Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Вишківської селищної ради про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору в порядку спадкування. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла все своє майно позивачці [PERSON] та [PERSON], який не претендує на вказане майно, про що свідчить нотаріально посвідчені заява про відмову від спадщини. Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Вишківської селищної ради від 06.11.2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS], що належав померлій на праві власності. Однак, у свідоцтві про право власності записано, що даний житловий будинок належить до колгоспного двору, головою якого являється [PERSON], яка в свою чергу належним чином не оформила будинок та не отримала свідоцтво про право власності у відповідності до чинного законодавства. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на майно, позивачці було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки житловий будинок зареєстровано як власність колгоспного двору, головою якого була [PERSON] Свідоцтво про право власності на житловий будинок колгоспного двору мало бути переоформлене на фізичних осіб - членів колгоспного двору, оскільки колгоспні двори припинили своє існування у зв'язку з прийняттям Закону УРСР «Про власність» від 07.02.1991 року. В позові позивачка зазначила, що [PERSON] виконкомом Вишківської селищної ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, яким посвідчено, що в цілому житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS], дійсно належить колгоспному двору, головою якого являлася [PERSON] Будинок зареєстровано в Хустському БТІ на праві власності за колгоспним двором та записаний в реєстрову книгу № 3, реєстровий № 745 від 09.11.1977 року. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити. Представник відповідача - Вишківської селищної ради в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, що стверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла все своє майно позивачці [PERSON] та [PERSON] Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Вишківської селищної ради від 06.11.2008 року (а.с. 9). [PERSON] відмовився від спадщини на користь позивачки [PERSON], про що подав нотаріально посвідчену заява про відмову від спадщини (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS], що належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] (а.с. 10, 11). Судом встановлено, що [PERSON] за життя належним чином не оформила будинок та не отримала свідоцтво про право власності у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла до 16.12.1993 року, двір може мати статус колгоспного за умови, якщо члени двору працюють у колгоспі. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років поспіль до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включаються час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, а також хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства за колгоспним двором, головою якого на момент припинення існування колгоспних дворів була [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, а також враховуючи заяви спадкоємця [PERSON] про відмову від спадщини, позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину [PERSON]., яка на час своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] в цілому, тобто її право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за законом до позивачки [PERSON] Відповідно до рішення виконкому Вишківської селищної ради народних депутатів № 2 від 03 листопада 1977 р. [PERSON] 09 листопада 1977 року було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, згідно якого житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] в цілому дійсно належить колгоспному двору, головою якого являється [PERSON] (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved