Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

23.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що за рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.01.2018 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700 грн щомісячно до повноліття дитини. З часу ухвалення рішення стягуваний розмір аліментів не задовольняє потреб дочки. На даний час вона перебуває у шлюбі та має другу дитину у зв`язку з цим є тимчасово непрацездатною, не має заробітку та не має можливості в повному обсязі забезпечувати матеріальні потреби дочки [PERSON] , так як її щомісячний дохід становить лише щомісячна виплата одноразової допомоги при народженні другої дитини у розмірі 860 грн, в той час як прожитковий мінімум з 01.07. 2019 року на дітей від 6 років до 18 років становить 2 118 грн, а з грудня 2019 року становитиме суму у розмірі 2 218 грн. Також зазначила, що заробіток відповідача з дня ухвалення рішення значно збільшився, він має задовільний стан здоров`я, інших дітей на утриманні не має, боргових зобов`язань не має, в 2018 році набув право власності на транспортний засобів Chevrolet, що свідчить про покращення його майнового стану. А тому, просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. 03.02.2020 року відповідачем [PERSON] подано заперечення проти позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів, де останнім зазначено, що він дійсно працює на одному й тому ж підприємстві десять років, його дохід змінюється залежно від навантаження на роботі. Іншого джерела доходів не має, власного житла не має та будь-якого іншого нерухомого майна. Автомобіля у власності не має. Проживає разом з матір`ю, яка є інвалідом другої групи та перебуває на його утриманні. Тому вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання дочки у розмірі ј від заробітку (доходу). 12.02.2020 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача в якому зазначено, що викладені відповідачем обставини не відповідають дійсним обставинам, оскільки відповідач [PERSON] проживає у місті Кагарлик Київської області, працює в Дочірньому підприємстві «Ферми «Данам» в с. Новосілки Кагарлицького району Київської області, та те, що він зареєстрований в будинку батьків не свідчить про факт їх спільного проживання. Він не утримує свою матір, оскільки окрім матері у відповідача є батько, брат і двоє сестер та саме сестра з онукою проживають разом з батьками відповідача, які ведуть підсобне господарство, за рахунок якого допомагають своїм дітям і онукам. Наявність у матері відповідача 2-ої групи інвалідності не підтверджує ту обставину, що остання перебуває на його утриманні. Також їй відомо, що відповідач проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, та постійно проживає з її сім`єю у м.Кагарлик. Між тим, відповідач приховує ту обставину, що його матеріальне становище значно покращилося, отримує заробітну плату у розмірі 10 000 грн. щомісячно, а окремої матеріальної допомоги у вигляді речового забезпечення дитині він не надає, оскільки саме з цих підстав, рішенням суду було задоволено позов про стягнення аліментів частково у розмірі 1700 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача в судовому засіданні позов свого довірителя підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково з підстав зазначених у запереченні на позов. Представник відповідача в судовому засіданні просила позов задовольнити частково, виходячи з поданих заперечень її довірителя. Також вказала, що відповідно до довідки про заробітну плату вбачається, що матеріальне становище відповідача з дня ухвалення рішення суду про стягнення аліментів значно не покращилось, щомісяця заробіток відповідача коливається. Вислухавши відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.5), яка проживає разом з позивачем, знаходяться на її вихованні та утриманні. За рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 31.01.2018 року з [PERSON] , стягуються на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн щомісячно, починаючи з 14.08.2017 року і до повноліття дитини (а.с.3). З часу ухвалення рішення відбулися незначні зміни майнового стану кожного з сторін. Доходів позивача не вистачає для належного утримання дочки [PERSON] , з підстав зміни її сімейного стану та народження іншої дитини, у зв`язку з чим вона є тимчасово непрацездатною. Відповідач сплачує аліменти у визначеному за рішенням суду розмірі, який є недостатнім для утримання дитини, участі в додаткових витратах не приймає. Відповідач працює, займає посаду охоронника в ДП "Ферми ДАНАМ" та отримує заробітну плату, яка в середньому складає біля 10 000 грн на місяць без відповідних утримань. Щомісячний заробіток відповідача не є стабільним та залежить від навантаження на роботі. Згідно з наданої суду інформації за [PERSON] нерухоме та рухоме майно не значиться, його дохід складає лише заробітна плата за місцем роботи ДП "Ферми ДАНАМ" (а.с.27,29,30). Відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, інших дітей не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються матеріалами справи. Суд не приймає до уваги ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває мати інвалід, оскільки дана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. Також не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами посилання позивача про можливість сплати відповідачем аліментів саме в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). У відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, враховуючи те, що спільна дитина сторін, власних доходів не має, має задовільний стан здоров`я, а також те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, працює, матеріальне становище сторін змінилося, розмір стягуваних аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини, суд вважає, що слід, змінити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] та змінити порядок їх стягнення та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з часу набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. Крім того, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial