Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , котра сталася [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є спадкоємицею після смерті своєї матері [PERSON] . Для оформлення спадщини [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області. Однак нотаріусом було роз`яснено, що наразі не може завести спадкову справи у зв`язку з пропуском позивачкою строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] стала її юридична необізнаність, так як вважала, що наявність у неї правовстановлюючих документів є достатнім для прийняття спадщини, а коли дізналася, що її матері належав земельний пай, то постало питання передачі його в оренду, у зв`язку з чим і з`ясувався належний порядок оформлення спадщини. Тому так як позивачка не може реалізувати своє право на спадкування в позасудовому порядку, то вимушена звернутися з позовом до суду. У підготовче засідання позивачка надала заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позов, в якому визнає позовні вимоги, стосовно їх задоволення не заперечує та просив справу розглядати у його відсутність. Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. у підготовче засідання надала заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність та щодо заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 за результатами розгляду цивільної справи №565/1145/17, вбачається, що: "Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо". Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, ураховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд доходить висновку про поважність причин пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved