Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до виконавчого комітету Рахівської міської ради Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського РУЮ та про що зроблено відповідний запис про смерть за № 96, залишилося як спадкове майно, будівля гаража б/н, що розташований по [ADDRESS]. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона як спадкоємець за законом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такого їй нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового майна, про що видано відповідну постанову. У 2013 році КП "БТІ" Рахівської районної ради за її заявою, була проведена технічна інвентаризація спадкового будинку, на підставі якої був виданий технічний паспорт, де зазначалось що спадкове майно було збудоване в 1986 році. Відповідно до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], інвентаризаційна вартість об'єкту становить 22843 гривень. На підставі наведеного просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на будівлю гаража б/н, що розташований по [ADDRESS], загальною площею 26.20 м.кв. В судове засідання позивачка, [PERSON] не з'явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає у повному обсязі. Представник відповідача Рахівської міської ради в судове засідання, не з'явився, однак перший заступник міського голови - Бочкор П.Ю., надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі їхнього представника. Рішення по даній справі залишають на розгляд суду. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби - Делятинчук А.І. надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без їхньої участі. вирішення справи залишають на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що [INFO] року помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 липня 2009 року. Позивачка, [PERSON], являється дочкою нині померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 червня 2002 року, а отже вона являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті її батька. Інші спадкоємці першої черги за законом, [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своїх часток у спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON] на користь, позивачки по справі [PERSON], що стверджується їхньою нотаріально посвідченою заявою. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий гараж. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Судом встановлено, що після смерті громадянина [PERSON], залишилося спадкове майно: гараж б/н по [ADDRESS]. Вартість даного гаражу становить 22843 гривень, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради, спірний гараж побудований у 1986 році. Також в матеріалах справи наявний будівельний паспорт на будівництво господарських будівель та рішення виконавчого комітету Рахівської міської ради від 27 березня 1986 року за № 51 про надання дозволу [PERSON] на будівництво авто гаража в [ADDRESS]. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений гараж не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її батька, [PERSON], що стверджується її заявою про прийняття спадщини та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи за № 22586941 від 12.01.2010 року. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом відмовилися від прийняття спадщини, відповідачем позов не заперечено, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачко не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved