Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

15.09.2021 представник [PERSON] адвокат Яковишин В.В. звернулась до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з цивільним позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 12.04.2018 ПАТ «Фінанси та кредит» та [PERSON] уклали договір відступлення права вимоги, за яким [PERSON] став новим кредитором за кредитним договором від 18.04.2007 №77/07-МК укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] . Однак, будучи іпотекодержателем майна, позивач не може реалізувати свої права, так як державним виконавцем в межах виконавчого провадження 17.10.2014 накладено арешт на іпотечне майно. Ухвалою суду від 20.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 08.11.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав, викладених у позові. Звернула увагу суду, що виконавчі документи, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження, 27.03.2019 згідно з п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуті на письмову заяву стягувача. Однак, оскільки виконавчий збір стягнено не було, то відповідно державним виконавцем не скасовано арешт, накладений на іпотечне майно. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт "Судова влада". Правом на подання відзиву не скористалась. Заяви про розгляд справи за її відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Жодних клопотань на адресу суду від нього не надходило. Відтак, з урахуванням положень ст.\~ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи і ухвалити заочне рішення. Вислухавши представника позивача, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що 18.04.2007 ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №77/07-МК, в якості забезпечення виконання якого цього ж дня між вищевказаними особами було укладено іпотечний договір НРЕ 308858 (а.с 10-13). Відповідно до наявної в матеріалах справи та дослідженої в якості письмового доказу копії іпотечного договору серії НРЕ 308858 від 18.04.2007 предметом іпотеки є об`єкт незавершеного будівництва готовністю 80% та земельна ділянка площею 0, 1668 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на який було накладено арешт відділом державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції, на підставі постанови від 17.10.2014 (реєстраційний номер обтяження: 31823906). У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2013 у справі №2-1175/11 постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 18.04.2007, посвідченого приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М., і зареєстровано в реєстрі за №Д-307, а саме: земельну ділянку площею 0, 1668 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться на території Угринівської сільської ради та об`єкт незавершеного будівництва готовністю 80% по [ADDRESS] , для задоволення вимог ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором від 18.04.2007 №77/07-МК в сумі 1\~115\~132 грн 72 коп (а.с.24-28). Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2018 замінено стягувача , а саме ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» його правонаступником [PERSON] , у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-1175/11 Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2013, виданого згідно рішення цього суду від 20.09.2013 (а.с.29-30). Відповідно до відповіді Тисменицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) виконавчий лист №2-1175/2011 виданий 17.10.2014 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 27.03.2019 згідно з п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто на письмову заяву стягувача. 01.04.2019 у відповідності до вимог ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору. Також, у відповіді зазначено, що відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини є стягнення виконавчого збору, однак даний виконавчий збір залишився не сплаченим. В інших випадках арешт може бути знято за рішенням суду (а.с.31). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №1843272526258 від 09.09.2021 та №1843265826258 від 08.09.2021 власником незавершеного будівництва по [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,1668 га, кадастровий номер 26258866801:12:185:0135, є [PERSON] , іпотекодержателем зазначено [PERSON] (а.с. 20-23). Також, із вищевказаної інформації встановлено, що наявна постанова про арешт майна боржника та його оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44902095, видана 17.10.2014, видавник: Державний виконавець ВДВС Тисменицького РУЮ Ясуник Іван Іванович. Крім того із постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.10.2014 встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого 17.10.2013 №2-1175/11 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1668 га, кадастровий номер 26258866801:12:185:0135. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями\~Закону України «Про виконавче провадження»\~та\~Законом України «Про іпотеку». Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. [PERSON] звернувся до суду з цим позовом як іпотекодержатель нерухомого майна, на яке накладено арешт у межах виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором. За положеннями статті 1\~Закону України\~«Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше непередбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом частини шостої статті 3\~Закону України\~«Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3\~Закону України\~«Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС КЦС від 03.07.2019 року за № 373/411/17, яку суд відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Таким чином, оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання порушується право іпотекодержателя одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що право іпотеки виникло до винесення постанов, на підставі яких накладено арешти на нерухоме майно, а [PERSON] набув права іпотекодержателя щодо предмету іпотеки об`єкта незавершеного будівництва готовністю 80% та земельної ділянки площею 0, 1668 га, кадастровий номер 2625886801:12:185:0135, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. З урахуванням наведеного, позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп.

Outcome: approved