Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частки незавершеного будівництвом будинку, посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 14 листопада 2013 року частково задоволено її позовну заяву та скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04 жовтня 2013 року по цивільній справі №686/23808/13-ц у справі за позовом [PERSON] до неї про визнання права особистої власності на земельну ділянку. Визнано за нею право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних у будівництві незавершеного будівництвом будинку по пров. Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому. Позивач посилається на те, що у 1987 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Мають дітей : [PERSON], [INFO] інвалід з дитинства довічно; [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 липня 2006 року шлюб між ними\~ було розірвано. В 1994 році [PERSON] було виділено земельну ділянку розміром 1000 ;в.м. по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому. Земельна ділянка надавалася [PERSON] та членам його сімї - дружини [PERSON] та двох дітей, що підтверджується довідкою ЗАТ «Електро» від 01.07.2009 р., архівним витягом Хмельницької міської ради №308 від 31.01.2012 р. Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 24.11.1994 року №130 надано дозвіл [PERSON], який працював водієм УП №13 фірми «Електро», склад сімї 4 чол., проживає [INFO], займає 1 кімнату площею 18 кв. м., на обліку по місцю роботи за №16 від 07.06.1988 р, на індивідуальну забудову за №2305 від 03.08.1993 року/за рахунок ділянок агрофірми «Проскурів», згідною з випискою із рішенням зборів від 24.02.1994 р. З часу отримання дозволу на будівництво будинку вона з відповідачем розпочали будівництво та впродовж спільного проживання в шлюбі будували будинок. Будинок по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому будувався за спільні кошти подружжя та є спільним майном подружжя, на даний час не прийнятий в експлуатацію, незавершений будівництвом будинок придатний для проживання. Вважає, що будинок за вище вказаною адресою готовий для проживання на 90%. Тому на даний час виникла необхідність визнати право на 1/2 частини будівельних матеріалів у виді 1/2 частини незавершеного будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому. До об'єктів нерухомого майна Цивільний кодексу України відносить житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно (статті 331, 376). Відповідно до Закону від 1 липня 2004 р. № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" об'єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення (ст. 5). Позивач посилається на те, що виходячи з аналізу чинного законодавства та з урахуванням характерних ознак незавершеного будівництва слід визнати, що об'єкт будівництва (об'єкт незавершеного будівництва) - нерухома річ особливого роду: фізичне її створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб'єктивних майнових, а також зобов'язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. При вирішенні питання про виникнення, зміну та припинення суб'єктивних цивільних прав стосовно об'єкта незавершеного будівництва слід враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Зазначений висновок підтверджується також положенням ч. 1 ст. 1 Закону № 1952-IV, відповідно до якого державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта. Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями статей 182, 331, 334 ЦК, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об'єкта нерухомості є державна реєстрація прав на нього. Законом № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2). Позивач посилається на те, що за позивачем у незавершеному будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів. Однак, при наявності такого права вона не може реалізувати свої права власника, так як відповідач навмисно не хоче подавати до Держархбудконтролю Декларацію про завершення будівництва й отримання відповідного свідоцтва про право власності. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, просить визнати за нею право власності на 12 частину незавершеного будівництва. Представник відповідача позов не визнав, вказавши на його безпідставність. Заслухавши пояснення представників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 3 ст. 364 Цивільного кодексу України що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до абзацу першого пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що [PERSON] у 1987 році зареєструвала шлюб з [PERSON] Мають дітей: сина - [PERSON], [INFO] (інвалід з дитинства довічно), доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 липня 2006 року шлюб між ними було розірвано. В 1994 році [PERSON] було виділено земельну ділянку розміром 1000 кв. м. по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому. Земельна ділянка надавалася [PERSON] та членам його сімї - дружини [PERSON] та двох дітей, що підтверджується довідкою ЗАТ «Електро» від 01.07.2009 р., архівним витягом Хмельницької міської ради №308 від 31.01.2012 р. Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 24.11.1994 року №130 надано дозвіл [PERSON], який працював водієм УП №13 фірми «Електро», склад сімї 4 чол., проживає [INFO], займає 1 кімнату площею 18 кв. м., на обліку по місцю роботи за №16 від 07.06.1988 р, на індивідуальну забудову за №2305 від 03.08.1993 року/за рахунок ділянок агрофірми «Проскурів», згідною з випискою із рішенням зборів від 24.02.1994 р. З часу отримання дозволу на будівництво будинку [PERSON] з відповідачем розпочали будівництво та впродовж спільного проживання в шлюбі будували будинок. Будинок по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому будувався за спільні кошти подружжя та є спільним майном подружжя, на даний час не прийнятий в експлуатацію, незавершений будівництвом будинок придатний для проживання. Вважає, що будинок за вище вказаною адресою готовий для проживання на 90%. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2014 р. було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання спільної сумісної власності, визнання права власності на 1\\2 частину обєкта права спільної сумісної власності, вказавши, що режим спільної сумісної власності незавершеного будівництва трансформувався в режим спільної часткової власності на будівельні матеріали. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12.06.2014 р. рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2014 р. скасовано. Визнано незавершений будівництвом будинок по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинок по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 7.12.2014 р. рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12.06.2014 р. скасовано, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2014 р. залишено без змін. Судом встановлено, що за [PERSON] у незавершеному будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів. Однак, при наявності такого права позивач не може реалізувати свої права власника, так як відповідач не надає до Держархбудконтролю Декларацію про завершення будівництва й отримання відповідного свідоцтва про право власності. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що слід визнати право [PERSON] на 1/2 частини незавершеного будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому.

Outcome: approved