Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

22.02.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] .. Ухвалою судді від 01.03.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 22.03.2021 року. Ухвалою суду від 22.03.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 08.04.2021 року. Позивач мотивує свої вимоги тим, що [INFO] відповідач [PERSON] народила дитину - доньку [PERSON] .. З липня 2020 року по теперішній час малолітня [PERSON] мешкає в родині позивача [PERSON] .. Відповідач [PERSON] усунулась від виконання батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання прибула, на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання прибула, позовні вимоги [PERSON] визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області в підготовче судове засідання прибув, висловив думку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] відповідач [PERSON] народила дитину - доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.04.2019 Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (а.с. 8). Відповідно до довідки № 26-31-411, виданої виконкомом Лиманської міської ради сім`я позивача [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] складається з 7 осіб, з яких: [PERSON] (донька позивача); [PERSON] (донька позивача); [PERSON] (син позивача); [PERSON] (донька позивача); [PERSON] (невістка позивача); [PERSON] (племінниця позивача) (а.с. 10). Позивач [PERSON] , в сім`ї якої проживає малолітня [PERSON] , [INFO] характеризується старостинським округом позитивно. Відповідно до змісту характеристики з місця проживання позивача [PERSON] , відмічається, що остання доброзичлива, трудолюбива та гарна господиня. Згідно із актом обстеження умов проживання від 19.11.2020, складеного працівниками старостинського округу та працівниками служби у справах дітей Лиманської міської ради від 21.08.2020 умови проживання в сім`ї позивача за адресою: [ADDRESS] задовільні. Відповідно до акту оцінки потреб, складеного Лиманським міським центром соціальних служб від 10.12.2020 умови проживання дітей в будинку позивача [PERSON] задовільні. Згідно із довідкою амбулаторії ЗПСМ смт. Новоселівка малолітню [PERSON] на огляд до медичної установи приносить позивач [PERSON] .. Відповідач [PERSON] разом зі співмешканцем [PERSON] з середини липня 2020 року до вересня 2020 року проживали за адресою: [ADDRESS] . На момент проживання відповідача [PERSON] за вказаною адресою будинок був в аварійному стані та не придатний до проживання. Згідно із актом обстеження, складеного працівниками служби у справах дітей Лиманської міської ради від 18.11.2020 в будинку за адресою: [ADDRESS] не були створені житлово-побутові умови для проживання та розвитку дитини. З вересня 2020 року відповідач [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту потреб Лиманського міського центру соціальних служб в будинку за адресою: [ADDRESS] умови проживання незадовільні. Згідно із характеристикою від 09.12.2020, наданою Яцьківським старостинським округом відповідач [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Лимаснької міської ради Донецької області від 18.01.2021 року, орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , яка повністю відсторонилась від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у виховані, не цікавиться долею своєї дитини, її життям, станом здоров`я та матеріальним утриманням(а.с.9). З наданих доказів вбачається, що мати дитини - [PERSON] , участі в житті та вихованні малолітньої [PERSON] , не приймає. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування має подавати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд приходить до висновку про її ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в підготовче судове засідання прибула, позовні вимоги [PERSON] визнала. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти на утримання її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, суд враховує наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. За подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів позивачем повинен бути сплачений судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (за вимогу немайнового характеру щодо позбавлення батьківських прав - 908 грн., та щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 908 грн.). Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 908,00 гривень. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved