Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

28.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що 13 вересня 1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у Дарївській сільській раді Білозерського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис за №37. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї, на думку позивача, стало те, що між ними зникло почуття кохання, поваги та порозуміння. Постійно виникають сварки на побутовому ґрунті. Оскільки сім'я фактично розпалась, та носить лише формальний характер, позивач вважає, що примирення між ними неможливе, у звязку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач в судове засідання надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с.14). Відповідачка в судове засідання не зявилась, але надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КГ № 423400 (а.с.3), 13.09.1989 року був укладений шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] /Обивзенко/ [PERSON], [INFO], у Дарївській сільській раді Білозерського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис за № 37. Копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №182598 від 04.11.2003 року (а.с.8) підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, примирення не бажають. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила прізвище з "Обивзенко" на "Сукманську". В поданій до суду заяві остання просила залишити їй вказане прізвище, тому підстав для відновлення дошлюбного прізвища немає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved