Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому уточнивши позовні вимоги (а. с. 129-130) просив стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором № 055-2008-950 від 27.03.2008 року в сумі 23477,02 швейцарських франків, та за договором № 055-2008-949 від 27.03.2008 року 117379,86 швейцарських франків і судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариства «Універсал Банк»\~ (далі банк), та відповідачем [PERSON] було укладено договори про надання кредиту в сумі 23 247 швейцарських франків зі сплатою 9,95\~ % річних, та в сумі 115754,00 швейцарських франків зі сплатою 9,95\~ % річних, на строк до 10.03.2038 року. В якості забезпечення зобовязання перед банком зі сторони відповідача [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого він взяв на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору банк свої зобовязання перед відповідачами виконав в повному обсязі. Останні, в свою чергу, порушили свої договірні зобовязання та ухиляються від їх виконання, у звязку з чим у них перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не прибули, \~ в письмовій заяві до суду відповідач [PERSON] від 11.04.2016 року, просили розгляд справи відкласти, зокрема у зв`язку із хворобою. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 157 ЦПК України щодо розумності строку розгляду і вирішення цивільної справи без невиправданих зволікань, на думку суду, відповідачі зловживають своїми процесуальними правами та штучно затягують розгляд справи. Відповідачами не було також використано положення про процесуальне представництво в суді. Тому суд вважає за можливе винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи і надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обовязки виникають у кожного контрагента. Судом встановлено, що 27.03.2008 року між відповідачем [PERSON] з однієї сторони та банком, з іншої, було укладено кредитний договір № 055-2008-950\~ (далі Договір № 1), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 23\~237 швейцарських франків на строк до 10.03.2038 року, зі сплатою 9,95 % річних, а в разі користування коштами понад встановлений строк або терміни погашення за кредитним договором становить 29,85 % відсотків річних (а.с. 8-13). 27.03.2008 року між відповідачем [PERSON] з однієї сторони та банком, з іншої, було укладено кредитний договір № 055-2008-949\~ (далі Договір № 2), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 115\~754,00 швейцарських франків на строк до 10.03.2038 року, зі сплатою 4,5 % річних, а в разі користування коштами понад встановлений строк або терміни погашення за кредитним договором становить 13,5 % відсотків річних (а.с. 33-38). Згідно п.2.4 кредитних договорів, погашення основної суми боргу кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Відповідно до п.2.5 кредитних договорів розмір щомісячного платежу встановлений в Графіку погашення кредиту, що викладений у Додатку №2 до даних договорів (а.с. 16-19, 41-44) Сторони погодились, що у випадку звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюються нові процентні ставки: 9,95% річних та підвищена процентна ставка в розмірі 29,85 % річних (п.1.1.3 Кредитного договору № 2) Виконання умов кредитних договорів відповідачем [PERSON] було забезпечено договорами поруки № 055-2008-950-Р та № 055-2008-949-Р від 27.03.2008 року, укладеними між банком та відповідачем [PERSON], який взяв на себе солідарну з відповідачем [PERSON] відповідальність у разі неналежного виконання останньою зобовязань за Договорами (а.с. 20-22, 45 - 47). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ч. 1 ст. 554 Цивільного Кодексу України визначає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ч. 1 ст. 543 ЦК України зазначає, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно витягу зі статуту, ПАТ «УніверсалБанк» є правонаступником усіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства [PERSON]». Відповідно до п. 5.2.5 Договору № 1 та Договору № 2 кредитор може достроково витребувати погашення всієї суми кредиту за цим договором у разі настання, зокрема, прострочення позичальником сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2-х місяців. Перед укладенням Договору та договору поруки відповідачі були вільними в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту вони були ознайомлені та погодилися з ними, про що свідчать їх підписи. Незважаючи на вимоги банку від 10.10.2014 року та від 27.09.2014 року про сплату заборгованості, відповідачі суму заборгованості не погасили (а.с. 53-62). Належним чином не виконуючи умови Договору № 1 щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача [PERSON] станом на 22.12.2014 року склала 23\~477,02 швейцарських франків, яка включає в себе: прострочену заборгованість за кредитом 212,29 швейцарських франків, суму дострокового стягнення кредиту 22\~124,69 швейцарських франків, відсотки - 1\~107,31 швейцарських франків, підвищені відсотки 32,73 швейцарських франків (а.с. 5-7). Належним чином не виконуючи умови Договору № 2 щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача [PERSON] станом на 22.12.2014 року склала 117\~379,86 швейцарських франків, яка включає в себе: прострочену заборгованість за кредитом 1\~255,91 швейцарських франків, суму дострокового стягнення кредиту 103\~684,08 швейцарських франків, відсотки 12\~233,14 швейцарських франків, підвищені відсотки 206,73 швейцарських франків(а.с. 30-32). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачами не спростована належними та допустимими доказами. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не виконала умови Договору № 1 та № 2, припинила погашення кредиту і відсотків, а відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням відповідача [PERSON], та на день подачі позовної заяви до суду заборгували позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. За змістом ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п.12 Постанови №5 Пленуму ВССУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року "у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК". Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідачів також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved