Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником нерухомого майна- нежитлової будівлі складу, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 01.08.2017 він уклав з ФОП [PERSON] договір оренди нежитлового приміщення складу площею 200 кв.м. Він належним чином виконував умови вказаного договору оренди, а відповідач-ні, оскільки строк дії договору оренди закінчився та відповідач не сплатив йому орендну плату за період з 01.01.2018 по 31.07.2018. За період з січня 2018 по 31.07.2018 орендар повинен сплатити йому заборгованість з орендної плати в сумі 8695,75 грн.(з розрахунку 1242,25 грн. х7 місяців), 10 відсотків за кожний день прострочки від суми прострочки, що складає 182611,80 грн. (з розрахунку 8695,75 грн. 10 % 869,58 грн. х 210 днів), 12,5 % річних, що складає за 7 місяців 1086,72(оренда річна 14907 грн. : 7,29 відсотки за 7 місяців), а також штраф в розмірі 10 відсотків від суми річної орендної плати в сумі 1491 грн. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням компенсувати йому заподіяну матеріальну шкоду, але останній відмовився це робити в добровільному порядку. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди суму 185189,52 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічним викладеним в позовній заяві, у письмовій відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 61-64) зазначив, що відповідно до п.1.3, п.1.5 Договору оренди № 9 від 01.08.2017 строк оренди встановлюється з моменту підписання договору по 31.07.2018. Приміщення, що надаються в оренду, вважаються повернутими орендодавцеві з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі про повернення приміщень. У випадку, якщо орендарем допущено погіршення стану приміщень, що орендуються, він повинен відшкодувати орендодавцеві всі збитки. Відповідно до п.3.11 Договору орендар зобов`язаний передати орендовані приміщення протягом 23 днів з моменту припинення Договору по акту приймання-передачі. Станом на теперішній час акт приймання-передачі приміщень сторонами не підписаний, підписання такого акту відповідачем не ініціювалось, приміщення позивачу не передані. Відповідно до п. 4.5 Договору при затримці повернення з вини орендаря орендованих приміщень по закінченню дії договору(достроковому розірванні) орендар здійснює оплату в подвійному розмірі до дня фактичної передачі орендованих приміщень по акту приймання-передачі. За невиконання зобов`язань, передбачених цим договором, Орендар сплачує штраф у розмірі 10% суми річної орендної плати(п.5.5. Договору). Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами Договору оренди сторона зацікавлена у достроковому розірванні договору зобов`язана направити іншій стороні письмове повідомлення про дострокове розірвання договору в строк, не менш ніж за 20 календарних днів до бажаної дати припинення Договору. Договір може бути достроково розірваний за взаємною домовленістю сторін у погоджений строк. Необґрунтованими також є твердження відповідача щодо припинення правовідносин через форс-мажорні обставини, оскільки встановлення форс-мажорних обставин в договірних правовідносинах є саме компетенцією Торгово-промислової палати України. Враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів встановлення ТПП України таких обставин, твердження відповідача про наявність форс-мажорних обставин є безпідставним. Крім того, у контексті пункту 7.1 Договору оренди пожежа трактується як стихійне лихо. У випадках встановлених у вказаному пункті зазначено, що встановлені строки з виконання зобов`язань, вказаних в договорі переносяться на строк, протягом якого діють форс-мажорні обставини(тобто, дія договору не припиняється). Сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань за договором зобов`язана повідомити у письмовому вигляді іншу сторону про настання та закінчення вищевказаних обставин не пізніше 10 днів з моменту їх настання, однак жодного повідомлення позивач не отримував. Підтвердження ТПП України про наявність форс-мажорних обставин відсутнє. Також за умовами Договору оренди, якщо форс-мажорні обставини діють протягом 3-х послідовних місяців та не виявляють ознак припинення, договір може бути розірваний орендарем шляхом направлення повідомлення іншій стороні. Станом на теперішній час жодного повідомлення про розірвання Договору оренди від відповідача на адресу позивача не надходило. Отже посилання відповідача на форс-мажорні обставини як на підставу припинення правовідносин є необґрунтованим. За Договором оренди в обов`язки орендаря входить забезпечення охорони орендованих приміщень в порядку, передбаченому, зокрема, пожежними правилами(п.3.3 Договору); своєчасно проводити поточний ремонт орендованих приміщень, а також усувати пошкодження в орендованих приміщеннях за свій рахунок без відшкодування затрат орендодавцем; протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання-передачі застрахувати орендовані приміщення та до початку здійснення підприємницької діяльності отримати дозвіл органів державного пожежного контролю(п.3.10 Договору). Зауважив, що орендовані приміщення, в порушення умов Договору, застраховані не були, дозвіл органів державного пожежного контролю не отримувався. Заяви щодо надання згоди на проведення ремонтних робіт від орендаря на адресу орендодавця не надходили. Крім цього, сторони договору також домовились, що ризик випадкової гибелі приміщень, що орендуються, несе орендар.(п.1.9 Договору). Таким чином посилання відповідача на обставини непереборної сили безпідставні та він повинен понести відповідальність за неналежне виконання договору. Заперечував проти твердження відповідача про припинення правовідносин між сторонами з 18.01.2018, та зазначив, що жодного доказу про сплату відповідачем орендної плати за січень 2018 до матеріалів справи не додано. Крім того, в судовому засіданні пояснив, що він здавав в оренду відповідачу частину нежитлової будівлі. Іншу частину приміщення він не використовував, там знаходилося його майно, серед якого не було жодних горючих матеріалів. Пройти до свого майна він міг лише через приміщення, яке орендував [PERSON] , у якого були ключі від будівлі. Орендну плату відповідач сплачував йому готівкою. З 01.01.2018 до закінчення договору оренди взагалі орендну плату [PERSON] йому не сплачував. Зазначив, що податковий розрахунок сум доходу є неналежним доказом на підтвердження сплати [PERSON] йому орендної плати за січень 2018, оскільки це внутрішнообліковий документ та складався відповідачем самостійно для податкової інспекції. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву(а.с.25-27), в якому зазначив, що доводи, викладені в позовній заяві, є необґрунтованими, оскільки факти викладені однобоко та не об`єктивно. Так, 01.08.2017 між [PERSON] та ним(на той час ФОП) дійсно був укладений договір оренди нежитлового приміщення площею 200 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] зі строком дії до 31.07.2018. Зазначене приміщення він використовував для прийому макулатури та її тюкування за допомогою гідравлічного пресу для направлення для подальшої переробки. 18.01.2018 у вищевказаному приміщенні, яке перебувало у нього в оренді, сталася пожежа. Факт пожежі підтверджується актом про пожежу від 18.01.2018, який підписаний в тому числі і позивачем [PERSON] . Після пожежі вищезазначене приміщення використовувати за призначенням стало неможливо через те, що вогонь знищив все(залишилися лише стіни). Оскільки приміщення, яке перебувало у нього в оренді було знищено разом з його обладнанням, на якому тюкувалася макулатура, і враховуючи, що орендну плату за січень він сплатив повністю(орендна плата сплачувалася на місяць вперед), він вважав і вважає, що правовідносини між ним і [PERSON] були припинені з 18.01.2018 через форс-мажорні обставини. Тобто [PERSON] з 18.01.2018 не може надавати йому в оренду приміщення площею 200 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] через його знищення, в зв`язку з чим у нього відсутній обов`язок сплачувати за нього орендну плату. В п.7.1 Договору оренди приміщення від 01.08.2017 № 9 вказано, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання обов`язків по цьому договору у випадку, якщо це невиконання викликане форс-мажорними обставинами. Згідно положень ст. 1.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України (ТПП України) та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженому Рішенням президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3), -Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України (ТПП України) форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (далі - "Регламент") встановлює єдиний порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) в системі ТПП України. Відповідно до ст. 3.1.1 Регламенту,- форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу. Дія таких обставин може бути викликана, зокрема, пожежею. Ч.6 ст. 762 ЦК України визначено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Позивач жодним чином не підтвердив факту та не надав жодного доказу на підтвердження того, що він умисно порушив умови договору № 9 від 01.08.2017 та завдав йому матеріальної шкоди. Враховуючи викладене, просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача надав письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву(а.с. 71-74), аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву. Також в запереченнях зазначено, що посилання позивача на п.1.3 та п.1.5 Договору оренди № 9 від 01.08.2017, є недоречним, оскільки повернення приміщень, про яке зазначається у вказаних пунктах, можливе лише при наявності цих приміщень. На даний час ці приміщення знищені, про що відомо позивачу, так як він підписував акт про пожежу, в якому зазначено, що приміщення згоріли. А відшкодування шкоди відповідно до п. 1.5 Договору можливе тільки при підтвердженні факту умисного погіршення стану приміщень з боку орендаря. Станом на теперішній час стверджувати, що [PERSON] не передав приміщення тільки із-зі відсутності акту прийому-передачі, це як стверджувати, що останній ним користується до сих пір. Тому посилання позивача на п.3.11 Договору оренди також можливо вважати нікчемним. Відповідно до п.4.5 Договору орендар здійснює оплату в подвійному розмірі при наявності наступних підстав: закінчення дії договору в зв`язку з його достроковим розірванням, але в даному випадку договір ніхто достроково не розривав і тому вимоги передбачені цим пунктом застосовувати неможливо. Посилання позивача на вимоги п.6.3 Договору, ст.ст. 651,784 ЦК України та ст. 188 ГК України, як на підстави для дострокового розірвання договору є також недоречними, оскільки в даному випадку дострокового розірвання договору не було. Був факт припинення договірних відносин через форс-мажорні обставини, що дає право [PERSON] стверджувати про відсутність у нього будь-яких обов`язків перед позивачем. В Законі України «Про торгівельно-промислові палати в Україні» відсутнє формулювання «виключною компетенцією засвідчувати зазначену подію наділена ТПП України та її регіональні підрозділи». Більш того, ТПП України має право, а не обов`язок посвідчувати форс-мажорні обставини, і то, коли до неї звернуться відповідні суб`єкти. Факт форс-мажорних обставин в даному випадку підтверджено Актом про пожежу від 18.01.2018, підписаним, в тому числі [PERSON] і [PERSON] . Тобто п.7.2 Договору виконано в день настання форс-мажорних обставин. Посилання позивача на невиконання відповідачем п. 3.3, п. 3.5,п. 3.6, п. 3.9, п. 3.10 Договору є тільки підставою для дострокового розірвання договору між [PERSON] та [PERSON] , якою останній не скористався. В п 1.9 Договору, на який посилався позивач, мова йде лише про ризик, який несе орендар, та не йдеться про те, що орендар позбавлений можливості посилатися на форс-мажорні обставини. Таким чином, позивач жодним чином не підтвердив факту та не надав жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] умисно порушив умови Договору оренди № 9 від 01.08.2017 та завдав йому матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Крім того, пояснив, що сплата орендної плати позивачу за січень 2018 підтверджується податковим розрахунком сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2018 року. Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ч.1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів(ч.1 ст. 4 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач є власником нерухомого майна нежитлової будівлі складу літ. «П», загальною площею 372,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2012, витягу про державну реєстрацію прав КП «Лозівське бюро технічної інвентаризації» Лозівської міської ради Харківської області та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с. 7-9). Згідно Договору оренди № 9 від 01.08.2017 (далі- Договір) [PERSON] 01.08.2017 передав в оренду ФОП [PERSON] в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 200 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі для ведення господарської діяльності(а.с. 10-12). П.1.3. та п. 1.4 розділу 1 Договору встановлено строк оренди: з моменту підписання Договору по 31.07.2018 р. Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору. Згідно п.1.5 розділу 1 Договору, орендовані приміщення вважаються повернутими орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі про повернення приміщення. У випадку якщо орендарем допущено погіршення стану орендованих приміщень, він повинен відшкодувати орендодавцю всі збитки. П. 1.9 розділу 1 Договору передбачено, що в період дії вказаного Договору ризик випадкової загибелі орендованих приміщень несе орендар. Згідно п.2.2, п.2.3 та п. 2.4 розділу 2 Договору орендодавець має права та обов`язки виступати з ініціативою про внесення змін чи дострокове розірвання договору оренди у випадку погіршення стану приміщень, що здаються в оренду з причини неправильного їх використання орендарем чи невиконання ним умов Договору. Контролювати стан приміщення та інженерних мереж, що знаходяться в орендованих приміщеннях, оглядати орендовані приміщення та вимагати від орендаря усунення порушень умов Договору і правил їх використання. По закінченню терміну дії Договору в 3-х денний строк прийняти від орендаря за приймально-здаточному акту орендоване приміщення з урахуванням нормального фізичного зносу. Відповідно до п.3.2, п.3.3., п.3.5, п.3.9, п. 3.10, п.3.11 розділу 3 Договору орендар має права та обов`язки своєчасно вносити орендну плату у відповідності до Договору. Забезпечити охорону орендованих приміщень та утримання приміщень в порядку, передбаченому санітарними, протипожежними правилами і правилами експлуатації встановленого в приміщеннях санітарно-технічного і інженерного обладнання. Своєчасно проводити поточний ремонт орендованих приміщень, а також усувати пошкодження в орендованих приміщеннях за свій рахунок без відшкодування витрат орендодавцем. У випадку встановлення орендодавцем погіршення технічного стану приміщень, що виникли з вини орендаря, останній зобов`язаний провести роботи з усунення вказаних орендарем недоліків за свій рахунок, без відшкодування орендодавцем вартості виконаних робіт та витрачених матеріалів. Протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання-передачі застрахувати орендоване приміщення згідно ринкової вартості, за свій рахунок і на строк дії Договору від звичайних ризиків(пожежа, повінь, крадіжка тощо) на користь орендодавця. Протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання-передачі і до початку здійснення підприємницької діяльності отримати дозвіл державного пожежного нагляду чи погодити початок робіт з органами державного пожежного нагляду за декларативним принципом. Передати орендоване приміщення протягом 3-х днів з моменту припинення Договору по акту-приймання-передачі. У випадку затримки з вини орендаря, останній несе ризик випадкового знищення чи пошкодження об`єкту. П. 4.1 розділу 4 Договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця в сумі 1242 грн. 25 коп. Згідно п. 5.2, п. 5.3, п.5.4, п.5.5, п.5.7 розділу 5 Договору у випадку несвоєчасного внесення орендної плати (п.4.1 Договору) орендар сплачує орендодавцю договірну санкцію в розмірі 10% за кожен день прострочки від суми недоїмки, а також 12,5% річних від простроченої суми, у відповідності до ст. 625 ЦК України. У випадку прострочення внесення орендної плати більше ніж один місяць орендодавець має право розірвати Договір і вимагати відшкодування збитків, спричинених цим простроченням. Орендар несе відповідальність за дотриманням правил охорони праці, норм пожежної безпеки в орендованих приміщеннях, а також за дотриманням правил експлуатації установленого в приміщенні санітарно- технічного і інженерного обладнання. За невиконання обов`язків, передбачених Договором орендар сплачує штраф в розмірі 10% суми річної орендної плати. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час його дії. Відповідно до п.6.3, п.6.6 розділу 6 Договору дострокове розірвання Договору з ініціативи орендаря може мати місце у випадках, зокрема, неможливості використовувати приміщення за цільовим призначенням внаслідок погіршення технічного стану об`єкта оренди. Сторона, зацікавлена у достроковому розірванні Договору, зобов`язана направити іншій стороні письмове повідомлення про дострокове розірвання Договору, у строк, не менше ніж за 20 календарних днів до бажаної дати припинення Договору. Договір може бути достроково розірваний за взаємною домовленістю сторін у погоджений строк. Зобов`язання орендодавця припиняються неможливістю їх виконання при виникненні обставин, за які він не відповідає. При цьому направляється повідомлення орендарю для прийняття ним заходів по зменшенню чи попередженню невигідних для сторін майнових та інших наслідків. П.9.4 розділу 9 Договору передбачено, що неврегульовані Договором питання підлягають врегулюванню у відповідності до діючого законодавства України. Згідно копії Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку [PERSON] за 1 квартал 2018, останній зазначив про перерахування на користь [PERSON] 3600 гривень, сума утриманого податку 648,00 грн. З копії Акту про пожежу від 18.01.2018 вбачається, що на об`єкті нежитлової будівлі(складське приміщення) за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] 17.01.2018 о 23.55 год. виявлено пожежу, яку було ліквідовано пожежно- рятувальним підрозділом о 08.39 год. 18.01.2018(а.с. 32, 75-76). У вказаному Акті маються підписи [PERSON] та [PERSON] . Сторонами в судовому засіданні не оспорювався той факт, що займання та первинне поширення полум`я відбулося в нежитловому в середині будівлі поза межами орендованого [PERSON] приміщення. [PERSON] звернувся до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, що підтверджено копією заяви. Згідно копії відповіді Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області від 15.10.2019 вих. № 12705/119-86/24-2019 досудове слідство у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР від 18.01.2018 за № 12018220380000145 на теперішній час триває. Вищевказане кримінальне провадження повторно 29.05.2018 було направлено до Харківського НДІСЕ ім.проф. М.С. Бокаріуса м. Харків для проведення пожежно-технічної експертизи. На даний час експертом проводиться відповідна експертиза(а.с. 36). З копії Висновку експертів за результатами проведення комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи № 13005/24162 від 26.02.2020 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 12018220380000145 від 18.01.2018(а.с. 89-129) вбачається, що дослідивши всі надані об`єкти дослідження було встановлено, що всі вони мають термічні ураження від зовнішнього теплового імпульсу, а струмопровідні жили цих об`єктів не містять в собі ознаки аварійного режиму роботи у вигляді короткого замикання, перевантаження тощо. Джерело запалювання, яке ініціювало горіння в осередковій зоні досліджуваної пожежі найбільш ймовірно відноситься до нештатного джерела відкритого вогню. Технічною причиною пожежі в складського приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , є займання горючих матеріалів лівій центральній частині, найбільш ймовірно під впливом нештатного джерела відкритого вогню. Встановлення предмету питання: «Якщо це підпал, то чим саме і яким чином його було здійснено?» виходить за межі компетенції судового експерта за спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки» і може бути вирішене слідством самостійно. Опосередкована зона пожежі співпадає з зоною горіння та була сформована в лівій центральній частині складського приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Первинне поширення полум`я відбувалося за рахунок теплообміну, який в більшості визначався тепловим випромінюванням на сусідні горючі матеріали. Подальше розповсюдилося на сусідні приміщення та об`єм горища, що в подальшому призвело до швидкого прогоряння покрівлі та прискорення поширення полум`я по складському приміщенню в цілому за рахунок припливу свіжого повітря в зону горіння та конвективних потоків повітряних мас. В матеріалах справи відсутні докази того, що орендар протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання-передачі застрахував орендоване приміщення згідно ринкової вартості, за свій рахунок і на строк дії Договору від звичайних ризиків(пожежа, повінь, крадіжка тощо) на користь орендодавця(п.3.9 Договору), протягом 30 днів з моменту підписання акту приймання-передачі і до початку здійснення підприємницької діяльності отримав дозвіл державного пожежного нагляду чи погодив початок робіт з органами державного пожежного нагляду за декларативним принципом(п.3.10 Договору) та передав орендоване приміщення протягом 3-х днів з моменту припинення Договору по акту-приймання-передачі(п.3.11. Договору). Згідно положень ст. 1.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України (ТПП України) та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженому Рішенням президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3), -Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України (ТПП України) форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (далі - "Регламент") встановлює єдиний порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) в системі ТПП України. Відповідно до ст. 3.1.1 Регламенту,- форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу. Дія таких обставин може бути викликана, зокрема, непередбаченими обставинами, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго), дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дія суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, обмеження комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту тощо). Ст. 3.3. Регламенту передбачено, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. Згідно ст. 6.1. та ст. 6.2 Регламенту підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 3.1 Регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо). Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Згідно п.7.1, п.7.2, п.7.3, 7.4 розділу 7 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань по Договору у випадку, якщо це невиконання викликано форс-мажорними обставинами, які визнаються діючим законодавством(оголошена чи фактична війна, громадянські заворушення, епідемії, блокада, ембарго, землетрус, повінь, пожежі та інші стихійні лиха). В цьому випадку встановлені строки з виконання обов`язків, зазначених в Договорі переносяться на строк, протягом якого діють форс-мажорні обставини. Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язання по Договору, зобов`язана повідомити письмово іншу сторону про настання і припинення вищевказаних обставин не пізніше 10-ти днів з моменту їх настання. У випадку настання форс-мажорних обставин Торгово-промислова палата буде призвана підтвердити наявність цих обставин та їх тривалість. Якщо форс-мажорні обставини діють протягом 3 послідовних місяців та не виявляють ознак припинення, Договір може бути розірваний орендарем шляхом направлення повідомлення іншій стороні. Відповідно до ч.1 ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідач, для якого створилася неможливість виконання зобов`язання по Договору, всупереч положенням п.7.2 Договору, не повідомив письмово позивача про настання і припинення вищевказаних обставин не пізніше 10-ти днів з моменту їх настання. Всупереч положенням п. 7.3 Договору Торгово-промислова палата не була призвана підтвердити наявність форс-мажорних обставин. З огляду на викладені норми права та умови Договору, підставою для звільнення відповідача від відповідальності у вигляді оплати за Договором оренди може бути тільки сертифікат ТПП України, який би засвідчував факт настання обставин, що в розумінні ст. 607 ЦК України звільнювали б відповідача від оплати орендної плати, а саме лише посилання на факт пожежі, як на неможливість орендувати приміщення для ведення господарської діяльності не є належними доказами настання відповідних обставин у розумінні ч. 2 ст. 78 ЦПК України. Відповідно до умов п.6.3, п.6.6 розділу 6 Договору у випадку неможливості використовувати приміщення за цільовим призначенням внаслідок погіршення технічного стану об`єкта оренди відповідач не направив іншій стороні письмове повідомлення про дострокове розірвання Договору, у строк, не менше ніж за 20 календарних днів до бажаної дати припинення Договору. Крім того, Договір не розірваний Орендарем шляхом направлення повідомлення іншій стороні, у відповідності до положень п.7.4 Договору. З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем не було направлено на адресу позивача письмового повідомлення про обставини непереборної сили, а також не підтверджено дію цих обставин сертифікатом ТПП, суд не приймає до уваги аргументи відповідача про наявність форс-мажорних обставин, які є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 759, частиною першою статті 761, частиною першою статті 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Частиною першою статті 793 ЦК України передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму, а згідно статті 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється. Частиною третьою статті 653 ЦК України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Посилання представника відповідача на Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку [PERSON] за 1 квартал 2018, на підтвердження сплати останнім на користь [PERSON] орендної плати за січень 2018 суд оцінює критично, оскільки згідно Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 № 4, вказаний Податковий розрахунок готується та подається до органу Державної фіскальної служби України податковими агентами, та наданим суду Податковим розрахунком не підтверджено фактичне перерахування готівкових коштів на рахунок орендодавця [PERSON] в рахунок орендної плати за січень 2018 року. Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється статтями 549-552 ЦК України та умовами договору. Згідно зі частиною другою статті 551 ЦК України у випадку, коли предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, нарахований позивачем розмір пені значно перевищує розмір основного боргу. Розмір заборгованості з орендної плати становить 8695,75 гривень. Проте позивач визначив розмір пені 10% за несвоєчасне внесення орендної плати в сумі 182611,80 грн. Суд вважає, що пожежа, яка сталася 17.01.2018-18.01.2018, внаслідок якої за відомостями викладеними в Акті про пожежу «знищено:…перекриття та покрівля будівлі, горищне приміщення на площі 373 кв.м. ….електрогідравлічний прес для пакування макулатури, електричний прилад для переробки пластикової тари, макулатура 22 тони, полімери(пластик)-1 тона, інструменти, обладнання, електричні ваги-2 шт....» є обставиною, яка має істотне значення для зменшення розміру неустойки. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦК України щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 182611,80 грн. до 8695 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасного внесення орендної плати (п.4.1 Договору) орендар сплачує орендодавцю 12,5% річних від простроченої суми, у відповідності до ст. 625 ЦК України. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 12,5 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 1086,72 гривень та штраф в розмірі 10% річної орендної платі в сумі 1490,70 гривень відповідно до умов п.5.5 Договору. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 19968(дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 17 коп., яка складається із заборгованості з орендної плати в сумі 8695,75 гривень, пені в сумі 8695 гривень, 12,5 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 1086,72 гривень та штрафу в сумі 1490,70 гривень. Враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 199,68 грн., виходячи з розрахунку: 19968,17 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 1851,89 грн. (сума сплаченого судового збору) / 185189, 52 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 199,68 грн. За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сайту Міністерства юстиції України ФОП [PERSON] 29.01.2019 року припинив підприємницьку діяльність; номер запису 24760060003010274; підстава-власне рішення. Відповідно до ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Частиною 1 ст. 52 ЦК України передбачено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові від 04.12.2013 у справі № 6-125цс13, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. У п. 70 постанови Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі №338/180/17 зроблено висновок, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Висновок ВСУ, викладений у постанові від 04.12.2013 р. у справі №6-125цс13 підтверджений в п. 39 постанови Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі №338/180/17.

Outcome: partial