Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON], звернувшись в листопаді 2015 року до суду, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, який доводиться їй колишнім чоловіком, після припинення між ними з 2008 року подружніх стосунків та подальшого розірвання 20 жовтня 2009 року їх шлюбу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та її утриманню, що і стало для неї підставою звернення до суду за захистом прав та інтересів малолітнього [PERSON]. Вказує, що на даний час їхній син проживає з нею за зареєстрованим місцем проживання, перебуваючи у неї на вихованні та повному утриманні, оскільки за виконавчим документом суду відповідач аліменти на дитину не сплачує, натомість визначений законодавством мінімальний розмір аліментів вона отримує від держави. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - поштою рекомендованим листом з повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.20), повідомлення про причини неявки до суду чи заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Разом з тим, як вбачається з поданої позивачем суду нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 21 липня 2015 року про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] (а.с.32), відповідач фактично визнав позовні вимоги своєї колишньої дружини, не заперечивши проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи в судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини, підтримавши з цього приводу висновок органу опіки та піклування від 22.04.2016 р. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтями 150, 180 цього ж Кодексу передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, з яких вбачається, що вона є матір'ю позивачки та, відповідно, бабусею малолітнього [PERSON]. Свого колишнього зятя - відповідача [PERSON] востаннє бачила влітку 2015 року, коли в її присутності відповідач подав через нотаріуса письмову заяву про відмову від дитини та свою письмову згоду на позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON]. Пояснила, що відповідач фактично залишив їх сім'ю, коли дитині було близько двох років, з того часу життям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини колишній дружині не надає, вихованням сина також не займається, на даний час створив нову сім'ю, а за весь час перебування сина в спецшколі - інтернаті так його і не відвідав. Виходячи з наведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, підтверджених позивачем як показаннями свідка так і поданими письмовими доказами (а.с.7 - 13, 17, 32), суд приходить до висновку про наявність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, бере до уваги подані позивачем докази, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.54), В силу положень ч.ч.1, 3 ст.82 ЦПК України, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі судом було одночасно вирішене питання про звільнення позивача від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача, визначивши розмір цього виду судових витрат за правилами абзацу 3 підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", а саме - в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, - за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved