Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін. В травні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] В обґрунтування вимог вказувала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, у тому числі - на земельну ділянку (пай) площею 0,2836 га, що розташована на території Роговичівської сільської ради. Вона, як єдиний спадкоємець, вчасно звернулись до нотаріуса для оформлення спадщини, проте отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на частину спадкової маси, а саме - на земельну ділянку площею 2,3429 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.08.2008 року, а щодо оформлення земельної ділянки площею 0,2836 га - отримала відмову нотаріуса, оскільки на дану земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач не з'явилась, доручила представляти свої інтереси [PERSON], яка надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав, що проти позову не заперечує. Представник третьої особи - відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 04 червня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 31 липня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення у справі. 3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] матір'ю позивача [PERSON] записано [PERSON] (а.с.8). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджено даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі у виді земельної ділянки площею 0,2836 га, право на яку [PERSON]. отримала відповідно до Протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) і погодження меж між громадянами, власниками сертифікатів на території Роговичівської сільської ради Полонського району (а.с.17), проте за життя [PERSON] не здійснила державної реєстрації свого права власності на земельну ділянку, тому позивач при оформленні спадщини отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на вказану земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів ( а.с15). Вказане, окрім наведеного, підтверджується також даними: свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з яким [PERSON], як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері [PERSON] отримала спадщину у виді земельної ділянки площею 2,3429 га, що розташована на території Роговичівської сільської ради Полонського району (а.с.11); довідками старости села №436 від 07.11.2017 р. та №423 від 01.11.2017 року про те, що [PERSON] на день смерті проживала разом зі своєю дочкою [PERSON] і що за померлою рахується земельна ділянка ( пай) [NUMBER] площею 0, 2836 га (а.с.18, 19), листом відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру про вартість вказаної земельної ділянки (паю) (а.с.20); даними розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації №237/2006-р від 29 червня 2006 року затверджено протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), СТОВ «Промінь» за межами населених пунктів Роговичівської сільської ради, згідно з яким під [NUMBER] значиться [PERSON] (а.с14); Згідно з листом відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №В-77/0-0.29-93/142-18 від 04.04.2018, відповідно до даних книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] зареєстрований сертифікат 27.06.1996 року за [NUMBER] ( а.с.16). 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статей 16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до Указу Президента №720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.17 Розділу 10 Прикінцевих положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Однак, як встановлено судом, під час розпаювання земель СТОВ «Промінь» Полонського району Хмельницької області мати позивача [PERSON] сертифікат про право на земельну частку (пай) не отримувала, а тому позивач [PERSON] не може отримати дану земельну ділянку іншим чином, ніж в судовому порядку. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу), член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд вбачає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved