Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Явтухівської сільської ради Деражнянського району про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та зобовязання повернути спадкоємцю сертифікат на право на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 2 квітня 2002 року в с. Явтухи Деражнянського району померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,67 га, розташована на території Явтухівської сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ХМ, номер 045347, виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №325 від 23 вересня 2003 року. Після смерті [PERSON] спадщину відповідно до заповіту від 8 грудня 1990 року прийняла її дочка, мати позивачки, [PERSON], проте остання померла 19 грудня 2014 року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивачка, будучи спадкоємницею до майна померлих [PERSON] та [PERSON] за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав, проте в цьому їй було відмовлено через недоведеність родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON], а також у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця, тому вона просить задовольнити її позов. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Представник Явтухівської сільської ради Деражнянського району позов визнав, не заперечуючи у його задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відділу Держземагенства у Деражнянському районі в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи в задоволенні позову. Вислухавши доводи представників сторін, пояснення свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] 2 квітня 2002 року підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Явтухівською сільською радою Деражнянського району. Померла була власником земельної ділянки, площею 2,67 га, розташованої на території Явтухівської сільської ради Деражнянського району, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ХМ, номер 045347, виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №325 від 23 вересня 2003 року. Проте, як вбачається із вказаного державного акта, він був виданий 23 вересня 2003 року, тобто після смерті [PERSON] Заповітом, посвідченим Явтухівською сільською радою Деражнянського району 8 грудня 1990 року, який на день смерті спадкодавця не був змінений та скасований, все своє майно померла [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON] Судом встановлено, що остання прийняла спадщину після смерті матері, проте померла 19 грудня 2014 року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивачка є спадкоємницею першої черги до майна померлої [PERSON] за законом, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно з письмовим повідомленням приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу №268/02-14 від 29 травня 2015 року, [PERSON] відмовлено в оформленні її спадкових прав після смерті [PERSON] через недоведеність її родинних відносин із померлою [PERSON], а також у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця. Як зясовано судом, актовий запис про народження [PERSON] не зберігся. Той факт, що померла [PERSON] була дочкою померлої [PERSON], підтверджується відомостями погосподарських книг Явтухівської сільської ради Деражнянського району, копії яких наявні в матеріалах справи. Цю ж обставину підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Встановлення даного факту породжує для [PERSON] юридичні наслідки, оскільки вона є спадкоємницею першої черги до майна [PERSON] за законом. Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Аналогічні положення містяться в ч.1 ст. 182 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що у [PERSON], як у спадкодавця, право власності на вищенаведену земельну ділянку не виникло, у звязку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним у звязку з його видачею після смерті спадкодавця. Разом із цим, судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ, номер 054883, виданого 22 січня 1997 року згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №381 від 25 липня 1996 року та зареєстрованого 24 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 381, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Деражнянському районі від 18 травня 2015 року. Крім того, факт видачі [PERSON] вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) підтверджується наявною в матеріалах справи його архівною копією. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1266 цього Кодексу внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Державним нотаріальним архівом в Хмельницькій області 10 липня 2015 року. Пунктом першим Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був переданий за життя спадкодавцем до Деражнянської райдержадміністрації, яка надавала відповідний дозвіл на розроблення землевпорядної документації для отримання державного акта, суд доходить висновку про наявність підстав для зобовязання відділу Держземагенства у Деражнянському районі повернути позивачці, як спадкоємниці після смерті [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай).

Outcome: approved