Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

21.11.2013 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області про визнання права користування житловим приміщенням та видачу ордеру на житлове приміщення. В обгрунтування позову покликається на те, що вона з 1988 року проживає у приміщенні гуртожитку сімейного типу із загальною житловою площею 11,4 м. кв. разом із своїм сином [PERSON], 1991 року народження, в [ADDRESS]. У 1991 році її було взято на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов в органах місцевого самоврядування. На даний час вона є інвалідом другої групи. У зв'язку з одруженням її сина вказане житлове приміщення стало непридатним для проживання в ньому трьох осіб. Однією з обставин, яка перещкоджає позивачу проживати разом з сином є те, що у неї важке хронічне захворювання, яке передбачене Переліком хронічних захворювань, при яких особи, що на них страждають, не можуть проживати у комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї, затвердженим МОЗ України від 08.02.1985 року та встановлене медичним висновком ЛКК. Позивач неодноразво зверталась в різні інстанції з метою допомоги в отриманні житла. У 2008 році її було повідомлено про вільну кімнату по [ADDRESS], це також гуртожиток сімейного типу, та виконавчим комітетом Новороздільської міської ради їй було надано дозвіл вселитись. Однак, у зв'язку з несприятливими санітарно-гігієнічними умовами, вона була змушена за власні кошти здійснити ремонт у вказаній квартирі, зокрема, вставити вікна та двері. Проте, через відсутність будь-яких документів на вказане приміщення по [ADDRESS], вона була змушена звернутись в суд із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, вказані в позовній заяві, просила її позов задовольнити. Додатково пояснила, що ще з 1991 року у неї були наявні всі підстави потребувати поліпшення житлових умов та перебувати на першочерговому обліку. Проте, з часу взяття на облік та по даний час, враховуючи настання інвалідності, а також те, що її син одружився, її житлові умови не поліпшились, вона і надалі змушена проживати в одному приміщенні гуртожитку сімейного типу з загальною житловою площею 11,4 м.кв., яке не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам з сином та його дружиною та не може користуватись приміщенням по [ADDRESS]. Представник відповідача Горін Р.І. в судовому засіданні проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити та пояснив, що виконавчим комітетом Новороздільської міської ради отримано лист від 25.01.2012 року №72 від Новороздільської міської лікарні, в якому зазначалось, що у ході перевірки встановлено, що згідно наказу МОЗ України №330 від 28.03.83 р. [PERSON], 1957 року народження, проживає [ADDRESS] не має права на першочергове забезпечення житлом. Позивач подала ксерокопію висновку про те, що вона хворіє на хворобу, котра відповідно до наказу МОЗ УРСР від 08.05.1985 року №52 "Про затвердження переліку хронічних захворювань, при яких особи, що хваріють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї", що надавало їй право на покращення житлових умов згідно загальної черги, але не першочергово. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази з їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. У відповідності до ст. 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам. які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Відповідно до чинного законодавства на облік громадяни зараховуються за їх заявою, до якої додають довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку, видану організацією, яка здійснює експлуатацію жилого будинку, або громадянином, який має у приватній власності жилий будинок, квартиру; довідку про те, чи перебуваюь члени сім'ї на квартирному обліку за місцем роботи; у необхідних випадках до заяви додаються також медичний висновок, довідка про невідповідність жилого приміщення встановленим санітарним і технічним умовам. Позивач подала у виконавчий комітет Новороздільської міської ради ксерокопію висновку про те, що вона хворіє на хворобу, котра відповідно до наказу МОЗ УРСР від 08.05.1985 року №52 "Про затвердження переліку хронічних захворювань, при яких особи, що хваріють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї", що надавало їй право на покращення житлових умов згідно загальної черги, але не першочергово. Крім того, оригіналу вказаного медичного висновку у виконавчий комітет Новороздільської міської ради вона не подала У 2008 році позивача [PERSON] було повідомлено про вільну кімнату по [ADDRESS], яку вона самовільно зайняла та у зв'язку з несприятливими санітарно-гігієнічними умовами здійснила ремонт у вказаній квартирі, зокрема, вставила вікна та двері. Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачу [PERSON] не було надано дозволу виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області на вселення у житлове приміщення в м. Новий Розділ по [ADDRESS] , а відтак не було надано ордеру на вказане приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК України єдиною правовою підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, який видається виконавчим комітетом місцевих рад на підставі рішення про надання жилого приміщення. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] самоправно зайняла житлове приміщення, а саме квартиру по [ADDRESS], оскільки вселилась туди без відповідних на це правових підстав, що відповідно не породжує для неї права на користування даною спірною квартирою. Також суд приходить до висновку, що посилання позивача про те, що вона здійснила ремонт у вказаній квартирі не заслуговують на увагу, оскільки [PERSON] не наділена правами на спірне нерухоме майно, оскільки вселилась у спірну квартиру самоправно, проживає у ній без законних на те підстав, а тому не мала права на здійснення ремонту. Оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed