Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

21 січня 2020 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача, в якому зазначив, що у листопаді 2019 року під час інвентаризації договорів оренди земельних ділянок, юристом фермерського господарства "Орбіта" було виявлено окрім оригіналу правовстановлюючого документу на землю, заповіт складений [PERSON] на його ім`я, а також повідомила, що можливо заповідач вже помер. Позивачем було встановлено інформацію про те, що [PERSON] дійсно померла [INFO] . Для оформлення спадщини за заповітом після її смерті, він звернувся до приватного нотаріуса Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області, але отримав роз`яснення, в якому зазначено, що упродовж вставленого законом строку для прийняття спадщини він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому нотаріальна контора не може прийняти від нього заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] і рекомендовано звернутися до суду. На підставі зазначеного просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини в зв`язку із його необізнаністю про наявність заповіту, про існування якого дізнався лише у листопаді 2019 року, просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлої [INFO] . Позивач та його представник [PERSON] (діючий на підставі довіреності НОЕ 313607 від 22.11.2019 року) в підготовче засідання направили заяву про слухання справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.(а.с.23) Представник відповідача в підготовче засідання також направив заяву про слухання справи у його відсутність та не заперечення проти задоволення позовних вимог позивача.(а.с.24). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією довідки про смерть, зареєстрованої у закладі записів актів цивільного стану Естонії. 07 листопада 2016 року за № 4-2016/6648 (а.с.11). Із копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області Бондар Н.В. 08 липня 2016 року, вбачається, що за свого життя [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку розміром 5,8626 га, розташовану на території Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821183800:07:000:0072, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). За повідомленням приватного нотаріуса Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області за № 22/01-16 від 03.02.2020 року спадкова справа відносно померлої [INFO] [PERSON] , відсутня. (а.с.18). Як встановлено судом, позивач у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний про наявність заповіту. Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області за № 3/02-17 від 02.01.2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду за захистом своїх прав.(а.с.12). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина першастатті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьоюстатті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Крім того, виходячи із наведених норм права, належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (відповідні сільські, селищні, міські ради). Відповідно до частини другої статті 27 ЦПК Українипозови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Встановивши, що позивач був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved