Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей , знявши з реєстраційного обліку [PERSON]. [INFO] за адресою: м. Шепетівка, вул. Островського, б. 11, кв. 21 та зареєструвавши їх за адресою реєстрації їх матері у м. Рівне, вул. Пересопницька, б. 150, кв. 7 та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу, щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного мінімуму, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 05 жовтня 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Після укладення шлюбу вона переїхала на постійне місце проживання у [INFO]. У лютому 2017 року відповідач відправив її у м. Рівне народжувати дитину. Після народження дитини відповідач заборонив їй повертатися до нього і сказав, що син [PERSON], [INFO] буде залишатися разом з ним і він позбавить її права на дітей та заборонить бачитися з ними. Вона з донькою проживає окремо від відповідача за місцем своєї реєстрації. В неї з відповідачем постійно виникають сварки з приводу місця проживання дітей, що дуже негативно впливає на їх розвиток та виховання. На її телефонні дзвінки не відповідає і не повідомляє їй де дитина і що з нею. На даний час їх син не відвідує жоден медичний заклад, що є грубим порушенням його прав та інтересів, а так само і її як матері, змушена також ставити питання про зняття дитини з місця реєстрації за адресою батька та реєстрації дитини за її місцем проживання. ЇЇ мама, [PERSON] дала свою, нотаріально завірену згоду на те, щоб її внуки проживали та були зареєстровані в [INFO], б. 150, кв. 7, яка перебуває у неї на праві приватної власності. До того ж відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, домовленість між нею та відповідачем щодо надання допомоги на утримання дітей відсутня, а тому вона просила позов задоволити. Ухвалою Рівненського міського суду від 24.05.2017 року відкрито провадження у вищевказаній справі лише в частині стягнення аліментів.( а.с.23) 16 червня 2017 року позивач подала письмову заяву про збільшення позовних вимог в порядку ч.2 ст. 31 ЦПК України чинного на той час, в якій просила стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1450 грн. на кожну дитину щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 850 грн щомісячно до досягнення донькою трьох років.( а.с. 30) Ухвалою Рівненського міського суду від 24.07.2017 року провадження по вищевказаній справі зупинено до вирішення справи № 688/1685/17, яка перебуває на розгляді в Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей.( а.с.53-54) Ухвалою Рівненського міського суду від 16.07.2018 року провадження по вищевказаній справі відновлено, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 252 ЦПК України в редакції станом на 15.12.2017 року не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.( а.с. 58-59) У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення їх розміру підтримала, суду пояснила, що сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], 07 березня 2017 року. На даний час син, проживає разом із відповідачем, натомість, [PERSON] проживає разом із матір"ю [PERSON] в місті Рівне та перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від надання допомоги доньці, а тому вона змушена звертатись до суду за захистом свого права. Просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON],[INFO] в розмірі 1450 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3 років, тому вважає, що з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на її у тримання в розмірі 850 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Просить позов задоволити. Відповідач та представник відповідача позов визнав частково, з підстав викладених у запереченнях, вказавши, що позовні вимоги визнає лише в частині стягнення аліментів на дочку, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 725 грн, щомісячно. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на сина, [PERSON], [INFO], то повністю не визнає, оскільки їх син проживає разом з ним та знаходиться на повному його утриманні. Відповідач заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини, зазначивши при цьому, що постійного доходу він немає, у нього на утриманні перебуває також їх спільна дитина, [PERSON], 03.09.2015 року, жодної матеріальної допомоги позивач, як матір дитини, синові не надає, він одноособово утримує та піклується про сина, а тому не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Просить в цій частині у задоволені позову відмовити повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до таких висновків. 05 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 05 жовтня 2014 року, серії 1-ГЮ №101149 (а.с. 5). Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилися діти: син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 22 вересня 2015 року серії 1-ГЮ №242112 та донька - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 16 березня 2017 року серії 1-ГЮ №273624 (а.с. 6,7). Як встановлено в судовому засіданні неповнолітня донька [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини, а син - [PERSON], [INFO] проживає з відповідачем. Відповідно до довідки про склад сімї зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Островського, б. 11, кв. 21 спільний син сторін по справі [PERSON], [INFO] зареєстрований саме за цією адресою разом з батьком [PERSON] (а.с. 36). З оглянутих в судовому засіданні довідок № 14 від 14 червня 2017 року та № 13 від 09.06.2017 року вбачається, що голова ОСББ [PERSON] підтверджує той факт, що [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Островського, б. 11, кв. 21 (а.с. 37, 38). В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син проживає з батьком та перебуває на його утриманні, що підтверджене матеріалами цивільної справи та не оспорюється сторонами. Відтак, суд, враховуючи, що неповнолітня дитина, [PERSON],\~[INFO] проживає разом з відповідачем, а тому відсутні юридичні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина. Разом з тим, судом встановлено, що спільна донька сторін, [PERSON], [INFO] проживає разом із матір"ю в м.Рівне. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки, [PERSON], [INFO] не надає, дитина знаходяться на утриманні позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини [PERSON], [INFO] в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, часткове визнання позову зі сторони відповідача, а також, враховує, перебування на утриманні відповідача їх сина [PERSON], [INFO] та те, що відповідач має нерегулярний дохід. При вирішенні питання розміру аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки, [PERSON], [INFO] суд враховує, що згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн., оскільки належне утримання дітей являється обов'язком не тільки матері, але й батька, то враховуючи рівність батьків щодо утримання дитини, сторони по справі мають надавати матеріальне забезпечення, яке необхідне для розвитку їх дитини у розмірі не менше 800 грн. кожен, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дитини. Відповідно до ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні відповідачем було надано довідку №10-Р від 11.10.2018 року з якої вбачається, що [PERSON] працював охоронцем в ТОВ «Діва-Агропром» в період з 25.09.2017 року по 10.05.2018 року. Відповідно до оглянутої судом довідки № 11/10-2018 від 11.10.2018 року вбачається, що [PERSON] працював механізатором в ТОВ «Агро-Зевс» в період з 11.05.2018 року по 03.09.2018 року. З довідки № 52 від 16.10.2018 року слідує, що [PERSON] з 20.09.2018 року прийнятий на період переробки цукрового буряка на ПрАТ «Шепетівський цукровий комбінат». З посвідчення № [NUMBER] виданого на ім"я [PERSON] вбачається, що останній є інвалідом третьої групи загального захворювання. Таким чином, відповідачем в судовому засіданні доведено той факт, що він має мінливий нерегулярний дохід, на даний час працевлаштований та є інвалідом 3 групи. Інших доказів, які б вказували на можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі зазначеному позивачем, а саме в сумі 1450 грн., в судовому засіданні представником позивача не надано та судом не здобуто. Відтак, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з ч. 1\~ст. 141 Сімейного кодексу України, що \~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини., суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на дитину [PERSON], [INFO] в розмірі 800 ( вісімсот) гривен, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 24 квітня 2017 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної\~вимоги про\~стягнення аліментів\~на дружину\~до досягнення\~дитиною,[PERSON], [INFO] трьохрічного віку, то суд виходить з такого. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за донькою, до досягнення нею 3-річного віку, малолітня дитина, проживає разом з матірю. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З оглянутих в судовому засіданні довідок №10-Р від 11.10.2018 року вбачається, що [PERSON] працював охоронцем в ТОВ «Діва-Агропром» в період з 25.09.2017 року по 10.05.2018 року та з довідки № 11/10-2018 від 11.10.2018 року - останній працював механізатором в ТОВ «Агро-Зевс» в період з 11.05.2018 року по 03.09.2018 року. З довідки № 52 від 16.10.2018 року слідує, що [PERSON] з 20.09.2018 року прийнятий на період переробки цукрового буряка на ПрАТ «Шепетівський цукровий комбінат». За таких підстав, суд приходить до висновку, що [PERSON] не має постійного місця працевлаштування та має мінливий дохід. Також судом враховується, що [PERSON] відповідно до пенсійного посвідчення №3016113495 є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відтак, при вирішенні питання про стягнення аліментів з відповідача на дружину, суд враховує, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, на його утриманні перебуває син, [PERSON], [INFO], стан здоров'я відповідача, а також те, що належними та допустимими доказами в судовому засіданні не доведено можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дружину, [PERSON] задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial