Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

31.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації по сплаті аліментів та пені. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 21.01.2011 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11.11.2011 року присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Зазначає, що починаючи з 2011 року суттєво збільшився рівень інфляції, відповідно витрати на дитину значно зросли. Вважає, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду в сумі 500 гривень незначним, цих коштів не вистачає для нормального існування дитини. Тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 1200 гривень щомісяця. Вказує, що аліменти сплачуються без врахування індексу інфляції. Крім цього, зазначає, що відповідач зобовязаний сплатити індексацію аліментів в розмірі 4845,81 грн. за період з 01.05.2013 року по 27.08.2017 року. Також вважає, що відповідач зобовязаний сплатити пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з січня 2016 року по травень 2017 року за 14 місяців прострочення в розмірі 1925 грн. Просить збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Нововолинського міського суду від 11 листопада 2011 року, стягувати в її користь аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнути в її користь із відповідача індексацію аліментів в розмірі 2785 грн. 92 коп. за період з 1 березня 2014 року по квітень 2017 року, пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 1925 грн. і судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. В запереченнях поданих до суду 14.11.2017 року, пояснив, що позов визнає частково. Вказав, що тривалий час він не має постійного місця роботи, його дохід складається з періодичних заробітків, внаслідок чого він нерегулярно сплачує аліменти. Стверджує, що на даний час заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення індексації по сплаті аліментів та пені. Вказує, що в квітні 2017 року він уклав шлюб, його сімя теж потребує матеріального забезпечення. Не заперечує щодо збільшення розміру аліментів до 930 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення в звязку з наступним. Від шлюбу між сторонами, який розірвано, є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2011 року (а.с.7) присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 22 червня 2011 року. Як вбачається з довідки ВДВС від 26.06.2017 року (а.с.8), [PERSON] нерегулярно сплачує [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено у ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи надані позивачем докази на підтвердження вимог, беручи до уваги матеріальне становище та стан здоровя сторін, ту обставину, що [PERSON] є працездатним, здоровим, витрати на дитину починаючи з 2011 року збільшились, суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2011 року з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до 1000 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитиною. Частиною другою\~статті 184 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-113-цс-13 визначена правова позиція по даній категорії справ, згідно якої, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2\~ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону п.8\~ст. 8 ЦПК України\~у порядку, передбаченому\~Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Ст.1\~\~Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"\~передбачено,що під індексацією грошових доходів у законодавстві розуміється встановлений законами й іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення,що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до вимог\~ст. 4 цього Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.(в редакції Закону до внесення змін від 24.12.2015 року). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. В редакції Закону від 1 січня 2016 року індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Згідно п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Як вбачається із довідки №1177 від 26 червня 2016 року (а.с. 8), виданої заступником начальника Другого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області, аліменти сплачуються без врахування індексу інфляції. Тому суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає індексація аліментів в розмірі 4845,81 грн. за період з 01.05.2013 року по 27.08.2017 року, із розрахунку наведеного позивачем в додатку №1 (а.с. 4), який суд вважає правильним. Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Проаналізувавши надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплатити пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з січня 2016 року по травень 2017 року за 14 місяців прострочення в розмірі 1925 грн. згідно розрахунку наведеного позивачем у Додатку № 2, який суд вважає правильним. Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України\~до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають теж витрати понесені на правову допомогу (а.с.29) в розмірі 700 гривень та в користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial