Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням додаткової позовної заяви просить: 1. в порядку розподілу майна подружжя надати йому телевізор «Шарп» вартістю 5000грн., холодильник «Уірпол» вартістю 7500грн., кондиціонер вартістю 3000грн., кухонний меблевий гарнітур у складі: 4 навісні шафи, 2 тумбових стола, 1 сніданковий стіл, 2 табурети, витяжка загальною вартістю 5000грн., подушку з хутра вівці вартістю 1000грн., художню картину на полотні з зображенням лебедів вартістю 1000грн., кольорову люстру з кришталю вартістю 1000грн., спальне дерев'яне ліжко вартістю 2000грн., каструлю ємністю 3 л «Цептер» вартістю 1000грн., газову плитку вартістю 2500грн. Відповідачеві [PERSON] виділити принтер вартістю 1500грн., ноутбук вартістю 4500грн., фільтр для очищення води вартістю 5000грн., ковдру з хутра вівці вартістю 1000грн., подушку із хутра вівці вартістю 1000грн., ванну з акріла «Джакузі» вартістю 8000грн., унітаз з бачком вартістю 1000грн., металеві (броньовані) двері вартістю 2500грн., двері та вікно металопластикові вартістю 2500грн., умивальник вартістю 300грн., годинник настінний вартістю 200грн., ДВД-програвач вартістю 1500грн., цифровий тюнер для прийому цифрового телебачення вартістю 1000грн. 2 Компенсувати за рахунок [PERSON] половину вартості витрачених на ремонт квартири коштів у розмірі 40000грн. 3. Витребувати та зобов'язати відповідача передати позивачеві пральну машину «Ардо», кухонний комбайн «Мулінекс», які належать позивачеві на праві приватної власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 27.07.2002 року по 20.08.2013 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання та ведення спільного господарства вони придбали рухоме майно, які він бажає розподілити. Крім того, під час шлюбу у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS], було здійснено ремонт, на який сторони витратили 80000грн., половину з яких він просить компенсувати за рахунок [PERSON] Крім того, у відповідача у квартирі залишились пральна машина «Ардо», кухонний комбайн «Мулінекс», які були придбані позивачем до шлюбу і є його особистою власністю. У судовому засіданні позивач позов підтримав просить його задовольнити. Відповідач з первісним позовом не погодилась, подала зустрічний позов до [PERSON], в якому просить розподілити спільно нажите майно наступним чином: виділити їй у власність кухонний гарнітур вартістю 1338грн., вбудовану мийку вартістю 283грн., вбудовану витяжку вартістю 348грн., газову піч вартістю 998грн., телевізор Сини вартістю 1000грн., холодильник "Мінськ 12-Е" вартістю 2000грн., люстру вартістю 150грн., м'який куточок вартістю 1500грн., годинник вартістю 90грн., двері вхідні вартістю 2020грн., тюнер вартістю 1грн., 2 столи обідніх вартістю 800грн. [PERSON] просить виділити 4 ліжка дерев'яних вартістю 4000грн., 2 дерев'яних шафи вартістю 2000грн., 2 холодильника "Донбас" вартістю 1200грн., 4 дерев'яних тумби вартістю 500грн., 4 металічних стула вартістю 280грн., умивальник металічний вартістю 200грн., двері броньовані вартістю 2500грн. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що за час шлюбу подружжям було придбане майно, вказане нею у зустрічній позовній заяві. Ніякого капітального ремонту, про який зазначає позивач, під час шлюбу здійснено не було. Крім того, у неї у квартирі відсутня пральна машина «Ардо», кухонний комбайн «Мулінекс». Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для частково задоволення первісних та зустрічних позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 27.07.2002 року по 20.08.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання та ведення спільного господарства вони придбали рухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.п. 22, 23, 24 постанови Пленум у Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи із дійсної вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона сестра позивача. В 2002 році [PERSON] та [PERSON] одружились. Вона бувала у брата 1-2 рази на рік. В 2008 році [PERSON] із [PERSON] придбали майно та зробили ремонт. Тісно вони не спілкувались. Окрім того, повідомила, що син позивача є інвалідом та не працює. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з 1993 року. Ремонт у квартирі починали робити у 2000 році, шпалери для ремонту привозив брат [PERSON] Унітаз було куплено у 2000 році та замінено ще до ремонту. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживає у [INFO] та є сусідкою [PERSON] До шлюбу [PERSON] із [PERSON] ремонт в квартирі був практично зроблений, були вікна, ванна кімната, шпалери були не поклеєні лише у кімнаті. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що влітку 2001 року він робив у себе в квартирі ремонт. Продав [PERSON] за 1\~200 грн. ванну акрилову, гідромасажну, а не джакузі. У квартирі було встановлено вікно металопластикове та зроблено балконний блок, був холодильник «Донбас». Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона знайома з [PERSON] з 1996 року, вдома у [PERSON] був косметичний ремонт. У 2002 році познайомилась з [PERSON] та позичила йому 1000 доларів США на купівлю автомобіля. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що він допомагав робити ремонт у квартирі [PERSON] під час ремонту було замінено раму та двері на балконі. Балконну раму не заміняли. Шпалери подарував брат [PERSON] з м. Гомеля. Паркет на підлозі під час ремонту не змінювали. Ванна акрилова б/в, не джакузі. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснив, що він працював разом із [PERSON], з якою знайомий з 2000 року. Ремонт у квартирі робили у 2000-2001 роках. До шлюбу у [PERSON] був холодильник «Донбас», вікно було замінено лише у кімнаті. Ванну [PERSON] придбала у [PERSON] за незначну суму. Восени 2002 року познайомився із [PERSON] При цьому, суд вважає доведеним придбання сторонами в період шлюбу вхідних дверей вартістю 2930 грн., кухонного гарнітуру вартістю 1378 грн., газової плити Indesit вартістю 998,10 грн., витяжки вбудовану вартістю 348 грн., мийки вартістю 283грн., вхідних дверей вартістю 2020 грн., оскільки докази щодо цього, а саме касові чеки та договори на придбання вказаного майна містяться в матеріалах справи. Факт придбання подружжям в період шлюбу цвітної люстри, годинника відповідач [PERSON] не заперечувала, доказів того, що придбала їх за власні кошти суду не надала, тому зазначене майно також підлягає поділу. Належних доказів дарування картини з зображенням лебедів та вхідних дверей вартістю 2930 грн., які встановлені у квартирі позивача за первісним позовом, матеріали справи не містять, а тому вказане майно також підлягає розподілу. Факт придбання решти майна, вказаного як в первісному, так і в зустрічному позові, за спільні сумісні кошти подружжя сторони заперечували, належними та допустимими доказами зазначені твердження сторін не спростував. З наданих позивачем документів на підтвердження придбання каструлі ємністю 3 л «Цептер» (копія договору та рахунку) неможливо встановити придбання саме вказаного майна. При цьому, суд також зазначає, що при встановленні обсягу майна подружжя, пояснення свідків та фото не є належними доказами, з них не вбачається ким, коли і за які кошти були придбані вказані речі. Таким чином, поділу підлягають вхідні двері вартістю 2930 грн., картина з зображенням лебедів вартістю 1000грн., цвітна люстра вартістю 150грн., годинник вартістю 90грн., кухонний гарнітур вартістю 1378 грн., газова плита Indesit вартістю 998,10 грн., витяжка вбудована вартістю 348 грн., мийка вартістю 283грн., вхідні двері вартістю 2020 грн., всього на загальну суму 9197,10 грн. Таким чином, на долю кожного з подружжя припадає майна на 4598,55 грн. Вартість майна визначається судом за касовими чеками та договорами, а картини з зображенням лебедів, цвітної люстри, годинника у вартості, визнаній сторонами. З переліченого майна суд вважає за можливе виділити [PERSON] кухонний гарнітур вартістю 1378 грн., газову плиту Indesit вартістю 998,10 грн., витяжку вбудовану вартістю 348 грн., мийку вартістю 283грн., оскільки вони знаходяться у її квартирі та вбудовані на кухні, а також вхідні двері у її квартиру вартістю 2020 грн. Решта майна, а саме вхідні двері вартістю 2930 грн., які встановлені у квартирі [PERSON], картину з зображенням лебедів вартістю 1000грн., цвітну люстру вартістю 150грн., годинник вартістю 90грн., суд вважає за необхідне виділити позивачеві за первісним позовом. В зв'язку з вказаним розподілом, суд вважає також за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 857,10грн. Щодо вимог первісного позову про компенсування за рахунок [PERSON] половини вартості витрачених на ремонт квартири коштів у розмірі 40000грн., витребування та зобов'язання відповідача передати позивачеві пральну машину «Ардо», кухонний комбайн «Мулінекс», то суду не надано належних та допустимих доказів проведення такого ремонту, його вартості, а також знаходження пральної машини та кухонного комбайна у відповідача [PERSON], а тому позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного та зустрічного позову.

Outcome: partial