Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 16.07.2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що на даний момент сімейні відносини між нею та відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Зазначає, що внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на життя шлюб зберегти неможливо. Позивач категорично не згідна на примирення та вважає, що спільне життя з позивачем та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Окрім цього позивач зазначає, що відповідач працює та має постійний високий дохід, на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дружини не має, стан здоров`я задовільний, однак, участі в утриманні дитини не бере. Враховуючи викладене позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь, на утримання їх доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов. Пояснила, що з відповідачем [PERSON] з вересня 2019року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, примиритись з відповідачем не бажає. Зазначила, що донька [PERSON] [INFO] проживає з нею у тітки за адресою: [ADDRESS] та перебуває повністю на її утриманні. Коштів на утримання доньки відповідач [PERSON] на даний час не надає та не допомагає матеріально , тому вимушена була звернутись до суду про стягнення аліментів на утримання іхньої малолітньої доньки [PERSON] [INFO] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що примиритись з позивпчкою [PERSON] не бажає, щодо сплати аліментів не заперечує, оскільки має дохід, офіційно працює механіком на ТОВ "Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед". Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини донька [PERSON] [INFO] , її інтереси, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 16 липня 2016 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане 16.07.2016 року виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 17. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 січня 2017 року виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства з вересня 2019року [PERSON] та [PERSON] не ведуть. Позивач [PERSON] бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви. та її пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, про що свідчить зміст його заяви поданої до суду від 28.04.2020 року та пояснення надані ним в судовому засіданні. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність неповнолітньої дитини, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матірю [PERSON] , яка піклується про доньку та займається її вихованням і дитина перебуває на її утриманні . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є працездатним, має постійне місце роботи, працює механіком в ТОВ "Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед", інших утриманців згідно пояснень наданих ним в судовому засіданні немає, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу малолітній доньці [PERSON] [INFO] . Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно ч.1 та ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] , відповідно до ст. 183 СК України, слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - неповнолітньої доньки - [PERSON] , починаючи з моменту звернення до суду з 14.02.2020року і до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved