Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

27 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в якому позивач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № Д002/АА-230.07.02 укладеного 05 червня 2007 року між ВАТ«Родовід Банк» та [PERSON], банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 8019,8 доларів США терміном по 04 червня 2012 року включно. Факт видачі кредиту [PERSON] підтверджується заявою на видачу готівки від 05 червня 2007 року № 96, що містить підпис позичальника. Кредит був виданий [PERSON] за умови сплати ним банку процентів за користування грошовими коштами у розмірі 12,5% з обов*язком повернути кредитні кошти не пізніше 04 червня 2012 року. 05 червня 2007 року в забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором № Д002/АА-230.07.02 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № Д002/АА-230/2.07.02, згідно умов якого остання взяла на себе обов*язок відповідати перед банком за виконання [PERSON] зобов*язань, які виникають з кредитного договору в повному обсязі. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов*язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, заборгованість за зазначеним кредитним договором станом на 28 січня 2014 року становить: заборгованість за кредитом у розмірі 4192,46 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 33510 гривень 33 копійки, пеня за прострочку виконання грошових зобов*язань в розмірі 44804 гривні 53 копійки, з яких пеня за порушення строків повернення кредиту - 43755гривень 52копійки, пеня за порушення строків сплати відсотків - 1049гривень 01 копійка; загальна сума 3% річних у розмірі 5376гривень 54 копійки, з яких 3% річних за прострочення виконання зобов*язань із своєчасного повернення кредиту - 5250гривень 66 копійок, 3% річних за прострочення виконання зобов*язань із своєчасної сплати нарахованих відсотків -125гривень 88 копійок, які позивач просить стягнути на його користь із відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно разом із судовими витратами. В судовому засіданні, представник позивача Мішкурова К.П. в режимі відеоконферен-ції пояснила, що підтримує заявлений позов. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] частково визнали позов, просили ухвалити рішення на розсуд суду та застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності. Відповідач визнав, що 05 червня 2007 року отримав від банку грошові кошти у розмірі 8019,8 доларів США на придбання автомобіля. На виконання своїх обов*язків за кредитним договором здійснив декілька чергових платежів. В період часу з 23 лютого 2010 року по 07 грудня 2012 року перебував у місцях позбавлення волі, тому не мав можливості виконувати свої зобов*язання за договором. Крім того, відповідачем був реалізований предмет застави - автомобіль марки ВАЗ, а грошові кошти від реалізації спрямовані в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідч [PERSON] в судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.40). Заслухавши пояснення представника позивача Мішкурової К.П., відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 червня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», яке змінило назву на на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (а.с.21-23) та [PERSON] був укладений кредитний договір № Д002/АА-230.07.2, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 8019,80 доларів США на купівлю автомобіля. 05 червня 2007 року [PERSON] отримав від банку грошові кошти у розмірі 8019,8 доларів США, еквівалент у гривнях становить 40499,99гривень, що підтверджується заявою про видачу готівки № 96-66 (а.с.8). Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3 зазначеного договору [PERSON] зобов*язався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 134 долари США та повернути одержані кредити не пізніше 04 червня 2012 року. Сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним. Пунктом 1.5 кредитного договору № Д002/АА-230.07.2 передбачено, що процентна ставка встановлюється в розмірі 12,5% річних. Згідно п.4.4 договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у п.1.1 договору, останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною в п.1.1 договору, тобто 05 червня 2012 року; в подальшому проценти за користування кредитами не нараховуються. Пунктом 3.9 договору передбачено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов*язується сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п.1.5 договору від суми простроченого платежу. Відповідно до п.1.7 кредитного договору забезпеченням виконання зобов*язань за цим договором є застава автомобіля марки ВАЗ модель 210994-20 згідно з договором застави № Д002/АА-230/1.07.2 від 05 червня 2007 року. 05 червня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу (а.с.171-173), відповідно до п.1.1 якого відповідач для забезпечення виконання своїх зобов*язань за кредитним договором № Д002/АА-230.07.2 від 05 червня 2007 року передав в заставу банку належний йому на підставі договору купівлі-продажу № 00026/Д від 22 травня 2007 року (а.с.187-188) автомобіль марки ВАЗ модель 210994-20 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 05 червня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № Д 002/АА-230/2.07.2 (а.с.16) відповідно до п.1.1 якого остання зобов*язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов*язань [PERSON] за кредитним договором № Д002/АА-230.07.1 від 05 червня 2007 року із строком погашення кредиту - 04 червня 2012 року. При цьому слід зазначити, що номер укладеного між позивачем по справі та [PERSON] кредитного договору - Д002/АА-230.07.2. Як вбачається із виписки з особового рахунку позичальника [PERSON] за період часу з 05 червня 2007 року по 31 січня 2014 року (а.с.12-15), останнім в погашення заборгованості за кердитним договором внесено 938,71 доларів США. Крім того, як встановлено з пояснень сторін в судовому засіданні, 11 листопада 2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитом були спрямовані грошові кошти від реалізації заставного автомобіля в сумі 3408, 20 доларів США (а.с.134-135). Згідно п.3.12 кредитного договору позичальник зобов*язаний повідомляти банк про зміну місця проживання, прізвища, ім*я та по-батькові та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов*язань за договором протягом 3 робочих днів з момену виникнення відповідних змін та надати разом із письмовим повідомленням документи, що підтверджують вказані факти. Пунктом 6.1 договору передбачено право позичальника порушувати перед банком питання про перенесення строків платежу у разі виникнення поважних причин. Доводи відповідача щодо неможливості виконувати свої зобов*язання у зв*язку з перебуванням під вартою (а.с.91) суд до уваги не приймає, оскільки сама по собі ця обставина не звільняє відповідача від виконання взятих на себе зобов*язань; крім того, в порядку передбаченому п.п.3.12, 6.1 договору [PERSON] не доводив до відома кредитора про існування обставин, що перешкоджають виконанню зобов*язань та відповідно не порушував питання щодо перенесення строків платежів. В силу ст.ст.526, 527 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов*язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов*язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. При цьому згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статтею 1054 ЦКУ передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (постанова Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-116цс/13)). Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно ч.4 ст.267 ЦК України. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що відповідачем та його представником заявлено клопотання про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в межах трирічного строку позовної давності за період часу з лютого 2011 року (оскільки дата звернення до суду - 27 лютого 2014 року) по червень 2012 року включно виходячі з розрахунку : 17 місяців х 134 долари США (щомісячний платіж) =2278 доларів США, що в еквівалентні станом на 24 вересня 2014 року за офіційним курсом НБУ (1352,6129 грн за 100 доларів США (а.с.89-90) становить 30812гривень 52 копійки. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути на підставі ст.625 ЦК України 3% від суми простроченої заборгованості в межах 3-річного строку давності, в межах періоду, визначеного позивачем в наведених розрахунках (а.с.9-10,88,213), який не скористався правом змінити позовні вимоги - за період часу з 27 лютого 2011 року по 28 січня 2014 року : з 27.02.2011 року по 31.12 2011 року - 308 днів з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року - 366 днів з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року - 365 днів з 01.01.2014 року по 28.01.2014 року - 28 днів, а всього 1067 днів 2278 доларів США х 3% х 1067 днів прострочки /365 днів = 199,77 доларів США, що в еквіваленті станом на 24 вересня 2014 року за офіційним курсом НБУ (1352,6129 грн за 100 доларів США (а.с.89-90) становить 2702 гривень 11 копійок. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню пеня за порушення строків повернення кредиту в розмірі 25% від від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки в межах річного строку давності та заявлених позовних вимог і відповідно періоду, визначеного позивачем в наведених розрахунках (а.с.9-10, 88,213) - з 27 лютого 2013 року по 28 січня 2014 року з наступного розрахунку: 2278 доларів США х 336 днів прострочки х 25% : 365 днів = 524,25 долари США, що в еквіваленті станом на 24 вересня 2014 року за офіційним курсом НБУ (1352,6129 грн за 100 доларів США (а.с.89-90) становить 7091 гривні 25 копійок. Оскільки представником відповідача заявлено клопотання про застосування наслдіків пропуску строків позовної давності, в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та пені за прострочення виконання зобов*язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків за період, як вбачається із розрахунків позивача (а.с.10) з 10 липня 2007 року по 26 грудня 2008 року слід відмовити у зв*язку з пропуском строку позовної давності. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Оскільки п.3.2 кредитного договору Д002/АА-230.07.2 від 05 червня 2007 року передбачено обов*язок позичальника [PERSON] повернути одержані кредитні кошти не пізніше 04 червня 2012 року, а з позовом про стягнення заборгованості до позичальника та поручителя банк звернувся лише 27 лютого 2014 року, тобто с пропуском встановленого законом шестимісячного строку та враховуючи невідповідність номеру укладеного кредитного договору номеру кредитного договору, зазначеного у договорі поруки, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягють стягненню витрати, пов*язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.99 Конституції України, ст.ст. 192, 257, 258, 261, 267, 526, 527, 553, 559, 612, 625, 1054 ЦК України, ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст.10, 11, 60,88, 209, 212, 214-215 ЦПК України , -

Outcome: partial