Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] 22.06.2018 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2017 року, шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 24.11.2002 року Браїлівською селищною радою Вінницької області, актовий запис №35, було розірвано. Від вказаного шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина на разі проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в теперішній час час проживає окремо, добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча таку можливість має, оскільки постійно працює на різних підприємствах та у підприємців як за трудовими договорами, так і за цивільно-правовим договорами. Кошти потрібні для належного забезпечення дитини продуктами харчування, одягу, взуття, ліків, шкільного приладдя та інше. Посилаючись на викладене, та те, що між нею і відповідачем не досягнуто згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 05.07.2018 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Як вбачається з поштового повідомленя, яке повернулося на адресу суду, позивач отримала копію ухвали про відкриття провадження. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. На адресу повернувся конверт із відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", визначаючи відсутність адресата на час доставлення, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.20). Згідно з положеннями ч.7,8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву останнй не надіслав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2017 року та ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2017 року про виправлення описки шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано (а.с.6,7). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Кватального комітету "Постройки" м.Жмеринка від 07.06.2018 року №313 разом з позивачем [PERSON] проживає її донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні (а.с.9). Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до положень ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені у відповідності до закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Оскільки відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву у визначені судом строки не подав, а тому суд вважає, що він повністю погодився із позовом і не заперечував викладені в ньому обставини та не наполягав на їх доведенні згідно вимог ст.81 ЦПК України. Суд визначає позовні вимоги [PERSON] достатньо обґрунтованими та доведеними нею належними та допустимим доказами, а також такими, що відповідають матеріальному закону та принципам розумності і справедливості, оскільки заявлена нею 1/4 частина доходу відповідача у достатній мірі визначає врахування обставин стягнення аліментів на утримання саме однієї неповнолітньої дитини, не перевищуючи пропорційної частки решти доходу відповідача [PERSON], яка може відраховуватись у виді аліментів. Відтак суд доходить висновку, що з наведених підстав позов підлягає задоволенню у повному обсязі із визначенням також передбаченого законом обмеження мінімального гарантованого іх розміру. При цьому судом також враховується, що відповідачем ні в який спосіб не заперечено заявлених позивачем обставин, не повідомлено суду про незадовільний стан власного здоров'я чи про наявність на його утриманні інших осіб. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. щодо вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, від сплати якого за цим предметом спору звільнена позивач.

Outcome: approved