Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що після народження дитини [PERSON], [INFO], її мати [PERSON] відмовилась від будь-яких прав та обов"язків щодо дитини, що підтверджується письмовою заявою, посвідченою приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Коновал З.Ф. від 23.05.2012 року. Крім цього відповідачка [PERSON] не заперечила проти призначення позивачки опікуном дитини. Батько дитини [PERSON], який є сином позивачки, також відмовився від будь-яких прав та обов"язків стосовно своєї малолітньої дитини, що підтверджується письмовою заявою, посвідченою приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Коновал З.Ф. від 10.04.2012 року. Позивачка разом із своїм чоловіком забрали дитину із пологового будинку. Малолітня [PERSON] від народження проживає із позивачкою та її чоловіком. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити. Ухвалою суду від 02.09.2014 року провадження по справі в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини - закрито. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.48-50, 62-69, 80). Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову, надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Прокурор в судовому засіданні позов [PERSON] про позбавлення [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] просила задоволити. Суду пояснила, що, оскільки, відповідачі особисто відмовились від будь-яких прав та обов"язків щодо дитини, а тому позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам малолітньої [PERSON], [INFO] Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що посвідчується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, а саме із заяви [PERSON] від 22.05.2012 року малолітня дитина [PERSON] по її згоді буде перебувати та жити все життя в [ADDRESS], зі своєю бабусею [PERSON] (а.с. 56). Крім того, згідно копії інформації начальника ВКМСД Святошинського районного управління Р.І.Бурій вбачається, що [INFO] неповнолітня [PERSON], [INFO], проживаюча в [ADDRESS], в Київському міському пологовому будинку №6, народила дитину, з якою в подальшому виписалась та за домовленістю зі своїм опікуном, гр. [PERSON] передала дитину гр. [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS]. На даний час новонародженя дитина проживає за вищевказаною адресою у нормальних житлово-побутових умовах та гр. [PERSON] оформляє всі необхідні документи для удочеріння дитини (а.с.57). Відповідно до письмової заяви, посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Коновал З.Ф. від 23.05.2012 року, мати малолітньої дитини [PERSON] відмовилась від батьківських прав на народжену нею [INFO] малолітню дитину [PERSON] Крім цього відповідачка [PERSON] не заперечила проти призначення бабусі дитини [PERSON] опікуном над малолітньою донькою [PERSON], що підтверджується письмовою заявою, посвідченою приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Коновал З.Ф. від 23.05.2012 року (а.с.35, 36). В матеріалах справи міститься письмова заява, посвідчена приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Коновал З.Ф. від 10.04.2012 року, згідно якої батько малолітньої дитини [PERSON] також відмовився від батьківських прав на малолітню дитину [PERSON], [INFO] народжену гр. [PERSON], [INFO], що підтверджується (а.с.37). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідачів, свідоме нехтування ними своїми обов'язками, чи вживалися до них заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідачів. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], [INFO], в якому зазначив, що згідно заяви [PERSON] від 29.08.2014 р., бабусі дитини, малолітня [PERSON] фактично з народження проживає в її сім'ї за адресою: [ADDRESS], оскільки, біологічні батьки відмовилися від неї одразу ж після народження, про що свідчать відповідні нотаріально посвідчені заяви. Від народження батьки не опікуються дитиною, не цікавляться її життям. Бабуся [PERSON] в 2013 році вже зверталася з аналогічною позовною заявою до Івано-Франківського міського суду, однак, з її ініціативи справу залишено без розгляду, оскільки, на той час матері дівчинки не виповнилося 18 років і вона перебувала під опікою. Згідно наказу служби у справах дітей 10.09.2014 р. малолітню [PERSON] взято на облік, як таку, що перебуває в складних життєвих обставинах та влаштовано на проживання в сім'ю бабусі за адресою: [ADDRESS], де створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Зі слів [PERSON] дівчинка ніде не зареєстрована. Згідно інформації Личаківської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби у Львівській області (№30) від 09.09.2014 р. №4778 гр. [PERSON] 04.07.2014 р. вибув у зв'язку із умовно-достроковим звільненням. 02.09.2014 року [PERSON], [INFO], написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], (заява посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3644). Мати дівчинки, [PERSON], на даний час проживає в м.Києві, є особою з числа дітей-сиріт. Згідно інформації Святошинського районного у м.Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді відомо, що після отримання листа служби у справах дітей 08.09.2014 року спеціалісти центру зв'язались з [PERSON] та запросили для співбесіди та отримання письмових пояснень щодо ставлення до встановлення опіки над її дитиною. Однак, на жодну із призначених зустрічей [PERSON] не з'явилась та перестала відповідати на телефонні дзвінки. Зі слів опікунів стало відомо, що на даний час [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], однак, фактично вона мешкає у громадянського чоловіка та не повідомляє місця свого проживання. Письмових пояснень від неї не отримано та під час телефонної розмови [PERSON] повідомила, що цілком розуміє ситуацію щодо опіки над її дитиною та не планує нічого змінювати. А тому виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 90-91). З врахуванням того, що відповідачі проявляють байдужість до малолітньої доньки, не беруть участі у її вихованні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України,

Outcome: approved