Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст заявлених вимог У липні 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 27.09.2003 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., за реєстровим №1-4180, за яким [PERSON] на праві власності належить 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , де прізвище власника помилково записано як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Обґрунтовуючи свою заяву, тим що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 21.11.1997 року Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим №3-10580 заявниці на праві власності належить 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . У вказаному свідоцтві її записано російською як « [PERSON] ». На час оформлення цього свідоцтва вона мала паспорт громадянина України, який було видано 18.10.1996 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, де її прізвище було записано українською як « [PERSON] », російською як « [PERSON] » 27.09.2003 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., за реєстровим №1-4180, їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом. Право власності було зареєстрованим у КП «БТІ» ОМР 20.10.2003 року за №307 стор. 78 кн. 495 пр. У цьому свідоцтві її прізвище записано як « [PERSON] ». 30.03.2021 року вона отримала новий паспорт громадянина України, де була уже записана як « [PERSON] ». Внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2003 року вона не має можливості, оскільки воно було видане без помилок (на підставі наявного тоді у паспорта громадянина України від 18.10.1996 р.) З приводу внесення виправлень до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2003 року, заявниця зверталася до Одеського державного нотаріального архіву, куди передано спадкову справу №335/03 до майна [PERSON] , померлої [INFO] , заведену Сьомою одеською державною нотаріальною конторою 15.04.2003 року. У відповідь було надано архівну довідку від 15.07.2021 року, якою підтверджено видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2003 року за прізвищем спадкоємця « [PERSON] » та повідомлено про відсутність копії паспорта спадкоємця у спадковій справі. Тому відсутня можливість внесення виправлення до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2003 року. Таким чином, заявниця не може довести, що вказаний вище правовстановлюючий документ на нерухоме майно дійсно належить їй. Дана орфографічна помилка фактично позбавляє заявницю вчиняти будь-які юридичні дії щодо розпорядження своїм майном. Посилаючись на викладені обставини, заявник просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.08.2021 року відкрито провадження по справі. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак 13.09.2021 року надала до канцелярії суду заяву (вих. № 42477/21), в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засіданні не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутність сторін по справі за наданими до справи документами. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 21.11.1997 року Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської Ради народних депутатів, за реєстровим №3-10580 заявниці на праві власності належить 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . У вказаному свідоцтві її записано російською як « [PERSON] ». На час оформлення цього свідоцтва заявниця мала паспорт громадянина України, який було видано 18.10.1996 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, де її прізвище було записано українською як « [PERSON] », російською як « [PERSON] » 27.09.2003 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., за реєстровим №1-4180, заявниці було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом. Право власності було зареєстрованим у КП «БТІ» ОМР 20.10.2003 року за №307 стор. 78 кн. 495 пр. В даному свідоцтві її прізвище записано як « [PERSON] ». 30.03.2021 року заявниця отримала новий паспорт громадянина України, де була уже записана як « [PERSON] ». Внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2003 року заявниця не має підстав та можливості, оскільки воно було видане без помилок (на підставі наявного тоді у паспорта громадянина України від 18.10.1996 р.) Дана орфографічна помилка фактично позбавляє заявницю вчиняти будь-які юридичні дії щодо розпорядження своїм майном. Отже, судом встановлено, що при складанні Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2003 року, було неправильно записано прізвище заявниці - [PERSON] , як " [PERSON] ", замість вірного " [PERSON] ". Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Враховуючи подані письмові докази, відсутність даних про наявність спору про право, суд прийшов до висновку про встановлення факту, що Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого 27.09.2003 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., за реєстровим №1-4180 дійсно належить [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved