Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

20.05.2020 заявник звернувся до суду з заявою та просив визнати спадщину, а саме 1/4 частину будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відумерлою, передавши її у власність територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник Першої чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи без його участі, поклався на розсуд суду. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Чернігові померла [PERSON] , що підтверджується листом від 29.03.2019 року № 50.6-38/1146/15.23 Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану та копією актового запису про смерть від 23.10.2000 року. З інформаційної довідки Комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації № 4470/734 від 22.11.2019 вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на ј частину будинку по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 31.07.1962 року (а.с. 9). На день смерті [PERSON] на території територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради відкрилася спадщина на: 1/4 частину будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 28 листопада 2019 року Чернігівська міська рада звернулася до суду із заявою, у якій просить визнати спадщину, а саме 1/4 частину будинку [ADDRESS] , що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відумерлою, передавши її у власність територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова по справі № 750/13668/19 від 13.02.2020 року заяву залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що спадкоємцем на спадщину за законом є її син [PERSON] . Відповідно до наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області на запит суду копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] її син [PERSON] 18.06.2004 подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON] . За інформацією Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області викладеної в листі № 04-03/86 від 20.02.2020 року « [PERSON] [INFO] був зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS] з [INFO] . Помер [INFO], А/З № 18 від 01.08.2013 року (а.с. 5). За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою - [ADDRESS] знаходиться Орлівський психоневрологічний інтернат. Відповідно до листа Першої Чернігівської державної нотаріальної контори № 434/01-16 від 27.05.2020 копія спадкової справи після померлого, [INFO] [PERSON] не заводилась. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 узагальнено: «При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем, не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу; спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм. ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї, статті, так само як й іншими, нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).» На день смерті на території територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради відкрилася спадщина на 1/4 частину будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , власником якої був [PERSON] (в силу вимог ч. 3 ст. 1296 ЦКУ «Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину»). Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини з дня смерті спадкодавця [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням (ч. 3 ст. 1277 ЦК України). Згідно п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що: спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи спадкоємці відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Враховуючи вище викладене, а також той факт, що інші спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини з дня смерті спадкодавця [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися, за таких обставин, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved