Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на лікування дитини, посилаючись на те, що сторони по справі вона та відповідач мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 08.01.2008 року. Відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на дочку у розмірі 1/4 частки доходу. Їх дитина має статус інваліда з дитинства, має захворювання опорно- рухового апарату та потребує постійного лікування. У 2016 році у зв'язку із погіршенням стану здоров'я дочки вона звернулась до лікарні. [PERSON] проведено безліч обстежень, у тому числі в онкодиспансері та встановлено діагноз: «аневризмальная киста кости, с признаками высокой активности резорбтивно-пролиферативных процесов (стадия прогрессирования)». За направленням лікаря неповнолітня [PERSON] була госпіталізована та обстежувалась в Національній дитячій спеціалізованій лікарні "Охмадит" та інституті ім. А.П.Ромаданова НАМН України, де вона пройшла ангіографію, КТ, обстеження у нейрохірурга та невролога. Встановлено діагноз: новоутворення тіла хребця L2 з розповсюдженням на дужку, паравертебрально, інтраканально. Нейропатія L4-S1 зправа. В січні 2017 року в Національній дитячі спеціалізованій лікарні "Охмадит", дочці було проведено хірургічну операцію по видаленню пухлини та корекції хребта. За вказаний період, на лікування доньки [PERSON], мною було витрачено кошти в сумі 22992,85 грн. У січні 2018 року дочці проведено повторну операцію, сума коштів становила 2314,11грн. Також було проведено операцію у квітні 2018 року, сума коштів становила 2546,91 грн. На лікування та проведення операції нашій дитині [PERSON] мною витрачено кошти у сумі 38 165,87 грн. Також мною придбано дочці окреме ліжко та спеціальний матрац. Для того щоб дочка мала змогу навчатись у лежачому положенні мою придбано їй планшет. Відповідач у вказаних витратах участі не приймав. Просить суд стягнути з відповідача ? частину коштів в сумі 19083грн., які позивачка витратила на лікування їх неповнолітньої дитини доньки [PERSON], 04.11.2002р.н. Позивач та її адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач та його адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в частині стягнення додаткових витрат, які понесені на лікування доньки, надав суду заперечення, які приєднані до матеріалів справи. Просив суд врахувати що на його утриманні перебувають також мати похилого віку [PERSON], яка є інвалідом 2 гр., має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], крім того відповідач сам є інвалідом 2гр., з урахуванням свого фінансового положення погоджується на виплату коштів в розмірі 4000 грн. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України: Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду 08.01.2008 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1 СР № 119220. В свідоцтві про народження дитини - дочки [PERSON], [INFO] зазначено що її батьком є [PERSON]. [PERSON] після розлучення залишилась проживати з позивачем [PERSON]. Відповідно до медичної документації, а саме медичних виписок № 1061 (період лікування 22.12.2016-26.12.2016р.), медична виписка № 18 (період лікування 12.01.2017-31.01.2017Р.), медична виписка № 25 (період лікування 11.01.2018-22.01.2018р.) неповнолітня [PERSON] потребувала оперативного втручання, були проведені операції з діагнозом новоутворення тіла хребця L2 з розповсюдженням на дужку, паравертебрально, інтраканально. Нейропатія L4-S1 зправа. Позивачем [PERSON] були витрачені кошти на оплату та купівлю медичних препаратів для оперативного втручання та лікування дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Однак, слід зазначити, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст.\~181,\~182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Звертаючись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути 19083 грн. ( ? частина) понесених нею додаткових витрат які були витрачені на лікування дитини, яка складається: загальна сума витрат 38165,87 грн , яка відповідає розрахунку наданого позивачкою [PERSON], який приєднаний до матеріалів справи з описом всіх позицій, чеків на придбання медикаментів та товарів, які були необхідні для проведення оперативного втручання для неповнолітньої [PERSON], 04.11.2002р.н. Відповідно до положень ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Відповідно до змісту ст. 185 СК України, участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею на дитину для її лікування, а саме придбання ліків, суд виходить з наступного. Позивачем надані суду копії квитанцій на придбання ліків на загальну суму 38165,87 грн, яку суд не може взяти до уваги, оскільки не з усіх медичних чеків та іншої наданої медичної документації зрозуміло кому вони були придбані. Серед інших квитанцій про сплату лікарських засобів суд бере лише до уваги квитанції на суму 710, грн., 11400грн, 390грн., 3800грн, 3576, 36грн., 2376грн., 856,15., всього 23108,51 грн грн., ? частина яких складає 11554,25 грн., оскільки в даних фіскальних чеках зазначені саме ті ліки, які призначені консультативними висновками спеціалістів та придбання ліків з вказівкою на прізвище неповнолітньої [PERSON]. Враховуючи захворювання неповнолітньої, яка була прооперована тричі, стан здоров»я дитини, методи лікування, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача половини витрат понесених нею на дитину для її лікування у розмірі 11554,25 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналогічне положення міститься і в ст. 10 ЦПК України. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача понесених додаткових витрат на лікування дитини доньки [PERSON] у розмірі 11554,25 грн. грн. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач також є інвалідом 2гр. тому судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved