Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі 1/2 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої [PERSON] , спадщину після її смерті прийняла у встановленому законом порядку і частину спадщини, що належала померлій матері, оформила належним чином. Маючи намір належним чином оформити вищезазначений житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, але, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 27/02-31/02-14 від 22.01.2019 року. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є відсутність правовстановлюючого документу, якій посвідчує право власності померлої [PERSON] на дане майно. Згідно довідки, виданої виконкомом Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області №59 від 23.01.2019 року, житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд під номером [ADDRESS] відноситься до суспільної групи - колгоспний двір та, станом на 15.04.1991 року, до складу двору входили [PERSON] 1940 р.н. та [PERSON] , 1971 р.н. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , яка належала її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] , до початку розгляду справи по суті, надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача - Баланівський сільський голова також надав на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З поданих позивачем матеріалів вбачається, що [INFO] в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] та копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , а також копії рішення про розірвання шлюбу вбачається, що [PERSON] є донькою померлої та спадкоємцем на її майно. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частина житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Баланівської сільської ради №62 від 24.01.2019 року, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері, так як проживала з померлою в одному будинку. Маючи намір належним чином оформити вищезазначений житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, але, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 27/02-31/02-14 від 22.01.2019 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Ст. 1261 цього ж кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи, що згідно довідки, виданої виконкомом Баланіської сільської ради Бершадського району Вінницької області №59 від 23.01.2019 року, житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель і споруд під номером [ADDRESS] відноситься до суспільної групи - колгоспний двір та, станом на 15.04.1991 року, до складу двору входили [PERSON] 1940 р.н. та [PERSON] , 1971 р.н., Отже, вказані особи є власниками вказаного будинку у рівних частках по 1/2 кожен. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved