Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності позивачці, її чоловіку - [PERSON] та її сину - [PERSON] у рівних частках. [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилась спадщина на частку вищезазначеної квартири. Спадкоємицями після смерті чоловіка були позивачка та її син, які фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Син позивачки - [PERSON] помер [INFO]., після його смерті відкрилась спадщина на належну йому ? частку спірної квартири, позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем. Через відсутність реєстрації права власності спадкодавців на спірну квартиру, державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, необхідних для вступу у спадщину. В той же час для вирішення питання щодо прийняття позивачкою спадщини за законом їй необхідно встановити юридичний факт реєстрації шлюбу 14.05.1959 р. між позивачкою та [PERSON], оскільки згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] одружився з [PERSON], у той час в паспорті позивачки її ім'я зазначено, як «[PERSON]», що не відповідає її імені у свідоцтві про шлюб, у зв'язку з чим позивачка просить встановити юридичний факт реєстрації шлюбу 14.05.1959 року в селі Хмельовик, Березанського району, Київської області за актовим записом № 10 між позивачкою та [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO], встановити факт прийняття [PERSON] 1/6 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO], визнати за [PERSON] право власності на ? частку право квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд встановити юридичний факт реєстрації шлюбу 14.05.1959 року в селі Хмельовик, Березанського району, Київської області за актовим записом № 10 між позивачкою та [PERSON], встановити юридичний факт належності [PERSON] за його життя 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого управлінням Луганської міської ради з питань житлового господарства та приватизації житла 20.07.2006 р., встановити юридичний факт належності [PERSON] за його життя 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого управлінням Луганської міської ради з питань житлового господарства та приватизації житла 20.07.2006 р., встановити факт прийняття [PERSON] 1/6 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO], визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO], визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60, 61 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON],[PERSON], [PERSON] в рівних часках на підставі свідоцтва про право власності від 20.07.2006р. (а.с.8). 14.05.1959 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.12) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). У технічному паспорті на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] власниками квартири зазначені [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13-14). Згідно довідки МКП «Центрожилком» від 05.10.2013р. за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] (а.с.15). В матеріалах інвентаризаційної справи МКП БТІ м. Луганська за адресою: [ADDRESS] є свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], але в МКП БТІ не зареєстровано (а.с.17). Згідно відповіді з Першої Луганської Державної нотаріальної контори після померлого [INFO]. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини або відмовою від спадщини ніхто не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.36,42). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб (ст.122 ЦПК), а також за заявою прокурора. При подачі однією особою заяв про встановлення декількох фактів, що мають юридичне значення, всі ці заяви відповідно до правил ст.144 ЦПК можуть бути об'єднані і розглянуті судом в одному провадженні. Інші вимоги не можуть розглядатись у провадженні про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 14.05.1959 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], шлюб було зареєстровано в селі Хмельовик, Березанського району, Київської області (а.с.12). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]». При видачі паспорту її ім'я було записано як «[PERSON]», що не співпадає з ім'ям зазначеним у свідоцтві про одруження, де її ім'я вказано «[PERSON]». Факт того, що [PERSON] та [PERSON] це одна особа, підтверджується також відміткою у паспорті де зазначено, що 14.05.1959 р. в Березанському районі, Київської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] про встановлення юридичного факту того, що [PERSON], [INFO] і [PERSON], 1939 року народження (свідоцтво про шлюб, видане бюро ЗАГС с. Хмельовий, Березанського району, Київської області, актовий запис № 10) є одна і таж особа, та вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п'яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого управлінням Луганської міської ради з питань житлового господарства та приватизації житла 20.07.2006 р. у рівних частках належала квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], суд вважає підтвердженим той факт, що [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. на праві спільної приватної власності належала 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, суд вважає встановленим та доведеним факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді 1/6 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO], тому суд вважає за можливе визнати зазначений факт та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] та визнати право власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved