Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

26.10.2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. 17.03.2016 року\~\~ухвалою Рожищенського районнного суду залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON]. В обгрутнування своїх вимог вказує, що 12 січня 2015 року близько 22 год. 30 хв. на автодорозі сполученням м.Рожище-м.Ківерці, між населеними пунктами с.Рудня-с.Ольганівка Рожищенського району, рухаючись в напрямку на с.Ольганівка, відповідач [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння та керуючи автомобілем марки «Москвич 412», н/з Ж9224ВН, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась по правій стороні узбіччя в напрямку с.Ольганівка, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді полі травми, ЗЧМТ, забій головного мозку, множинні садна мяких тканин. В звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна», мати потерпілої [PERSON] [PERSON] 29.04.2015 року звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та 30.07.2015 року виплачено страхове відшкодування в розмірі 58901.22 грн.. Відповідач в порушення вимог п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив позивача про страховий випадок у строки і за умов визначених цим Законом. Відповідач [PERSON] повідомив позивача про настання ДТП лише 29.04.2015 року, написавши письмове повідомлення. Тому, відповідно до п.п. «а», п.п. «ґ» п.38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та у звязку з тим, що відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «Москвич 412» перебував в стані алкогольного спяніння та не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону, що дає право позивачу після виплати страхового відшкодування подати регресний позов. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь позивача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 58901,22 грн. та витрати на оплату судового збору. 23.06.2016 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, зазначивши, що на підставі Страхового акту 2 № [NUMBER] від 11.11.2015 року, платіжним дорученням № 0047067 від 12.11.2015 року страхова компанія здійснила [PERSON] доплату страхового відшкодування в розмірі 4234.16 грн., тому позовні вимоги підлягають збільшенню на дану суму, а саме: в розмірі 4234.16 грн., які були сплачені після подання позову, просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Провідна» в порядку регресу суму виплаченого відшкодування в розмірі 63135.38 грн. та витрати на оплату судового збору. Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 21.12.2015 року та 19.04.2016 року відповідач [PERSON] подав до суду заперечення, в яких зазначено, що до часу вступу вироку в законну силу [PERSON] відшкодував потерпілій матеріальну шкоду в повному обсязі, що стверджується фіскальними чеками та розписками потерпілої та її матері. Всього сплачено потерпілій 58000 грн.. Також, відповідач вважає, що своєчасно не міг подати в триденний строк заяву про настання страхового випадку, оскільки після настання ДТП, було порушене кримінальне провадження і до його закінчення кожна із сторін була позбавлена можливості, в тому числі і позивач, виконати свої зобовязання по договору страхування. Просив в позові відмовити (а.с.69-70, 106, 107-111). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Тому, суд ухвалив, провести судовий розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. З матеріалів справи (а.с.14, 15) судом встановлено, що відповідач [PERSON] 12.01.2015 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та керуючи автомобілем марки «Москвич», н/з Ж9224ВН здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась в попутному напрямку, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Згідно вимог ч. 4\~ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадження, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 02.06.2015 року [PERSON] визнаний винним і засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Цивільний позов потерпілої [PERSON] залишено без розгляду ( а.с.32-33). 29.04.2015 року мати потерпілої [PERSON] - [PERSON] звернулась до ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування згідно полісу №АС/5009437 від 14.04.2014 року (а.с.5, 6-8). З повідомлення КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» № 64/12.8.15 від 21.01.2015 вбачається, що [PERSON] поступила у відділення анестезіології та інтенсивної терапії 13.01.2015 року о 00 год. 00 хв. з діагнозом: Політравма. ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеня. Закритий перелом кісток тазу. Множинні садна та забої мяких тканин обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок (а.с.9) та виписана 12.02.2015 року (а.с.10). Згідно виписки № 8334 [PERSON] поступила в КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» 14.05.2015 року та виписана 22.05.2015 року з діагнозом: залишкові явища перенесеної важкої ЧМТ у вигляді хронічного церебрального арахноідиту з правобічним геніпарезом, частковою моторною афазією, цефалгією, хронічною гематомою невеликих розмірів лівої півкулі (а.с.11). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 145903 [PERSON] до 01.07.2017 року встановлено 1-Б групу інвалідності загального захворювання (а.с.12). ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 58901,22 грн., що стверджується страховим актом № [NUMBER] від 29.07.2015 року (а.с.17), платіжним дорученням №0031448 від 30.07.2015 року (а.с.18). Згідно страхового акта 2 № [NUMBER] від 11.11.2015 (а.с.133) та платіжного доручення № 0047067 від 12.11.2015 року позивачем було здійснено доплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 4234.16 грн. (а.с.134). Згідно\~Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водій, причетний до настання ДТП, яка може стати підставою для здійснення страхового відшкодування, має обов'язок вчинити певні дії. Відповідно до п.п. 33.1.4. ст. 33 цього\~Закону\~невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п.п. «а», п.п. «ґ» п.38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У відповідності до\~ст.993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ст.27 Закону України "Про страхування"\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 cт. 1187\~Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, в судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «Москвич», н/з Ж9224ВН був застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» (а.с.66), однак відповідач [PERSON] повідомив ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» про настання ДТП лише 06.04.2015 року, що підтверджується заявою про страховий випадок (а.с.67), описом вкладення до заяви про страховий випадок від 07.04.15 (а.с.65). Надані відповідачем [PERSON] розписки та фіскальні чеки (а.с.47-49 52-54) судом не беруться до уваги, так як дані кошти надавались ним для лікування потерпілої та в рахунок відшкодування моральної шкоди, та дана обставина, як помякшуюча була врахована судом та вплинула на міру покарання при винесені вироку. Відповідач [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і не виконав свій обовязок та не повідомив протягом трьох робочих днів страховика [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання страхового випадку, який настав\~12.01.2015 року, тому\~після здійснення виплати позивачем суми страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 63135,38 грн. у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача [PERSON]. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача в користь позивача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 63135 грн. 38 коп.. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України в користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. судових витрат. На підставі ст.ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved