Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

15.07.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ Агрофірма «Агрокомплект», ТОВ «Агроком» про визнання договору оренди землі недійсним. Ухвалою судді від 16.07.2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.08.2019 року, яке ухвалою суду від 14.08.2019 року закрите з призначенням справи до розгляду по суті. ТОВ Агрофірма «Агрокомплект» відзив на позов у встановлені строки не надало. ТОВ «Агроком», також, відзив не надало, проте надало письмову заяву про погодження з позовними вимогами та просило розглядати справу без участі представника товариства. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує таким: їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] належить земельна ділянка (рілля) загальною площею 6,8484 га, кадастровий номер 6324581000:19:000:0014 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в територіальних межах Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області. Державну реєстрацію права власності здійснено 15.01.2019 року. За життя [PERSON] надав в оренду свою земельну ділянку ТОВ Агрофірмі «Агрокомплект» відповідно до договору оренди від 28.06.2017 року строком на 10 років з державною реєстрацією 12.09.2017 року. Проте, на час підписання та державної реєстрації договору оренди між [PERSON] та ТОВ Агрофірмою «Агрокомплект» діяв щодо спірної земельної ділянки інший договір оренди, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агроком» від 21.01.2008 року, який посвідчений державою 14.04.2008 року строком дії 10 років. Тобто, строк його дії мав сплинути з 15.04.2018 року. По день закінчення строку дії першого договору оренди [PERSON] не міг передати відповідачу в оренду ТОВ Агрофірмі «Агрокомплект» згідно акту прийому-передачі від 28.06.2017 року належну йому земельну ділянку, а, отже, даний акт є нікчемним, що не породжує цивільно-правових наслідків. Позивачка же, як правонаступник після померлого [PERSON] , вважає, що може ставити перед судом питання щодо визнання договору оренди, укладеного між [PERSON] та ТОВ Агрофірмою «Агрокомплект» від 28.06.2017 року недійсним через незаконні дії реєстратора та ТОВ Агрофірми «Агрокомплект», які допустили подвійну реєстрацію речового права на один і той самий об`єкт нерухомого майна. В судове засідання позивачка не прибула, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає та у разі неприбуття відповідачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник ТОВ Агрофірма «Агрокомплект» до судового засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду, відзиву на позов в установлені строки не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, пояснення ТОВ «Агроком», дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.ст. 81-82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом же встановлено та не заперечується сторонами, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.01.2019 року за реєстровим № 1-32 Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області після померлого [INFO] [PERSON] , належить земельна ділянка (рілля) загальною площею 6,8484 га, кадастровий номер 6324581000:19:000:0014 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в територіальних межах Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області. Державну реєстрацію права власності здійснено у той же день (а.с.10-11). 21.01.2008 року між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Агроком» укладено договір оренди земельної ділянки, належної першому на праві власності (а.с.12-13), який посвідчений державою 14.04.2008 року строком дії 10 років. [INFO] [PERSON] помер (а.с.24). Крім того, за життя [PERSON] надав в оренду цю ж земельну ділянку відповідачеві ТОВ Агрофірмі «Агрокомплект» відповідно до договору оренди від 28.06.2017 року строком дії на 10 років з державною реєстрацією 12.09.2017 року (а.с.14-18) і актом прийому-передачі вказаної ділянки від 28.06.2017 року (а.с.19). Відповідно до ч.4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Таким чином, до позивачки перейшли права та обов`язки за договором оренди від 21.01.2008 року між [PERSON] та відповідачем ТОВ «Агроком», який був чинним до 15.04.2018 року (10 років після державної реєстрації договору оренди). Отже, на час підписання 28.06.2017 року та державної реєстрації договору оренди 12.09.2017 року між [PERSON] та ТОВ Агрофірмою «Агрокомплект» діяв щодо спірної земельної ділянки інший договір оренди, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агроком» від 21.01.2008 року. Тобто, [PERSON] по день своєї смерті [INFO] , ще під час дії першого договору оренди, не міг передати відповідачу в оренду ТОВ Агрофірмі «Агрокомплект» згідно акту прийому-передачі від 28.06.2017 року належну йому земельну ділянку. Очевидним є наявність подвійної реєстрації договорів оренди щодо одної і тої самої земельної ділянки, що є неприпустимим. Акт прийому передачі може мати місце лише тоді місце, коли термін дії першого договору оренди спливе чи його буде розірвано і буде укладено та державою зареєстровано другий договір з іншим орендарем. Враховуючи те, що на час здійснення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки між ТОВ Агрофірмою «Агрокомплект» та [PERSON] договір оренди, укладений та зареєстрований належним чином між ТОВ "Агроком" та [PERSON] не втратив чинності, та державний реєстратор в свою чергу в порушення ч.3 ст. 10 та п. 5 ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не перевірив факт існування вказаного договору, суд приходить до висновку про невідповідність проведення реєстраційних дій державного реєстратора речових прав на нерухоме майно сектору державної реєстрації Борівської районної державної адміністрації Харківської області вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦПК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, суд вважає, що акт прийому-передачі від 28.06.2017 року належної [PERSON] земельної ділянки ТОВ Агрофірмі «Агрокомплект» є нікчемним, державна реєстрація від 12.09.2017 року договору оренди від 28.06.2017 року між [PERSON] та ТОВ Агрофірмою «Агрокомплект» є протиправною, а сам договір від 28.06.2017 року є недійсним. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки до ТОВ Агрофірми «Агрокомплект» орбгрунтовані, законні та такі, що підлягають задоволенню. Натомість, позовні вимоги позивачки до ТОВ «Агроком» не є обґрунтованими. Так, до спірного договору оренди земельної ділянки між ТОВ Агрофірмою «Агрокомплект» та [PERSON] від 28.06.2017 року ТОВ «Агроком» має свій інтерес. ТОВ «Агроком» не є стороною у вказаному договорі, який позивачка просить визнати недійсним. Сама його дійсність перешкоджає йому продовжити із спадкоємцем [PERSON] орендних правовідносин і заінтересоване у його недійсності. Факт бажання позивачки продовжити орендні правовідносини із ТОВ «Агроком» вбачається, також, з тексту позовної заяви. Стосовно судових витрат суд зазначає, що в порядку ст. 141 ЦПК України вони підлягають стягненню на користь позивачки з співвідповідача ТОВ Агрофірми «Агрокомплект», оскільки саме відносно цього товариства суд задовольняє позовні вимоги позивачки.

Outcome: approved