Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

09.11.2017 року позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті 12.06.2004 року її чоловіка [PERSON] на 1/3 частки земельної ділянки, площею 2,74га, розташовану на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.04.2003р. після смерті його матері [PERSON], якій земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 021812, виданого на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Чепільської сільської ради від 06.12.2001 року. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги, і їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,113га та частку житлового будинку, що належала померлому, за адресою: м. Балаклія Харківської області по вул. Алієва, б. 32. Проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки вказаної земельної ділянки, оскільки чоловік позивача після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не встиг зареєструвати виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку в відділі земельних ресурсів, тобто належним чином не оформив (здійснив державну реєстрацію) за ним права власності на спірну земельну ділянку. Тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Представник позивача просила розглянути справу за їх відсутності. Відповідач надав заяву про визнання позову, просив розглянути справу за відсутності його представника. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище Павлик) [PERSON] є дружиною [PERSON], який помер 12 червня 2004 року, мати якого [PERSON] померла 15.05.2002р. (а.с. 6, 7, 13). 02.04.2003 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВАЕ № 775867, за яким спадкоємцям [PERSON], померлої 15.05.2002р., [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному належить земельна ділянка площею 5.48га на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 9). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 021812, виданого на підставі рішення XV сесії ХХІІІ скликання Чепільської сільської ради від 06.12.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 134, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5.48га, розташованої на території Чепільської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6320286400:02:00:376 (а.с. 8). 27.12.2004 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки, яка належала померлому, за адресою: м. Балаклія Харківської області по вул. Алієва, б. 32 (а.с. 10). Як убачається з постанови державного нотаріуса Балаклійської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06.11.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після померлого [PERSON], оскільки Державний акт на його ім'я на право власності на земельну ділянку серії ХР № 137447 не зареєстровано та вважається недійсним, а видача свідоцтва про право на спадщину на майно провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів в оригіналі про належність цього майна спадкодавцеві, що підтверджено відповіддю Держгеокадастру Балаклійського району Харківської області від 27.10.2017р. на запит нотаріальної контори (а.с. 14). Те ж саме вбачається і з відповіді відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.09.2017р. на запит позивача, а саме відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 137447 на [PERSON] не зареєстровано, тому він вважається недійсним (а.с. 12). За інформацією Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 15.11.2017 року: 1) із заявами про прийняття спадщини після смерті 15.05.2002р. [PERSON] звернулись 06.08.2002р. син померлої [PERSON], заведена спадкова справа, і 29.10.2002р. син померлої [PERSON] 02.02.2003р. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (в рівних частках кожному) на спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з надвірними будівлями в с. Вітрівка Балаклійського району Харківської області на ім'я синів померлої [PERSON] та [PERSON]; - грошових вкладів з належними відсотками та компенсаціями у філії Ощадного банку на ім'я синів померлої [PERSON] та [PERSON]; - земельної ділянки площею 5.48га, яка розташована на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області на ім'я синів померлої [PERSON] та [PERSON] - майнового паю, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства Чепіль, на ім'я синів померлої [PERSON] та [PERSON] 2) із заявами про прийняття спадщини після смерті 12.06.2004р. [PERSON] звернулись 15.09.2004р. доньки померлого [PERSON] і [PERSON], заведена спадкова справа. 27.12.2004р. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (в 1/3 частці) на спадкове майно, яке складається з: - ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Алієва, б. 32 в м. Балаклія Харківської області на ім'я дружини померлого [PERSON], яка спадщину прийняла шляхом сумісного проживання разом із спадкодавцем на день смерті; - грошових вкладів з належними відсотками та компенсаціями у філії Ощадного банку на ім'я дружини померлого [PERSON]; - половини земельної ділянки площею 0.113га, яка розташована на території м. Балаклія Харківської області по вул. Алієва, б. 32 на ім'я дружини померлого [PERSON]; - земельної частки (паю) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Червоноармієць», розміром 5.98га без визначення меж цієї частки в натурі, на ім'я дружини померлого [PERSON] 15.11.2016р. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (в 1/3 частці кожній) на спадкове майно, яке складається з: - земельної частки (паю) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Червоноармієць», розміром 5.98га без визначення меж цієї частки в натурі, на ім'я доньок померлого [PERSON] і [PERSON] (а.с. 32-35). З наведеного вбачається, що 02 квітня 2003 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім'я її синів [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 5.48га в рівних частках кожному, тобто [PERSON] прийняв спадщину за законом, однак не встиг зареєструвати це право у встановленому законом порядку, оскільки помер 12 червня 2004р., та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної частки земельної ділянки. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до правил статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1\~ст. 1297 ЦК України\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23\~Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області відмовлено позивачу в оформлені права на спадщину внаслідок того, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 137447 є недійсний, тобто право власності на належну померлому [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки не зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 14). Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з положень ст. 1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємиці першої черги за законом, на спадщину, що залишилась після смерті 12.06.2004 року [PERSON] Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно розяснень, наданих у ч. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право на нерухоме майно в разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно(стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Оскільки [PERSON], якому було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки, помер, то позивач позбавлена можливості завершити державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, тобто зареєструвати у встановленому законом порядку право власності від його імені, і з цієї причини не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, що є підставою для визнання права власності на спірне майно в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Викладене вище дає підстави вважати, що спірна земельна ділянка може бути предметом спадкування і визнання за позивачем права власності на неї не порушуватиме права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved