Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про скасування арешту, мотивуючи тим, що 06 серпня 2010 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області Ковальчуком Євгеном Олександровичем була винесена постанова серії ВП №20697127 відповідно до якої відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-451/2010, який виданий 05 липня 2010 року Якимівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору №СЬ31822 від 22.05.2008 року на користь ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 74106,05 гривень, держмита у розмірі 741,06 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн. У відповідності до п. 4 постанови серії ВП № 20697127 на все майно, яке належить [PERSON] був накладений арешт. 16 грудня 2010 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області Ковальчуком Євгеном Олександровичем була винесена постанова серії ВП №23303692 відповідно до якої відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-1369-1/10, який виданий 07 липня 2010 року Якимівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» - 5347,11 грн. заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-07063-291007 від 29.10.2007 року, 53,47 грн. у відшкодуванні витрат по сплаті судового збору, 120,00 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відповідності до п. 4 постанови серії ВП №23303692 на все майно, яке належить [PERSON] був накладений арешт. 08 червня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області Ковальчуком Євгеном Олександровичем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП №20697127 відповідно до якої виконавчий лист №2-451/2010 який виданий 05 липня 2010 року Якимівським районним судом Запорізької області на підставі ст. 50, п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачу. В пункті 3 постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП №20697127 зазначено, що виконавчий лист №2-451/2010, який виданий 05 липня 2010 року Якимівським районним судом Запорізької області може бути повторно пред'явлений для виконання в строку до 08 червня 2014 року. 08 червня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області Ковальчуком Євгеном Олександровичем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП №23303692 відповідно до якої виконавчий лист №2-1369-1/10, який виданий 07 липня 2010 року Якимівським районним судом Запорізької області на підставі ст. 50, п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачу. В пункті 3 постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП №23303692 зазначено, що виконавчий лист №2-1369/10 який виданий 07 липня 2010 року Якимівським районним судом Запорізької області може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 08 червня 2014 року. Оскільки строки пред'явлення виконавчих листів №2-451/2010, який виданий 05 липня 2010 року та №2-1369-1/10, який виданий 07 липня 2010 року сплинув [PERSON] 29 жовтня 2014 року звернулась до відділу державної виконавчої служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області з проханням про зняття арештів накладених на підставі постанов про відкриття виконавчого провадження серії ВП №20697127 від 06 серпня 2010 року та серії ВП №23303692 від 16 грудня 2010 року. Листом №17771 від 03 листопада 2014 року їй було відмовлено у знятті арештів та порекомендовано звернутись до суду. Позивачка вважає, що вищенаведені арешти мають скасовані з причин наведених нижче. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Поряд з цим, згідно частини 1 статті 50 того ж Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається. Безпосередньо підстави закінчення виконавчого провадження встановлені статтею 49 того ж Закону, а саме за цією статтею виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або ло органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 1) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який ного видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини: 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа. Таким чином, серед підстав закінчення виконавчого провадження відсутні випадки повернення виконавчого документа стягувачу за статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження». Але в той же час, норми Закону України "Про виконавче провадження" не виключають можливості зняття арешту з майна, належного боржнику, при поверненні виконавчого документа стягувачу. Так відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів і може бути знятий за рішенням суду. Необхідне зазначити, що повернення виконавчого документа стягувачеві є аналогічне закінченню виконавчого провадження, оскільки будь-які дії державним виконавцем після цього не здійснюються та не можуть здійснюватися, а саме виконавче провадження, фактично, закінчується. Враховуючи вищенаведене позивачка вважає, що арешти, які накладені на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 червня 2010 року та постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 грудня 2010 року мають бути зняті. Представник позивача та позивачка в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву з проханням розглянути дану цивільну справу за їх відсутності. Представник відповідача ВДВС Якимівського РУЮ в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути дану цивільну справу за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, враховуючи думку сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1. ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Outcome: approved