Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

12.08.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем. Свої вимоги мотивував тим, що їх відносини з відповідачем не склалися, протягом останніх двох місяців вони проживають окремо, у шлюбі перебувають тільки формально, ніяких відносин не підтримують, спільного господарства та побуту не ведуть. Вважає, що їх шлюб припинив своє існування, поновлення подружніх відносин не можливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому він звернувся до суду з даним позовом. 27.08.2021 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 26.11.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не прибула, про час та місце судового розгляду повідомлялася рекомендованою поштою, відзиву на позов не подала. З"ясувавни обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 19 листопада 2019 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 383. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] /а.с.2/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечить інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат у справі, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивач, відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняється, так як має інвалідність ІІ групи (а.с.5).

Outcome: approved