Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області було розірвано. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка [INFO] досягла повноліття, та навчається у Тульчинському коледжі ветеринарної медицини БНАУ. Термін навчання передбачено до 25 червня 2021 року. До досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. Позивачка не в змозі сама забезпечити повноцінне навчання дочці та її утримання так, як ніде не працює. Відповідач знаходиться в працездатному віці, працює неофіційно тому має можливість утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення дочкою навчання, тобто до 25.06.2021 року або до досягненню нею 23- х років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі, без виклику сторін. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслану відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, яку 29.11.2019 року він отримав, що підтвердується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2480000497672, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було, а тому у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого виконкомом Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області 28 листопада 2001 року, [PERSON] народилася [INFO] і її батьком є [PERSON] . Як вбачається з довідки №02/1991 від 15 жовтня 2019 року виданої директором Тульчинського коледжу ветеринарної медецини БНАУ М.І. Моркляк, [PERSON] навчається на 3-Б курсі Тульчинського коледжу ветеринарної медицини БНАУ, термін навчання до 21 червня 2021 року. Форма навчання денна, державна. Відповідно довідки №612 виданої 11.11.2019 року Тартацької сільською радою Чечельницького району Вінницької області, [PERSON] , 2001 року народження знаходиться на утриманні матері [PERSON] . Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як зазначено у ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Разом з тим, відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Таким чином, враховуючи, що дочка позивачки [INFO] досягла повноліття, і відповідно втратила статус дитини у розумінні ст.6 СК України, суд при визначенні розміру аліментів не застосовує у даному випадку положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів встановлюється судом лише у разі їх стягнення на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла повноліття. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 грн. підлягає задоволенню. Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК Українипредбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивачзвільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому з відповідача в користь держави необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору за подачу позову до суду. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved