Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

08 лютого 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 13.02.2014 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,3693 га, розташована на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку втрачений. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без участі позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позовні вимоги повністю визнає. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 13.02.2014 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 225160, видане 13.02.2014 виконавчим комітетом Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,3693 га, розташована на території Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту посвідченого 18.05.2011 секретарем Вовчківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за реєстровим № 21, [PERSON] все своє майно де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] позивачу у справі /а.с. 8/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 13/2017 /а.с. 34/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був втрачений, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 28/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 849965 від 04.08.2011, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,3693 га, з яких: рілля 1,2727 га, кадастровий номер кадастровий номер 7422082100:02:006:0492, сіножать 0,7005 га, кадастровий номер 7422082100:04:001:0622, сіножать (осушені) 0,2260 га, кадастровий номер 7422082100:02:005:0535, пасовище 0,1701 га, кадастровий номер 7422082100:02:007:0487 /а.с. 15, 18, 21, 24/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved