Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин вказуючи на те, що після смерті [INFO] його матері, прізвище якої в свідоцтві про смерть зазначено як [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння за [ADDRESS]. Він, як спадкоємець після померлої матері, позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, оскільки в записах їх прізвищ маються розбіжності, а саме: його прізвище записано як «[PERSON]», а прізвище його матері згідно свідоцтва про смерть зазначено як «[PERSON]». За таких обставин просить встановити факт родинних відносин між ним та померлою [PERSON], а саме, що остання доводиться йому матір»ю. В судове засідання заявник [PERSON] не з»явився, але у своїй заяві просить суд розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи - Бахмацької мвської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але у своїй заяві просить суд розглядати зазначену справу без участі їх представника. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами…». Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «..суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не вправі відмовляти у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану». Як встановлено в судовому засіданні батьками заявника згідно свідоцтва про його народження [NUMBER], виданого 17 липня 1965 року, записані у викладі українською мовою [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Зі змісту свідоцтва про одруження батьків заявника [NUMBER], виданого 30 січня 1962 року Лісківською сільською радою Менського району Чернігівською області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 січня 1962 року і їм присвоєно спільне прізвище «[PERSON]» (а.с.6). Як вбачається зі змісту свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння за [ADDRESS]. За час життя, 07 травня 2014 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала своєму синові [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с. 7). За приписами ч. 1 ст. 1235 ЦК України «Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин». Прізвище заявника згідно паспорту [NUMBER], виданого 27 березня 2000 року, вказано як «[PERSON]» (а.с. 9). Як спадкоємець за заповітом, заявник має право на спадщину після померлої матері, але реалізувати своїх спадкових прав не має можливості, оскільки в правовстановлюючих документах маються розбіжності, а саме: в свідоцтві про його народження прізвище матері записано як "[PERSON]", а в свідоцтві про смерть її прізвище зазначено як "[PERSON]". За таких обставин заявнику слід встановити факт родинних відносин. Як вбачається зі змісту заповіту, вчиненого 07 травня 2014 року від імені [PERSON], все своє майно вона заповідає саме своєму синові [PERSON] (а.с.7). А матір»ю останнього згідно свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с. 5). На думку суду, розбіжності у записах прізвища матері заявника є граматичною помилкою, допущеною при складанні правовстановлюючих документів. Нормою ч.1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її». Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, що визначено ч.1 ст. 1269 ЦК України. За повідомленням приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] № 01-16/491 від 05.12.2014 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] відкрита 11 листопада 2014 року за №54/2014 за заявою [PERSON]. Під час заведення вказаної спадкової справи було встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є син - [PERSON], який має право на спадкування за заповітом, посвідченого 07 травня 2014 року за реєстрованим номером 644 приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON]. Згідно ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем за законом являється син померлої [PERSON], 1962 року народження. Інших спадкоємців, визначених ст.ст. 1261, 1266 ЦК України, не встановлено. Осіб, які мають право на обов»язкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України, не встановлено. Окрім [PERSON], інші спадкоємці до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини чи про відмові від спадщини не зверталися (а.с.27). Як вбачається зі змісту оглянутої в судовому засіданні домової книги громадян, зареєстрованих в будинку за [ADDRESS], [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за вказаною адресою одна (а.с.21). Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати спадкові права і встановити його іншим шляхом неможливо.

Outcome: approved