Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання дочки, мотивуючи тим, що з громадянином [PERSON] вона розірвала шлюб 26 квітня 2007 року. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. У 2016 році дочка досягла повноліття, у зв'язку з чим відповідач припинив сплату аліментів на утримання дитини. На даний час дочка являється студентом 1 курсу Державного навчального закладу "Мукачівський центр професійно-технічної освіти" денної форми навчання. Позивачка ніде не працює і сама не в змозі забезпечувати продуктами харчування та коштами, необхідними для підтримки нормальної життєдіяльності дочки, тому вовна просить винести рішення, яким стягувати, щомісячно, з [PERSON], на її користь аліменти, на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 800 гривень, до досягнення дитиною 23 річного віку. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив про те, що він позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який, згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, розірвано 26 квітня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №26. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, [PERSON], [INFO], яка наразі являється повнолітньою, що стверджено свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №045240. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічне роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, зокрема, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є менше 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до довідки №880 від 18 жовтня 2016 року [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі "Мукачівський центр професійно-технічної освіти" на 1 курсі, денна форма навчання. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2018 року. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітньої дочки. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Як вже зазначалося, повнолітня [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі з денною формою навчання. Отже вона не в змозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у навчальному закладі. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, а саме те, що позивачка ніде не працює та сама не в змозі забезпечувати дитину, дані про відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, протилежне ним не доведено, та виходячи із принципу розумності та справедливості суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON], аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] до закінчення нею навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в сумі по 800 гривень щомісячно. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 05 грудня 2016 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved