Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання дійсним договору №4532 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 16 вересня 1999 року, посвідченого Первомайською філією Універсальної Біржі "Південь", за яким він набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Посилаючись, що житловим будинком розпорядитися не може, так як йому стало відомо, що угода купівлі-продажу житлового будинку повинна бути посвідчена в нотаріальному порядку, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надіслав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення не заперечує, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 вересня 1999 року на Первомайській філії Універсальної Біржі "Південь" було посвідчено договір №4532 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , який укладено між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] (а.с.6). На підставі вказаного договору, право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації 27 жовтня 1999 в реєстраційній книзі №20 стор.27 за реєстровим №2858, що підтверджується даними виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31 грудня 2012 року, виданого комунальним підприємством Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації 26 серпня 2021 року(а.с.7), даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №282262262 від 01 листопада 2021 року(а.с.3). Норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з набранням чинності ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (2000 рік) норми, щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. Відповідно до положень ст.227\~Цивільного кодексу\~України (1963 року), договір купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Судом встановлено, що сторони, відповідно до вищезазначеного договору, свої зобов`язання виконали. Позивач сплатив [PERSON] обумовлену договором вартість будинку, зареєстрував право власності в БТІ, а відповідач прийняла кошти за будинок та передав будинок у власність позивача. Виконати вимоги закону щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку неможливо, так як в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано за позивачем 27 жовтня 1999 року, продавець будинку помер. Згідно положень ст.153 ЦК України(1963 року), договір є укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. За приписами ч.2 ст.47 ЦК України(1963 року), яка діяла на момент укладення угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов`язання за договором купівлі-продажу виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку не можливо, то суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною.

Outcome: approved