Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

12.01.2015р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 01.09.2014р., вказуючи, що вони з відповідачем з 19.08.2000р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги більше ніж півроку на утримання дитини не надає. Дитина часто хворіє. Через стан здоров'я вона пропускає зайняття у школі, що тягне за собою витрати на додаткові зайняття з вчителями. Вирішити питання щодо надання матеріальної допомоги на утримання доньки з відповідачем відповідач відмовляється. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні зменшили позовні вимоги та просили стягнути аліменти на утримання дитини починаючи з дня звернення до суду з таким позовом, оскільки відповідач добровільно перерахував на ім'я позивача кошти в рахунок сплати аліментів за період з 01.09.2014р. по 12.01.2015р. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позову, вказуючи, що він не має заборгованості перед позивачем по аліментах на утримання доньки, так як він ніколи не ухилявся від утримання дитини. При цьому він зазначив, що позивач працює на посаді інженера у філії Первомайського району ПАТ "Миколаївобленерго" та отримує заробітну плату, отже має кошти на утримання дитини. Крім того, під час хвороби дитини він приймав участь у витратах на її лікування: пересилав грошові кошти та купував ліки. Також він вказав, що у червні 2014р. позивач для придбання ноутбуку оформила у ПАТ "Альфа-банк" кредит. За усною домовленістю між ними погашення вказаного кредиту повинен був здійснювати він в рахунок сплати аліментів. Свої зобов'язання він виконав повністю та за період з 23.06.2014р. по 05.12.2014р. погасив суму кредиту. Просив суд під час розгляду справи врахувати його майнове становище, оскільки він має кредитні зобов'язання із щомісячною сплатою обов'язкових платежів. Отже, майже весь його заробіток витрачається на оплату кредитів. З урахуванням наведеного просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19.08.2000р. у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Первомайська Миколаївської області (а.с.4). Під час шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] (а.с. 5), яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, працює інженером-інспектором служби технічного аудиту ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», отже має постійний стабільний заробіток, аліменти на утримання інших осіб не сплачує. З матеріалів, наданих відповідачем, вбачається, що він на підставі кредитних договорів, укладених 09.10.2013р. з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на суму 44 000грн., 10.02.2014р. з ПАТ «Альфа-Банк» на суму 45 830,40грн., 30.07.2014р. з ПАТ «Ідея Банк» на суму 35000грн., має кредитні зобов'язання. Однак утримання неповнолітньої дитини є безумовним обов'язком батьків, отже посилання відповідача на те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки через вказані зобов'язання, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідач сам поставив себе в таке матеріальне становище. В судовому засіданні позивач підтвердила суду, що дійсно в червні 2015р. вона уклала з ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір з метою придбання ноутбука та повне погашення кредиту здійснив відповідач, однак вказала, що сплата кредиту була здійснена в рахунок погашення аліментів на утримання дитини за літні місяці 2014р. Дитина з серпня 2014р. хворіє: так з 09.09.2014р. по 03.10.2014р. вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у Первомайській центральній районній лікарні з приводу пневмонії середньої важкості, з 06.10.2014р. продовжила амбулаторне лікування. З 20.10.2014р. [PERSON] проходила лікування з приводу гострого респіраторного захворювання. 20.01.2015р. по 28.01.2015р. вона знаходилась на стаціонарному лікування з діагнозом: бронхіт в стадії рецидиву. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний брати участь в утриманні неповнолітньої доньки, отже позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved