Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про визнання неправомірною відмову у зверненні із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 33/100 частки житлового будинку [ADDRESS], інші 67/100 його частки знаходиться у власності [PERSON] Тривалий час не може вирішити питання щодо належного оформлення права власності на земельну ділянку, оскільки відповідач безпідставно відмовляється звертатися до Вознесенської міської ради Миколаївської області з заявою про безоплатну передачу земельної ділянки та подальших кроків за результатами такого звернення. Вважає, що дії відповідача порушують його право на приватизацію, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. На підставі викладеного, просив суд визнати неправомірною відмову [PERSON] у зверненні до Вознесенської міської ради Миколаївської області з заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], для передачі у власність та зобов'язати [PERSON] звернутися до Вознесенської міської ради Миколаївської області із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладеній в позовній заяві обставини справи, просив суд позов задовольнити. Представник позивача, який діяв на підставі довіреності, [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що також має намір приватизувати земельну ділянку, але довгий час триває спір з позивачем щодо порядку користування земельної ділянки, так як частки власників житлового будинку різні, зважаючи на це її частка має бути відповідно більшою, але [PERSON] цього не визнає, просила в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача, яка діяла на підставі договору № 21 про надання правової допомоги від 12.08.2014 року, [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Вознесенської міської ради Миколаївської області, яка діяла на підставі довіреності Пілюга Т.А. в судовому засіданні зазначила, що вирішити спір в позасудовому порядку неможливо через неприязні стосунки сторін, вирішення позову залишила на розсуд суду, Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 23.03.2005 року за № 147 належить 33/100 ідеальних частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 4). Право власності ним зареєстровано в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації 10.10.2007 року за № 1073 (а.с. 6). Відповідач, [PERSON] є власником 67/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області від 16.10.2008 року № 2711 (а.с. 45-46). Право власності зареєстровано в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації 19.10.2009 року за № 1073 ( а.с. 47 ). Сторони є користувачами земельної ділянки площею 0.1427 га., що розташована за адресою [ADDRESS] ( а.с. 9-10, 42). Згідно ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Статтею 107 ЗК України встановлено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У відповідності із ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Відповідно до п.36 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону. Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності з нормами ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Позивач [PERSON] зазначив, що відповідач відмовляється від погодження меж земельної ділянки, посилаючись на небажання оформлювати правовстановлюючі документи на землю на підтвердження чого надає лист виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області від 18.09. 2014 року за № 3-91 з якого вбачається, що для вирішення земельних спорів між співвласниками житлового будинку [ADDRESS] виконкомом утворювались комісії, використовувались інші можливі заходи для врегулювання спору ( а.с. 72). Однак доводи позивача суд вважає безпідставними, оскільки з листування відповідачки з виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області вбачається, що саме [PERSON] була ініціатором оформлення правовстановлюючого документа на земельну ділянку, між співвласниками будинку наявний спір, але вони мають звернутись до ліцензованої землевпорядної організації для виготовлення землевпорядної документації. Що підтверджується листами від 14.08.2014 року за № Г-62, 04.03.2013 року Г-2, 08.02.2013 року за № Г-6 ( а.с. 57-58, 60, 61). З відповідей Вознесенської міської ради [PERSON] та [PERSON] від 19.04.2012 року за № Г-213 та адресованої [PERSON] від 08.02.2013 року за № Г-6 вбачається, що звернення відповідачки про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на спірну земельну ділянку, подане 16.03.2012 року було виключено з проекту рішення міської ради і залишено без розгляду, оскільки з поданих документів вбачається, що ділянки, яку мають намір приватизувати сформована за рахунок земельної ділянки [ADDRESS]. Крім того на зазначеній земельній ділянці самовільно збудовано гараж і сарай, тому потрібне письмове погодження меж із суміжним землекористувачем ( а.с. 8, 61). Наявність спору між сторонами щодо порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS] підтверджується також тією обставиною, що в провадженні Вознесенського міськрайонного суду знаходяться цивільні справи № 473/3991/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про знесення самовільної побудови та усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та № 473/4997/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі майна ё, що є спільною частковою власністю по яким на даний час рішення не прийняті ( а.с. 84-85). За положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки відповідач [PERSON], як співвласник житлового будинку має право здійснювати своє право відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ст. 316 ЦК України), тому суд не праві зобов»язувати останню до прийняття того чи іншого рішення відносно її частки майна і намірів щодо приватизацій земельної ділянки, до того ж серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як зобов'язати звернутися із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Outcome: dismissed