Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

09.04.2019 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання 30.06.2021 року. В обгрунтування позову зазначив, що навчається на другому курсі денної платної форми навчання Львівського коледжу культури і мистецтв, стипендії не отримує, винаймає житло, оскільки навчальний заклад не забезпечує студентів гуртожитком, постійно несе витрати по оплаті проїзду додому та на навчання, витрачає чималі кошти на харчування, одяг, додаткові заняття для вдосконалення майстерності в галузі своєї спеціальності та потребує матеріальної допомоги також з боку батька. Вказує, що до її повноліття батько систематично та в належному розмірі сплачував аліменти, однак зараз не надає жодної допомоги. Оскільки вона не працює, інших доходів немає, тому весь тягар по її утриманні лежить на матері, яка отримує лише мінімальну заробітну плату. Вказує, що відповідач у справі, може надавати їй аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, оскільки є працездатним, здоровим, офіційно працює водієм при штабі дивізії військової частини [NUMBER] , має високий та стабільний заробіток. Тому змушена звернутися до суду з даним позовом. 10.04.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.05.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, в якому вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду повторно не прибув, про час та місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. З копії виконавчого листа від 22.11.2011 року вбачається, що з відповідача за рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно/а.с.11./ Так, позивач навчається у Львівському коледжі культури і мистецтв на 2 курсі спеціальності «Хореографія», денної платної форми навчання з 01.09.2018 року, термін навчання закінчується 30.06.2021 року. Дані обставини підтверджені довідкою від 07.02.2019 року № 37, виданою Львівським коледжем культури і мистецтв /а.с.6/. Позивач не проживає в гуртожитку, оскільки навчальний заклад гуртожитку не має і не забезпечує /а.с.7/. Згідно договору про підготовку молодшого спеціаліста Львівським коледжем культури і мистецтв вартість освітньої послуги для позивача становить 8240 грн. в рік/а.с.10/. Дану суму на оплату навчання позивачем було внесено/а.с.9./. Таким чином позивач потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, оскільки навчається на денній формі та заробітку немає. Позивач посилається на те, що матеріальну допомогу надає лише одна матір, а відповідач як батько, матеріального утримання не надає, хоча взмозі сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від своїх доходів, оскільки є здоровим, працездатним, офіційно працює водієм при штабі дивізії військової частини [NUMBER] , інших утриманців немає. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов"язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як встановлено судом, відповідач взмозі сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, оскільки останнім не подано суду заперечень та доказів на спростування обставин, вказаних позивачем. Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин, з урахуванням рівності обов"язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, задовольнивши позов повністю. Згідно із ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768,40 грн.\~\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved