Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

09.04.2019р. з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] (третя особа- приватний нотаріус ДМНО Литвиненко І.В.) про стягнення заборгованості для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 19.04.2019р. цивільну справу №204/8284/18 (провадження №2/201/2162/2019) за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до свого провадження та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №127). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви, з урахуванням уточнень викладених в заяві від 04.12.2018р., посилався на те, що відповідно укладеного договору № б/н від 18.04.2006р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 4300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних з кінцевим повернення 18.04.2011р. Зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, а саме, надав клієнту кошти та можливість розпоряджатися ними на умовах договору. [INFO] . [PERSON] помер. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком становила 5454,20 грн., з яких: 2957,11 грн. - заборгованість за кредитом, 2497,09 грн. - заборгованість за відсотками. Спадкоємцем померлого [PERSON] , який звернувся з заявою про прийняття спадщини є [PERSON] , на адресу якого позивачем був направлений лист-претензію, в якому банк пред`явив вимоги кредитора до спадкоємця, проте вимоги не були виконані. З урахуванням зазначеного позивач просив суд стягнути з відповідача, як спадкоємця після померлого [PERSON] суму заборгованості 5454,20 грн., а також понесені ним судові витрати у розмірі 1762 грн. В судові засідання 04.07.2019р. та 17.10.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявні докази (а.с.№ 120,135). Разом з первісною позовною заявою до суду представником позивача Савіхіною А.М . (діє на підставі довіреності від 31.08.2017р.) була подана заява, в якій представник позивача зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в ньому та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, клопотання (заяви) з боку позивача відсутні, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.№40). Відповідач - [PERSON] в судові засідання 04.07.2019р. та 17.10.2019р. двічі поспіль не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, яка підтверджена відповіддю ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 27.12.2018р. (а.с. № 92) Конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачу, були повернуті за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №130, 137). Крім того, про дату та час розгляду справи на 17.10.2019р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. №139). Третя особа - приватний нотаріус ДМНО Литвиненко І.В. в судові засідання 04.07.2019р. та 17.10.2019р. не з`явився, про дату час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. №132-133, 136). В матеріалах справи міститься заява приватного нотаріуса про розгляд справи без його участі (а.с.№97). Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України по справі заочне рішення в судовому засіданні відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.04.2006р. [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана заява №б/н від 18.04.2006р., згідно якої [PERSON] виявив бажання отримати послуги банка, в тому числі щодо кредитування карткового рахунку з розміром кредитного ліміту 4300 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 36% річних. З підписанням відповідної заяви [PERSON] підтвердив свою згоду з запропонованими йому Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банка, які разом з заявою складають договір надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом клієнта у заяві (а.с. №5зв). [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06.08.2009р. (а.с. №13). Згідно ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст.1216 ЦК України у разі смерті фізичної особи (спадкодавця) відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1268, ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняття. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 21.02.2014р. позивачем до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] померлого [INFO] , на яку було отримано відповідь №858/01-16 від 18.03.2014р., в якій зазначено, що у зв`язку з тим, що після померлого [PERSON] була заведена спадкова справа у приватного нотаріуса ДМНО Литвиненко І.В., претензію було надіслано за територіальністю. У відповіді наданою приватним нотаріусом ДМНО Литвиненко І.В. від 24.03.2014р. №01-16/33 на претензію кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначено, що претензія кредитора внесена в книгу обліку та реєстрації спадкових справ від 24.03.2014р. за №32. Після померлого [INFO] [PERSON] спадщину прийняв єдиний спадкоємець [PERSON] , якому було роз`яснено положення про відповідальність по боргам (при наявності померлого) та 28.04.2010р. [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого. Після отримання претензії кредитора (24.03.2014р.) спадкоємцю [PERSON] було направлене відповідне повідомлення (а.с. №21). Як вбачається з копії спадкової справи, яка була витребувана Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, спадкова справа №02-14 після померлого [INFO] [PERSON] заведена на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом від 17.08.2009р. №1595. 28.04.2010р. приватним нотаріусом ДМНО Литвиненко І.В. [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №5-85 на майно, яке належало спадкодавцю (а.с.№113). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2018р. у справі № 14-53цс18. Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ від 03.03.2004р. № 20/5, зареєстрованої МЮУ 03.03.2004р. за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. З`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст.1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Такі самі висновки містяться і у Постанові Верховного Суду від 11.07.2018р. у справі №495/1933/15-ц. Приватний нотаріус ДМНО Литвиненко І.В. повідомив позивача, що спадкоємцю [PERSON] було направлено повідомлення про надходження претензії кредитора. Як свідчить надана позивачем копія свідоцтва про смерть [PERSON] , на якій міститься штамп відділення банка з датою прийняття 28.08.2013р. Отже про смерть позичальника (спадкодавця) позивачу стало відомо 28.08.2013р. (а.с. №13). ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємців померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу нотаріуса вперше 21.02.2014р. тобто, позивачем дотримано строки встановлені ст.1281 ЦК України. Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на час смерті позичальника існувала заборгованість у розмірі 5454,20 грн., з яких: 2957,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2497,09 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості за договором від 18.04.2006р., який долучений до позовної заяви та був досліджений судом, а оскільки відповідність нарахованої суми заборгованості не була спростована відповідачем, при винесені рішення суд керуються розрахунком позивача. Згідно вимог ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги на підставі положення ст.1261 ЦК України, який прийняв спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на майно спадкодавця, з нього на користь позивача підлягає стягненню боргові зобов`язань спадкодавця [PERSON] в межах вартості успадкованого майна. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" та стягнення зі [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором б/н від 18.04.2006р. у розмірі 5454,20 грн., в межах вартості успадкованого майна. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved