Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

10.05.2017 року позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просила суд:- визнати за нею право на закінчення приватизації земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в [ADDRESS], Бориспільського району, Київської області, яка надавалася її батькові [PERSON], котрий помер [INFO] а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої увійшло право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на адміністративній території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, що належала за життя [PERSON] і на яку він оформив технічну документацію. Однак, у зв»язку зі смертю останній не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а сааме: не отримав правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку. Позивач, як рідна дочка, є спадкоємцем першої черги за законом, та у встановленому законом порядку звернулася до приватного нотаріуса Бориспільської районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусу не надається можливості видати Свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності померлого [PERSON] на вказану земельну ділянку. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2018 було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку (а.с.31). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області 01 березня 2018 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про забезпечення доказів та витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Козій А.В. копію спадкової справи, відкритої щодо майна померлого [PERSON] (а.с.71-73). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] (а.с.44-45). У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача, Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, у судовому засіданні заперечував щодо позову, підтримав подані до суду заперечення( а.с.40-42) та просив у задоволенні позову відмовити, відповідно до яких вважають, що відсутні докази, що порушено право позивача, також зазначають, о спадкодавець не завершив процедуру приватизації, в зв'язку з чим немає підстав для визнання права на закінчення процедури приватизації за позивачем. Вважають, що позивачем не долучено документів, які б підтверджували що позивачка колись мала прізвище [PERSON], а отже відсутнє підтвердження родинних зв'язків із спадкодавцем. Також зазначають що 28.04.2016 відносно спірної земельної ділянки [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що позивачем обрано неіснуючий спосіб захисту порушеного права. Третя особа [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Суд, перевіривши повноваження представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON], заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи, копію спадкової справи № 6/2016 до майна померлого [PERSON], дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року у віці 80 років помер батько позивача [PERSON], про що 30 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 51, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області( а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло майнове право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] Встановлено, що позивач є рідною дочкою померлого [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00013131663 (а.с. 83-85) Позивач, як спадкоємець за законом, у передбачений шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]., що підтверджується копією спадкової справи № 6/2016 та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с.9, 78-89). У той час як інший спадкоємець за заповітом- син спадкодавця [PERSON], до відкриття спадщини, помер [NUMBER] року (а.с. 89-на звороті, 97). Відомості про інших спадкоємців, як за законом так і за заповітом, які прийняли спадщину, в матеріалах дослідженої спадкової справи відсутні. Однак, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку нотаріусом не було видано, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності померлого [PERSON] на вказане нерухоме майно. Судом також встановлено, що спадкодавцем [PERSON] за життя було розпочато процедуру приватизації вказаної земельної ділянки відповідно до чинного законодавства, однак не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку. Так, рішенням Великоолександрівської сільської ради № 1225-49-УІ від 24 травня 2013 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,07га для ведення особистого селянського господарства на масиві [ADDRESS] на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області(а.с.12). Як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, виготовленого ПП « Екватор-2012» на замовлення [PERSON].( а.с.10-22), земельній ділянці присвоєно кадастровий номер [NUMBER] та внесено в публічну кадастрову карту України. У подальшому, рішенням Великоолександрівської сільської ради № 1542-56-УІ від 21 листопада 2013 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], Бориспільського району Київської області, передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0700га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] на території Великоолександрівської сільської ради, та вирішено зареєструвати право власності на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства( а.с.22-на звороті). Однак, [PERSON] у зв'язку зі смертю не встиг зареєструвати своє право власності на земельну ділянку та отримати правовстановлюючий документ. Як зазначив у судовому засіданні представник відповідача, рішенням Великоолександрівської сільської ради № 206-05-УІІ від 28.04.2016 року відносно спірної земельної ділянки [PERSON], було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо її відведення у власність.( а.с.43). Однак, станом на день розгляду справи, будь-яких доказів на підтвердження погодження проекту землеустрою та його затвердження Великоолександрівською сільською радою, та передачу вищевказаної земельної ділянки у власність [PERSON] з послідуючою державною реєстрацією права власності, суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з приписами п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Абзацом 2 п.1 розділу X "Перехідних положень" Земельного кодексу України передбачено, що рішення про передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта (свідоцтва) про право власності на землю на ім'я спадкоємця (пункт 1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Отже, поскільки спадкодавець [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.ст.125, 126 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, виготовив відповідні документи необхідні для реєстрації права власності на земельну ділянку, а сааме: технічну документацію із землеустрою щодо встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), проте за життя не встиг його зареєструвати, то до позивача, як спадкоємця, що прийняла спадщину, переходить право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на землю на ім'я спадкоємців. При цьому судом встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, передбаченим чинним законодавством, способом захисту невизнаного відповідачем права. Той факт, що право позивача на завершення приватизації не визнається відповідачем, підтверджується поданими до суду письмовими запереченнями. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач , яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], у тому числі з моменту відкриття спадщини, набула у порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки, яке належало спадкодавцю на момент його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved