Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до Тернопільської міської ради про визначення, що частка [PERSON], який помер [INFO], в праві спільної сумісної власності на квартиру № 24, що знаходиться в будинку [ADDRESS], становила 1/4. В обґрунтування вимог вказує, що їх померлому батьку належала на праві спільної сумісної власності частка квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Звернувшись у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спірній квартирі, отримала відмову, у зв'язку із тим, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності не визначена. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Позивачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце їх було повідомлено належним чином. Попередньо подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце її було повідомлено належним чином. Попередньо подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що чоловіком позивача [PERSON] та батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], що визнається сторонами спору. З свідоцтва про право власності на житло від 12.09.1996 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 2.09.1996 р. Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що квартира № 24, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 670. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно за законом, у тому числі, на належну йому частку у праві спільної сумісної власності на квартиру № 24, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом. Дочки померлого [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Однак, постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори за № 3923/02-31 від 24 грудня 2014 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду. В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753\\0\\4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку не має. Позивач звернулася у нотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Однак, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності не визначена. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визначити, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру № 24, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] становила 1/4.

Outcome: approved