Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~Тячівської державної\~нотаріальної контори\~про зняття\~заборони відчуження\~нерухомого майна.\~Свої вимогимотивував тим, що у 1999\~році в\~результаті паводку\~та зсуву\~ґрунту,\~його будинок\~був зруйнований.\~Тому відповідно\~до Програми\~протипаводкових заходів\~у Закарпатській\~області на\~1999-2000\~роки,\~яка передбачала\~надання допомоги\~громадянам,\~які постраждали\~в результаті\~стихійного лиха,\~Тячівською районною\~адміністрацією було\~придбано житловий\~будинок у\~ [PERSON] ,\~згідно договору\~купівлі \~продажу від\~10.01.2000\~року,\~що знаходиться\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~який передано\~у його\~користування.\~04.07.2001\~року виконавчим\~комітетом Тячівської\~міської ради\~видано ордер\~за №\~400,\~що надає\~право на\~зайняття вищевказаного\~будинку.\~Відповідно до\~Закону України\~Про приватизацію\~державного житлового\~фонду даний\~будинок,\~ним був\~приватизований,\~про що\~видано свідоцтво\~про право\~власності від\~20.07.2004\~року за\~№510.\~15.01.2021\~року він\~звернувся до\~ЦНАПу Тячівської\~ОТГ,\~для реєстрації\~місця проживання\~новонародженої внучки.\~Однак,\~йому в\~цьому було\~відмовлено та\~надано інформаційну\~довідку за\~№ 240612197\~від 15.01.2021\~р.,\~згідно якої,\~на вищевказаний\~будинок накладено\~заборону (архівний\~запис)\~реєстраційний номер\~обтяження 3988941,\~зареєстровано 02.11.2006\~року реєстратором:\~Тячівська державна\~нотаріальна контора,\~підстава обтяження:\~повідомлення б/н\~30.12.1966\~року Тячівське\~відділення Держбанку,\~об`єкт\~обтяження:\~невизначено,\~состав:\~ціле,\~состояние:\~добудоване,\~статус:\~жиле,\~адреса:\~ [ADDRESS] .\~Власник:\~ [PERSON] ,\~архівний номер\~32197851.\~ [NUMBER] ,\~архівна дата\~24.01.2002\~року,\~дата виникнення\~02.01.1967\~року,\~№ реєстру\~478581-206,\~внутр.\~№ 3601СЕ3922FЗЗС2А753А,\~коментарий:\~1351-167/1967.Під час укладення договору купівлі-продажу між Тячівською районною адміністрацією та [PERSON] від 10.01.2000 року за № 1-191, даних про обтяження виявлено не було. Про це свідчить той факт, що під час вчинення нотаріальної дії договору купівлі продажу 10.01.2000 року за №\~1-191,\~щодо відчуження\~житлового будинку,\~розташованого за\~адресою [ADDRESS] ,\~у разі:\~виявлення нотаріусом\~Тячівської державної нотаріальної контори М.В.Педан заборони на відчуження даного будинку, то нотаріус зобов`язаний би був відмовити у вчиненні даної нотаріальної дії. Однак в договорі нотаріус зазначає, що відсутність заборони відчужуваного житлового будинку перевірено. Власником вищевказаного будинку він став лише у липні 2004 року, на підставі свідоцтва про право власності за № [NUMBER] від 20.07.2004 року, а згідно до інформаційної довідки з ЄДР, обтяження щодо нього, як власника будинку, виникло 30.12.1966 року, тобто в період, за який він взагалі ніякого відношення до даного нерухомого майна не мав. Отже, цілком очевидно, що обтяження за № 3988941 до Єдиного державного реєстру внесено помилково. З вищевказаної інформаційної довідки вбачається, що підставою для обтяження було повідомлення Тячівського відділення Держбанку, якого станом на сьогодні не існує, а отже Тячівська державна нотаріальна контора не зможе отримати від банку повідомлення про зняття заборони, згідно п. 5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи викладене, просить скасувати заборону на відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка накладена Тячівською державною нотаріальною конторою 02.11.2006 номер реєстраційного обтяження 3988941, на підставі повідомлення б/н Тячівського відділення Держбанку. 05 лютого 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. 03 березня 2021 року ухвалою Тячівський районного\~суду Закарпатської\~області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з викладених підстав у позовній заяві та просив прийняти рішення, яким скасувати заборону на відчуження житлового будинку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що 10\~січня 2000\~року між\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~Тячівською районною\~державною адміністрацією\~в особі\~ [PERSON] було\~укладено договір\~купівлі-продажу\~житлового будинку,\~посвідчений нотаріусом\~(завідуючою)\~Тячівської державної\~нотаріальної контори\~Педан М.В.,\~та зареєстровано\~в реєстрі\~за №1-191,\~відповідно до\~якого Тячівська\~районна державна\~ адміністрація\~придбала житловий\~будинок з\~надвірними спорудами,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та відповідно\~до договору\~житловий будинок,\~що відчужується\~нікому іншому\~не проданий,\~не подарований,\~не заставлений,\~під забороною\~та арештом\~не перебуває (а.с. 10). 04.07.2001 року виконавчим комітетом Тячівської міської ради, на підставі рішення за №111 від 21.06.2001 року, видано позивачу [PERSON] ордер за № 400, що надає право на зайняття будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Свідоцтвом про право власності від 20 липня 2004 року за № [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Тячівської міської ради, зареєстрованим Тячівський районним підприємством технічної інвентаризації Тячівського району Закарпатської області в реєстровій книзі за реєстровим № 1739, встановлено, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності громадянину [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , який приватизовано згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду (а.с.6-7). \~ \~ \~ \~ З інформаційної довідки №240612197 від 15.01.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на нерухоме майна за адресою: [ADDRESS] ,наявне наступне обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3988941, зареєстровано 02.11.2006 року реєстратором: Тячівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення б/н 30.12.1966 року Тячівське відділення Держбанку, об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] , архівний номер 32197851. [NUMBER] , архівна дата 24.01.2002, дата виникнення 02.01.1967 року, № реєстра 478581-206, внутр. № 3601СЕ3922FЗЗС2А753А, коментарий: 1351-167/1967 (а.с.8). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки № 033/114 від 03.06.2021 року встановлено, що село Тячівка входить до складу Тячівської територіальної громади та підпорядкована Тячівській міській раді міста Тячів (а.с.34). \~ \~ \~ \~Згідно архівного витягу №07-04/122 від 31.05.2021 року з рішення двадцять четвертої сесії шостого скликання Тячівської міської ради від 27.12.2013 року № 2816 Про уточнення найменувань вулиць в місті Тячів, вбачається, що вулицю Калініна в с. Тячівка було перейменовано на вулицю Центральна (а.с.35-36). Частиною 1 \~ст. 15 ЦК України,\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. У відповідності до положень\~статті 41, 55 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 76 ЦПК України,\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ. Пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного Закону державній реєстрації підлягають речові права та їх обтяження, зокрема заборона відчуження та/або користування. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до\~Закону України\~Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна регулюються Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127. Згідно з\~статтею 73 Закону України "Про нотаріат",\~нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства чи організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. У відповідності до\~статті 74 Закону України "Про нотаріат",\~одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до статті 2-1\~Закону України „Про нотаріат,\~та з метою вдосконалення порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, затверджено\~Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно із підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладення заборони, повідомлення про зняття заборони. Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, вирішити питання про відновлення порушених прав позивача шляхом зняття заборони відчуження з нерухомого майна останнього в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такої заборони та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved