Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

15 січня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом про здійснення перерахунку та виплату недонарахованої заробітної плати з урахуванням мінімальної заробітної плати в Україні з проведенням індексації за період з 2006 року по 2016 рік. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказав, що згідно наказу № 65 від 01.04.1980 він був прийнятий на посаду тракториста-машиніста навчально - дослідного господарства «Україна» Житомирського сільськогосподарського інституту, яке 25.03.2015 перейменоване в державне підприємство «Україна» . З кінця вересня 2006 року відповідач ДП «Україна» зменшив йому заробітну плату. В подальшому, в 2007 році у позивача було діагностовано професійне захворювання та призначено страхові виплати як потерпілому на виробництві, розрахунок яких був здійснений на підставі середньомісячної зарплати позивача за останні 6 місяців роботи на підприємстві. В 2015 році позивачу стало відомо, що відповідач незаконно зменшив йому заробітну плату в 2006 - 2007 роках , що призвело до того, що позивач на теперішній час отримує менші, ніж необхідно, страхові виплати. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати противнаю діяльність відповідача щодо нарахування йому заробітної плати нище мінімальної заробітної плати встановленої законодавством України та просив зобов"язати відповідача перерахувати та виплатити його заробітну плату за період з 2006-2007роки з урахуванням тарифної оплати праці з відповідними доплатами у відповідності до вимог законодавства України щодо мінімальної оплати праці з проведенням індексації за період його роботи з 2006-2016 рік. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав викладених в заяві про зміну предмету позову, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не подавав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти цього. Заслухавши пояснення позивача, його представника, взявши до уваги заперечення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача . В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] згідно наказу № 65 від 01.04.1980 був прийнятий на посаду тракториста-машиніста навчально - дослідного господарства «Україна» Житомирського сільськогосподарського інституту (в подальшому державного агроекологічного університету), яке 25.03.2015 перейменоване в державне підприємство «Україна» , що стверджується записом в трудовій книжці позивача (а.с.2) . З кінця вересня 2006 року відповідач ДП «Україна» зменшило заробітну плату позивачу, що стверджується копією довідки про заробітну плату виданою 21.02.2007 року відповідачем (а.с.25) . В 2007 році у позивача діагностовано професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 19.01.2007 року (а.с. 17) та призначено страхові виплати як потерпілому на виробництві (а.с. 36), розрахунок яких був здійснений на підставі середньомісячної заробітної плати позивача за останні 6 місяців роботи на підприємстві. Як вбачається з довідок про заробітну плату [PERSON] за 2006 - 2007 роки, що долучені до матеріалів справи (а.с. 25, 34), середньомісячна зарплата позивача упродовж січня - вересня 2006 року складала 529 грн, а за останні три місяці цього ж року (жовтень, листопад, грудень) - лише 279 грн. В 2007 році позивач в середньому за місяць отримував 342 грн, але основна частина виплат в місяць, а саме 317 грн, складали відпускні, які нараховуються з розрахунку зведеної заробітної плати, саме за весь 2006 рік . Згідно даних трудової книжки позивача (а.с.2), позивач [PERSON] не був переведений на будь-яку іншу посаду. Згідно довідки виданої Державним підприємством "Україна" від 19.10.2015 року №211, відповідач не має можливості внести зміни до трудової книжки позивача [PERSON], а саме: про переведення його на посаду різноробочого за відсутності на те законних підстав (заяви [PERSON] та наказу про переведення його на іншу посаду) (а.с.27). 07.03.2007 позивач був звільнений з посади тракториста - машиніста 3-го класу за власним бажанням, що стверджується записом в трудовій книжці позивача та копією наказу підприємства про звільнення (а.с.2, 99). У відповідності до ст. 95 КЗпПУ мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). До мінімальної заробітної плати не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до ст. ст. 9 і 10 Закону України «Про оплату праці» та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб. У відповідності до Законів України «Про державний бюджет на 2006 рік» та «Про державний бюджет на 2007 рік» мінімальна заробітна плата в Україні становила: з 01.01.2006 по 30.06.2006 - 350 грн; з 01.07.2006 по 30.11.2006-375 грн; з 01.12.2006-31.03.2007-400 грн. Таким чином, на підставі вищевикладеного та у відповідності до довідок про заробітку плату [PERSON] В.1. за період 2006 - 2007 років вбачається, що відповідач з кінця вересня 2006 року значно зменшив зарплату позивачу, чим грубо порушив його права, що в подальшому призвело до того, що останній на теперішній час отримує менші, ніж необхідно, страхові виплати. Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, затверджено порядок проведення індексації грошових доходів населення, у відповідності до п. 1.1 якого - підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Згідно інформації, що отриманої з офіційного сайту Міністерства фінансів України індекс споживчих цін в Україні у 2015 році склав - 143,3; у 2014- 124,9; у 2013- 100,5; у 2012- 99,8; у 2011 - 104,6; у 2010-109,1; у 2009- 112,3; у 2008 - 122,3; у 2007- 116,6; у 2006- 111,6; за 11 місяців 2016 року вказаний показник складає 111,4. Таким чином, враховуючи те, що відповідач не виплатив належну позивачу заробітну плату у відповідні роки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законним та підставними, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved