Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що 16 березня 2016 року в с. Антонівка Братського району Миколаївської області помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області (за межами населеного пункту), кадастровий номер 4821480800:01:00:0142, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 269448, виданого 23 квітня 2010 року Братської райдержадміністрацією Миколаївської області. Після звернення до нотаріальної контори, з'ясувалось, що через втрату оригіналу державного акту, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не зявився, до суду надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. 16 березня 2016 року в с. Антонівка Братського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області (за межами населеного пункту), кадастровий номер 4821480800:01:00:0142, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 269448, виданого 23 квітня 2010 року Братської райдержадміністрацією Миколаївської області. Згідно з довідкою Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області № 642 від 13.05.2016 року, померлий 16 березня 2016 року [PERSON] мав наступний склад сім'ї: мати - [PERSON], батько - [PERSON], брат - [PERSON], сестра - [PERSON] (а.с. 10). Позивач, мати померлого, є спадкоємцем 1-ої черги, відповідач, батько померлого, також є спадкоємцем 1-ої черги за законом, інших спадкоємців не має ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Під час судового засідання судом встановлено, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено (а.с. 30). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 16 березня 2016 року. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved