Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, мотивуючи позов тим, що з 2006 року по 2009 рік перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Факт батьківства відповідачем не заперечується та відображений у свідоцтві про народження сина. З 2009 року сторони проживають окремо, син проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї від 02.05.2018 року. [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач тривалий час не надає елементарної допомоги на утримання сина. Позивачка на даний час не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Значні кошти затрачає на оренду житла, у звязку з чим перебуває в складному матеріальному становищі. Відповідач має досить високий дохід, оскільки є підприємцем та має свою торгову точку з непродовольчими товарами в речовому ринку м.Івано-Франківськ. Придбав житлову квартиру в новозбудованому будинку в м.Івано-Франківську. Інших дітей, непрацездатних батьків на його утриманні немає, жодних аліментних платежів по виконавчих листах щодо нього не проводиться. А тому, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно в розмірі по 4 000 грн. до досягнення ним повноліття. 09.10.2018 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач справді являється фізичною особою підприємцем та займається роздрібною торгівлею на ринку, однак торгову точку орендує у звязку з чим несе витрати в розмірі 18 000,00 грн. щомісячно. Відповідач не придбавав житлової квартири, що підтверджується довідкою з реєстру нерухомого майна. Щодо обовязків по утриманню сина, то слід зазначити, що відповідчач спілкується з сином, купує йому речі, дає гроші на витрати та ніколи не був проти сплати аліментів. З врахуванням рівня матеріального забезпечення відповідача, просив прийняти рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.15-39). Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в розмірі 3 000,00 грн. аліментів щомісячно до досягнення сином повноліття з підстав викладених у позовній заяві (а.с.45). Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності відповідача, позовні вимоги визнав частково в розмірі 1 500,00 грн. з підстав наведених у попередньо наданому письмовому відзиві (а.с.46). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно копії свідоцтва про народження Серія 1-НМ №130314 виданого 04.08.2009 року Палагицькою сільською радою, 18.07.2009 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 4). Факт батьківства відповідачем не оспорюється, а отже, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] Згідно копії Довідки про склад сімї від 02.05.2018 року №304 в с.Палагичі Тлумацького району, серед інших зареєстрована [PERSON] та її син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання сина слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, про такий вид аліментів просить позивача та не заперечує відповідач. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоровя. Проте, він є працездатною особою, фізичною особою-підприємцем і спроможний платити аліменти на утримання сина. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2018 рік у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років\~ становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів по 3 000,00 грн. щомісячно на утримання сина є завищеним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] по 1 500,00 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити його належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 1 500,00 гривень до досягнення ним повноліття, починаючи з 17.09.2018 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. . А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved