Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

15.02.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], 07.10.2015р.н., в розмірі 500,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2015 року. Сімя розпалася, вони проживають окремо. Син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто. В судове засідання [PERSON] не зявилася. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд розглядає справу на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Ознайомившись із письмовими доводами позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], 07.10.2015р.н., що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно довідки Хорошівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №157 від 14.02.2017 року син [PERSON], 07.10.2015р.н., знаходиться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 цього ж Кодексу вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу, якою встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Обєктивно оцінюючи докази по справі суд враховує, що позивачка доглядає малолітню дитину, працевлаштуватися не має можливості. При винесенні рішення суд враховує, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі, дещо меншому від половини прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, проте вказані вимоги не суперечать положенням сімейного та цивільного законодавства та вирішує справу в межах заявлених вимог. При таких обставинах суд вважає за можливе стягнути аліменти в твердій грошовій сумі та в розмірі заявленому позивачкою. Передбачений ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відноситься лише до випадків стягнення аліментів у відсотках від заробітку (доходу), тому не може бути застосований до випадків стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Законодавець захищає дитину від отримання аліментів у сумі, яка була б меншою від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шляхом індексації аліментів, що передбачено ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України та можливістю отримання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбаченої ч.3 цієї ж статті Кодексу. Таким чином вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: partial