Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк", третя особа: приватний нотаріус [PERSON] про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що 15.05.2008 року між нею та ЗАК КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № HEC0GK0000000826 від 15.05.2008 року. Відповідно до якого відповідач їй надав кошти у сумі 32260,00 доларів США, шляхом видачі готівки з кінцевим терміном повернення до 15.05.2028 року включно, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 15.05.2008 р. між нею та відповідачем укладено договір іпотеки № HEC0GK0000000826 предметом якого є житловий будинок, розташований в м.Цюрупинськ по вул. Першотравнева, 40. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти сума боргу, яку необхідно їй сплачувати, значно зросла, що значно погіршило її фінансовий стан. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національний банк України» єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України є гривня. Надання та одержання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти, як засобу платежу можливо при дотриманні суб'єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства, щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства, положення, щодо обов'язкового вираження зобов'язань в грошовій одиниці України. На день укладення кредитного договору іноземний курс валюти становив 1 USD = 6,25 грн. та на сьогоднішній день становить 1 USD = 13,35 грн., а тому існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Отже, подальше виконання кредитного договору на умовах, що діють на даний час з порушенням одного із принципів цивільно-правових відносин - справедливості, не можливе. Оскільки такі умови кредитного договору є несправедливими, а саме в частині надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов кредитного договору у випадку погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у доларах США, що є способом зловживання правом, коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог закону банк покладає, як суб'єкт підприємницької діяльності, виключно на позичальника за кредитним договором та споживача кредитних послуг, тому просить позовні вимоги задовольнити та визнати недійсними кредитний договір та договір іпотеки. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник вiдповiдача в судовому засіданні позов не визнала, надала заперечення та пояснила, що позивач відповідно до укладеного договору № HEC0GK0000000826 від 15.05.2008 року отримала кредит у розмірі 32260,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.05.2028р. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 15.05.2028р. між ЗАТ КБ "Приватбанк" та позивачем укладено договір іпотеки предметом якого є житловий будинок, розташований в м.Цюрупинськ по вул. Першотравнева, 40. Питання пов'язані з банківською діяльністю регулює ЗУ «Про банки і банківську діяльність», інші нормативні акти підлягають застосуванню в частині, що не суперечить цьому закону. Наявність банківської ліцензії та дозволу НБУ є необхідною і достатньою умовою для надання кредитів в іноземній валюті, тому можливість надання і погашення кредитів в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тому просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 15.05.2008 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № HEC0GK0000000826 відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 32260,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути банку кредит зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії та інших витрат, з кінцевим терміном повернення 15.05.2028р. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 15.05.2008 р. між відповідачем та позивачем укладено договір іпотеки предметом якого є житловий будинок, розташований в м.Цюрупинськ по вул. Першотравнева, 40. На день укладення кредитного договору іноземний курс валюти становив 1 USD = 6,25 грн. та на сьогоднішній день становить 1 USD = 13,35 грн., а тому існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним позивачем. На таких умовах позивач вважає кредитний договір та договір іпотеки недійсним, вважає, що банк порушив норми чинного законодавства України, тому просить позов задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з п.1 ч.2 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, на які надає дозвіл Національний банк України. Згідно п.2.3 Глави 2 Положення про порядок видачі банками банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій затверджену постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001 р. № 275 за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право залучати та розміщувати іноземну валюту на валютному ринку України. Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюється на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Дозвіл на право здійснення операцій, визначених п.1 ч.2 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», що діє на даний момент, видано ПАТ КБ «ПриватБанк» за № 22-3 від 21.09.2009 року. До перейменування діяла банківська ліцензія № 22 від 04.01.2001 року та дозвіл № 22-2 від 29.07.2003 року. У додатку 1, 2 до дозволу включено право здійснювати операції з валютними цінностями, зокрема, залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Вказана у дозволі валютна операція в повній мірі відповідає характеру укладеної з клієнтом кредитної угоди, в якій валютою кредитування є саме іноземна валюта. Ці обставини підтверджені копіями кредитного договору № HEC0GK0000000826 від 15.05.2008 року, банківськими ліцензіями, дозволом № 22-2 та іншими документами. Виходячи з вище викладено, суд вважає, що посилання позивача на те, що договір є несправедливим, оскільки позивач зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості по кредиту в іноземній валюті є передчасним, оскільки законодавством України не передбачено заборон щодо надання кредиту банком у іноземній валюті та відповідно немає заборони щодо встановлення зобов'язання у кредитному договору у іноземній валюті, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed