Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

10.09.2020 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до Голопристанського районного суду Херсонської області з вищевказаним позовом. В його обґрунтування представник позивача зазначила, що до бухгалтерії ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» за місцем працевлаштування [PERSON] надійшла постанова про звернення стягнення на його заробітну плату по виконавчому провадженню №61860763, яке було відкрито на підставі виконавчого напису №3957, посвідченого 01.04.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. по стягненню з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 30058,55 грн. згідно кредитного договору від 07.11.2011р. укладеного з ПАТ «Альфа-Банк». Позивач не погоджується з підставами стягнення з нього коштів, оскільки в 2011 році він отримував картку «Альфа-банку», якою жодного разу не користувався. Вказана картка разом з його мобільними телефоном була викрадена. Жодних звернень до нього з боку «Альфа-банку» щодо погашення заборгованості не було, повісток про виклики до суду у справах про стягнення коштів [PERSON] не отримував. Також не було ніяких повідомлень або попереджень від стягувача щодо необхідності сплати будь-яких заборгованостей. Позивач не визнає своє заборгованості та вважає, що в нотаріуса не було належних правових підстав для вчинення виконавчого напису, оскільки редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, станом на дату його вчинення (01.04.2020р.) передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Тобто, не дивлячись на те, що судовими рішеннями були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договорі (кредит по картковому рахунку), який нотаріально не посвідчений та не забезпечений іпотекою. Також порушенням з боку нотаріуса є вчинення виконавчого напису на борговому документі без дотримання вимог Закону щодо наявності безспірної заборгованості, а також з пропуском строків звернення. Відзив до суду не надходив. В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем від 17.04.2020 року було відкрито виконавче провадження №61860763. Підставою для його відкриття став виконавчий напис №3957 виданий 01.04.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. Згідно вказаного документу, з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором №401055590 від 07.11.2011року, укладеним з ПАТ «Альфа Банк» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на підставі договору факторингу №2013-1, укладеного 23.12.2013р. в сумі 30058,55 грн., з яких: 24008,55 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5650,00 грн. - прострочена заборгованість по невиплаченим відсоткам за користування кредитом та 400,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця Табінського О.В. від 22.05.2020р. звернуто стягнення на доходи [PERSON] , які він отримує в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» у розмірі 20% до виплати загальної суми 33664,40 грн. в тому числі витрати на проведення виконавчих дій та винагорода приватного виконавця. Позивач заперечує ті обставини, що ним було отримано кредитні кошти та відповідно і підстави для стягнення з нього кредитної заборгованості. Таким чином, судом встановлено наявність спору між сторонами щодо правомірності видачі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуБаршацьким І.В. виконавчого напису. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В постанові від 06 травня 2020 року у справі N 320/7932/16-ц Верховний суд вказав, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає утому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. З вище встановлених обставин справи вбачається, що позивач заперечує сам факт отримання будь-яких кредитних коштів, оскільки вказує на невикористання кредитної картки та її втрату. Вказані твердження позивача відповідачем не заперечувались та не спростовувались. Зазначене є свідченням того, що сума заборгованості [PERSON] перед кредитором не є безспірною, а відсутність належної перевірки цих обставин нотаріусом при видачі виконавчого напису свідчить про недотримання вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Також суд бере до уваги на вказаний у виконавчому написі період за який проводиться стягнення заборгованості, а саме з 23.12.2013 по 07.02.2020р. Отже, з виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки строк, за який видано виконавчий напис, суттєво перевищує строк позовної давності. У даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» із позивача грошової суми, адже наведена у виконавчому написі нотаріуса грошова сума кредитної заборгованості утворилася поза межами трирічного строку. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з'ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. З огляду на викладене вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Outcome: approved