Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

13.07.2020 року позивач звернулась із вказаним позовом, відповідно до якого прохала визнати за нею право проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] , яка складається з кімнати (1) площею 12,0 кв.м., загальна площа приміщень якої складає 12,0 кв.м., житлова (основана) площа - 12,0 кв.м.; в загальній власності знаходиться площа 2,3 кв.м.; всього по кім. [ADDRESS] з загальним користуванням загальна площа приміщень складає 14,3 кв.м., житлова (основна) площа - 12,0 кв.м.; у загальному користуванні знаходиться: коридор (І) площею 2,0 кв.м., санвузол (ІІ) площею 3,5кв.м.з 15 лютого 1995 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона проживає з 15.02.1995 року проживає у кімнаті [ADDRESS] . Згідно розпорядження Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» «На вселення в гуртожиток № 1» від 15 лютого 1995 року за № 2 їй надано для проживання кімнату за [ADDRESS] у вказаному гуртожитку. Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2019 року та ухвали Октябрського районного суду м. Полтави про внесення виправлень у рішення суду від 29.07.2019 року у справі № 554/10594/18 встановлено факт її постійного проживання за адресою: [ADDRESS] з 15 лютого 1995 року. На підставі вказаного рішення суду уповноваженим органом внесено до її паспорту громадянина України точні відомості про місце проживання, тобто вказано номер кімнати гуртожитку - [ADDRESS] . На даний час власником гуртожитку є територіальна громада міста Полтави в особі Полтавської міської ради, а управителем - КП «ЖЕО № 2». Оскільки вона більше п`яти років є основним наймачем вказаної кімнати гуртожитку, на законних підставах вселена, проживає, зареєстрована та користується вказаним житлом, не має іншого власного житла та не використала право на безоплатну приватизацію житлового фонду, з метою приватизації житла нею було замовлено технічний паспорт, та, на підставі рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 63 від 10.03.2020 року погоджено виконані перепланування. У подальшому, при зверненні до відділу приватизації майна, їй було повідомлено, що у неї існують перешкоди в реалізації права на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку, що викликані відсутністю ордеру на вселення в надану жилу площу гуртожитку, і, як наслідок, неможливістю підтвердити правомірність проживання у гуртожитку та користування ним. Ордер на вселення не зберігся. Позивач звернулась до суду із вказаною позовною заявою, оскільки визнання права проживання та користування на законних підставах основного наймача відповідною кімнатою гуртожитку є умовою для реалізації нею права на приватизацію житла у гуртожитку, а отже реалізації конституційного права на житло, у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». 17.07.2020 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито спрощене позовне провадження з викликом всіх учасників справи. Позивач [PERSON] у позові прохала розглянути справу за її відсутності. Адвокат Шелудякова І.Ю. 31.07.2020 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Представник відповідача - Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради - у судове засідання 05.08.2020 року не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом рекомендованим листом з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду не подавав. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановити ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Згідно розпорядження Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» «На вселення в гуртожиток № 1» від 15 лютого 1995 року за № 2 [PERSON] для проживання у гуртожитку по [ADDRESS] надано кімнату за № [NUMBER] . Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2019 року та ухвали Октябрського районного суду м. Полтави про внесення виправлень у рішення суду від 29.07.2019 року у справі № 554/10594/18 встановлено факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 15 лютого 1995 року. На підставі вищевказаного рішення суду, управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради внесено до паспорту громадянина України [PERSON] точні відомості про місце проживання, тобто вказано номер конкретної кімнати гуртожитку - [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 04.09.1998 з відповідною відміткою, а також довідкою управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради за № 16.1-09/14715 від 29.08.2019 року та довідкою КП «ЖЕО №2» за № 1358 від 26.06.2020 року, копії яких додаються. Рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19.02.2019 року «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Полтава гуртожитку за адресою: [ADDRESS] » рада вирішила прийняти у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , залишивши цілісний майновий комплекс у статусі «гуртожиток». Управителем, виконавцем та/або замовником послуг з житлово-експлуатаційного обслуговування і утримання гуртожитку по [ADDRESS] визначено Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2». Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність за адресою: [ADDRESS] від 11.04.2019 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 98 від 22.05.2019 року, ДП «Електромотор-побут» ПрАТ «Електромотор» передав, а КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради прийняв документацію відповідно до переліку. Рішенням позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 12.07.2019 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] » залишено житлові комплекси гуртожитків за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] у статусі «гуртожиток» та дозволено приватизацію їх жилих та допоміжних приміщень. Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04 вересня 2008 року внесено зміни до «Про приватизацію державного житлового фонду» Закону України від 19 червня 1992 року та дозволено приватизувати житло в гуртожитках, що перебуває у власності територіальних громад. Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера діїцього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Згідно зі ст. 4 вказаного Закону громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Приватизація жилих і нежилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад, які раніше були самовільно переплановані, може відбуватися після визнання перепланування таким, що відповідає законодавству України щодо технічних умов і будівельних норм до житла. Мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону. Таким чином, на даний час власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS] є територіальна громада міста Полтави в особі Полтавської міської ради, а управителем - КП «ЖЕО № 2». Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 10 розділу І Положення про управління майном комунальної власності міста (в новій редакції), затвердженого рішенням вісімнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 19.10.2018 року, останнє є виконавчим органом Полтавської міської ради, створене для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м. Полтави, та у сфері житлового законодавства. Управління є органом приватизації державного житлового фонду, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Полтави та об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Полтави. З огляду на те, що управління майном комунальної власності міста є органом приватизації, уповноважене здійснювати реалізацію державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м. Полтави, є юридичною особою, наділеною відповідною правосуб`єктністю у правовідносинах з питань приватизації, останнє визначене у якості Відповідача у даній справі. Судом встановлено, що з метою підготовки необхідних документів для реалізації законного права на приватизацію кімнати в гуртожитку, у якій позивач проживає, нею було замовлено технічний паспорт, який виготовлений ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 16.08.2019 року. Згідно примітки у зазначеному технічному паспорті, під час проведеної інвентаризації було встановлено, що в кімнаті [ADDRESS] проведене перепланування приміщень, загальною площею 14,3кв.м., житловою площею 12,0кв.м. Відповідно до висновку за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідальність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, об`єктом дослідження якого є кімната № [NUMBER] по [ADDRESS] , технічний стан кімнати гуртожитку за адресою: [ADDRESS] - добрий та придатний до подальшої експлуатації. У результаті проведеного дослідження, експертом зроблено висновок, що конструктивні та об`ємно-планувальні рішення перепланування житлових приміщень відповідають правилам проектування, будівельним-технічним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діють на території України, а також встановлено його відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, згідно ДБН В.1.2-14-2009, ДБН В.1.2-2:2006, склад, площа та функціональні зв`язки житлових приміщень відповідають нормам і правилам для даного типу житлових будівель, згідно вимог ДБН В.2.2-15-2005. Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 63 від 10.03.2020 року [PERSON] , як користувачу кімнати № [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] , погоджено виконані перепланування та дозволено зареєструвати як об`єкт нерухомості кімнату № [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] в складі приміщень: кімната (1) площею 12,0кв.м., в загальному користуванні знаходиться коридор (І) площею 2,0 кв.м., санвузол (ІІ) площею 3,5 кв.м. Згідно із технічним паспортом,виготовленим ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 16.08.2019 року, з урахуванням погоджених перепланувань (об`єднання кімнат), про що свідчить відмітка у вказаному технічному паспорті датована 11.06.2020 року, кімната під [NUMBER] складається з кімнати (1) площею 12,0кв.м., загальна площа приміщень якої складає 12,0 кв.м., житлова (основана) площа - 12,0 кв.м., в загальній власності знаходиться площа 2,3 кв.м.; всього по кім. [ADDRESS] з загальним користуванням загальна площа приміщень складає 14,3 кв.м., житлова (основна) площа - 12,0 кв.м.; у загальному користуванні знаходиться: коридор (І) площею 2,0 кв.м., санвузол (ІІ) площею 3,5кв.м. У подальшому, при зверненні до відділу приватизації майна, уповноваженому наймачу житлового приміщення гуртожитку [PERSON] було повідомлено, що у неїі снують перешкоди в реалізації права на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку, що викликані відсутністю ордеру на вселення в надану жилу площу гуртожитку, і, як наслідок, неможливістю підтвердити правомірність проживання в гуртожитку та користування ним. Водночас роз`яснено, що для завершення процедури приватизації кімнати в гуртожитку, необхідно підтвердити правомірність проживання та користування відповідною кімнатою у гуртожитку. Пунктом 15 статті 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» абзацом другим статті 3 передбачається безоплатна передача громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Спеціальний ордер є єдиною підставою для вселення у надану жилу площу гуртожитку, який видається на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрацією підприємства, установи, організації, органу місцевого самоврядування (ст.129 ЖК УРСР, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки від 03.06.1986 року, що діяло на момент вселення). Нормою п. 14 Розділу ІІІ Примірного положення про гуртожитки від 03.06.1986 року (в редакції, чинні на момент заселення у відповідний гуртожиток позивача) визначено, що вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства,установи, організації ордера. Згідно з п.п. 69,72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (Постанова Ради Міністрів УРСР № 470 від 11.12.1984р.) - ордер на жиле приміщення дійсний протягом 30 днів і при вселенні громадянин здає ордер в житлово - експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації як документ сурової звітності. Відповідно до абзацу 5 пункту 10 Примірного положення про гуртожитки від 03.06.1986 року, що діяло на момент вселення уповноваженого наймача адміністрація підприємства, установи, організації веде облік ордерів, що видаються громадянам на зайняття жилої площі. З метою отримання копії ордеру, який слугував підставою для здійснення вселення основного наймача [PERSON] у житлове приміщення гуртожитку - кімнату № [NUMBER] по [ADDRESS] , було направлено адвокатський запит до КП «ЖЕО № 2»,яке на даний час має на балансі та обслуговує зазначений гуртожиток, про надання копії ордеру на вселення у кімнату [ADDRESS] . З відповіді на адвокатський запит КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради № 117 від 02.07.2020 року вбачається, що ордер на вселення у кім. [ADDRESS] в архіві КП «ЖЕО №2» відсутній. При цьому, надана завірена ксерокопія розпорядження Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» «На вселення в гуртожиток № 1» від 15 лютого 1995 року за № 2 на ім`я [PERSON] про вселення у кімнату за № [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] . Зогляду на статтю 129 Житлового кодексу Української РСР, спеціальний ордер є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Однак, ніякого обов`язку зберігати копію такого ордеру у наймача не має і він не несе відповідальність за його відсутність у відповідних органів, установ та організацій. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ норми ЖК України в листі від 01.08.2013 року «Аналіз судової практики застосування Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" визначив, що при вирішенні деяких справ, відсутність спеціального ордера на вселення у житлове приміщення гуртожитку не було підставою для виселення громадян з гуртожитків без надання іншого житлового приміщення. Суди враховували, що житлове приміщення в гуртожитку надавалося за спільним рішенням адміністрації підприємства і профкому, відповідачі перебували у трудових відносинах із підприємством та (або) припиняли роботу з підстав, визначених частиною третьою статті 132 ЖК УРСР, зареєстровані відповідно до закону та не мають іншого житла. Таку позицію можна вважати правильною оскільки спеціальний ордер на вселення у житлове приміщення в гуртожитку видається адміністрацією підприємства, установи, організації, які не завжди добросовісно виконували покладені на них обов`язки. Тобто, вселення у гуртожиток і проживання у гуртожитку основного наймача відбулося на законних підставах - на підставі розпорядження Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» від 15.02.1995 року № 2, а отримання спеціального ордеру є формалізованим підтвердженням наявності такого рішення. Таким чином, відсутність ордеру на жилу площу в гуртожитку, створює перешкоди [PERSON] у реалізації її права на приватизацію кімнати у гуртожитку, оскільки вона не може документально засвідчити (надати ордер), що проживає і користується жилим приміщенням в гуртожитку на законних підставах. Підтвердженням законності проживання та користування позивачем жилим приміщенням - кімнатою під [ADDRESS] , на законних підставах є: - розпорядження Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» № 2від 15.02.1995 року; - рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2019 року та ухвали про внесення виправлень у рішення суду від 29.07.2019 року у справі № 554/10594/18; - довідки про реєстрацію місця проживання особи, видані управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради № 16.1-09/14715 від 29.08.2019 року; - довідка КП «ЖЕО № 2» № 1358 від 26.06.2020 року; - відповідь на адвокатський запит КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради № 117 від 02.07.2020 року; - технічний паспорт на кімнату № [NUMBER] у гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , виготовленого ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 16.08.2019 року; - висновок за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідальність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, об`єктом дослідження якого є кімната № [NUMBER] по [ADDRESS] ; - витяг із рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 63 від 10.03.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що позивач позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, а визнання права проживання та користування на законних підставах основного наймача у відповідній кімнаті гуртожитку є підставою для реалізації його права на приватизацію кімнати у гуртожитку, - суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved