Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

30.05.2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/409/14-ц від 26.02.2014 року та стягнути з відповідача на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше встановленого законом мінімуму, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхніх спільних дітей в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач сплачує вказану суму, однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для їх утримання. Позивач не взмозі забезпечити дітям належне харчування, навчання, оздоровлення. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, у ньому зазначених. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1700 грн. щомісячно на двох дітей. Більше сплачувати не має змоги, оскільки є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Діти проживають разом з позивачем у с. Кикова Новоград-Волинського району та повністю перебувають на її утриманні (а.с. 11). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментівта встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року 1559, з 01.12.2018 року 1626 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2018 року 1860 грн., з 01.07.2018 року 1944 грн., з 01.12.2018 року 2027 грн. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Представник відповідача стверджує, що відповідач не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який заявляє позивач, оскільки він має незадовільний стан здоров'я. Додатково повідомила, що її син не має інших утриманців, крім двох синів, також йому належить на праві власності однокімнатна квартира. Однак у позивача змінився матеріальний стан, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, на комунальні послуги. Також позивач, крім синів, має на утриманні ще одну малолітню дитину [PERSON], 2017 року народження. Стан здоров'я як її, так і синів відповідача, є задовільним. На праві власності їй не належить ні рухоме, ні нерухоме майно. Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, однак розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог задовольняє їх частково в розмірі 1100 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні такого розміру суд враховує, що позивач, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 1500грн. щомісячно на кожну дитину. Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial