Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

09 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дідилівська сільська рада Кам'янка-Бузького району Львівської області, в якій позивач з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.02.2018 р. просить суд виділити їй ? частку земельної ділянки, що розташована в с. Дідилів Кам'янка-Бузького району Львівської області та перебуває у спільній частковій власності. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. За життя її чоловіку та його сестрі [PERSON] яка є відповідачем у справі, було видано один державний акт про право спільної власності на земельну ділянку, що розташована в с. Дідилів Кам'янка-Бузького району Львівської області. У зв'язку з тим, що частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка належала [PERSON] не була виділена, вона, позивачка, як спадкоємець померлого чоловіка, позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому звернулась до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву з врахуванням уточнених вимог підтримали з підстав та доводів наведених у ній, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що нею були затрачені кошти на оформлення права власності на спірну земельну ділянку, а тому вважає, що позивач повинна відшкодувати частину таких витрат. Також вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки з дня смерті [PERSON] пройшло майже 9 років. Просила в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Дідилівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав листа № 568 від 22.11.2017 р., в якому просить розглянути справу за його відсутності, щодо заявленого позову заперечень не має. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи та відповідні до них правовідносини, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо в судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а їх достатність і взаємний зв'язок в сукупності, суд дійшов наступного висновку. 11 жовтня 2006 р. Дідилівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області на підставі рішення 15 сесії 4 скликання Дідилівської сільської ради від 18.11.2004 р. було видано державний акт [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,1034 га, що розташована на території с. Дідилів Кам'янка-Бузького району, співвласниками земельної ділянки зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [PERSON] помер [INFO]. (а.с.9). Позивач [PERSON] як спадкоємець до майна померлого чоловіка [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав. Як видно з листа-відповіді Другої Львівської державної нотаріальної контори від 06.06.2017 р. за № 936/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] після смерті [PERSON] на частину земельної ділянки площею 0,1034 га, що розташована в с. Дідилів Кам'янка-Бузького району, нотаріус не може визначити склад спадкового майна, оскільки державний акт на вказану земельну ділянку виданий на праві спільної сумісної власності двом співвласникам, один з яких помер, тобто [PERSON] Відтак, даний спір пов'язаний зі спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності. Вирішуючи позов, суд виходить з наступних положень закону та відповідних йому правовідносин. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO]. відкрилась спадщина, зокрема на належну йому на підставі державного акта [NUMBER] частку земельної ділянки площею 0,1034 га, що розташована на території с. Дідилів Кам'янка-Бузького району Львівської області та яка перебуває у спільній сумісної власності. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу часток із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як зазначено в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2". Беручи до уваги, що частка у земельній ділянці, яка належала померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності не визначена, що в свою чергу позбавляє можливості позивача реалізувати своє право на спадкування, враховуючи встановлену ч. 2 ст. 370 ЦК України презумпцію щодо рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності,суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення частки померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1034 га, що розташована в с. Дідилів В решті позову потрібно відмовити за безпідставністю, оскільки відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України, положення якої застосовуються і до виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, право на виділ частки має співвласник, а в даному випадку співвласник спірної земельної ділянки, яким позивач [PERSON] не є. Щодо заперечень відповідача про відшкодування позивачем їй витрат за оформлення земельної ділянки, то такі не є предметом даного спору і такі вимогу можуть бути нею заявлені, шляхом подання відповідного позову до суду. А щодо її покликань на пропущений термін позовної давності, то суд такі відхиляє, з врахуванням того, що позивач, як спадкоємець після смерті чоловіка, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, що стверджується листом-відповіддю Другої Львівської державної нотаріальної контори від 06.06.2017 р. за № 936/02-14. Враховучи викладене та

Outcome: partial