Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

28.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], та належить на праві приватної власності [PERSON], накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.1996 року та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 5298177 про обтяження житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Арешт накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.1996 року. В обґрунтування позову зазначив, що заборгованість перед публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" на даний час відсутня, а арешт накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.1996 року позбавляє позивача можливості розпорядження майном, власником якого він є. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомив. Представник позивача до початку розгляду справи по суті через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомив. Представники третіх осіб - Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції до початку розгляду справи по суті через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі. Представники третіх осіб - реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, Першої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомили. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії дублікату договору дарування від 31.05.1995 року [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.1996 року накладено арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Арешт був накладений у зв'язку із перебуванням виконавчого напису нотаріуса про стягнення з [PERSON] на користь Укрінбанку 35091 грн. на виконанні, в порядку передбаченому ст.. 393 ЦПК України (а.с. 5). Відповідно до ст.. 393 ЦПК України введеного в дію з 1 січня 1964 року Законом Української РСР від 18 липня 1963 року переконавшись, що будинок належить боржникові, судовий виконавець накладає на будинок арешт і надсилає до нотаріального органу за місцем знаходження будинку вимогу про реєстрацію арешту. Відповідно до листа Другої Чернігівської державної нотаріальної контори № 3360/01-16 від 23.09.2014 року арешт на майно [PERSON] було накладено Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою (а.с. 30). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано обтяження накладене ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.1996 року (а.с. 8-9). Відповідно до копії довідки ПАТ «Укрінбанку» № 69/332 від 18.07.2014 року заборгованість перед Чернігівським Центральним відділення ПАТ «Укрінбанку» по [PERSON] відсутня (а.с. 6). Відповідно до листа Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції в ході перевірки Журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень за 2012, 2013, 2014 роки та Журналів обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю за 2012, 2013, 2014 роки було встановлено, що виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на виконанні у відділі не перебували та не надходили (а.с. 63). Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином позовна вимога позивача - в частині зняття арешту із житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], та належить на праві приватної власності [PERSON], накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.1996 року підлягає задоволенню. В частині задоволення позовної вимоги про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 5298177 про обтяження житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Арешт накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.1996 року слід відмовити, оскільки звернення до суду із такою позовною вимогою є передчасним.

Outcome: partial