Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

08.12.2017 [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову позивач вказав, що 02.11.2015 між ним та [PERSON], [INFO], був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] отримав від нього позику в сумі 177000 гривень для придбання автомобіля, строком до 02 квітня 2016 року. На підтвердження укладеного договору позики [PERSON] надав йому розписку. 02.04.2017 [PERSON]повернув йому частину боргу в розмірі 27000 грн. [INFO] року позичальник [PERSON] помер. Грошові кошти в сумі 150000 гривень, які були ним запозичені, не повернув. Про відкриття спадщини після смерті [PERSON], він дізнався 01.10.2017 від дружини спадкодавця - відповідача у справі [PERSON], після чого пред,явив їй свої вимоги про повернення суми боргу. У своїй претензії до відповідача [PERSON] він просив її повернути йому кошти в розмірі 150000 гривень шляхом одноразового платежу, в термін до 01.11.2017. Оскільки до теперішнього часу відповідач гроші не повернула, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 150000 гривень та сплачений судовий збір у сумі 1500 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що відповідач,після смерті її чоловіка , повернула йому частину боргу в розмірі 5500 грн. в березні 2017 та 2500 грн. в травні 2017. Таким чином, сума боргу на даний час складає 142000 грн. Відповідач пропонувала забрати майно в рахунок суми боргу.Потім просила почекати.Потім почала відкрито знущатися над ним,заявляя про те, що склалися форс-мажорні обставини ,в зв"язку з якими грошей він не отримає. Представник позивача в судовому засіданні пояснив,що відповідач не осопорювала боргову розписку і те,що позивач передав її чоловіку грошові кошти в борг.Оскільки є розписка,то відповідач зобв"язана і фізично ,і морально виконати боргову розписку. Відповідач та її представник, у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснила, що про факт займу її чоловіком [PERSON] грошових коштів у позивача, їй нічого невідомо.Сама вона ніяких грошових коштів в рахунок суми боргу вона позивачу не передавала. Представник відповідача пояснила,що відповідач не є належним відповідачем у справі,оскільки після смерті чоловіка ,відповідач спадщину не приймала Крім того, позивач не звертався до неї після смерті її чоловіка з вимогою про сплату боргу , в установлений законом строк -шість місяців ,отже пропустив цей строк. Суд, заслухавши позивача, відповідача та їх представників, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 02.11.2015 між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останній отримав від позивача позику у сумі 177000 гривень строком до 02.04.2016 року( розписка-а.с.36). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі,що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.103 ) та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.105 ). [PERSON] помер [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.104 ) З інформації, наданої завідуючим Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області № 51/01-16 від 20.02.2018 року виходить, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року до Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області із вимогою до спадкодавців звернувся кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк» та кредитор ТОВ «Кредитні ініціативи», спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї до Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області та приватних нотаріусів Рубіжанського міського нотаріального округу не звертались. Було заведено спадкову справу № 81/2017 року. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (лист-а.с.60; інформація з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об,єктів нерухомого майна щодо суб,єкта- а.с.61-69; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру - а.с.70). Відповідно відомостей,наданих Рубіжанською міською радою від 13.12.2017 (а.с.13) відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]Згідно інформації, наданої виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради Луганської області №023-122/1796 від 21.05.2018 року, відповідно до реєстру територіальної громади м.Рубіжне Луганської області та поквартирної картки, [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та знятий з реєстрації у зв,язку зі смертю [INFO] року (а.с.100). Згідно ч.2,3,4 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.3,ч.4.ст.1268 ЦК України,спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини ,вважається таким,що прийняв спадщину,якщо протягом строку,встановленого статтею 1270 цього Кодексу,він не заявив про відмову від неї. Малолітня,неповнолітня,недієздатна особа,а також особа,цивільна дієздатність якої обмежена,вважаються такими,що прийняли спадщину,керім випадків,встановлених частинами друго.-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року з заявою про прийняття спадщини або відмову від неї до Рубіжанської державної нотаріальної контори та приватних нотаріусів Рубіжанського міського нотаріального округу не зверталась. Доказів того,що відповідач постійно проживала разом з [PERSON] в момент смерті також не надано . Разом з тим,суд бере до уваги,що відповідач та [PERSON] на момент його смерті були зареєстровані за різними адресами. Таким чином, відповідач не прийняла спадщину після смерті [PERSON],а тому не може відповідати за його зобов"язаннями,відповідно вона є неналежним відповідачем В судовому засіданні встановлено,що син відповідача та [PERSON] є неповнолітнім ,отже вважається таким,що прийняв спадщину після смерті свого батька. Відповідно до ст.51 ЦПК України,якщо позов подано не до тієї особи ,яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження -до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Із положень вищезазначеної статті виходить,що суд має право замінити первісного відповідача належним відповідачем тільки за клопотанням позивача. Отже,суд, до початку розгляду справи по суті, роз"яснив позивачу його право на заявлення клопотання про заміну первісного відповідача-належним,але позивач не скористався цим правом і наполягав на розгляді його позову саме до відповідача [PERSON] Суд не бере до уваги посилання позивача на ч.2 ст.1281 ,ст.1282 ЦК України оскільки ці статті стосуються правовідношень,які виникають між кредитором та спадкоємцем, який прийняв спадщину,а відповідач [PERSON] такою не являється. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку ,що позивач , як кредитор спадкодавця [PERSON], звернувся до суду з позовом про стягнення боргу до неналежного відповідача-[PERSON].,яка не є спадкоємцем [PERSON], а тому суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими,що не підлягають задоволенню. Згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов,язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed