Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

12.08.2016 року позивач звернувся в суд із цивільним позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача, [PERSON] на утримання дочки [PERSON], яка народилась [INFO] до 1/4 частки від його доходу щомісячно, досягнення повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.06.2015 року розірваний. Від шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON], [INFO]. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.06.2013 року на користь відповідача з позивача стягують аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн. щомісячно до досягнення повноліття. З того часу змінилися обставини, а саме позивач отримує доходи за місцем роботи у такому розмірі, що йому не позволяє сплачувати аліменти у розмірі 1000, 00 грн. Також погіршився стан здоров'я позивача, а саме позивач має цукровий діабет, тому змушений постійно проходити амбулаторне, стаціонарне та санаторне лікування.. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити, Позивач в судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги заперечила та просила в задоволенні таких відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З копії рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.06.2013 року у цивільній справі № 450/1645/13-ц, вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення повноліття. Судом встановлено, що відповідач змінила прізвище на «[PERSON]», що стверджується рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.06.2015 року та копією паспорта відповідача [NUMBER] виданим Пустомитівським РС ГУ ДМС України у Львівській області. Згідно довідок про доходи від 24.06.2016 року позивач [PERSON], працює вантажником у СПД ФО [PERSON] та отримує заробітну плату. Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області від 31.10.2016 року № 8989/6331 вбачається, що позивач [PERSON] на обліку як одержувач пенсії не перебуває. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.. Згідно ч.3 статті 181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно правової позиції, яка викладена у справі за № 143 цс 13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. В той же час, частиною 1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За таких обставин суд приходить до переконання про те, що дійсно матеріальний стан платника аліментів змінився, а саме останній офіційно працевлаштувався та отримує заробітну плату, у зв'язку із чим у суду наявні обґрунтовані підстави для зміни способу присудження аліментів встановленого раніше судом розміру аліментів, а саме 1/2 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки увипадку стягнення з позивача 1/4 частини від його заробітку, як він просить, то така сума буде меншою ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, виходячи із засад справедливості та розумності,

Outcome: partial