Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON], в якому просить, з урахуванням уточнень, розірвати договір від 07 травня 2013 року укладений між нею та ФОП [PERSON] на виконання робіт з виготовлення та доставки металопластикових конструкцій та стягнути з ФОП [PERSON] на її користь (на банківський рахунок, банк отримувач АТ "ОТП Банк", р/р 29094900900000, МФО банку 300528, призначення платежу: 2003717013 - НК 613673 - [PERSON]) отримані грошові кошти в сумі 5664,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 07.05.2013 року у приміщенні будинку 10 офісу 4 вул. Войкова в м. Чернігові нею були підписані договір № б/н з відповідачем, відповідно до якого останній взяв на себе зобов'язання «виконання робіт по виготовленню та доставці ПВХ конструкцій за розцінками Виробника»; договір № 2003717013 від 07.05.2013 р., відповідно до якого банк зобов'язався надати їй кредит в сумі 7023,36 грн. для придбання товару у відповідача у сумі 5664,00 грн. та на придбання послуг зі страхування в сумі 1359,36 грн. Зазначає, що під предметом договору на виконання робіт з виготовлення та доставки металопластикових конструкцій від 07 травня 2013 року розуміється виготовлення трьох метало пластикових вікон та підвіконня та виконання певного переліку робіт по встановленню таких вікон в квартирі. Вказує, що відповідач на теперішній час свої зобов'язання за договором не виконав, чим істотно порушив його умови, а тому вказаний договір підлягає розірванню зі зворотнім поверненням всього отриманого сторонами під час укладення вказаного договору. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялявся у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір на виконання робіт по виготовленню та доставці металопластикової конструкції. Вартість виробу складає 5664 грн. (а.с. 3-4) і до моменту звернення до суду відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. 07 травня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2003717013, за яким Банком надано Позичальнику споживчий кредит строком на 24 місяці під 0,01% річних на придбання товару у сумі 5664,00 грн. у ФОП [PERSON], найменування товару - металопластикові конструкції; послуг із добровільного страхування у сумі 1359,36 грн. у ПАТ «СК « Кардіф». Договір підписаний позивачем та представниками Банку - Начальником підтримки та адміністрування продажів Сохіною В.М., Начальником управління мережі продажів Івановим О.О. Підписи скріплені печаткою ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 5-6). Згідно з чч. 1-3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Положеннями ст.ст. 6, 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, а у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Приписами ст.204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору. Твердження позивача про невиконання відповідачем умов договору (непоставлення продукції) є істотним порушенням укладеного договору та підставою для настання наслідків, передбачених ст. 611 ЦК України, а, відтак, слід визнати в судовому порядку розірваним договір від 07 травня 2013 року, укладений [PERSON] з ФОП [PERSON] на виготовлення та доставку метало пластикових конструкцій. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частина 2 ст. 693 ЦК України визначає, що у разі одержання продавцем суми попередньої оплати за товар і не передачі товару у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Тому суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з Фізичної-особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] (на банківський рахунок, банк отримувач АТ "ОТП Банк", р/р 29094900900000, МФО банку 300528, призначення платежу: 2003717013 - НК 613673 - [PERSON]) отримані грошові кошти за договором на виконання робіт по виготовленню та доставці металопластикових конструкцій від 07 травня 2013 року в сумі 5664,00 грн. Крім того, з відповідача Фізичної особи-підприємця [PERSON] на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved