Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

09.03.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], 19.09.2015р.н., в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2015 року. Сімя розпалася, вони проживають окремо. Дочка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто. В судове засідання [PERSON] не зявилася. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. В поданій заяві позов визнав повністю, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Ознайомившись із письмовими доводами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно довідки Гулівецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №227 від 03.03.2017 року дочка [PERSON], 19.09.2015р.н., знаходиться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 цього ж Кодексу вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу, якою встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Обєктивно оцінюючи докази по справі суд враховує, що позивачка доглядає малолітню дитину, працевлаштуватися не має можливості. При винесенні рішення суд враховує, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі, дещо меншому від половини прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, проте вказані вимоги не суперечать положенням сімейного та цивільного законодавства та вирішує справу в межах заявлених вимог. При таких обставинах суд вважає за можливе стягнути аліменти в твердій грошовій сумі та в розмірі заявленому позивачкою. Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивачки ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved