Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 23.02.2015 року звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування та моральної (немайнової) шкоди. Позивач зазначав, що 10.02.2014 року на вул. Вакуленчука в м. Севастополі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля Хюндай номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем Шевроле номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності позивачеві, що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини водія [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача) відповідно до договору страхування №АС 1179611 від 05.03.2013 року, позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав повний пакет документів; згідно отриманих відповідей від 24.07.2014 року та від 16.12.2014 року - відповідачем йому було повідомлено про розмір суми страхового відшкодування 7536,52 грн. на підставі страхового акту №ОЦВ-14-1514/1; по теперішній час відповідачем страхове відшкодування позивачеві не виплачено; невиплатою страхового відшкодування позивачу було завдано також моральної шкоди, тому він (позивач) вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд - стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 7536,52 грн., в порядку відшкодування моральної шкоди - 10000,00 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 3556,58 грн. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з»явились, своєю заявою від 17.03.2015 року просили справу розглядати без їхньої присутності, підтримуючі позовні вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання також не з»явився, до матеріалів справи відповідач в особі представника [PERSON] (довіреність від 29.01.2015 року) подав письмові пояснення, згідно яких позов в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 7536,52 грн. визнав та, заперечуючи в частині відшкодування моральної шкоди, просив справу розглядати без участі представника відповідача в судовому засіданні. Дослідивши вимоги позову та матеріали справи в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 10.02.2014 року на вул. Вакуленчука в м. Севастополі сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля Хюндай номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем Шевроле номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] (позивачеві), що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини [PERSON] Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, копією постанови Нахимовського районного суду м. Севастополя від 14.02.2014 року (справа №765/995/14) про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КпАП України (а.с.11) і не заперечуються сторонами. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідач не заперечує про те, що згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1179611 від 05.03.2013 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] - водія автомобіля Хюндай номерний знак [NUMBER] на момент виникнення ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача); подія по факту ДТП від 10.02.2014 року визнана страховим випадком, у зв»язку з чим відповідачем було проведено розрахунок страхового відшкодування - на суму 7536,52 грн., у межах ліміту відповідальності щодо відшкодування шкоди, завданої майну 3-х осіб (а.с.12). Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України Страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до положень п.36.2, 36.5 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачем безпідставно не виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] в установленому порядку та строки, а тому з ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача) підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування в розмірі 7536,52 грн., яка не оспорюється відповідачем. Згідно п.37.3 ст.37 вищезазначеного Закону незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов"язання боржник має відшкодувати завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Враховуючи характер правовідносин, що склалися між сторонами, відсутність обов»язку відповідача щодо сплати страхового відшкодування у разі заподіяння шкоди життю та здоров»ю потерпілого, та з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. заявлені без достатніх правових підстав, а тому в задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено. Крім того, згідно ст.84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати на правову допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - (7536,52 від 17536,52 складає 42,97%), тому підлягає стягненню (3556,58 х 0,4297) = 1528,26 грн. (а.с.14-16, 18), а також сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с.1). Оскільки в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди позивачеві відмовлено, а при поданні позову в суд позивачем не було сплачено окремо судовий збір в частині вимог немайнового характеру, тому з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial