Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно. При житті [PERSON] набула право на земельну частку ( пай ) згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай ) Серії [NUMBER]. До дня смерті вона проживала в с. Качалівка разом зі своєю донькою, а сестрою позивача - [PERSON], що підтверджується довідкою Качалівської сільської ради, яка фактично успадкувала майно [PERSON] [INFO] рідна сестра позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, яке складається з права на земельну частку ( пай ) згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER], яке вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON], а також на належну їй земельну ділянку площею 3, 5781 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті рідної сестри [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом другої черги, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить: поновити йому строк звернення до суду з позовом, встановити факт належності документу, визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER], а також на земельну ділянку площею 3,5781 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги [PERSON] та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданого Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27.01.2017 року, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «АФ «Мурафська» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Донька спадкодавці, а рідна сестра позивача - [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавці [PERSON], оскільки вона проживала разом з нею на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка виконавчого комітету Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 23 берзня 2017 року №172, та не заявила про відмову від спадщини, а навпаки прийняла спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, про що свідчить відповідь Харківського обласного державного державного нотаріального архіву від 07.06.2017 року №1545/01-21 . Факт, що [PERSON] являлася донькою померлої [PERSON] підтверджується архівною довідкою про народження [PERSON] Однак [PERSON] не мала можливості прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] в нотаріальному порядку в зв'язку з розбіжностями в документах, оскільки згідно свідоцтва про смерть прізвище матері «[PERSON]», однак як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Однак допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони працювали в колгоспі Перше Травня, яке було реформоване КСП «АФ «Мурафська» та в колгоспі разом з ними працювала саме [PERSON], а не [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], повторно виданим Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27.01.2017 року. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, яке складається з права на земельну частку ( пай ) згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER], яке вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON], а також на належної їй земельної ділянки площею 3,5781 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Факт що позивач являється рідним братом спадкодавці [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження та архівною довідкою державного архіву Харківської області від 23.01.2017 року №01-29/3-2839. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадщині, немає, про що свідчить Інформаційна довідка із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з якої вбачається, що у Спадковому реєстру за параметрами запиту: [PERSON] - інформація відсутня. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця - [PERSON], має право на спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved