Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

28 грудня 2018 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якій просив стягнути з відповідача борг в сумі 6993,72 грн. та витрати понесені на сплату судового збору у сумі 1762,00 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у АТ КБ «ПриватБанк» 13.02.2012 року з метою отримання кредитних коштів [PERSON] підписав заяву, згідно якої отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. У зв`язку із порушенням умов кредитного договору у [PERSON] утворилась заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 6993,72 грн., яка складається із: 6649,42 - тіло кредиту; 344,30 грн. - заборгованість за відсотками. [INFO] року позичальник помер. Позивачем 11.11.2015 року була направлена претензія кредитора до Другої Криворізької державної нотаріальної контори. 03.12.2015 року позивачем було отримано відповідь, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись спадкоємці. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 6993,42 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи 13.02.2012 року з метою отримання кредитних коштів [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Заявник в цій анкеті зазначив, що бажає отримати кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості за [PERSON] наявна заборгованість, яка станом на день смерті становила 6993,72 грн., яка складається з: 6649,42 - тіло кредиту; 344,30 грн. - нараховано заборгованість за відсотками. 06 листопада 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" була направлена претензія кредитора до Другої Криворізької державної нотаріальної контори, вих. № SAMDN50000057879156 від 09.11.2015 року. 03 грудня 2015 року позивач отримав відповідь Другої Криворізької нотаріальної контори за вих. № 5009/02-14 від 26.11.2015 року, відповідно до якої встановлюється, що заведена спадкова справа № 1092/2015 відносно [PERSON] , померлого [INFO] . 12.10.2018 року позивачем скеровано претензії на ім`я [PERSON] та [PERSON] про повернення заборгованості померлого [PERSON] на загальну суму 6993,72 грн. Зазначене вказує на те, що між сторонами склалися спадкові правовідносини відносини, які регулюються положеннями книги шостої Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(ст.1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та вст. 1269 ЦК України. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України"Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89\~ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Разом з тим суд враховує наступне. Згідно зі ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст.16 та ч. 2 ст.1282\~ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2ст.\~1282\~ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2ст.1282\~ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. Стаття 129\~Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, позивачем не було надано суду належних доказів, що після смерті спадкодавця [PERSON] його спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] отримав у натурі певне спадкове майно. Окрім цього відповідно до ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем не було доведено суду передачу спадкоємцям у натурі спадкового майна, тому за таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2ст. 1282 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені. На підставі ст. 129 Конституції України, ст. ст.1216,1219,1268,1268,1282,1296,1297 ЦК України, та

Outcome: dismissed