Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

14 травня 2018 року ДДУВС звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив (а.с. 33-36). В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що [PERSON] проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України курсантом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Відповідно до чинного законодавства, між позивачем та курсантом [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ. Після закінчення ДДУВС згідно наказу ректора університету № 42 о/с від 24 лютого 2017 року відповідача було направлено за місцем працевлаштування до ГУ МВС України в Дніпропетровській області. Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 83 від 01 березня 2017 року відповідача було призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Новомосковського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області. Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 363 о/с від 04 грудня 2017 року [PERSON] було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" за власним бажанням Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо необхідності відпрацювати три роки за місцем роботи визначеним університетом. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь держави в особі МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з навчанням у ДДУВС у розмірі 32 218 гривень 92 коп., а також судовий збір у розмірі 1 762 гривень. Ухвалою суду від 18 травня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 28-29). Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 44-45). У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 77). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Представник третьої особи - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, але надав суду письмові пояснення, в яких посилався на правомірність вимог позивача, просив позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності (а.с. 50-53). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 224 ос від 03 серпня 2013 року, [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу ДДУВС (а.с. 6). 01 грудня 2016 року між позивачем і [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, строком дії до 01 березня 2020 року (а.с. 8). Відповідно до п. 2.3.1 договору відповідач зобов`язався виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, а також на підставі п. 2.3.5 після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена замовником за договором, і відпрацювати не менше трьох років. Відповідно до витягу з наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 42 ос від 24 лютого 2017 року [PERSON] було направлено для проходження служби до ГУ НП в Дніпропетровській області (а.с. 5). Згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області № 363 о/с від 04 грудня 2017 року [PERSON] було звільнено з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області з 04 грудня 2017 року (а.с. 7). Листом № 1/551 від 07 лютого 2018 року відповідача було повідомлено про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням у розмірі 32 218 гривень 92 коп. (а.с. 14). Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 4, 5 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку,визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до абз. 3 п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських від 12 квітня 2017 року № 261 визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Оскільки, відповідно до п. 7.4 вищезазначеного договору, він набирає чинності з моменту його підписання, тобто з 01 грудня 2016 року, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати, пов`язані з навчанням у ДДУВС, які нараховані, починаючи з 03 серпня 2013 року. Згідно з п. 4.4 договору про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у разі відмови особи добровільно відшкодовувати витрати, пов`язані з його підготовкою, стягнення суми здійснюється в судовому порядку. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави в особі МВС України в особі його структурного підрозділу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з навчанням у ДДУВС. Відповідно до наданих довідок-розрахунків витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] у ДДУВС (а.с. 15-21), заборгованість, починаючи з 03 серпня 2013 року, складає 26 781 гривень 92 коп. та відповідно до довідки-розрахунку вартості речового майна на утримання [PERSON] , виданого, починаючи з 03 серпня 2013 року, складає 5 437 гривень 00 коп. (а.с. 22), а разом до стягнення підлягає сума у розмірі 32 218 гривень 92 коп. На підставі ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 1 762,00 грн. (а.с. 23). На підставі викладеного,

Outcome: approved