Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

10 квітня 2019 року [PERSON] в особі свого представника звернувся до суду з позовом до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступне. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,82 га, що розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 032515 від 16.07.2003 р., виданого на ім`я [PERSON] . За життя, а саме 25.11.2003 р., остання вчинила заповіт, яким запо- віла позивачу зазначену земельну ділянку. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з втратою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю (ненаданням) правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку. Тому позивач виму- шений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадкову земельну ділянку, враховуючи, що отримати в установленому зако- ном порядку свідоцтво про право на спадщину по заповіту на вказану нерухомість він позбавле- ний можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану спадко- ву нерухомість. Про втрату державного акта серії І-ОД № 032515 на ім`я спадкодавця була опублі- кована об`ява в газеті "Татарбунарський вісник". Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутні- сть, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копіїї паспорту [NUMBER] та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4-5,6), позивач народився [INFO] в с.Весела Балка Татарбунарського району Одеської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Весела Балка Татарбунарського району Одеської області. Як слідує з копії заповіту від 25.11.2003 р. (а.с.8), посвідченого секретарем Тузлівської сільсь- кої ради, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження. яким заповіла належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 032515 площею 6,82 га, своєму синові [PERSON] . Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД за № 032515 від 16. 07.2003 р. (а.с.9), [PERSON] була власником земельної ділянки площею 6,82 га, розташованої на території Тузлівської сільської ради (масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] ) Татарбунарського району Одесь- кої області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Довідкою виконкому Тузлівської сільської ради № 188 від 03.04.2019 р. (а.с.10) підтверджуєть- ся, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , практично вступив в управління та володіння спадковим майном; Як видно з витягу із технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земе- льної ділянки від 06.04.2019 р. (а.с.11), вартість земельної ділянки площею 6,8215 га, кадастровий номер - 5125085600:01:002:0285, що належала [PERSON] , складає 162575,59 грн. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] з причини відсутності (ненадання) оригіналу правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку та втратою шестимісячного строку для прийняття спад- щини, що слідує з листа за № 100/02-14 (а.с.12). Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-5108079512019 від 18.03.2019 р. (а.с.13-15) підтверджується, що власником земельної ділянки площею 6,8215 га, роз- ташованої на території Тузлівської сільської ради, кадастровий номер - 5125085600:01:002:0285 за- значено [PERSON] . Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /заповіти/спадкові договори/ за № 65794372 від 09.07.2019 р. (а.с.32) слідує, що заповіт від 25.11.2003 р. за номером у спадковому реєстрі 416151 45, вчинений [PERSON] , посвідчений Тузлівською сільською радою, є чинним. Газета "Татарбунарский вестник" № 14 від 13.04.2019 р. містила оголошення про недійсність державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 032515, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.35). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Частиною 1 ст.1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних ві- дносин, а також інших учасників цивільних відносин За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втра- ти ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а також те, що земельна ділянка площею 6,82 га, що розташована на території Тузлівської сільської ради, нале- жала його матері [PERSON] , але перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спад- щину на земельну ділянку є втрата оригіналу державного акту на право приватної власності на зе- млю. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ді- лянку площею 6,82 га.

Outcome: approved