Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю, припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину житлового будинку, в якому просить визнати житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на вказаний житловий будинок; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та після уточнення своїх позовних вимог просить суд визнати за ним в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду із первісним позовом. [PERSON] надала до суду письмову заяву відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у її відсутності. Свої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнає, заперечень не має. [PERSON] надав до суду письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Просить розгляд справи здійснити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1977 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.11.1977 року (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі сторонами було набуто нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на будинок було зарестроване за [PERSON], 17.01.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2017 року № 78756297 (а.с. 7). Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року за № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майно подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року за № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя" майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В рамках даної справи необхідно визначити рівні частки права власності на спірний будинок. Сторони не заперечують щодо визнання будинку як таким, що набутий спільно сумісно і про визнання режиму спільно часткової власності по 1/2 частці. При цьому слід також врахувати, що в силу положень ст. 21,24,41 Конституції України, ст.319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту прав спільно часткової власності. Правовий режим спільно часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів її учасників. Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, судом встановлені всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved