Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

11 березня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. \~ \~ \~ \~26.03.2020 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 11 год. 00 хв. 22 квітня 2020 року. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.04.2020 року судовий розгляд справи відкладено на 13.05.2020 року на 09 год. 30 хв., у зв`язку з першою неявкою сторін. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування квартири від 22.12.2000 року, посвідченому державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюком В.О. за реєстраційним номером 4133. Право власності на квартиру зареєстровано в КП «Жовтоводське БТІ» 29.12.2000р. В зазначеному вище житловому приміщенні вона зареєстрована та проживає з березня 1995 року. Окрім неї, в квартирі зареєстровані: колишній чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та брат колишнього чоловіка - [PERSON] , [INFO] . Приблизно з січня 2013 року відповідач [PERSON] забрав свої речі та добровільно покинув квартиру виїхавши за межі міста. З зазначеного часу і до сьогоднішнього дня відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні, не користуються ним, як житловою площею, витрати на утриманню квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, ніякого майна відповідача у квартирі немає. Фактично його реєстрація за даною адресою носить суто формальний характер. На даний час реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні належною нею квартирою, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням його реєстрації, що позначається на її матеріальному стані. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в судове засідання 13.05.2020 року на 09 год. 30 хв. не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами справи. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. \~ \~ \~ \~13.05.2020 року о 09-30 год. відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Відповідачу [PERSON] відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації останнього, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, судова повістка. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /адреса місця реєстрації відповідача/. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про, в тому числі, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Таким чином, в силу вимог вказаної норми Закону, відповідач вважається належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав. Судом дотримані вимоги ст.131 ЦПК України, які регламентують, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача на підставі письмових доказів, які є у справі. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За вказаних обставин суд, враховуючи заяву позивача, постановив, відповідно\~ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 22.12.2000 року, зареєстрованого в органах державної реєстрації нерухомого майна - Жовтоводським бюро технічної інвентаризації 29.12.2000 року /а.с.7/. Квартира складається з 2-х кімнат /а.с.8-9/. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 05.05.2014 року на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області /а.с.6/. \~ \~ \~ \~В зазначеному вище житловому приміщенні зареєстрована та проживає позивачка з березня 1995 року. Окрім неї, в житловому приміщенні зареєстровані: колишній чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та брат колишнього чоловіка - [PERSON] , [INFO] . Приблизно з січня 2013 року відповідач [PERSON] забрав свої речі та добровільно покинув квартиру виїхавши за межі міста. \~ \~ \~ \~Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 05.03.2020 року [PERSON] , [INFO] , з січня 2013 року фактично у квартирі [ADDRESS] не проживає./а.с.11/ \~ \~ \~ \~З зазначеного часу і по день розгляду справи відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні, не користуються ним, як житловою площею, витрати на утриманню квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, ніякого майна відповідача у квартирі немає. Фактично його реєстрація за даною адресою носить суто формальний характер. На даний час реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні належною позивачу квартирою, оскільки остання вимушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням його реєстрації, що позначається на її матеріальному стані. [PERSON] в судовому порядку безвісті відсутнім або померлим не визнавався, житлове приміщення залишив добровільно, будь-яких перешкод у користуванні житлом позивач йому не чинила, а відповідач, в свою чергу, з цього питання до суду або до правоохоронних органів не звертався. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За правилами, встановленими частиною 2 статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до\~ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм цивільного законодавства. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року (справа № 6-57цс11). \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідач не є власником житла, понад один рік без поважних причин у спірній квартирі не проживає, оплату житлово - комунальних послуг не здійснює, витрати по утриманню квартири не несе, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір віднести за рахунок позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved