Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Каховської міської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, а саме будинку [ADDRESS] (номер запису про обтяження 2509909). В обґрунтування позову зазначається, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.2002 р. є власницею нерухомого майна - будинку [ADDRESS] вирішила подарувати будинок, однак отримала у державного нотаріуса витяг, з якого видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 19.10.2005 р. за № 2509909 про накладення арешту на її будинок. Згідно вказаного запису № 2509909 арешт її будинку внесено до електронного реєстру у 2005 році на підставі архіву договору застави Каховською нотаріальною конторою від 03 червня 1998 року, оскільки попередній власник будинку, [PERSON] у 1998 р. брав кредит в Ощадбанку у сумі 2000 грн. під заставу будинку. На підставі цього 19.10.2005 р. реєстратором Каховської державної нотаріальної контори було внесено до реєстру заборону по відчуженню. В судове засідання позивач надав заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Державний нотаріус до суду не з`явився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розгляднути за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 21.05.1999 р. [PERSON] продав [PERSON] недобудований житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно договору купівлі-продажу від 29.05.2002 р. [PERSON] продав [PERSON] вказаний вище будинок (а.с.7). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будинок [ADDRESS] вбачається наявність заборони відчуження на даний об`єкт за № 2509909, зареєстрованої 19.10.2005 р. Каховською міською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави [PERSON] (колишній власник житлового будинку з 19991 по 1999 рр.) (а.с.5). При зверненні [PERSON] до державного нотаруса з питанням припинення заборони на нерухоме майно, їй було відмовлено за відсутністю підстав припинити заборону відчуження, про що видано відповідну постанову від 03.04.2021 р. (а.с.8). Запис в Єдиному реєстрі заборон на відчуження позбавляє власника можливості вільно розпоряджатись нерухомістю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Судом встановлено, що наявністю в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження вказаного будинку, порушуються права позивача на розпорядження належним йому майном, а тому його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме ст.34 Закону України «Про нотаріат» - шляхом зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії зокрема накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу оформити на нього право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пункт 5 ч. 2 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна протягом 16 років, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] щодо звільнення з-під арешту будинку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved