Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 02 квітня 2014 року в с. Вербівка Самбірського району Львівської області померла її бабця [PERSON]. Після її смерті на майно, яке належало їй на праві власності і на майно на яке вона мала право на день смерті, відкрилась спадщина. [PERSON] на день смерті мала право на майно колишнього колгоспного двору - житловий будинок з надвірними будівлями в с. Вербівка по вул. І. Франка. 90, в якому вона проживала до дня смерті. При житті, 18.03.2002 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Садковицької сільської ради, яким на випадок смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і все те, на що вона за законом мала би право заповіла своїй дочці, [PERSON], відповідачу по справі. [PERSON] у визначений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася та не мала наміру зверталися із визначенням додаткового строку на додання заяви про прийняття спадщини: вона написала заяву до нотаріальної контри про відмову у прийнятті спадщини. Іншим спадкоємцем майна померлої є її дочка [PERSON], яка має право на прийняття спадщини за законом першої черги. Вона також написала заяву про відмову у прийнятті спадщини. Будучи спадкоємцем майна своєї бабці за законом п'ятої черги, позивачка звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття і оформлення спадщини. Нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини, видав свідоцтво на спадщину на земельну ділянку та роз'яснив, що не може видали свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння в селі Вербівка по вул.І.Франка, 90, так як даний будинок належить колгоспному двору, головою якого була [PERSON] Інших перешкод в оформленні права власності на будинковолодіння немає. Враховуючи те, що право позивачки на спадкове майно не може бути оформлено у нотаріальній конторі, і тим самим не визнається державними органами, просить суд з врахуванням представлених документів задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні підтримала позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримали позов і згідні на його задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідачів, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 338348 від 03.04.2014 року відомо, що [PERSON] померла 02.04.2014 року у віці 92 років в с.Вербівка, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 5 ). Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 38438223 від 23.09.2014 року відомо про реєстрацію спадкової справи, де спадкодавцем являється [PERSON], [INFO], уродженка с. Вербівка Самбірського району Львівської області, яка померла 02.04.2014 року.( а.с. 16). Як вбачається із копії заповіту посвідченого секретарем виконкому Садковицької сільської ради від 18.03.2002 року, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає дочці, [PERSON]. (а.с. 8). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2016 року посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори відомо, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], а саме земельної ділянки площею 1.0800 га, є її внучка [PERSON], у звязку з відмовою спадкоємця першої черги, дочки померлої [PERSON], та у звязку з відмовою спадкоємця першої черги, дочки померлої [PERSON] (а.с. 14). Згідно повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори від 20.01.2017 року, виданого [PERSON], відомо про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, оскільки житловий будинок № 90 по вул. І.Франка в с. Вербівка Самбірського району Львівської області належав [PERSON] (являлась головою двору) та іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності. (а.с. 13). Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Садковицької сільської ради від 26.04.1990 року відомо, що житловий будинок з господарськими будівлями по вул. І. Франка, 90, в с. Вербівка, Самбірського району, належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. (а.с. 7). Згідно довідки №2938 виданої 24.11.2016 року Воле-Баранецькою сільською радою Самбірського району Львівської області відомо, що станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку в с. Вербівка Самбірського району по вул. І.Франка, 90, були зареєстровані: голова двору [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO]. На час смерті [PERSON] в будинку були зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO]. На даний час в будинку проживає [PERSON] ( а.с. 12). Згідно ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У відповідності до постанови Пленуму Верховною Суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності п.6. "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно п. 6 "г" даної постанови загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. Порядок ведення по господарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року №5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року №69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Отже, кожен із членів колишньою колгоспного двору - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали право на майно будинковолодіння в с Вербівка по вул. І. Франка. 90 по 1/3 частині кожен. Із копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 072098 від 22.11.2006 року відомо, що [PERSON] помер 21.11.2006 року у віці 93 років в с. Вербівка, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 6 ). Після смерті [PERSON] на майно, яке належало йому на праві власності і на майно на яке він мав право на день смерті, відкрилася спадщина, а саме - на 1/3 частку будинковолодіння в с. Вербівка по вул. І. Франка. 90. Із копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Садковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 18.03.2002 року відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає дочці, [PERSON]. ( а.с. 9). [PERSON] спадщину після смерті батька не приймала, тому спадкування майна [PERSON] здійснювалось за законом. Згідно довідки, виданої 24.11.2016 року №2938 виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що померлий [PERSON] на день смерті проживав разом з дружиною [PERSON] та позивачкою. А оскільки дід позивачки [PERSON] постійно проживав разом з бабою [PERSON] на день смерті, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Отже, [PERSON] на день смерті мала право на 2/3 частини житлового будинку №90 по вул. І. Франка в с Вербівка Симбірського району, з яких 1/3 частина як частка в майні колгоспного двору та 1/3 частина в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року відомо, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право па спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Отже, позивачка [PERSON] має право на спадкування майна померлої [PERSON] як спадкоємець п'ятої черги. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суд дійшов до висновку, що предявлений [PERSON] позов підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених нею позовних вимог.

Outcome: approved