Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

21 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 травня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] 10 листопада 2010 року шлюб між ними розірвано. 10 листопада 2010 року Локачинським районним судом винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2010 року до досягнення дітьми повноліття. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утиманні. На даний час витрати на утримання дітей збільшились, оскільки підвищились ціни на продукти харчування, одяг та інші речі. Крім того, позивач постійно несе витрати на оздоровлення та лікування дітей. Кошти в сумі 600 грн., які відповідач сплачує на утримання дітей, є мізерними. Просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] [INFO] , аліменти в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. 22 липня 2019 року позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач 22 липня 2019 року також через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до рішення Локачинського районного суду Волинської області від 10 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, та з яких вбачається, що відповідач [PERSON] є їх батьком (а.с. 4,5). 10 листопада 2010 року Локачинським районним судом винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2010 року до досягнення ними повноліття (а.с.7). На виконання вказаного рішення Локачинським районним судом Волинської області 23 листопада 2010 року було видано виконавчий лист у цивільній справі № 2-750/10 (а.с.8). Неповнолітні діти проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням судукошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На даний час сума аліментів, яку сплачує відповідач на утримання неповнолітніх дітей, є незначною та не відповідає матеріальним потребам дітей, пов`язаним із забезпеченням їх нормальної життєдіяльності. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить 2118 грн. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судвраховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімумудля працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що з моменту стягнення аліментів, а саме - 10 листопада 2010 року змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення. Так, збільшились витрати на утримання дітей, на придбання продуктів харчування, відповідного одягу та речей, а також інші потреби. Також змінився прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років. Відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем, що стверджується його письмовою заявою від 22 липня 2019 року. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, норми ст. ст. 182, 192 СК України, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача підлягає до збільшення, а тому з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, з індексацією суми відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно із роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 23 своєї постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю у підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути 50 відсотків судового збору в сумі 384, 20 грн.

Outcome: approved