Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити батьківських прав відповідача щодо його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]; вирішити питання судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 25.12.2015 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований Глушківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 25.12.2015 р. У шлюбі у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON]. Оскільки з липня місяця 2016 року, а остаточно з серпня місяця того ж року позивач і відповідач фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач, з його слів, має нову сім'ю за границею, куди й виїхав, він з цих підстав категорично відмовився від утримання своєї дитини, а також позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки позивач практично одна здійснює догляд за дитиною, внаслідок цього цей шлюб за позовом позивача розірвано. Крім цього позивач пред'явила позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], а також і себе до досягнення дитиною трирічного віку, на що відповідач, щоб не платити аліментів на утримання дитини та не здійснювати утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, заявив, що знайде спосіб від дитини відмовитися, а, урешті решт, пред'явив позов, щоби суд визнав, що не він є батьком дитини та виключив відповідну інформацію із акту цивільного стану про батька дитини. Ці обставини підтверджуються судовими справами №№ 342/54/17 та 342/323/17, які як розглянуті, так і розглядаються Городенківським районним судом Івано-Франківської області. По справі за позовом відповідача (за цим позовом) до позивача (за цим позовом) про визнання судом, що не він є батьком дитини та про виключення відповідної інформації із акту цивільного стану про батька дитини, він (відповідач за цим позовом) не збирається оплачувати судову експертизу за його ж позовом про виключення інформації із акту цивільного стану про батька [PERSON], бо він вважає, що сплату за судову експертизу суд мав покласти на [PERSON], крім цього [PERSON] також відмовився виконувати рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON], а також і позивача [PERSON] - до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач як відомо позивачу втік за кордон, перед цією втечею телефоном повідомив позивача, що аліменти не платив і не платитиме. Отже, дитина [PERSON] з дня її народження і дотепер проживає разом з позивачем та знаходиться на повному утриманні позивача, в чому позивачу допомагають батьки, відповідач же дитиною не цікавиться з дня народження дитини. Відповідач не забирав дитину з полового будинку в силу об'єктивних причин - перебував за границею під час народження дитини, проте народження дитини в органі РАЦСу зареєстрував особисто. Відповідач жодного разу не поцікавився навіть як його дочка живе, чи здорова, чи має на що виховуватися та розвиватися як морально, так і фізично. Відповідач рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини виконувати не збирається, що й спонукало позивача вимагати позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON]. За таких фактичних обставин дитина не відчуває батьківської турботи відповідача, позивач як мати дитини намагається цю турботу щодо дитини проявляти особисто. Тому позивач вважає, що батьківство відповідача щодо дитини носить лише формальний характер, тобто актовим записом в органі РАЦСу та в свідоцтві про народження дитини. Відповідач, також усно заявляв позивачу, що якщо розглядатиметься судом позов про позбавлення його батьківських прав щодо дитини, він в судове засідання не з'являтиметься, бо не вважає це за необхідне, натомість вважатиме, що тим самим суд позбавить його обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини. Обставини того, що відповідач жодного разу не поцікавився життям, здоров'ям доньки, її успіхами в розвитку підтверджує поведінка відповідача. З наведеного вище позивач вважає, що наведені обставини суперечать законним інтересам дитини і негативно впливають на її фізичний та моральний розвиток, а тому є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 29 вересня 2017 року залучено до участі в справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - службу у справах дітей Городенківської РДА. Ухвалою суду від 12 січня 2018 року зупинено провадження у справі № 342/860/17 (Провадження № 2/342/47/2018) за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Городенківської РДА, до набрання законної сили судового рішення у справі № 342/323/17 (Провадження № 2/342/22/2018) за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Городенківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Згідно ухвали суду від 27.02.2018 року по справі № 342/323/17 (Провадження № 2/342/22/2018) позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Городенківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області - залишено без розгляду. Ухвала суду 15.03.2018 року набрала законної сили. 20 березня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Городенківської РДА. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з підпунктом 9 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. У зв'язку із тим, що під час відкриття провадження у справі була відсутня норма, що зобов'язувала суд визначитися, за правилами якого позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана справа розглядається за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному обсязі із підстав, зазначених в ньому. Просили позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник третьої особи Боднарчук О.Л. підтримала висновок органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], жителя с. Колінки Городенківського району стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], с. Глушків Городенківського району. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, свідків, оцінивши досліджені докази в сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 17.06.2016 р. виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2017 року по справі № 342/574/17 (провадження № 2/342/461/2017), шлюб між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований 25.12.2015 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 - розірвано; неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO], залишено на проживанні з матір'ю [PERSON]; після розірвання шлюбу відновлено позивачу дошлюбне прізвище "[PERSON]". Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19.06.2017 року по справі № 342/54/17 (провадження № 2/342/181/2017) позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення аліментів задоволено частково; вирішено стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] щомісячно по 800 (вісімсот) гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, стягнення аліментів розпочати з 23.01.2017 року і проводити до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання, щомісячно по 800 (вісімсот) гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, стягнення аліментів розпочати з 13.03.2017 року і проводити до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] - трирічного віку. Як слідує з копії довідки про неотримання аліментів № 3427 від 23.04.2018 року, виданої Городенківським районним відділом державної виконавчої служби, [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] за період з 13.03.2017 року по 31.03.2018 р.; аліменти нараховані в сумі 10090,20 грн., але не виплачені у сумі 10090,20 грн. згідно з виконавчим листом № 342/54/17 від 24.07.2017 р., виданого Городенківським районним судом про стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання, щомісячно по 800 (вісімсот) гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, стягнення аліментів розпочати з 13.03.2017 року і проводити до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] - трирічного віку. Копією довідки про неотримання аліментів № 3429 від 23.04.2018 року, виданою Городенківським районним відділом державної виконавчої служби стверджено, що [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] за період з 23.01.2017 року по 31.03.2018 р.; аліменти нараховані в сумі 11380,60 грн., але не виплачені у сумі 11380,60 грн. згідно з виконавчим листом № 342/54/17 від 24.07.2017 р., виданого Городенківським районним судом про стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 800 (вісімсот) гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, стягнення аліментів розпочати з 23.01.2017 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження: 12018090150000017) встановлено, що [PERSON] 12.01.2018 року звернулася до Городенківського відділення поліції із заявою про те, що її колишній чоловік [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS] в період з 13.03.2017 року по 30.09.2017 року ухиляється від сплати аліментів на її утримання та утримання її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], внаслідок чого виникла заборгованість на суму 11870,8 грн.; правова кваліфікація ч. 1 ст. 164 КК України. З акту обстеження матеріально-побутових умов № 163 від 24.04.2018 року, та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку № 184 від 24.04.2018 року встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] проживає в [ADDRESS] з донькою [PERSON], [INFO] та батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Умови проживання хороші, сім'я користується авторитетом у жителів села. [PERSON] в даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-ох річного віку. Характеристикою на громадянку [PERSON], [INFO] стверджено, що позивач проживає та зареєстрована в [ADDRESS]. Освіта - Івано-Франківський медичний коледж. До декретної відпустки працювала медичною сестрою в Городенківській ЦРЛ. Розлучена. Народила та виховує дочку [PERSON], [INFO]. Власного житла не має. Разом із дочкою проживає в господарстві батьків. За час проживання в селі Глушків позивач зарекомендувала себе з хорошої сторони. Веде активний спосіб життя. Користується повагою у ровесників та авторитетом у старших жителів села. Турботлива мама та дочка. Із сусідами сім'я проживає в дружніх стосунках. В судовому засіданні свідок [PERSON], який являється головою Глушківської сільської ради, суду показав, що [PERSON] є жителькою села Глушків. Чоловік [PERSON] її покинув, на території села не проживає. Вихованням і утриманням дитини [PERSON] займається позивач. Свідок [PERSON], яка працює у школі в с. Глушків та є депутатом Глушківської сільської ради, суду показала, що сім'ю позивача добре знає, відповідач вихованням та утриманням дитини [PERSON] не займається. Вже 1,5 року батька дитини ніхто не бачив. Свідок [PERSON], яка являється матір'ю позивача, суду показала, що від самого народження [PERSON], відповідач уникав та ухилявся від виховання та утримання дитини. Коли [PERSON] виповнився 1 місяць, [PERSON] поїхав за кордон, а коли дитині виповнилося 6 місяців - пішов із сім'ї і більше не повертався. Зустрічі із дитиною уникає та коштів на її утримання не надає. В судовому засіданні свідок [PERSON], який є сусідом сім'ї позивача, суду показав, що відповідач 1,5 року тому пішов із сім'ї, до дитини не приходить, коштів на її утримання не надає. Вихованням і утриманням дитини займається позивач та її батьки. З висновку Городенківської районної державної адміністрації № 01-33/295 від 03.05.2018 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жителя с. Колінки Городенківського району стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], с. Глушків Городенківського району. Підстав не приймати до уваги згаданий висновок у суду немає, оскільки він ґрунтується на доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до стаття 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухиляються від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO]: не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, виховання, не дбає про харчування, медичний догляд, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її повноцінного розвитку, не сплачує аліменти на її утримання, без поважних причин не виявляє до неї інтересу та щонайменшої батьківської турботи про дитину. [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо малолітньої дитини, тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved