Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

18.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання. На підтвердження своїх вимог позивач зазначив, що ним здійснюється постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населення. Відповідачу відповідно до встановлених тарифів щомісяця надавалися послуги з теплопостачання, але відповідач в порушення вимог ст.ст160-162 Житлового кодексу України, ст.ст. 20,32 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" за отримані послуги не розраховувався, внаслідок чого утворилася заборгованість за період є 01.10.2008 року по 01.11.2013 року в сумі 4835, 04 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. В процесі розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, в яких він просить стягнути з відповідача 3851,12 грн. суму заборгованості за період з 01.10.2008 року по 01.09.2014 року та 243,6 грн. судовий збір в зв'язку з частковою сплатою відповідачем боргу. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, не заперечував проти стягнення з нього боргу, але тільки його частини в розмірі 1664,16 грн. застосовуючи трирічну позовну давність з 18.02.2011 року, так як його колишня дружина [PERSON] теж мешкала в даній квартирі з 2007 року по квітень 2012 року і свою частину боргу повинна сплачувати сама. Пояснює, що квартира була придбана в період шлюбу і після його розірвання дружина подала позов на розподіл майна. Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу за нею визнано право власності на ? частину квартири. Згоден з тим, що нарахування за користування гарячою водою здійснювалось лише за кількістю зареєстрованих осіб. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що вона проти позову заперечує, так як в квартирі мешкала, але не була в ній зареєстрована і права власності не мала. Шлюб з відповідачем розірвано 11.12.2012 року за рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу, право власності на ? частину квартири вона не набула, так як рішення було оскаржено и на цей час вона своє право власності не зареєструвала. Вислухавши сторони, дослідивши інші докази по справі, суд прийшов до висновку, що по\- зовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, шо відповідач придбав квартиру [ADDRESS] 18.05.2007 року та є її власником (а.с.67). Його колишня дружина не була співвласником квартири, на не була зареєстрована на вказаній житловій площі. Співвласником квартири [PERSON] стала лише з 17.09.2014 року за рішенням суду від 12.03.2013 року, що набрало законної сили (а.с.66). Договір між сторонами про надання послуг не укладався, але весь цей час відповідач отримував послуги з опалення та гарячого водопостачання, що він не заперечує. Також ним частково було сплачено кошти за отримані послуги 21.07.2014 року в сумі 982 грн. в рахунок погашення заборгованості, що підтверджує факт їх отримання від позивача. Відповідно до положень п.3 ст.20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Outcome: approved