Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

26.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути зі [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 170 911 грн. 17 коп., сплачені витрати на проведення експертизи у розмірі 1000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 285, 41 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 31 грудня 2016 року о 21 год. 15 хв. по вул. Жилянська в м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем „ГАЗ 2410" державний номерний знак [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва по справі 752/1289/17 від 09.02.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди 31 грудня 2016 року та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачеві на праві приватної власності автомобіль. 11 січня 2017 року на підставі договору № 01-11/01 від 11.01.2017 року про проведення оцінки майна, на замовлення позивача було визначено вартість матеріального збитку, що був заподіяний позивачеві, як власнику автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 01-04/08 від 04.08.2019 року, розмір матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту), завданого позивачеві, як власнику вказаного автомобіля, складає 270 911, 17 грн. Відповідно до квитанції оцінювача [PERSON] № 01-04/08 від 04 серпня 2019 року за проведення експертного дослідження та надання звіту про оцінку КТЗ позивачем було сплачено 1000 грн. 13.02.2017 року ПрAT «СК» «УНІКА» перерахувало на картковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 100000 грн. як страхове відшкодування згідно договору № 025121/4430/8257923 від 16.03.2016 року. Оскільки Відповідач володів та керував транспортним засобом «ГАЗ 2410» державний номерний знак [NUMBER] на законних підставах, то відповідальність за заподіяну шкоду, що невідшкодована страховиком, несе саме він. У зв`язку з чим позивач просить стягнути зі [PERSON] на його користь несплачену частину страхового відшкодування, що складає 170 911 грн. 17 коп., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження вартості матеріального збитку транспортного засобу у розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач відсутній, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та третя особа: ПАТ «Страхова компанія «Уніка» у судовому засіданні відсутні, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31 грудня 2016 року о 21 год. 15 хв. по вул. Жилянська в м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем „ГАЗ 2410" державний номерний знак [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва по справі 752/1289/17 від 09.02.2017 року встановлено, що [PERSON] було порушено правила дорожнього руху, а саме п.п. 2.9, 8.7.3е, його ж визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31 грудня 2016 року та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. (а.с. 8). За наслідками цієї ж дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачеві на праві приватної власності автомобіль «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. [NUMBER] . 11 січня 2017 року на підставі договору № 01-11/01 від 11.01.2017 року про проведення оцінки майна, на замовлення [PERSON] було визначено вартість матеріального збитку, що був заподіяний власнику автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 01-04/08 від 04.08.2019 року, розмір матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту), завданого власнику вказаного транспортного засобу «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. [NUMBER] , складає 270 911, 17 грн. (а.с. 14-34). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати реальних збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Положеннями ст. 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ГАЗ 2410" д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрAT «СК» «УНІКА», яке 13.02.2017 року здійснило виплату, згідно договору № 025121/4430/8257923 від 16.03.2016 року в розмірі 100 000,00 грн., тому залишок боргу, який повинен сплатити відповідач [PERSON] становить 170911, 17 грн. Оскільки зазначеної суми страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, а тому відповідач [PERSON] , за правилами ст. 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу і страховою виплатою, яка становить (270 911, 17 грн (вартість відновлювального ремонту) -100 000, 00 грн. (загальний розмір страхового відшкодування) 170911, 17 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Крім того, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 000, 00 грн. (а.с. 14-34). У той же час, відповідач [PERSON] має обов`язок відшкодувати позивачу понесені витрати по сплаті судового збору відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, в сумі 1709, 11 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved