Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

16.11.2017р. [PERSON] звернулась до суду з заявою, про встановлення факту належності документів - державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.03.2010 року площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS] та пенсійного посвідчення серії [NUMBER] виданого 26.04.2005р. Миколаївським УПФУ в Новобузькому районі. В судовому засіданні заявниця та її представник по довіреності [PERSON], посилаючись на обставини викладені в заяві, вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник Баштанського об'єднання управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій суд і просив розглядати справи без його участі та повідомив, що частково підтримує заяву заявниці. Не заперечує проти задоволення вимоги заявниці в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу - державного акту на землю. Повідомив, що заявниця має можливість у позасудовому порядку звернутися до органу Пенсійного фонду, який видавав пенсійне посвідчення з метою виправлення помилки. Представник відділ у Новобузькому районі головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши думку заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта та картки платника податків, копію державного акту, копію пенсійного посвідчення, копію витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копію свідоцтва про розірвання шлюбу, копію свідоцтва про народження заявниці, відмову Держгеокадастру, на підставі ст. 256 ЦПК України, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Справа про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так, судом встановлено, що при видачі державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку від 04.03.2010 року площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS] та пенсійному посвідченні серії [NUMBER] від 26.04.2005р. виданого Миколаївським УПФУ Новобузького району прізвище заявниці помилково було зазначено як «[PERSON]». Згідно копії паспорту серії [NUMBER] виданого 25.06.2002р. Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області та копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 15.06.1999р. прізвище заявника зазначено, як «[PERSON]». Оскільки заявницею в судовому засіданні не були підтверджені факти звернення до Пенсійного фонду, який видав пенсійне посвідчення з метою виправлення допущеної помилки при його заповненні, то в такому разі заявниці [PERSON] в частині встановлення факту належності пенсійного посвідчення слід відмовити.

Outcome: partial