Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

21.12.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Чуловський Володимир Анатолійович, Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.12.2016 року отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року, яка видана на підставі виконавчого напису №10030 від 29.04.2016 року про стягнення заборгованості у сумі 120847 грн. 87 коп. Вважає, що останній виданий з порушення законодавства, оскільки заборгованість відсутня. Зазначає, що кредитний договір між ним та відповідачем був укладений у 2008 році, [PERSON] декілька разів виконував свої зобов'язання. Однак, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис без наявності документів, які підтверджують її безспірність. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед кредитором; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установи та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 глави 16 вищевказаного Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №117. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису №10030 від 29.04.2016 року, не дотримано строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, оскільки кредитний договір між позивачем та відповідачем укладений у 2008 році. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - яке більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності,виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли стягувачу виникло право примусового стягнення. Посилаючись на ст. ст. 252-255, 261 ЦК України, позивач вважає, що за умовами договору, погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами кожного календарного місяця, наступного за завітним у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Окрім того, позивач [PERSON] зазначає, що не отримував вимог про усунення порушень чи наявність претензій. відповідно до п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та /або умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання іпотекодержателем повідомлень, - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В зв'язку із викладеним, просить суд, визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чуловського Володимира Анатолійовича від 29.04.2016 року за номером 10030 таким, що не підлягає виконання. Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач та його представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» Черкавський Ю.С. у судове засідання 22.05.2018 року не з'явився, однак до матеріалів справи останнім надано письмові заперечення проти позову [PERSON] (а.с. 33-35), в яких зазначено, що виконавчий напис нотаріуса вчинено у відповідності до ЗУ «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 Про затвердження переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Також зазначав, з посиланням на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2014 року по справі №6-36923св14, від 08.10.2014 року по справі №6-34085св14, від 20.11.2014 року по справі №6-16870св14, постанову Верховного Суду України від 20.05.2015 року по справі №6-158цс15 про те, що за вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Окрім того, зазначив, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В свою чергу, на адресу позивача надсилалося повідомлення про порушення основного зобов'язання, копія якого додана до матеріалів справи. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомлення про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення, що підтверджено реєстром поштових відправлень та чек про відправку. Боржник [PERSON] не скористався своїм правом на звернення до суду з метою зупинення вчинення нотаріальної дії (виконавчого напису) для оспорення права або факту про посвідчення якого просила інша заінтересована особа (кредитор) на момент вчинення виконавчого напису, як то передбачено ст. 42 ЗУ «Про нотаріат». В ході розгляду справи представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» Ю.С. Черкавський висловлював свою думку особисто в судовому засіданні. У зв'язку з викладеним, вважає відсутність жодних порушень при вчиненні виконавчого напису, ані зі сторони банку, ані зі сторони нотаріуса. До початку судового засідання представником третьої особи Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Семякіною К.Ю. надано заяву про розгляд справи без її присутності. У судове засідання третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. не з'явився, заяви про розгляд справи без його присутності не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, підтвердженням чого є повернуті на адресу суду рекомендовані повідомлення (а.с.23, 32, 104, 116,119,142, 144, 188, 193, 202, 214). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 08.10.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами п.1.1 якого останньому надано кредит у сумі 67620 грн. 00 коп., яка підлягає погашенню в термін до 10.10.2015 року, зі сплатою 14,5% річних від непогашеної суми кредиту (п.2.1), з цільовим призначенням для оплати позичальником автотранспортного засобу Nissan, модель Almera, 2008 року випуску, з об'ємом двигуна 1596, реєстраційний номер АК 8652ВЕ, придбаного позичальником у ПТПП «Снігл», згідно договору купівлі-продажу №2600 від 04.09.2008 року, та здійсненого позичальником за власні кошти першого внеску в розмірі 17000 грн. 00 коп. Пунктом 1.3 кредитного договору визначено в якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за цим договором надано вищевказаний транспортний засіб, заставною вартістю 84620 грн. 00 коп. В якості додаткового виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, сторони укладають договір поруки з фізичною особою. Окрім того, п. 9.1 вказаного кредитного договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного повернення позичальником заборгованості та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе, згідно умов договору (а.с.4-8). Відповідно до п.9 кредитного договору визначено право кредитодавця без обмежень уступати будь-які свої права за цим договором. 18.05.2012 року ТОВ «ПростоФінанс» уклало з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір про купівлю-продаж кредитного портфеля, за яким останній набув усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату відступлення, включаючи, але не обмежуючись цим, права вимоги до позичальників щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, комісій, а також право вимоги до позичальників щодо сплати штрафних санкцій (п.3.3) (а.с.46-59). [PERSON] порушив свої кредитні зобов'язання за кредитним договором від 08.10.2008 року, тому ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за цим договором. Заочним рішенням Судакського міського суду Республіки Крим Російської Федерації від 24.04.2014 року, яке набрало законної сили 01.07.2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 08.10.2008 року в сумі 111329 грн. 64 коп. (а.с.173-174). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який набув чинності 27.04.2014 року, визначено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. У відповідності до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. З огляду на зазначене, суд не бере до уваги вищевказане рішення в якості допустимого доказу у даній справі, виходячи з того, що воно одержано з порушенням порядку, встановленого законом. 24.03.2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи»», відповідно до реєстру поштових відправлень, направлено поштовим відділенням зв'язку «Укрпошта» на адресу боржника [PERSON] повідомлення від 23.03.2016року про усунення порушень, згідно якого банк, в разі невиконання останнього, розпочне захист охоронюваних прав кредитора, відповідно до ст. ст. 16,18 ЦК України шляхом подачі до суду цивільного позову/вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с.60-64). Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 року №296/5). Представником відповідача на адресу суду надано заяву (без дати та номеру), адресовану приватному нотаріусу Чуловському В.А., в якій останній просив вчинити виконавчий напис на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за період з 10 жовтня 2015 року по 10 лютого 2016 року у сумі 120847 грн. 87 коп., яка складається із: -заборгованості за кредитом - 59678 грн. 63 коп.; -заборгованості за відсотками за користування кредитом - 51276 грн. 28 коп.; -заборгованості по комісії - 9892 грн. 96 коп. В додатку до вказаної вище заяви надано оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання та документи представника стягувача за довіреністю (а.с. 94-95). 29 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуЧуловським В.А. вчинено виконавчий напис №10030 шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» загальної суми заборгованості за період з 10 жовтня 2015 року по 10 лютого 2016 року у розмірі 120847 грн. 87 коп., яка складається з: -заборгованості за кредитом - 59678 грн. 63 коп.; -заборгованості за відсотками за користування кредитом - 51276 грн. 28 коп.; -заборгованості по комісії - 9892 грн. 96 коп. (а.с.154). На підставі вказаного виконавчого напису 04.10.2016 року Синельниківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження (а.с.156). Відповідно до ст. 50 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Так, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так, посилання позивача щодо пропуску банком трирічного строку з дня виникнення права вимоги на звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не знайшло своє підтвердження під час розгляду справи з підстави відсутності належних та допустимих доказів. Матеріалами справи встановлено наявність складеного ТОВ «Кредитні ініціативи» розрахунку заборгованості за кредитним договором від 08.10.2008 року за період з 25.06.2012 року по 10.02.2016 року, згідно якого [PERSON] станом на 10.02.2016 року має заборгованість у сумі 143303 грн. 30 коп., яка співпадає із сумою заборгованості вказаною кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи» у вимозі від 23.03.2016 року про усунення порушень станом на 10.02.2016 року, направленої на адресу боржника 24.03.2016 року (а.с.65, 60). Окрім того, в матеріалах справи знаходиться виписка по особовим рахункам з 25.06.2012 року по 10.02.2016 року, де наявна інформація про те, що платником [PERSON] здійснювались перерахування грошових коштів у вказаний період за договором від 08.10.2008 року, згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року, і всього сформовано 41 документ на суму 81198 грн. 24 коп. (а.с.66-93). З огляду на викладені вище обставини справи, судом встановлено за відомостями банку, що в період з 25.06.2012 року по 10.02.2016 року у боржника [PERSON] наявна заборгованість у сумі 143303 грн. 30 коп., а з 10 жовтня 2015 року по 10 лютого 2016 року - заборгованість у сумі 120847 грн. 87 коп., окрім того в період з 25.06.2016 року по 10.02.2016 року [PERSON] здійснював перерахування грошових сум в рахунок погашення заборгованості. В свою чергу, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 29.04.2016 року за №10030, вчинений на суму заборгованості за період з 10.10.2015 року по 10.02.2016 року у розмірі 120847 грн. 87 коп. Представник відповідача, а також приватний нотаріус Чуловський В.А., який належним чином був неодноразово повідомлений про дати слухання справи, не надали суду ані належних доказів про наявність безспірної суми заборгованості в період з 10.10.2015 року по 10.02.2016 року у боржника [PERSON] перед стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи», ані належних чином завірених копій документів адресованих нотаріусу на дату вчинення 29.04.2016 року виконавчого напису за №10030. Суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд вказує на те, що в поєднанні з вимогою пункту 1 статті 6 Конвенції обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною, вчинений в порушення вимог Закону України "Про нотаріат", тобто без документів, які свідчать про безспірність суми заборгованості і зазначене доводиться матеріалам справи, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису №10030, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 29.04.2016 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості по кредитному договору від 08.10.2008 року за період з 10 жовтня 2015 року по 10 лютого 2016 року в розмірі 120847 грн. 87 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 59678 грн. 63 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 51276 грн. 28 коп.; заборгованості по комісії - 9892 грн. 96 коп., таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що на підставі ухвали суду позивачу [PERSON] було відстрочено сплату судового збору, і його вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, суд, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави за ставкою судового збору за вимогою немайнового характеру, тобто у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного, а також постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 18, 328, 335, 376, 392 ЦК України, висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 травня 2015 року в справі № 6-158цс15,

Outcome: approved