Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

11 жовтня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява в якій позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 19 284,00 грн. на відшкодування збитків. Вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2018 року між сторонами був укладений договір банківського вкладу на суму 197 000,00 грн. строком на 12 місяців, тобто по 05.04.2019 року із щомісячною виплатою процентів з розрахунку 16,5% річних. Як зазначає позивач, 10.07.2018 року відповідач порушив зобов`язання, в односторонньому порядку розірвав договір та припинив нараховувати та виплачувати проценти. 13.02.2019 року Шевченківський районний суд м.Києва рішенням визнав неправомірними дії відповідача щодо розірвання договору. Після закінчення строку дії вкладу 05.04.2019 року відповідач повернув частину вкладу в сумі 186 392,46 грн., проте умисно не нарахував та не виплатив проценти по вкладу за 269 днів (з 10.07.2018 року по 05.04.2019 року) в розмірі 19 284,00 грн., чим завдав збитків позивачу. Ухвалою суду від 16.10.2019 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. 20 листопада 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що відповідач повністю повернув суму вкладу позивачу та донараховані проценти за депозитом, а всього 197 358,46 грн. Проценти за депозитом нараховані та сплачені позивачу за період з 05.04.2019 року по 10.07.2019 року в сумі 6 810,46 грн. (за мінусом ПДФО та ВЗ). Обов`язок відповідача щодо нарахування процентів у сумі та за період, зазначений у позові, не доведений позивачем та не підтверджений доказами. Підстави для нарахування процентів після припинення дії Договору відсутні. Договір було розірвано з вини позивача у зв`язку з порушенням ним умов Договору та законодавства. Відповідь на відзив до суду не надходила. Ухвалою суду від 16.12.2019 року відхилено клопотання представника відповідача про слухання справи з викликом сторін. Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Як встановлено судом, 05.04.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Агропросперіс Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Вкладник) був укладений Договір №055819 банківського вкладу фізичної особи за умовами якого Банк відкрив Вкладнику рахунок № [NUMBER] та прийняв на зберігання грошові кошти в розмірі 197 000,00 грн. на строк 12 місяців з 05.04.2018 року по 05.04.2019 року зі сплатою 16,5% річних. Позивач, як вбачається виконала власні зобов`язання та внесла кошти на рахунок. Дану обставину сторона відповідача не заперечувала. Пунктом 1.4 Договору передбачено, що з дня наступного за днем розміщення коштів на рахунок Банк щомісячно нараховує та сплачує на поточний рахунок вкладника проценти з врахуванням умов, викладених в п.4.2 Договору. Аналогічний обов`язок Банку передбачений в п.2.3.1 Договору. Листом від 09.07.2018 року Банк повідомив [PERSON] про розірвання договору №055819 від 05.04.2018 року та договору рахунку фізичної особи та закриття рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] за довіреністю №8-440 від 22.11.2014 громадянином [PERSON] . Позивач не погодилась із зазначеним рішенням та оскаржила його до суду. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 13.02.2019 року (справа № №761/ 33170/18) визнано дії АТ«Агропросперіс Банк» щодо розірвання договору № 055819 банківського вкладу фізичної особи "Класичний" від 05.04.2018 року, розірвання договору № 26202005022701 банківського рахунку фізичної особи від 05.04.2018 року та закриття рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] - неправомірними. Рішення набрало законної сили. Рішенням суду встановлено, що відповідач, всупереч умовам укладених договорів, положень ст. 525 ЦК України, без наявності обставин, передбачених ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов`язань за укладеними з позивачем Договорами. Після закінчення терміну дії договору, грошові кошти в сумі 186 392,46 грн. було повернуто позивачу, що підтверджується заявою на видачу готівки №17778808 від 05.04.2019 року. Крім того, як вбачається з копій заяв на видачу готівки, позивачу частково повертали кошти за договором, зокрема: 06.08.2018 року - 2 222,00 грн. 06.09.2018 року - 2 222,00 грн. 08.10.2018 року - 2 150,00 грн. 07.11.2018 року - 2 222,00 грн. 06.12.2018 року - 2 150,00 грн. У відзиві представник відповідача зазначав, що з вини позивача було розірвано Договір, а тому відсутні підстави для нарахування та сплати процентів. Проте суд не може взяти до уваги пояснення представника відповідача, оскільки рішенням суду у справі №761/33170/18 перевірялись доводи банку щодо припинення дії договору та було встановлено що Банк діяв неправомірно при прийнятті зазначеного рішення. Позивач звертаючись до суду з позовом зазначає, що сума яку він просить стягнути є збитками, в той же час обґрунтовує їх як стягнення відсотків за користування коштами, а тому суд вважає за доцільне вирішити справу на підставі положень діючого законодавства, які стосуються стягнення відсотків за користування коштами, розміщеними на депозитному рахунку. Отже, оскільки Банк користувався коштами в період з 05.04.2018 року по 05.04.2019 року та в порушення умов Договору не нарахував та не сплатив відсотки за користування коштами позивачу, починаючи з 10.07.2018 року, що не заперечував представник відповідача, враховуючи, що рішенням суду визнано дії АТ «Агропросперіс Банк» щодо розірвання договору № 055819 банківського вкладу фізичної особи "Класичний" від 05.04.2018 року та закриття рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] неправомірними, суду не надано доказів, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання та сплатив відсотки за користування коштами, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відсотки за користування коштами в розмірі 18 563,66 грн. Сума відсотків нарахована наступним чином: за період з 10.07.2018 року по 05.08.2018 року на суму 197 000,00 грн. (27 днів) = 2 404,48 грн. з 06.08.2018 року по 05.09.2018 року на суму 194 778,00 грн. (так як 06.08.2018 року позивачу повернуто 2 222,00 грн.) (31 день) = 2 729,56 грн. з 06.09.2018 року по 07.10.2018 року на суму 192 556,00 грн. (так як 06.09.2018 року позивачу повернуто 2 222,00 грн.) (32 дні) = 2 785,47 грн. з 08.10.2018 року по 06.11.2018 року на суму 190 406,00 грн. (так як 08.10.2018 року позивачу повернуто 2 150,00 грн.) (30 днів) = 2 582,22 грн. з 07.11.2018 року по 05.12.2018 року на суму 188 184,00 грн. (так як 07.11.2018 року позивачу повернуто 2 222,00 грн.) (29 днів) = 2 467,01 грн. з 06.12.2018 року по 04.04.2019 року на суму 186 034,00 грн. (так як 06.12.2018 року позивачу повернуто 2 150,00 грн.) (120 днів) = 10 091,71 грн. А всього нараховані відсотки в сумі 23 060,45 грн. Проте оскільки згідно з діючим законодавством з відсотків відраховуються податки в загальному розмірі 19,5%, що становить 4 496,79 грн., до виплати позивачу підлягає сума 18 563,66 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на підставі положень статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial