Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 16 травня 2013 року у виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем в даній справі. Актовий запис № 22. В провадженні Тиврівського районного суду знаходиться справа за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В шлюбі у них народився син: [PERSON] [INFO]. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач з ними не проживає близько двох років і коштів на утримання сина не надає. Вона на даний час не працює. Їхні з сином матеріальні потреби забезпечує чоловік, з яким вона вже близько року проживає у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] Вона неодноразово зверталася до відповідача за допомогою в утриманні дитини, однак добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має. Їй відомо, що відповідач офіційно не працює та не має постійного доходу. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1500 гривень щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO] до його повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі (27.09. та 18.10.2017 р.) в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується розпискою про вручення судової повістки на 18.10.2017 р. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Причин неявки суду не повідомлено. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що узгоджується з вимогами ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 16.03.2013 року сторони уклали шлюб. В шлюбі 09.07.2013 року в них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.2). Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 4641 від 26.08.2017 року (а.с. 21) та актом обстеження житлово-побутових умов від 29.08.2017 року (а.с. 20). \~Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків. Як зазначено у\~статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1426 грн., а з 1 грудня - 1492 грн. в місяць. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених обставин, визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., що приблизно відповідає половині прожиткового мінімуму на дитину, є обґрунтованим. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved