Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

30.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №579 від 12.04.2010 року, вчинений приватним нотаріусом ХМНО Хаславською Кариною Валентинівною, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.12.2007 року між ним та банком укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 79054,22 доларів США. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ним та банком укладено договір іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартира № 8, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. 12.04.2010 року приватним нотаріусом Хаславською К.В. винесений виконавчий напис № 597, яким запропоновано звернути стягнення на вказану двокімнатну квартиру. На підставі зазначеного виконавчого напису 05.05.2010 року відкрито виконавче провадження (ВП № 19054047). Приймаючи зазначений виконавчий напис приватний нотаріус, виходила з наданих їй документів, та керувалася чинним на той час законодавством. Однак відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Він постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира є єдиним нерухомим житловим майном позивача. У зв'язку з цим, відповідно до вимог ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» позовні вимоги не визнав, зазначив, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису №579 від 12.04.2010 року таким, що не підлягає виконанню. ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на ці відносини не поширюються. Крім того, сплив строк позовної давності до вимог щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Приватний нотаріус Хаславська К.В. не з'явилася, надала письмові заперечення, у яких просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що виконавчий напис вчинений з дотриманням вимог законодавства, без будь-яких порушень, в позовній заяві також не вказано, які саме норми порушенні нею при вчиненні виконавчого напису 12.04.2010 року. Просила розглядати справу у її відсутність. Представник Головного управління юстиції Харківської області надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.12.2007 року між [PERSON] та Харківською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») укладено кредитний договір № 839/3/27/38/7-669, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 79054,22 доларів США на поточні потреби з кінцевим терміном повернення кредиту 10.12.2019 року. В рахунок забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 839/3/27/38/7-669 від 18.12.2007 року, між [PERSON] та Харківською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») укладено договір іпотеки 839/4/27/38/7-954 від 18.12.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передає в іпотеку банку наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. 12.04.2010 року Харківська обласна філія АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») звернуся до приватного нотаріуса ХМНО Хаславської К.В. з заявою про вчинення виконавчого напису, з наданням необхідних документів. 12.04.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською Кариною Валентинівною винесений виконавчий напис № 597, яким запропоновано звернути стягнення на двокімнатну квартиру [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості у загальному розмірі 610302 грн. 25 коп. станом на 18.01.2010 року. На підставі вказаного виконавчого напис нотаріуса від 12.04.2010 року № 597, державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ 05.05.2010 року відкрито виконавче провадження ВП№ 19054047. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Тобто, вказаними положеннями законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, що і є в свою чергу перевіркою безспірності заборгованості. Відповідно до 50 вказаного Закону, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з позовної заяви та викладених обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивач, заявляючи вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не оспорює дотримання приватним нотаріусом ХМНО Хаславською К.В. норм чинного законодавства в момент вчинення виконавчого напису 12.04.2010 року. Позивач обґрунтовує свої вимоги через необхідність застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 № 1304-VII. У зв'язку з цим, суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих доказів, з урахуванням фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.11.2014 року, [PERSON] на праві власності належить лише квартиру [ADDRESS] (а.с. 56). Згідно з довідкою КП «Жилкомсервіс» від 09.12.2014 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 № 1304-VII, який набув чинності 07.06.2014 року, протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Посилаючись на те, що позивач взяв споживчий кредит в іноземній валюті, за яким кредит забезпечений предметом іпотеки, а саме квартирою [ADDRESS], яке є єдиним місцем проживання позивача, іншого житла не має, тому є підстави для застосування вимог вказаного Закону. Однак погодитися з таким твердженням позивача, його представника неможна. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування, тобто з 07.06.2014 року. Виконавчий напис №597 вчинений приватним нотаріусом 12.04.2010 року. Таким чином, питання про звернення стягнення на предмет іпотеки було вирішено 12.04.2010 року шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, до набрання чинності зазначеним Законом, тому вищезазначений Закон на спірні правовідносини не поширюється, та не міг бути врахований приватним нотаріусом при вчиненні напису. Враховуючи вимоги ст. 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, розділу 32 «Вчинення виконавчих написів» Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, від 03.03.2004 N 20/5, чинної на час вчинення виконавчого напису, особа може оскаржити нотаріальні дії, зокрема, визнати виконавчий напис нотаріуса, таким що не підлягає виконанню, при порушенні нотаріусом порядку його вчинення. Однак, прийняття ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року не є підставою для твердження про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису 12.04.2010 року. Виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Хаславською К.В. до прийняття ЗУ «Про мораторій…» від 03.06.2014 року, тобто на час звернення стягнення на предмет іпотеки заборони на звернення стягнення не було, тому звернення стягнення на предмет іпотеки з 05.05.2010 року вирішується вже в площині безпосереднього виконання цього напису. На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання виконавчого напису №579 від 12.04.2010 року, вчиненого приватним нотаріусом ХМНО Хаславською К.В., таким, що не підлягає виконанню, - задоволенню не підлягають. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed