Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] 15.10.2020 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя на ім`я останнього було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0100107, про що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Великобагачанською районною державною адміністрацією КСП «Світанок» зроблено запис №133 від 26.12.1996. При розпаюванні земель бувшого КСП «Світанок» на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району спочатку була розпайована рілля на яку її батько за життя отримав правовстановлюючі документи на дві земельні ділянки площами 1,9797 га та 1,6044 га. Пізніше паювалися кормові угіддя. Відповідно до розпорядження голови Великобагачанської РДА від 17.03.2011 №90 [PERSON] мав право на виготовлення державного акту на земельну ділянку площею 0,9479 умовних кадастрових гектарів (кормове угіддя), яка розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, проте за життя останній правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку не отримав. Позивачка зазначає, що є спадкоємицею першої черги після смерті свого батька [PERSON] , до складу спадщини входить, у тому числі право на земельну частку (пай) площею 0,9479 умовних кадастрових гектарів (кормові угіддя). Після смерті батька вона прийняла спадщину та отримала 20.07.2015 свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки площами 1,9797 га та 1,6044 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою успадкування права на земельну частку (пай) площею 0,9479 умовних кадастрових гектарів, 11.09.2020 звернулася до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. 28.09.2020 нотаріус винесла постанову, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,9479 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Посилаючись на вищевикладені обставини просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 0,9479 умовних кадастрових гектарів (кормові угіддя) в межах реформованого КСП «Світанок» на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] , що належало останньому на підставі сертифікату серії ПЛ №0100107 на право на земельну частку (пай), зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №133 26.12.1996, виданого на підставі розпорядження голови Великобагачанської РДА №359 від 16.12.1996. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02.11.2020 позовну заяву [PERSON] було прийнято до провадження суду, постановлено проводити розгляд даної цивільної справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі було призначено на 01.12.2020 потім відкладено на 17.12.2020, 15.01.2021, 12.02.2021, з поважних причин. Відповідач Великобагачанська РДА позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи без участі їхнього представника, про що надіслав на адресу відповідні листи (а.с.38, 53). Відповідач Матяшівська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області повідомив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, заперечень немає, просив справу розглядати без участі його представника, про що надіслав на електронну адресу суду та засобами поштового зв`язку листи (а.с.39, 49, 51, 74). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області, надала на адресу суду пояснення, у яких заперечувала проти заявлених позовних вимог [PERSON] , просила відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглядати без участі їхнього представника, посилаючись на безпідставність позовних вимог, вважала, що [PERSON] , за життя не набув права власності на спірну земельну ділянку. Крім того, вважали, що позивачем пропущений строк позовної давності (а.с. 54-56). Ухвалою суду від 15.01.2021 залучено до участі у справі співвідповідача Гоголівську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 80). Ухвалою суду від 12.02.2021 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду на 19.03.2021 (а.с.73), потім розгляд справи було відкладено на 05.04.2021, 22.04.2021, 14.05.2021, з поважних причин. Ухвалою суду від 19.03.2021 до участі у справі залучено відповідача Миргородську районну державну адміністрацію, як правонаступника Великобагачанської районної державної адміністрації (а.с.116). Від позивача [PERSON] та її представника, адвоката Сидоренка Ю.В., надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити ( а.с. 101, 127,152) Від залученого співвідповідача Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі (а.с. 123). Від відповідача Миргородської РДА надійшла заява про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду (а.с. 151). Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області надійшли заяви про підтримання раніше наданих пояснень та проведення розгляду справи без участі їхнього представника (а.с. 89, 91-92, 124). Оскільки усі учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, суд проводить розгляд справи з урахуванням положень ч. 2 ст.247 ЦПК України. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2014, виданого Виконавчим комітетом Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №13 (а.с. 10). Спадщину після смерті [PERSON] в установленому порядку, як спадкоємець по закону прийняла його дочка, позивачка по справі [PERSON] (а.с.7, 11, 13). [PERSON] за життя отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ 0100107 колишнього КСП «Світанок» Великобагачанського району Полтавської області, площею 4,92 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується записом №133 від 16.12.1996 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Великобагачанською районною державною адміністрацією КСП «Світанок» Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 59). На підставі вищевказаного сертифікату, [PERSON] за життя оформив право власності на дві земельні ділянки площею 1,60 га кадастровий номер 5320282900:00:002:0326, державний акт серії ПЛ 135995, зареєстрований за №010455100017 від 29.09.2004 та площею 1,98 га кадастровий номер 5320282900:00:001:0323, державний акт серії ПЛ 135996, зареєстрований за №010455100018 від 29.09.2004 (а.с. 57, 11, 13). Відповідно до архівного витягу з розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області №90 від 17.03.2011 «Про розгляд та погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)», [PERSON] було надано дозвіл на посвідчення права власності на земельну ділянку № [NUMBER] кормових угідь, площею 0,7450 га в межах реформованого КСП «Світанок» на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Уточнена вартість земельної частки (паю) в розмірі 2239,60 грн., та її площа - 0,9479 кадастрових гектарів (а.с. 15). Відповідно до викопіювання з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,7450 га, що розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району в межах реформованого КСП «Світанок» належить [PERSON] (а.с. 75). Відповідно до листа Відділу у Великобагачанському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №24/102-21 від 13.01.2021, [PERSON] був включений в список власників земельних часток (паїв), які мають право на виготовлення державних актів на кормові угіддя із земель реформованого КСП «Світанок» з визначенням йому земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,7450 га. У документах державного реєстру земель (поземельних книгах та книгах записів про державну реєстрацію актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі), записи про отримання державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку [PERSON] у відділі відсутні (а.с. 76). Постановою приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 28.09.2020, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 0,7450 га, що розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 9). У відповідності до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦП України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, відповідно до статті 1270 ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пленум Верховного суду України у п.11 постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно із п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 06.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] за життя мав право на земельну частку (пай), згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0100107 виданого на підставі розпорядження голови Великобагачанської РДА від 16.12.1996, отримав право на посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,7450 га (0,9479 умовних кадастрових гектарів) (кормові угіддя) колишнього КСП "Світанок" на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, але правовстановлюючого документа, зокрема державного акту про право власності на земельну ділянку на підставі розпорядження голови Великобагачанської РДА Полтавської області від 17.03.2011 №90 не отримав, таким чином вищевказаний сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0100107 від 16.12.1996 є дійсним, а тому є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Посилання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ГУ Держгеокадастру в Полтавській області у письмових поясненнях на ті обставини, що позов не підлягає до задоволення, оскільки померлий [PERSON] за життя не набув права власності на земельну ділянку є безпідставними, оскільки не стосуються предмету позову. Щодо застосування строків позовної давності до вимог позивача, суд зазначає, що позивачка прийняла спадщину в порядку та строки встановлені ЦК України, часткове прийняття спадщини не допускається, спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому відсутні підстави для застосування до даних правовідносин позовної давності. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved