Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

29 жовтня 2018 року заявник звернувся до суду з даною заявою і просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 лютого 1997 року серії ААВ №681192 та технічного паспорту від 10 липня 2018 року на житловий будинок з по господарськими спорудами, який розташований за адресою: вул. Кооперативна, 53, м. Середина-Буда Сумської області, що помилково видані на імя [PERSON]. Свою заяву заявник мотивує тим, що при зверненні до приватного нотаріуса Середино-Будського районного нотаріального округу [PERSON] їй було відмовлено у вчиненні будь яких нотаріальних дій у звязку з тим, що в документах існують розбіжності, які унеможливлюють оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, вказаним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом зазначено спадкове майно, а саме житловий будинок з по господарськими спорудами, який розташований за адресою: вул. Кооперативна, 53, м. Середина-Буда Сумської області. В даних правовстановлюючих документах було допущено описку в написанні прізвища, а саме помилково вказано «Усікова Валентина Василівна», а потрібно «Усикова Валентина Василівна» згідно з паспортом громадянина України. Заявник та представник заявника в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги і просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Середино-Будської міської ради в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву з проханням слухати справу без його участі, стосовно задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину серії ААВ №681192 виданого 14 лютого 1997 року, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла 25 січня 1996 року. Також, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок № 53, який розташований за адресою: вул. Кооперативна, м. Середина-Буда Сумської області, встановлено, що власником вищевказаного будинку заявниця, яка помилково зазначена як «Усікова Валентина Василівна». Із копії паспорта громадянина України серії МА №175369 виданого Середино-Будським РВ УМВС України в Сумській області 20 травня 1997 року вбачається, що прізвище, ім'я та по батькові заявника: [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про одруження серії VI-УР №426451 виданого 12 лютого 1972 року вбачається, що після укладення шлюбу прізвище заявниці стало [PERSON], а тому вищезазначені розбіжності у написанні прізвища є орфографічною помилкою, яка було допущена при перекладі прізвища з російської мови на українську. Суд, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, та з урахуванням ч. 3 ст. 12 ЦПК України відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає,що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дана помилка має юридичні наслідки, так як не дає можливості заявнику оформити документи, які необхідні для використання даних земельних ділянок, а тому суд заяву задовольняє і встановлює факт належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved