Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

15.07.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 17.09.2019 року вона уклала шлюб з відповідачем. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати з нею, вона на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Єдиним її доходом є державна допомога в розмірі 688,00 грн. на місяць. Окрім того, вона є одинокою матір`ю та має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який також знаходиться на її утриманні. Державну допомогу, як одинока мати вона не отримує, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від відповідача. Просить стягувати аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) божника щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився. 16.08.2021 року в судове засідання з`явився представник відповідача адвокат Іванців С.І., який позовні вимоги не визнав. Згодом в судове засідання 04.10.2021 року не з`явився, хоча дату та час судового засідання було узгоджено сторонами наприкінці судового засідання 16.08.2021 року. Надав заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав, що позивач має свою квартиру, працює викладачем англійської мови, отримує кошти, які є набагато більшими ніж прожитковий мінімум, а саме дохід в сумі 20000,00 грн. Відповідач на даний час не працює та не може надавати матеріальну допомогу позивачу. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним спором про стягнення аліментів, крім того відповідачем не доведена необхідність переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні суд з урахуванням предмету спору прийшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Іванців С.І. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що сторони 17.09.2019 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17.09.2019 року Новотроїцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області (а.п. 6). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.06.2020 року Херсонським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.п. 7). Сторони разом не проживають, що підтверджується актом про склад сім`ї та зареєстрованих в приміщенні, за адресою [ADDRESS] від 12.07.2021 року, складеним головою правління ОСББ «Вазова - 5» Циганковою Н.Є. та підписаним власниками сусідніх квартир, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] , проживають за адресою [ADDRESS] , разом з ними проживають мати позивача [PERSON] та син позивача [PERSON] (а.п. 9). Правовідносини між сторонами регулюються СК України. У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення власної дитини. При вирішенні спору суд керується положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідача. Суд відзначає, що батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. При цьому, за приписами ст. 182 СК України судом враховано, що мати дитини здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Викладені у відзиві представником відповідача [PERSON] доводи щодо працевлаштування позивача, наявність у неї доходу та її матеріального становища не відносяться до предмету дослідження в даному провадженні. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються спеціальною нормою Сімейного кодексу України, а саме ст. 84 СК України, оскільки позов заявлено з підстав проживання дитини до трьох років з матір`ю. З даної норми вбачається єдина умова можливості чоловіка надавати таку матеріальну допомогу. Однак, щодо цього відповідачем та його представником жодного доказу не надано, клопотання про їх витребування не заявлено. На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько малолітньої дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, а також утримувати матір його дитини в період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, суд приходить до висновку, що відповідач повинен виплачувати аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви. Позивачку відповідно до ч. 3 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. У відповідності до ст.ст. 75, 80, 84, 86, 88, 91, 141, 180, 182, 183 СК України та

Outcome: approved