Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON]. (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 вересня 1999 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі вони мають неповнолітніх дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], 12 січня 2006 року. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї стало, те що сторони не могли прийти до спільної думки при вирішенні сімейних питань, часто виникали конфлікти, втратили почуття поваги і любові один до одного. На думку позивача, сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. Діти залишаються з позивачем, на стягнення аліментів позивач на момент звернення до суду не претендує, спір про поділ майна відсутній. У звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб та залишити їй набуте в шлюбі прізвище "Хотинець". У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 28). Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 8). Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та у зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 11 вересня 1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Комінтернівською сільською радою Чорнобаївського районну Черкаської області, актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 11 вересня 1999 року серії І-СР № 035401 (а.с. 5) та штампом у паспорті позивача, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дочок - [PERSON], 24 червня 200 року народження, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 4 липня 2000 року серії І-СР № 074024 (а.с. 6), та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 січня 2006 року серії І-СР № 023300 (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюб має формальний характер. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що поновлення сімейних стосунків неможливе, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає позивачу набуте у шлюбі прізвище "Хотинець". Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640,00 (шістсот сорок гривень 00 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved