Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

23 січня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 20 619,67 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.01.2016 року в м. Дніпропетровськ за участю автомобіля «Мітсубіші», державний номер [NUMBER], який належить позивачу на праві власності та автомобілем «ВАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача. Згідно постанови суду винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. Цивільна відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», державний номер [NUMBER] на момент пригоди була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс». Позивач повідомив страхову компанію про настання страхової події. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] становить 19 984,82 грн. Зазначена сума була виплачена позивачу в повному обсязі. Проте позивач не погоджується із вказаним розміром страхового відшкодування на тій підставі, що розмір матеріального збитку та розмір відновлювального ремонту було занижено, крім того, зазначений звіт складений з істотними порушеннями та такими, що не можуть бути використані для здійснення страхового відшкодування, тому позивач провів повторне дослідження за його замовленням та визначено розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 37 450,57 грн. На підставі статті 1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю, що становить 20 619,67 грн., з яких: 17 555,75 грн. - розмір недоплаченого страхового відшкодування, 3 063,92 грн. - штрафні санкції (пеня, 3% річних, інфляційне збільшення боргу). Позивач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Подав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та пояснив, що страховою компанією було належним чином виконано свої зобов'язання та виплачено суму страхового відшкодування відповідно звіту. Окрім того зазначив, що оцінювач на момент складання звіту мав чинні сертифікати та не був позбавлений права проводити оцінку майна. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши заперечення відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2016 року [PERSON] визнано винуватим в порушенні ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. У постанові зокрема зазначено, що [PERSON] 30.01.2016 року о 19 год. 30 хв. по вул. Панікахи в м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номер [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубіші», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], при ДТП транспортним засобам завдані матеріальні збитки. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», державний номер [NUMBER] станом на 30.01.2016 року була застрахована Приватним акціонерним товариством «Європейський Страховий Союз». 01 лютого 2016 року [PERSON] повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. На замовлення страхової компанії 22.03.2016 року був складений Звіт №11-D/18/1 та визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП, який складає 25 193,75 грн. Як встановлено в судовому засіданні, страховиком на підставі страхового акту від 13.05.2016 року було виплачено на користь позивача 19 994,79 грн. (за мінусом ПДВ). Як зазначає позивач в позовній заяві, він не погодився із Звітом, який був складений на замовлення страхової компанії, тому звернувся із заявою про проведення автототоварознавчого дослідження. На замовлення [PERSON] 02.06.2016 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. складено звіт №0306/16/16 про оцінку автомобіля «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] за яким матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля становить 40 856,69 грн. Зазначені Звіти мають різні значення як у ринковій вартості автомобіля, так і у вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості матеріалів, необхідних для проведення ремонту, вартості складових, що підлягають заміні під час ремонту, коефіцієнту зносу. Крім того, позивач надав до матеріалів справи товарний чек та замовлення-наряд на підтвердження виконання ремонтних робіт автомобіля. Проте суду не було надано документів із переліком робіт, які були проведені для відновлення автомобіля та переліком запасних частин, які були використані для його відновлення. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон N 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону N 1961-IV (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону N 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. До матеріалів справи позивач надав два різних висновки, які визначають різні суми матеріального збитку та вартості відновлювальних робіт. Суд не має спеціальних знань та не може оцінити належність та допустимість кожного із звітів. Позивач в судове засідання не з'явився, не звертався до суду з клопотанням про призначення автотоварознавчої експертизи. А тому відповідно, суд не може взяти до уваги Звіт від 02.06.2016 року як підстава для стягнення з відповідача різниці між сплаченою сумою та сумою матеріальної шкоди, яку визначив експерт. Крім того, позивач при наданні відповідних документів має право звернутись до страхової компанії та отримати відшкодування ПДВ у розмірі 4 198,96 грн. у відповідності до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". А також позивач не позбавлений можливості звернутися на підставі статті 1194 ЦК України до особи, яка завдала шкодипро стягнення недостатньої суми для повного відшкодування шкоди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed