Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом проти [PERSON] з вимогою розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, про що 06.09.2003 було зроблено актовий запис №53. Позивну вимогу обгрунтовує наступними обставинами. Як зазначено у позові, сторони спільних дітей від шлюбу не мають. Причиною розпаду сім`ї позивач називає те, що через різні погляди на шлюб та сімейне життя, між нею та відповідачем втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин вони не підтримують і спільне господарство не ведуть. Таким чином, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, а вищезазначені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25.05.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву, а позивачеві строк для подання відповіді на відзив. Сторони у справі не подали своїх заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без їх повідомлення (виклику). Разом з тим, 14.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у даній справі. Як зазначено у відзиві, відповідач визнає позовну вимогу про розірвання шлюбу між ним та позивачем, однак додатково наголошує суду на ту обставину, що у позовній заяві завідомо зазначені недостовірні відомості щодо наявності у них спільної дитини на піддвердження чого надав копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , з якого вбачається, що у графі батьки зазначені сторони справи. Також, відповідач зазначає, що їх спільна з позивачем дитина проживає разом з ним за однією адресою та навчається у школі за місцем проживання, на підтвердження чого надав відповідні довідки. У зв`язку з чим відповідач вважає, що при винисені судом рішення про розірвання шлюбу між сторонами, повинно бути розглянуто питання щодо місця проживання їх спільної дитини, враховуючи її інтереси. У визначений судом строк позивач та її представник відповіді на відзив не надали. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 06.09.2003, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №53, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області серії [NUMBER] . Позивач не бажає миритись, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач у своєму відзиві визнав позовну вимогу про розірвання шлюбу між ним та позивачем. Крім того, відповідач просить суд при винисені рішення про розірвання шлюбу між сторонами, розглянути питання щодо місця проживання їх спільної з позивачем дитини, враховуючи її інтереси. Згідно довідки про фактичне місце проживання виданої житлово-будівельним кооперативом "Победа" від 08.09.2020 № 63 [PERSON] , [INFO] , та відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Як зазначено у довідці виданої Бучанським навчально-виховним комплексом "Спеціалізована ЗОШ І-ІІІ ступенів - ЗОШ І-ІІІ ступенів" №3 від 08.09.2020 №290 [PERSON] навчається у зазначеному закладі освіти (м. Буча, Київська обл.). У позовній заяві, попри вимогу про розірвання шлюбу, питання щодо місця проживання спільної з відповідачем дитини, враховуючи її інтереси не заявлялось. З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що позивач не має наміру на збереження шлюбу та наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також те, що відповідач проти такої вимоги не заперечує, суд дійшов висновку, що шлюб сторін втратив ознаки сім`ї, тому вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Крім того, розірвання шлюбу не буде суперечити інтересам спільної дитини сторін [PERSON] , [INFO] , оскільки остання на час розгляду справи, в силу ч. 2 ст. 6 СК України не є малолітньою дитиною, а тому питання щодо проживання її з одним із батків, після розірвання шлюбу, суд не вирішує, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 160 СК України місце проживання, дитини яка досягла 14-ти років, визначається нею самою. В силу вимог ст. 113 СК України, суд вирішує порушене позивачем питання щодо її прізвища. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved