Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до до Краматорської міської ради, третя особа Перша краматорська державна нотаріальна контора про визнання права власності. Свої позовні уточнені вимоги обґрунтували тим, позивачці на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Першої Краматорської ДНК 09.08.1989 року (реєстр № 2-2207) та зареєстрованому в Краматорському БТІ 19.08.1989 року за № 22602, належить 1/2 частки будинку із надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41. Також позивачці на підставі договору дарування, засвідченого нотаріусом третьої Краматорської ДНК та зареєстрованого в Краматорському БТІ 28.08.2000 року, належить 1/2 частки будинку із надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41. Відповідно до довідки № 1162 від 10.11.2017 року, виданої БТІ м. Краматорська право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41 належить позивачці. На теперішній час позивачка вирішила здійснити відчуження будинку, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41 на користь своєї доньки [PERSON] Однак, була втрачена частина документів на 1/2 частину будинку, а саме: втрачене свідоцтво на право спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Першої Краматорської ДНК 09.08.1989 року (реєстр № 2-2207), а поновити його позивачка не має можливості у зв'язку з тим, що документи були передані в архів, який на теперішній час знаходиться на непідконтрольній Україні території в м. Донецьку. Саме тому позивач не може розпорядитися належним чином своїм майном. На підставі ст. 392 ЦК України просить суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно - 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41, який належить їй на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Першої Краматорської ДНК 09.08.1989 року (реєстр № 2-2207) та зареєстрованому в Краматорському БТІ 19.08.1989 року за № 22602. Представник позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа - завідуюча Першої краматорської Державної нотаріальної контори [PERSON] до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила прийняти рішення на розсуд суду. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по даному позову регулюються ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії договору дарування житлового будинку від 11.08.2000 року, засвідченого нотаріусом третьої Краматорської ДНК та зареєстрованого в Краматорському БТІ 28.08.2000 року, [PERSON] належить 1/2 частки будинку із надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41. (а.с. 10) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.08.1989 року, виданого нотаріусом Першої Краматорської ДНК 09.08.1989 року (реєстр № 2-2207) позивачці [PERSON] належить 1/2 частки будинку із надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41.(а.с. 12) Згідно довідки БТІ м. Краматорська від 10.11.2017 року № 1162 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41 належить позивачці [PERSON]: 1/2 частки - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.08.1989 року, виданого нотаріусом Першої Краматорської ДНК 09.08.1989 року (реєстр № 2-2207). Дата реєстрації в КП "БТІ" - 19.08.1989 року; 1/2 частки - на підставі договору дарування житлового будинку від 11.08.2000 року, засвідченого нотаріусом третьої Краматорської ДНК. Дата реєстрації в КП "БТІ" - 28.08.2000 року (а.с. 31) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна відсутні відомості щодо об'єкту, розташованому за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41 (а.с. 25) Згідно відповіді завідуючої Першої краматорської Державної нотаріальної контори [PERSON] від 14.02.2018 року № 660/02-14 усі документи нотаріальної контори до 2001 року здані на зберігання до Донецького державного нотаріального архіву, який розташований: м. Донецьк, вул. Нижнєудінська, 3, який на теперішній час знаходиться на непідконтрольній території України (а.с. 39). Аналізуючи норму ст. 392 ЦК України, суд зазначає, що позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів, скажімо, на житловий будинок, автомашину тощо. Враховуючи викладене, та те, що оригінал свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.08.1989 року, виданого нотаріусом Першої Краматорської ДНК 09.08.1989 року (реєстр № 2-2207), згідно якого 1/2 частки будинку із надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41 належить позивачу, був втрачений, а видати дублікат свідоцтва замість втраченого неможливо у зв'язку з тим, що усі документи нотаріальної контори до 2001 року здані на зберігання до Донецького державного нотаріального архіву, який розташований: м. Донецьк, вул. Нижнєудінська, 3, який на теперішній час знаходиться на непідконтрольній території України, тому враховуючи, що позивач позбавлений можливості відновити свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а без правовстановлюючого документа не може користуватися своїм правом як власника з приводу розпорядження належною йому на праві власності житловим будинком, тому відповідно до ст. 392 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності за [PERSON] на нерухоме майно - 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Чернишевська, буд. 41, який належить їй на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Першої Краматорської ДНК 09.08.1989 року (реєстр № 2-2207) та зареєстрованому в Краматорському БТІ 19.08.1989 року за № 22602 підлягають задоволенню. У даному випадку, позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати оригінал документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved