Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів зазначивши, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів [PERSON] становить 53460 грн. 26 коп. та просить стягнути вказану суму. Позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебувала з [PERSON] , [INFO] , у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2002 року. Під час шлюбу у них народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . 23 грудня 2005 року шлюбміж позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області 23.12.2005 року, актовий запис № 134. Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 05 листопада 2007 року по справі № 2-905/2007 з відповідача [PERSON] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 25 вересня 2007 року до [INFO] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою-розрахунком старшого державного виконавця Віньковецького районного відділу Державної виконаної служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Притуляк В.В. від 06 травня 2019 року за Відповідачем з моменту відкриття виконавчого провадження за період з вересня 2007 року по квітень 2019 року включно рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 53460 грн. 26 коп. Невиконання відповідачем зазначеного судового рішення стало причиною виникнення заборгованості. Отже загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів відповідачем становить 53460 грн. 26 коп.. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Позивачем надано детальний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за платежами. Сумнівів в обґрунтованості розрахунку заборгованості , зробленого позивачем , суд не має, оскільки він здійснений за формулою p = (A1 х 1% х Q1 ) + (A2 х 1% х Q2 ) + ……. (An х 1% х Qn ), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Приймаючи таке рішення суд, враховує положення ст. 20 СК України відповідно до вимог якої у відносинах, що випливають із сімейних відносин позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. Серед цього переліку норма ст. 196 СК України не вказана. За таких обставин, виходячи із наданих сторонами доказів, дослідивши їх, та надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожному доказу окремо, а також достатності і взаємному зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення неустойки (пені) підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи що суд дійшов висновку про з відповідача слід стягнути 768,40 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved