Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] подала до суду вказану позовну заяву, в якій просила суд визнати кредитний договір №0042/07/6.10-N від 10.10.2007 року та Додаткову угоду №1 від 30.11.2009 р. до Кредитного договору від 10.10.2007 року, укладені між АКБ «Форум» та нею недійсними. В обґрунтування вказаного позову покликається на те, що умови даного кредитного договору є несправедливими, так як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договорених прав та обовязків на шкоду позичальника, споживача кредитних послуг. В порушення вимог ч.3 ст.13 ЦК України, банк поклав всі ризики знецінення національної валюти України виключно на позичальника за кредитним договором. Згідно ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», субєкт підприємницької діяльності, що надає послуги, не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені зокрема ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позов підтримав покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того пояснив, що коли його довірителька отримувала кредит в доларах США, то курс був 1 дол.США 5 грн., а тепер 1 дол.США 25 грн. Наявний дисбаланс договірних прав і обовязків. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], проти позову заперечив, просив в його задоволенні відмовити за безпідставністю. При цьому посилався на те, що банком під час укладання договорів було дотримано всі вимоги чинного законодавства, позивачці було надано всю необхідну інформацію з приводу умов надання кредиту, прав та обов'язків сторін, загальної вартості кредиту та відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов'язків по договору. Крім того, представник відповідача заявив про застосування позовної давності до вимог про визнання договорів недійсними. Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є відповідач (Банк), та [PERSON] - позичальником, укладено кредитний договір №0042/07/6.10-N, згідно з яким Банк надав позичальнику кредит в сумі 79000 доларів США на придбання житла, на строк до 09.10.2017 року, зі сплатою 11,5% річних. Крім того, 30.11.2019 року між Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є відповідач (Банк), та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №0042/07/6.10-N від 10.10.2007 року, згідно з умовами якої Сторони домовились внести зміни до п.1.2, 2.3, 2.7 Договору, виклавши їх у наступній редакції: п.1.2 кредитні кошти надаються строком по 09 жовтня 2024 р.; п.2.3 позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, згідно з графіком (Додаток №1 до Договору), який є невідємною частиною цього договору. Повернення кредитних коштів здійснюється шляхом сплати позичальником коштів на відкритий йому позичковий рахунок №22381500105507 в Львівській філії АКБ «Форум»; п.2.7 проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту згідно з графіком (Додаток №1 до Договору), який є невідємною частиною цього договору. Повернення кредитних коштів здійснюється шляхом сплати позичальником коштів на відкритий йому позичковий рахунок №22381500105507 в Львівській філії АКБ «Форум». Прострочені проценти в сумі 1349,00 доларів США, що виникли станом на 30.11.2009 р. позичальник сплачує згідно з графіком погашення (Додаток №2 до кредитного договору) на відкритий йому рахунок №22381500105507 в Львівській філії АКБ «Форум». Відповідно до п. 3 ст.\~3\~та ст.\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Як видно з матеріалів справи, укладений кредитний договір був добровільно підписаний сторонами, а відтак, позивач погодився з усіма вказаними істотними умовами, про що свідчить його підпис на кожному аркуші договору та додатковій угоді №1 до нього. П.7.2 Кредитного договору встановлено, що сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобовязуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей Договір відображає повне розуміння Сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому Договорі. Умови кредитування відповідно до п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» Позичальником отримано до укладення цього Договору. Частиною 1\~ст. 215 ЦК\~встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6\~ст. 203 цього Кодексу. Виходячи з положень\~ст. 215 ЦК України\~та п. 7Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1- 3, 5, 6\~ст. 203 ЦК України.\~Статтєю 203 ЦК України\~встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що доводи позивача щодо покладення ризиків знецінення національної валюти України виключно на позичальника за кредитним договором, а відтак несправедливості умов вказаного договору та Додаткової угоди, наявності в них істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду їй, як позичальнику та споживачу кредитних послуг, є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу і суд їх відхиляє. Суд вважає, що зміст оспорюваного кредитного договору та Додаткової угоди відповідає вимогам, встановленим в законодавстві, при укладенні договору відповідачем дотримано всіх вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а отже, немає підстав для визнання кредитного договору та Додаткової угоди недійсними. Разом з тим, відповідно до\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України).\~\~ Ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Кредитний договір №0042/07/6.10-N укладено сторонами 10.10.2007 року, а Додаткову угоду №1 до Кредитного договору від 10.10.2007 року - 30.11.2009 р. Отже строк, з якого починає перебіг позовна давність за вимогою про визнання кредитного договору недійсним, є моментом укладення договору -10.10.2007 року, а Додаткової угоди №1 відповідно момент її укладення, тобто 30.11.2009 р. Оскільки позивач була ознайомлена з умовами договору і Додаткової угоди №1 та, відповідно, могла довідатись про порушення свого права. Позивач (позичальник за договором) звернулася до суду з вимогою про визнання недійсними договору та Додаткової угоди №1 лише 04.09.2015 року, тобто після спливу трирічного строку як по Кредитному договору так і по Додатковій угоді №1. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивач звернулася до суду зі спливом позовної давності, про застосування якої просить представник відповідача, не надавши суду доказів поважності причин пропуску позовної давності. За таких обставин в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed