Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] , зареєстрований 20.02.2016 року у Виконавчому комітеті Загірочківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №1, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 20.02.2016 року. У даному шлюбі у них з відповідачем дітей немає. Стверджує, що вони з відповідачем спільного господарства не ведуть, тобто подружні відносини між ними фактично припинилися, шлюб існує лише формально. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме їхнім інтересам. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. від 22.09.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с. 18) Відповідач також у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позов визнає та просить суд проводити розгляд справи без його участі. Крім того, просить суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову (а.с.16). Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України). Судом встановлено, що 20.02.2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Загірочківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, про що Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано свідоцтво про шлюб, Серія [NUMBER] , та зроблено актовий запис №1 (а.с.4). Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого погіршилися подружні стосунки в негативну сторону, відтак подальше спільне життя, збереження сім`ї та шлюбу між ними неможливе. Вирішуючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Таким чином, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у позовній заяві просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції від 30.09.2019 року позивачка [PERSON] при зверненні до суду із позовом сплатила судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с. 1). Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає можливим повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, а саме 384,20 грн., що є половиною від сплаченого позивачем судового збору при зверненні з вищевказаним позовом до суду.

Outcome: approved