Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.11.2008 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Фактично сімейні стосунки між сторонами припинені, подальше збереження шлюбних відносин позивач вважає неможливим. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дітей відсутній. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі викладеного, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним та стягнути на її користь\~ аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не\~ менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про час та місце судового засідання, що підтверджується судовим викликом, розміщенним безпосередньо на офіційній сторінці Новоайдарського районного суду веб-порталу судової влади України (а.с.22), заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Відповідно до 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №078864, виданого виконкомом Щастинської міської ради Жовтневого району м. Луганська, актовий запис № 72, 28.11.2008 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище [PERSON] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є\~сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 105 СК України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дітей на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, позивач і відповідач проживають окремо, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідно до\~ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" липня 2018 року становить 1944 грн, а на дитину віком до 6 років з 01 липня 2018 р. 1559 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, обов'язок [PERSON] утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України) та з урахуванням положення частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання його малолітніх дітей на користь [PERSON] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме інтересам дітей та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України. На думку суду, такий розмір утримання є обгрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості оскільки, відповідно до приписів ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень\~ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 704,80 грн. Окрім того, у відповідності до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн, які остання сплатила за подачу до суду позову про розірвання шлюбу. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст.\~19, 105, 112,\~115, 180,\~181,182,\~183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved