Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Територіальної громади в особі Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті їхньої баби [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , проте з поважних причин пропустили строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме через необізнаність. Адже спадкоємцем [PERSON] була мати позивачів - [PERSON] , але [INFO] вона померла та не прийняла спадщину. [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями [PERSON] , а тому й [PERSON] . Тому, для оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивачі звернулися до приватного нотаріуса Ріпкинської районної державної нотаріальної контори, проте нотаріус в усному порядку роз`яснила, що не може завести спадкову справу в зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Так як позивачі не можуть реалізувати своє право на спадкування в позасудовому порядку, то вимушені звернутися з позовом до суду. У судове засідання позивачі не з`явилися, надіславши до суду заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позов, в якому визнає позовні вимоги та не заперечує щодо задоволення позовної заяви в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 за результатами розгляду цивільної справи №565/1145/17, вбачається, що: "Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо". Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що [PERSON] при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., згідно квитанції КБ «ПриватБанк». Позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією КБ «ПриватБанк». Так як позивачка сплатила надлишковий судовий збір, з державного бюджету слід повернути сплачену надлишкову частину, що складає 840 грн. 80 коп. У зв`язку з викладеним, позивачам з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420 грн. 40 коп. для кожного позивача.

Outcome: approved