Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

10.08.2015 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача вказав, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 22.07.2011 р. кредитного договору № б/н відповідач отримав кредит в розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позичальник зобовязався сплачувати щомісячні обовязкові мінімальні платежі та відсотки за користування кредитом згідно з умовами та правилами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою, які складають між ним і позивачем договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві, але цих зобовязань не виконує, в звязку з чим виникла заборгованість за кредитом в сумі 395,65 грн., заборгованість за процентами в сумі 994,60 грн., пеня та комісія 1570 грн., штрафи 500 грн. (фіксована частина), 148,01 грн. (процентна складова), загалом в розмірі 3608,26 грн. Представник позивача [PERSON] всудове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову підтримав повністю, просив його задовольнити (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях позовні вимоги заперечив повністю, оскільки вважав, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності для звернення до суду, договір між ним і ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено 22.07.2011 р., всерпні 2011 року ним було знято з кредитної картки 600 грн., то строк позовної давності сплинув у вересні 2014 року, крім того, вказав, що розмір пені не повинен перевищувати розмір подвійної облікової ставки НБУ згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", у нього є підстави для зменшення основного боргу. З урахуванням позицій сторін, доданих ними доказів та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав. Доведено, що 22.07.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою складає договір про надання банківських послуг, відповідно до цього Договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але своїх зобовязань за вказаним Договором не виконав, 2.08.2011 року вніс кошти в сумі 50,00 грн., 25.08.2011 р. - 40,00 грн., 11.10.2011 р. - 603,53 грн., 11.11.2011 р. - 50,00 грн., 29.01.2012 р. - 50,00 грн., 18.02.2012 р. - 250 грн., останній платіж здійснив 16.08.2012 р. в сумі 99 грн., у звязку з чим у відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість за кредитом в сумі 395,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 994,60 грн. Вказані правовідносини регламентуються: - ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки; - ст. п.2 ст. 258, ч.4 ст. 267 ЦК України, за якими позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; - п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг (які є невід`ємною частиною договору), за яким договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Таким чином, пролонгація договору полягає в продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено. Оскільки, [PERSON] не виконав взятих на себе зобовязань по укладеному ним з позивачем 22.07.2011 р. договору про надання банківських послуг, 2.08.2011 року вніс кошти в сумі 50,00 грн., 25.08.2011 р. - 40,00 грн., 11.10.2011 р. - 603,53 грн., 11.11.2011 р. - 50,00 грн., 29.01.2012 р. - 50,00 грн., 18.02.2012 р. - 250 грн., останній платіж здійснив 16.08.2012 р. в сумі 99 грн., в звязку з чим у нього перед ПАТ «ПриватБанк» виникла заборгованість по кредиту в сумі 395,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 994,60 грн., то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідача й судові витрати в сумі 243,60 грн. необхідно стягнути рішенням суду. Заперечення відповідача суд до уваги не бере через те, що вони не грунтуються на законі та їх спростовано дослідженими в судовому засіданні належними доказами. Крім того, суд зауважує, що строк позовної давності у зазначених правовідносинах рахується з дня, коли позивач востаннє виконував свої зобов`язання по договору кредиту, тобто з 16.08.2012 р., позовна заява подана позивачем до суду 10.08.2015 р., то за таких обставин строк позовної давності щодо заборгованості за кредитом та процентами позивачем не пропущено. З огляду на те, що до вимог про стягнення пені та комісії, а також штрафів застосовується строк спеціальної позовної давності в один рік, який сплинув 17.08.2013 р., то до позовних вимог про стягнення пені та штрафів слід застосувати позовну давність в один рік і відмовити в їх задоволенні через сплив позовної давності.

Outcome: partial