Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

08.12.2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просив розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 10.11.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 1722. Стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), на її користь аліменти на утримання неповнолятніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення старшою дитиною повноліття. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що сторони втратили почуття любові та поваги, спільного господарства не ведуть і подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спільні діти сторін проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні, що й зумовило необхідність звернення до суду. Ухвалою суду від 14.01.2021 року відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі Відповідач до судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 листопада 2006 року, про що складено відповідний актовий запис № 1722. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Місце державної реєстрації: Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). У період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів, суд виходить з наступного: Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 1, 2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У статті 141 Сімейного кодексу України (СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. За такого, суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів на дітей до їх повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що належить стягнути на утримання дітей, суд виходить з такого. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи досліджені докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи від дня подання позову - 08 грудня 2020 р і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 840,80 грн., а за вимогу про стягнення аліментів на користь держави - 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved