Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 23.04.2010р. її шляхом обману було вмовлено в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] підписати довіреність, згідно з якою, вона уповноважувала [PERSON] розпоряджатися (продавати, обмінювати, здавати в оренду та таке інше), належною їй єдиною квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаної довіреності 11.05.2010р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу квартири з [PERSON], а 11.06.2010р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з [PERSON] Внаслідок таких неправомірних дій [PERSON] позбулася власності єдиної квартири. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2014р. по справі 34/2265/14к визнано [PERSON] та [PERSON] винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1,3 ст.357 КК України та призначено відповідне покарання, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] 17 224,55 гри. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000,0 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. За результатами вказаного кримінального провадження в діях відповідача не було виявлено ознак злочинів у відповідності до Кримінального кодексу України, однак дії приватного нотаріуса з огляду на вимоги Цивільного кодексу України позивач вважає неправомірними в зв'язку з тим, що паспорт, за яким приватний нотаріус посвідчив особу [PERSON], був недійсним, оскільки у ньому невідомими особами була замінена фотографія. [PERSON] не мала при собі довідку з ідентифікаційним номером, оскільки вона знаходилася у її тітки [PERSON], тітка навмисно тримала довідку у себе, оскільки племінниця має проблеми з психічним здоров'ям і вона боялася, що племінниця оформить кредит, за який не мала чим розраховуватись. При посвідченні вказаної довіреності нотаріусом не було встановлено особу [PERSON], вона бачила тільки його помічника, яка принесла на підпис документи у коридорі нотаріальної контори. Нотаріус не спілкувався з [PERSON], не встановив її наміри при підписанні довіреності, не пояснив правові наслідки її підписання. Текст довіреності викладено українською мовою, на якій позивач погано читає та розуміє, тому [PERSON] не розуміла значення слів, викладених у документі, який підписувала, та підписала довіреність лише внаслідок довіри своїм знайомим, взагалі не вникала в суть документу. Як би нотаріус доступно пояснив значення правочину довіреності, то вона б її не підписувала. Неправомірними діями відповідача позивачці нанесено моральну шкоду, яка полягає в наступному: [PERSON] являється інвалідом III групи, ніде не працює, та існує суто на свою мінімальну пенсію. Позбавившись насильницьким шляхом своєї єдиної квартири, яка дісталась їй в спадщину від бабусі та дідуся, вона фактично стала безхатченком. Будь-коли заробити кошти на помешкання вона не зможе, тому її хвилювання з цього приводу можливо співвіднести із вартістю житла, яке вона втратила. Необхідно врахувати час, протягом якого [PERSON] відстоювала свої права. А це більше, ніж 4 роки. Враховуючи захворювання позивача, її емоційний стан залежить від будь-яких дій, направлених на її скривдження і тому, побічні ефекти, які виражаються у її агресивній поведінці, могли привести до неадекватних наслідків. Позивач просить суд визнати дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] щодо посвідчення довіреності від 23.04.2010р. за № 902 неправомірними; стягнути з нього на свою користь моральну шкоду в розмірі 100\~000 грн. У судовому засіданні позивач і її представники позов підтримали на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав письмові заперечення, в яких зазначає, що при посвідченні довіреності ним не було порушено жодної норми чинного законодавства. Представник відповідача у судовому засіданні також заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим, недоказаним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної і кримінальної справ, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23.04.2010р. [PERSON] шляхом обману було вмовлено в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] підписати довіреність, згідно з якою, вона уповноважувала [PERSON] розпоряджатися (продавати, обмінювати, здавати в оренду та таке інше) належною їй єдиною квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Пізніше на підставі вказаної довіреності 11.05.2010р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу квартири з [PERSON], а 11.06.2010р. [PERSON] уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з гр.[PERSON]. Внаслідок цих дій [PERSON] позбулася права власності єдиної квартири. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2014р. по справі 34/2265/14к визнано [PERSON] та [PERSON] винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1,3 ст.357 КК України та призначено відповідне покарання, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] 17 224,55 гри. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000,0 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В межах досудового слідства у кримінальній справі було призначено технічну експертизу оригіналу паспорту, при пред'явленні якого видано довіреність від 23.04.2010р.. Згідно з висновками експерта від 14.11.2010 № 159, в паспорті серії СЮ 035598, заповненому на ім'я [PERSON], [INFO], виданого 04.05.2007 Ленінським РВ УМВД України в Запорізькій області, мало місце змінення первинного змісту, а саме переклеювання фотографії на першій сторінці паспорта. Саме, на підставі зазначеного оригіналу паспорту з переклеєною фотографією та без відтиска печатки, приватним нотаріусом [PERSON] видано довіреність [PERSON] на ім'я [PERSON] За результатами вказаного кримінального провадження, в діях відповідача не було виявлено ознак злочинів у відповідності до Кримінального кодексу України, однак дії приватного нотаріуса з огляду на вимоги Цивільного кодексу України суд вважає неправомірними з наступних підстав. Статтею 7 Закону України « Про нотаріат» визначено, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, Відповідно до п. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси посвічують правочини ( договори, заповіти, довіреності тощо). Відповідно до ст. 43 Закону України « Про нотаріат» та п. 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 ( чинної на час посвідчення правочину) при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які особисто звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Установлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 2606.1992 року № 2503-Х11 зазначено, що паспорт громадянина України ( далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладення цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Паспорт видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Відповідно пункту 7 Положення (чинного на час оформлення довіреності)) записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються паспортною службою. Паспорт, за яким приватний нотаріус посвідчив особу [PERSON] був недійсним, оскільки в ньому невідомими особами була замінена фотографія. Відповідно до ч.3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат», п.31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року №20/5 (чинної на момент посвідчення правочину), передбачені підстави для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії, в тому й числі, зазначено, що нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановлених у ст. 47 Закону України "Про нотаріат". Згідно з пунктів 8 та 9 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.23 ЦК України, моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи в інших формах завдання кривди особі. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. [PERSON] являється інвалідом III групи, ніде не працює та існує суто на свою мінімальну пенсію. Позбавившись насильницьким шляхом своєї єдиної квартири, яка дісталась їй в спадщину від баби та діда, вона фактично стала безхатченком. Протягом 6 років [PERSON] відстоює свої права. Позивач просила на відшкодування моральної шкоди стягнути 100 000 грн. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнала позивач відповідно до наданих нею доказів і конкретних обставин справи,

Outcome: approved