Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач ТОВ «Стиль Д» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме таємно викрав майно, що належить відповідачу. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 205,00 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2017 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено судове засідання на 21 березня 2018 року. Відповідач в судові засідання, призначені на 21.03.2018 року, 21.06.2018 року, 11.10.2018 року, 04.03.2019 року, не з`явився, хоча повідомлявся про дату та час розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 04 березня 2019 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. 28 серпня 2015 року, приблизно о 17 год. 40 хв., [PERSON] , знаходячись у приміщенні магазину „ПроСтор" №125, розташованому за адресою: м.Дніпропетровськ, Бульвар Платонова, 3-б , реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, викрав товар, який належить ТОВ «Стиль-Д», а саме: - гель для душу «Camay Zerlina Dubois» об`ємом 250 мл, код товару 088101, штрих-код товару 5013965803567, у кількості 1 шт, вартістю 51 грн. 25 коп.; - гель для душу «Camay» полуниця з вершками, 250 мл, код товару 112280, штрих-код товару 4015600723026, у кількості 1 шт, вартістю 51 грн.25 коп.; - гель для душу «Camay», абрикос з вершками, 250 мл, код товару 112281, штрих-код товару 4015600723187, у кількості 1 шт, вартістю 51 грн.25 коп.; - гель для душу «Camay», чорниця з вершками, 250 мл, код товару 112282, штрих-код товару 4015600723231, у кількості 1 шт, вартістю 51 грн. 25 коп., заподіявши ТОВ „Стиль-Д" матеріальний збиток на загальну суму 205 грн. Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року у справі № 200/4851/16-к, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст.453 ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Таким чином, загальний розмір шкоди, завданої позивачу, становить 205,00 грн. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідач не надав доказів, що завдана ним матеріальна шкода була відшкодована позивачу повністю чи частково. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 205 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved