Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на навчання, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від даного шлюбу виховує доньку [PERSON]. [PERSON], за рішенням Шепетівського міськрайонного суду сплачував аліменти на утримання [PERSON]. [INFO] року [PERSON], виповнилось 18 років. Однак, вона є студенткою 1-го курсу денного відділення філологічного факультету Житомирського державного університету ім. Івана Франка (державна форма навчання). Проте, за результатами успішності, у студентки [PERSON]., стипендія відсутня. Разом з тим, [PERSON], хворіє. Позивач працює вчителем, власного житла не має. Просить суд стягувати з [PERSON], на утримання студентки Житомирського державного університету ім. Івана Франка [PERSON], [INFO] р.н., щомісячно, до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, на термін навчання до 30.06.2019 р., на її користь, аліменти у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідача. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, в подальшому до суду не прибула, звернувшись до суду із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], З 01.09.2015 р., [PERSON], навчається в Житомирському державному університеті ім. Івана Франка, на денній формі навчання, бюджет. Період навчання з 01.09.2015 р., по 30.06.2019 року. Позивач працює на посаді вчителя в Цвітській ЗОШ. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи: свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу, довідкою Житомирського державного університету ім. Івана Франка, довідкою про склад сімї, довідкою про доходи. Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Враховуючи встановлені обставини справи, а також стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дочки, а також те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання дочки, з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання повнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що на користь позивача з відповідача слід стягнути аліменти на навчання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 11.01.2016 р., (дня пред'явлення позову) по 30.06.2019 р. (закінчення навчання).

Outcome: approved