Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

24.09.2019 р ФОП [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 10 вересня 2015 р в сумі 8892 грн 96 коп та відшкодування судових витрат. В позовній заяві позивач ФОП [PERSON] вказав, що 10.09.2015 року відповідач [PERSON] придбав у нього в кредит телефон LGX145L60 вартістю 2325 грн, із внесенням готівкою в касу 300 грн. вартості під час придбання товару. За умовами договору купівлі-продажу товарів у кредит відповідач зобов`язувався погасити борг до 10.03.2016 року щомісячними платежами до 10 числа кожного місяця у розмірі не менше ніж 400 грн зі сплатою 3 % на залишок суми заборгованості щомісячно. Проте, свого зобов"язання відповідач не виконує, борг не повертає. На час звернення з позовом до суду відповідач не сплатив вартість телефону в сумі 2025 грн., 2916 грн відсотків за коритсування кредитом. Тому на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані 3% річних на суму залишку заборгованості по вартості товару, що становить 243 грн . Крім цього, Договором купівлі-продажу товару в кредит передбачені санкції за невиконання договору, зокрема: пеня у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України. На час звернення з позовом до суду пеня від суми основного боргу становить 2709,47 грн. Крім цього, невиконання відповідачем умов договору і несплата у визначені договором строки вартості товару та процентів від суми залишку основного боргу за попередній місяць, заподіяла йому шкоду у вигляді інфляційних витрат у розмірі 999,49 грн. Сума загального боргу відповідача складає 8892,96 грн. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за договором купівлі-продажу товарів у кредит і судовий збір, сплачений при поданні позову до суду. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, письмовий відзив на позов не подав, не заявив клопотання про розгляд справи за участю сторін. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд зхнаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подав суду заперечення щодо вимог позивача у вигляді відзиву на позов. Однак, враховуючи приписи ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно із частинами 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Встановлено, що 10 вересня 2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу товарів у кредит (далі-Договір), предметом якого є телефон LGX145L60 вартістю 2325 грн. Строк дії договору - до 10.03.2016 р (а.с. 8). Договір укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Згідно зі ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з розстроченням платежу. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов"язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. За умовами договору відповідач вніс продавцю платіж за телефон в розмірі 300 грн готівкою та відповідно до п.2.2 Договору зобов`язався розрахуватись за товар не пізніше 10.03.2016 р. Оплата товару за договором здійснюється покупцем шляхом сплати щомісячного платежу до 10 числа у розмірі не менше ніж 400 грн (п.3.1 Договору). За користування кредитом покупець зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь продавця плату, що становить 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць - п. 3.2. Договору. За прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведений черговий платіж. Крім того, у разі допущення покупцем прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобов`язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, від суми основного боргу, що наявний на останній день строку проведення чергового платежу - п. 4.2 Договору. ФОП [PERSON] виконав свій обов"язок продавця та в момент продажу 10.09.2015 р передав відповідачу - покупцю [PERSON] телефон LGX145L60 вартістю 2325 грн. Відповідач [PERSON] під час придбання телефону LGX145L60 сплатив продавцю [PERSON] готівкою 300 грн вартості товару, про що зазначено в Договорі, а отже, залишок несплаченої вартості телефону на момент його продажу становив 2025 грн. Встановлено, що строк дії Договору закінчився 10.03.2016 р - п. 5.2. Договору. Станом на день закінчення строку дії Договору купівлі-продажу товару в кредит - 10.03.2016 р відповідач не погасив позивачу суми, визначені Договором на період його дії, зокрема: 2025,00 грн вартості товару, проценти в розмірі 3% на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом за шість місяців, що становить 2025 : 100% х 3% х 6 міс. = 364,50 грн, а також пеню та штраф відповідно до п. 4.2 Договору. Позивач не заявив вимогу про стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 4.2 Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). Тому суд прийшов до висновку про законність та обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача в користь позивача пені, як цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Провівши розрахунок, встановлено, що на момент закінчення строку дії договору продажу товару в кредит - 10.03.2016 р сума пені становить 452,60 грн, що стверджується розрахунком (додається). Договором, укладеним між сторонами, передбачено стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов`язання в межах строку дії договору. Тому суд знаходить безпідставною вимогу позивача про стягнення з відповідача пені в період з березня 2016 р по 23 вересня 2019 року, тобто після закінчення строку дії Договору. Щоб захистити інтереси постраждалого кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, ч. 2 ст. 625 ЦКУ пропонує вірний спосіб - отримати від боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором чи законом. Грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму згідно з цивільно-правовою операцією (договором) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Таке визначення містить ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.92 р. № 2343-XII (ср. 025069200). До грошових зобов`язань, зокрема, належать зобов`язання з оплати грошима поставлених товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, час прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем - це час з моменту закінчення строку дії Договору по день звернення з позовом до суду, тобто з 10.03.2016 р по 24.09.2019 р. Провівши розрахунки з урахуванням індексу інфляції, офіційно встановленого в Україні за період з 10.03.2016 р по вересень 2019 р, судом встановлено, що розмір втрат позивача у зв"язку з інфляцією становить 908 грн 26 коп (Розрахунок додається). 3 % річних за цей період становить 218,00 грн (Розрахунок додається). Суд не бере до уваги наданий позивачем розрахунок інфляції та 3% річних, стягнення яких передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України, так як вказаний розрахунок не відповідає обставинам справи, оскільки безпідставно здійснений за період з 10.09.2015 р по 23.09.2019 р. На підставі викладеного сума боргу відповідача перед позивачем складає 3968 грн 36 коп і складається з : 2025 грн - борг за вартість ноутбукуASUS X553MA-XX, 364,50 грн - щомісячні проценти в розмірі 3% від суми залишку заборгованості за кредитом за шість місяців, 452,60 грн пеня, передбачена п. 4.2 Договору, 908,26 грн - інфляційні витрати за період прострочення з моменту закінчення строку дії Договору до звернення з позовом в суд, 218,00 грн - 3% річних за період прострочення з моменту закінчення строку дії Договору до звернення з позовом в суд. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам (44,62 %), що становить 342,86 грн (а.с.1).

Outcome: partial