Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: -встановити факт родинних відносин, а саме, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] , являвся рідним батьком позивачки; -встановити факт шлюбних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що за життя вони були чоловіком та дружиною; -встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №004892, виданий Гучинською сільською радою 31.08.2001 на ім`я [PERSON] та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №106, належав [PERSON] , котрий помер [INFO] в с. Ямище Ріпкинського району Чернігівської області; -встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №004894, виданий Гучинською сільською радою 31.08.2001 на ім`я [PERSON] та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №108, належав [PERSON] , котра померла [INFO] в с. Ямище Ріпкинського району Чернігівської області; -визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю в 3 (три) місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини до відповідної державної нотаріальної контори (приватного нотаріуса) після смерті [PERSON] , котра сталася [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер рідний батько позивачки, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входять земельні ділянки загальною площею 4,33 га, розташованих на території Ріпкинської селищної ради (Гучинський старостинський округ), з цільовим призначення для ведення товарного с/г виробництва, які належали спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю та земельні ділянки загальною площею 4,02 га, розташованих на території Ріпкинської селищної ради (Гучинський старостинський округ), з цільовим призначення для ведення товарного с/г виробництва, які, згідно державного акту на право приватної власності на землю, належали дружині [PERSON] , матері позивачки, [PERSON] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті дружини, але не оформив своїх спадковий прав. Для оформлення спадщини після смерті батьків позивачка звернулася до приватного нотаріуса Ріпкинського районного нотаріального округу, проте в прийнятті документів для оформлення права на спадщину їй відмовили. Причиною відмови стало те, що позивачка пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, бо не могла підтвердити, що вона є спадкоємцем після смерті батька. Нотаріусом також в усному порядку було роз`яснено, що для оформлення спадщини після батька, позивачці необхідно довести факт родинних відносин між нею та спадкодавцем, адже у актовому записі про смерть спадкодавця його прізвище зазначене як « [PERSON] », а у актовому записі про перший шлюб позивачки її дошлюбне прізвище зазначене як « [PERSON] ». Також для оформлення земельних ділянок, які належали [PERSON] , [PERSON] необхідно довести факт шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] , оскільки у актових записах про смерть їх прізвища зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] », а у актовому записі про шлюб їх прізвища зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] », а ім`я матері позивачки зазначене як « [PERSON] ». Крім того, у державних актах на право приватної власності на землю, який належали [PERSON] та [PERSON] , прізвища власників зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] », тому для отримання свідоцтв про право на спадщину позивачці потрібно довести факти належності державних актів [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку зі смертю батьків, позивачка довести зазначені факти у позасудовому порядку не може, а від так і не може реалізувати своє право на спадкування, через що вимушена звернутися з даним позовом до суду. У підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися, надіславши до суду заяви, в яких підтримують позовні вимоги та просили справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій визнає позовні вимоги, стосовно їх задоволення покладається на розсуд суду та просив справу розглядати у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що від встановлення фактів, які просить встановити позивачка залежить виникнення, зміна або припинення її спадкових прав та оскільки факти, які просить встановити позивачка, знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів, то суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення вищезазначених фактів підлягають задоволенню. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 за результатами розгляду цивільної справи №565/1145/17, вбачається, що: "Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо". Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, ураховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд доходить висновку про поважність причин пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved