Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

18.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою. У заяві заявник вказує, що [INFO] року в с. Петрівське, Шахтарського району, Донецької області, Україна народила дочку. Для реєстрації у законному порядку факту народження дитини, заявник звернулася до Сквирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Однак, у реєстрації народження дитини заявнику відмовлено, оскільки на підтвердження народження дитини заявником не пред'явлено медичний документ про народження встановленого зразка, а надано свідоцтво, яке видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З урахуванням наведеного, просить встановити факт народження дитини [PERSON], [INFO], у селі Петрівське, Шахтарського району, Донецької області, Україна, матір'ю якої є [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка с. [ADDRESS], Шахтарського району, Донецької області, Україна, а батьком дитини є [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець та житель [ADDRESS] Заявник у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, заяву підтримує. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, заперечень щодо заяви не має. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що 17 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], виданого 17 серпня 2004 року. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є громадянами України, про що свідчать копії їх паспортів. У матеріалах справи міститься свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 17 жовтня 2017 року Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та зі змісту якого вбачається, що [INFO] року у селі Петрівське, Шахтарського району, Донецької області народилася [PERSON]. Батьками у свідоцтві про її народження записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Видане заявнику свідоцтво про народження відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. Для реєстрації у законному порядку факту народження дитини, заявник звернулася до Сквирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Однак, у реєстрації народження дитини заявнику відмовлено, оскільки на підтвердження народження дитини заявником не пред'явлено медичний документ про народження встановленого зразка, а надано свідоцтво, яке видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. За змістом ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п.18Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved