Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 15 листопада 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис (реєстровий номер 1866) про звернення стягнення на: житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 72174091, за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що зазначене нерухоме майно було надано в іпотеку згідно Іпотечного договору від 23. 09. 2008 р. № 1289-Ф/ІП-1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Також зазначає, що нотаріус не перевірив факти такої безспірності, зокрема, те, що [PERSON] 23 жовтня 2013 року звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва про визнання кредитного договору № 1289-Ф від 23.09.2008 р., укладеного між ним та ЗАТ "Сведбанк Інвест" недійсним. Позивач зазначає, що він отримав письмову вимогу про погашення заборгованості на суму 6 491 396 грн. 81 коп., тоді як за виконавчим написом вимоги становлять 6 780 260 грн. 21 коп. Отже приватний нотаріус [PERSON] вчинив виконавчий напис щодо стягнення на суму, яка не співпадає з сумою, зазначеною у письмовій вимозі банку. Позивач зазначає, що оскільки він не був належним чином повідомлений про вчинення виконавчого напису з метою звернення стягнення на його майно, то при цьому не було забезпечено його право повідомити нотаріуса про незгоду щодо вимог кредитора стосовно заявленої заборгованості, тобто про відсутність безспірності. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд визнати виконавчий напис, вчинений 15 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 1866) таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з'явився, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд про задоволення позову. Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позову. Приватний нотаріус КМНО [PERSON] в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 листопада 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис (реєстровий номер 1866) про звернення стягнення на: житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 72174091, за адресою: [ADDRESS]. Вбачається, що майно, на яке було звернуто стягнення виконавчим написом нотаріуса, було надано в іпотеку згідно Іпотечного договору від 23. 09. 2008 р. № 1289-Ф/ІП-1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03. 03. 2004 року нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Частиною 2 п. 282 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Вбачається, що нотаріусом не було перевірено факти такої безспірності, зокрема, те, що [PERSON] 23 жовтня 2013 року звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва про визнання кредитного договору № 1289-Ф від 23.09.2008 р., укладеного між ним та ЗАТ "Сведбанк Інвест" недійсним. Згідно статті 35 Закону України «Про іпотеку» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень. Встановлено, що [PERSON] отримав письмову вимогу про погашення заборгованості на суму 6 491 396 грн. 81 коп., в той час як за виконавчим написом вимоги становлять 6 780 260 грн. 21 коп. Таким чином вбачається, що приватним нотаріусом [PERSON] було вчинено виконавчий напис щодо стягнення на суму, яка не співпадає з сумою, зазначеною у письмовій вимозі банку. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис всупереч вимогам ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», в зв'язку з чим вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved