Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

21 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 17790грн.23коп., вказавши на невиконання нею прийнятих зобов'язань за кредитним договором від 07 листопада 2007 року, який є чинним. У судове засідання сторони не з'явилися, подавши в порядку ст.158 ЦПК України письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, представник позивача позовні вимоги підтримала, а відповідачка їх визнала. Дослідивши докази у матеріалах справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 листопада 2007 року між Банком та [PERSON](зміна прізвища на підставі реєстрації шлюбу (а.с.48), укладено договір, який складають заява позичальниці разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. За означеним, позивач надав відповідачці 2000грн. за програмою "Швидкі гроші" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та щомісячної комісії у 2,5%. Позичальниця зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором щомісячними платежами. Відповідальність позичальниці за порушення строків платежів більше ніж на 120 днів у виді сплати штрафу фіксованою частиною у розмірі 500грн. та процентною складовою у 5% від суми позову передбачена п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг. Згідно п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом дванадцяти місяців з моменту підписання і якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той самий строк (копії заяви клієнта, умов і правил надання банківських послуг на (а.с.11-16). За відсутності доказів про припинення дії кредитного договору, він є чинним. Відповідачка не надала суду доказів на спростування обставини отримання у розпорядження кредитних коштів, і на зворот, не виконання прийнятих по договору зобов'язань. Що також підтверджується випискою по рахунку (а.с.38-43). Згідно представленого розрахунку станом на 05 травня 2014 року заборгованість за кредитом складає 17790грн.23коп., з яких 2000грн. заборгованість по тілу кредиту, 8936,89грн. і 5530,00грн. заборгованості по процентам і комісії, штраф: фіксована частина - 500грн., процентна складова - 823,34грн. (а.с.6-9). На підставі викладеного, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, яка визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням відсотків, розмір яких встановлено договором. Враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, строк повернення позики не дотримує, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 525, 526,625,1050 ч.1 ЦК України. При цьому, суд враховує, що за нормою ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідної заяви відповідачкою не надано. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок відшкодування стороні позивача понесених при подачі позову судових витрат, розмір яких підтверджено документально на суму 243грн.60коп. платіжним дорученням від 07 травня 2014 року (а.с.1).

Outcome: approved