загальним розміром 6,55 га в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач Лихівська селищна рада П`ятихатського району Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду листа з проханням справу розглядати за відсутності їх представника, заперечень по позову не мають/а.с.83/. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`яився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує/а.с.148/. Третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Суворовське» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином/а.с.156/. Треті особи П`ятихатська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області та Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області своїх представників в судове засідання не направили, надіслали листа з проханням справу розглядати за відсутності їх представників/а.с.157,180-183/. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.18/. [INFO] в смт. Лихівка П`ятихатського району Дніпропетровської області [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.13/. Постановою державного нотаріуса П`ятихатської державної нотаріальної контори Новенко С.С. від 14.09.2018 року позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом про право на земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] відмовлено, у зв`язку із неможливістю встановити факт родинних відносин як матері та сина між [PERSON] та [PERSON] та відсутністю документа, який підтверджує наявність на момент відкриття спадщини права власності [PERSON] на земельну ділянку/а.с.138-139/. Згідно копії експертного висновку № 056/952-m від 29.05.2020 року прізвища [PERSON] (паспорт, запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ), а також рос. [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ; посвідка про шлюб, запис російською мовою [PERSON] , [PERSON] ) попри розбіжності в документах наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними/а.с.44/. Аналізуючи надані докази у їх сукупності та з урахуванням висновку експерта, суд вважає доведеним, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] , а тому вимоги позивача в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Що ж стосується вимог позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, суд приходить до наступного висновку. Так, [PERSON] перебував у трудових відносинах з колгоспом ім. Суворова, що підтверджується копією трудової книжки/а.с.26/, колгосп ім. Суворова в 1993 році перерєстровано на колективне сільськогосподарське підприємство ім. Суворова, з 2000 року правонаступником КСП ім. Суворова є товариство з обмеженою відповідальністю «Суворівське»/а.с.20/. 10 лютого 1996 року колективне сількогосподарське підприємство ім. Суворова на підставі рішення Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області від 11 травня 1995 року отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії I-ДП № 000085 від 10 лютого 1996 року/а.с.57-58/. У списку громадян-членів КСП ім. Суворова, що є додатком до Державного акта на право колективної власності, виданого КСП ім. Суворова 10 лютого 1996 року значиться прізвище « [PERSON] » за № 389/а.с.62-75/. [PERSON] та [PERSON] з 27.08.1947 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією посвідки про шлюб/а.с.12/ [INFO] в с. Лихівка П`ятихатського району Дніпропетровської області [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.12/. Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області № 527/02-21 від 17.11.2017 року [PERSON] , [INFO] на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , [INFO] та [PERSON] /а.с.14/. З листа П`ятихатської державної нотаріальної контори № 328/02-14 від 30.09.2020 року слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не відкривалась/а.с.174/. Відповідно до пункту 1 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, зазначений кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року. У відповідності до положень пункту 4 вказаних положень ЦК застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] , тобто, до набрання чинності ЦК України, а тому в даному випадку за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі підлягають застосуванню норми ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК Української РСР). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини перша, друга статті 549 ЦК Української РСР). Враховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів та встановлених обставин, беручи до уваги те, що [PERSON] , спадкоємцем якої є позивач, не вчинила визначених статтею 549 ЦК Української РСР дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , а саме не вступила фактично в управління спадковим майном, у передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори також не зверталась, а тому не є такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , й відповідно належне йому майно не входить до складу спадщини після її смерті. Крім того, відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як роз`яснив Верховний Суд України п. 24 постанови Пленуму № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Тобто, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству Державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Проте в матеріалах справи відсутні докази перебування батька позивача в членах КСП ім. «Суворовське», сам по собі факт перебування особи в трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання ним земельної частки (паю), а тому підстави вважати, що він набув право на земельну частку (пай) за рахунок земель колективної власності підприємства відсутні. За таких обставин, оцінюючи докази надані у судовому засіданні у їх сукупності, беручи до уваги те, що [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) у КСП ім. Суворова не видавався, доказів належності на час смерті [PERSON] права на земельну частку (пай) у колективній власності на землю позивачем не надано, спадкодавець [PERSON] не вчинила визначених статтею 549 ЦК Української РСР дій, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , тому суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ..

Outcome: partial