Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до Сумської міської ради про зобов'язання вчинити дії по приватизації кімнати [ADDRESS], без ордеру. В позові зазначає, що з метою приватизувати кімнату в гуртожитку вона звернулася до органу приватизації, але Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради відмовлено в приватизації по причині відсутності ордеру, а також в зв'язку з тим, що законом не передбачена приватизація ліжко-місць у гуртожитку, і роз'яснено право про вирішення питання у судовому порядку. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Позивач пояснила, що у 2007 році вона заселилася в дану кімнату на ліжко-місце, однак проживає в даній кімнаті одна більше п'яти років, на неї відкрито особовий рахунок,всі ніші особи, які були зареєстровані в кімнаті, там не проживають, і станом на час її звернення із заявою про приватизацію кімнати ці особи не зареєстровані в даній кімнаті. Представник відповідача та третьої особи [PERSON] проти позову заперечувала, просила відмовити, пояснила, що позивач не може претендувати на приватизацію ліжко-місця, так як вона заселялася не в кімнату, а на ліжко-місце, а крім того, Сумською міською радою їй було відмовлено у визнанні її наймачем всієї кімнати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] розірвала шлюб і 22 листопада 2016 року змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.35-36). Згідно довідки (виписка з будинкової книги про склад сім'ї і прописку) виданої 11.01.2017 року ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс», [PERSON] є наймачем кімнати [ADDRESS] (а.с.10). За іншою довідкою (виписка з будинкової книги про склад сім'ї і прописку) виданою 11.01.2017 року ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс», [PERSON] є наймачем ліжко-місця кімнати [ADDRESS] (а.с.42). З довідки ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс» від 15.11.2016 року також вбачається, що [PERSON] станом на 15.11.2016 року зареєстрована у вказаній кімнаті одна (а.с. 9). Будинок, в якому розташована кімната, знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Суми (а.с.11), та належить до об'єктів приватизації, відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно якої до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку), документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача приватизацію квартири. Відповідно до листа Управління обліку, розподілу та приватизації житла № 394/11.04-11 від 04 січня 2017 року, позивачу було відмовлено в приватизації кімнати [ADDRESS], у зв'язку з тим, що ордер на вселення відсутній (а.с. 44). Крім того, в цьому ж листі зазначено, що Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передбачено приватизацію ліжко-місць в гуртожитках. Аналогічну позицію висловила в судовому засіданні представник відповідача. Однак суд з такими доводами погодитися не може. З карточки прописки форми А, наданої на запит суду ТОВ «КК «Сумитехнобудсервіс», вбачається, що позивач заселена в гуртожиток по [ADDRESS] в зв'язку з тим, що працює на ПАТ «Сумихімпром» фельдшером (а.с.46). Позивач надала суду ряд доказів, з яких вбачається, що документи, на підставі яких заселялася позивач, копії ордерів на вселення, рішення щодо отримання ліжко-місця - не збереглися у ПАТ «Сумихімпром» та до Архівного відділу Сумської міської ради на зберігання не надходили (а.с.37,40). Вина позивача у тому, що вказані документи не збереглися - відсутня. Як вбачається з копії довідки, виданої 19 грудня 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України», позивач [PERSON] не значиться в додаткових списках по приватизації житла (а.с.39). Посилання представника відповідача на ту обставину, що ліжко-місце не підлягає приватизації, суд приймає до уваги, однак при цьому суд звертає увагу, що позивач ставить питання про приватизацію кімнати, а не ліжко-місця. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради з проханням визнати її наймачем кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Однак листом від 20 вересня 2016 року, без зазначення жодних мотивів, позивачу було відмовлено у визнанні її наймачем спірної кімнати. З наданого листа вбачається, що Сумська міська рада ніякого рішення з даного питання не приймала (а.с.12). Судом встановлено, що на час звернення позивача [PERSON] з заявою до Сумської міської ради про визнання її наймачем всієї кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] - в даній кімнаті вона проживала одна та була зареєстрована одна. Всі інші особи, які протягом часу були зареєстровані на ліжко-місцях у даній кімнаті [ADDRESS] - станом на час звернення позивача [PERSON] зняті з реєстрації (а.с.46), і в кімнаті фактично не проживали. Як вбачається з пояснень позивача та її представника, [PERSON] з моменту реєстрації і по день звернення її до суду проживала у кімнаті одна, тому житлові права інших осіб в даному випадку не порушені. Згідно рішення виконкому Сумської міської ради № 75 від 02 лютого 2010 року будинок за адресою: [ADDRESS] знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Суми (а.с.11). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України "Про житловий фонд соціального призначення"), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім'ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Відповідно до ч. 2 даної статті, громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну кімнату позивача цей перелік не розповсюджується. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на заселення [PERSON] в гуртожиток не був в судовому порядку визнаним недійсним, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, відповідач не спростував факту законного заселення позивача у гуртожиток, відповідач не приймав вмотивованого рішення щодо відмову в визнанні позивача наймачем кімнати в гуртожитку, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації кімнати саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Таким чином, враховуючи, що позивач вселений до кімнати на законних підставах, законність її проживання в даній кімнаті ніхто не оспорює, враховуючи, що у позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved