Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернувся з позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогами: - визнати за позивачем право власності по спадщині за законом на цілий житловий будинок з господарськими прибудовами, який розташований за адресою [ADDRESS] ; - визнати за позивачем право власності по спадщині за законом на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 0522255500:01:001:3277, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер 0522255500:01:001:3278, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на землю серії ВН № 00368, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини увійшло право власності на:земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 0522255500:01:001:3277, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер 0522255500:01:001:3278, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, а також житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Своїм правом на спадкування скористався позивач, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на майно позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачено. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано від приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Башта-Бєляєвої М.О. матеріали спадкової справи №14/2020 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак канцелярією суду одержано заяву від представника відповідача, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані в справі докази, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач спадщину прийняв шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на майно, що увійшло до складу спадкової маси, а саме на: земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 0522255500:01:001:3277, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер 0522255500:01:001:3278, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, а також житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , позивач позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачено. Суд встановив, що наявні докази в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування на обґрунтування позовних вимог щодо визнання права власності на спадкове майно за законом. Як визначено в ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодеку. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено в ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу вимог ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Як визначено в ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом. За відомостями Турбівської селищної ради (довідка від 26.02.2020 за №595), [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] , на день смерті[PERSON] , який помер [INFO] . За матеріалами справи осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за законом не встановлено. Факт належності майна [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] (колишня назва до реорганізації Липовецького) району, Вінницької області, підтверджується домовою книгою (а.с. 13-14) та технічним паспортом на житловий будинок виданим КП «Вінницке ОО БТІ» від 24.12.2009 (а.с. 9-12), відповідно до яких зазначено, що [PERSON] був власником вказаного об`єкта нерухомого майна. Факт належності [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер 0522255500:01:001:3277, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельної ділянки площею 0,1006 га, кадастровий номер 0522255500:01:001:3278, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, підтверджується копією державного акта серії ВН №00368 виданого 06.07.1994 на ім`я [PERSON] (а.с. 24), актом встановлення меж ділянки в натурі від 26.05.1994 (а.с. 15), довідками органу місцевого самоврядування, в яких вказана адреса проживання [PERSON] - [ADDRESS] , тобто адреса, за якою розташовані вищевказані земельні ділянки, Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 25, 26), технічною документацією із землеустрою (а.с. 28). Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерт[PERSON] , спадщину прийняв, інші спадкоємці відсутні, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючі документи на майно належне спадкодавцеві втрачено. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Аргументи, наведені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованими. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Крім цього, представник відповідача подав заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. У цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Враховуючи викладене та

Outcome: approved