Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 07.05.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить: визнати недійсною Довіреність на розпорядження майном, виданою 13.05.2014 [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , посвідченою приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем Володимиром Павловичем зареєстрованої в Єдиному реєстрі довіреностей за № 1047; визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), виданий 13.07.2017 сторонами: від імені власника: [PERSON] , на підставі Довіреності № 1232, виданої 13.07.2017 [PERSON] в порядку передоручення, - [PERSON] , та правокористувачем - [PERSON] , щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100, площею 3,9288 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Капустинська сільська рада; припинити за [PERSON] право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100; застосувати наслідки недійсності договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), виданого 13.07.2017 сторонами: від імені власника: [PERSON] , на підставі довіреності № 1232, виданої 13.07.2017 [PERSON] в порядку передоручення, - [PERSON] , та правокористувачем - [PERSON] , щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100, площею 3,9288 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Капустинська сільська рада та стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] 46403 (сорок шість тисяч чотириста три) гривні 50 копійок. Позов позивач мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7125782800:04:001:0100, площею 3,9288 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Капустинської сільської ради Шполянського району Черкаської області. 08.05.2014 син позивача, [PERSON] , здійснював роботи по господарству та близько 18:00 годині під час косіння трави тримером в його руках вибухнув бензиновий двигун апарату, що спричинило йому опік полум`ям обличчя, передпліч кистей, стегон, лівої гомілки, стопи, в зв`язку з чим сину було поставлено діагноз: опікова хвороба на стадії септокотоксемії, лікування якої потребувало негайного операційного втручання, на проведення якого терміново були потрібні кошти, тому позивач звернувся до [PERSON] , як засновника (керівника) СТОВ «Агропрогрес»,- яке на той час за його згодою використовувало земельну ділянку без укладення договору оренди землі, - з проханням надати грошову суму в розмірі 20000,00 грн. в рахунок майбутньої орендної плати. Відповідач погодився, однак зобов`язав позивача надати йому свідоцтво про право на спадщину, та повідомив, що в разі видачі ним орендної плати наперед необхідно буде попередньо укласти договір оренди земельної ділянки та посвідчити його нотаріально. В цей же день сторони усно узгодили умови договору оренди земельної ділянки, відповідно до яких вказане нерухоме майно передається позивачем СТОВ «Агропрогрес» в користування на умовах оренди строком на сім років, за що позивач отримає орендну плату авансом за три наступні роки: 2014, 2015 та 2016, а починаючи із 2017 року і до закінчення дії договору оренди землі товариство сплачуватиме позивачу орендну плату за звітний період кожного року. 13.05.2014 відповідач привіз позивача до нотаріальної контори приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Горбача В.В. для укладення і підписання договору оренди земельної ділянки, де позивач підписав усі надані нотаріусом документи, які позивач читав, однак взагалі не розумів їхнього змісту, оскільки перебував не лише у розпачі, а й у досить емоційному нервовому стані. На початку червня 2017 року позивач звернувся до [PERSON] з проханням, щоб той повернув свідоцтво про право на спадщину та надав належний позивачу примірник договору оренди земельної ділянки, що був укладений в нотаріальній конторі. Відповідач в грубій формі повідомив позивачу, що позивач подарував йому земельну ділянку. Пізніше позивач звернувся за допомогою до адвоката, яка згодом і повідомила про те, що 13.05.2014 позивачем була видана довіреність [PERSON] на представлення інтересів позивача на розпорядження належним йому майном, в тому числі і земельною ділянкою. 17.07.2017 позивачем було скасовано довіреність, про що було повідомлено відповідача, шляхом надсилання рекомендованого листа на СТОВ «Агропрогрес», який відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №2062200020483 було отримано особисто відповідачем 18.07.2017. Втім, відповідач після скасування довіреності не повернув позивачу довіреність, свідоцтво про право на спадщину та земельну ділянку. Адвокат повідомив позивачу, що до дня скасування довіреності за відповідачем зареєстровано право користування земельною ділянкою на підставі договору емфітевзису, а тому неможливо повернути земельну ділянку у володіння позивача. Позивач звернувся 13.09.2019 до Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади із заявою про надання інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права на земельну ділянку. За змістом розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно індексний номер 180876400, міститься запис про реєстрацію за [PERSON] права користування строком на 100 років земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100, яке виникло у останнього на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), виданого 13.07.2017 [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] на підставі довіреності № 1232 від 13.07.2017 та [PERSON] на підставі довіреності (в порядку передоручення) № 1232, виданої 13.07.2017 приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П. Право користування за Договором емфітевзису зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 3633800, прийнятого державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області Плахотнік Тетяною Миколаївною в день видачі Довіреності в порядку передоручення та укладення Договору емфітевзису, - з чого можна прийти до висновку про те, що відповідач поспішав з оформленням за ним права користування та володіння земельною ділянкою, яке було оформлено на підставі договору емфітевзису, укладеного без волевиявлення та виключно в інтересах представника за довіреністю. Представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання того обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні. Відповідач 1 надав до суду відзив, в якому вказав, що позивач підписував довіреність власноручно і нотаріусом було роз`яснено вимоги чинного законодавства щодо довіреності, що підтверджується записом в довіреності та її власним підписом. Твердження позивача про те що відповідач вчинив правочин від його імені в своїх інтересах не відповідає дійсності так, як договір укладений лише на користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100 площею 3,9288 га, що погоджувалось з позивачем під час надання довіреності та підтверджується розпискою позивача про отримання коштів. Також слід зазначити, що позивач уклав договір оренди землі і на земельну ділянку з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100 площею 3,9288 га. Позивач отримав кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100 площею 3,9288 га, 13.05.2014 року та 02.07.2019. Дії позивача, який отримав орендну плату чи уклав додаткову угоду до договору, а згодом пред`являє позов про визнання договору недійсним суперечить його попередній поведінці і є недобросовісними. Відповідач 2 надав до суду відзив, в якому вказав, що заперечує проти задоволення позову, мотивуючи тим, що позивач підписувала довіреність власноручно і їй нотаріусом було роз`яснено вимоги чинного законодавства щодо довіреності, що підтверджується записом в довіреності та її власним підписом. За змістом довіреності, яка видана добровільно позивачем, на день укладення спірного договору не була скасована. Відповідач мав право укладати, підписувати будь-які договори щодо земельних ділянок, при цьому він діяв не в особистих інтересах, а в інтересах позивача, маючи право здійснювати всі необхідні дії. Скасування позивачем довіреності після укладення договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) не призводить до недійсності спірного договору, а створює лише юридичні наслідки на майбутнє. Твердження позивача про те що відповідач вчинив правочин від її імені в своїх інтересах не відповідає дійсності так, як договір укладений лише на користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100 площею 3,9288 га, що погоджувалось з позивачем під час надання довіреності, а у довіреності позивач надавала право вчиняти від її імені правочини щодо розпорядження всім майном. Позивач отримала від відповідача 1 кошти в сумі 20000 грн., а умовами договору було передбачено отримання ще 20000 грн в термін до 31.12.2020, що підтверджує направленість дій в інтересах позивача. Згідно умов договору емфітевзису землекористувач повинен сплатити до 31.12.2020 кошти в сумі 20000,00 грн. Позивач отримала кошти в сумі 8026,00 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100 площею 3,9288 га, 02.07.2019, що підтверджується видатковим касовим ордером. Дії позивача, який отримав орендну плату чи уклав додаткову угоду до договору, а згодом пред`являє позов про визнання договору недійсним суперечить його попередній поведінці і є недобросовісними (постанова Верховного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17). 27.11.2020 позивач відмовилась отримувати кошти в сумі 12000,00 грн за користування земельною ділянкою (копія ордеру від 27.11.2020), чим перешкоджає виконанню умов договору. Позивач надав відповідь на відзив відповідача 1, в якому вказав, що на підставі видаткового касового ордеру від 02.07.2019 позивач дійсно отримувала орендну плату, однак не від відповідача, а від СПОП «Агро-прогрес», що підтверджується зокрема відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів від 11.08.2020 № 720 та штампом на цьому ж видатковому касовому ордері від 02.07.2019 при цьому за оренду не земельної ділянки з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100, а за оренду іншої належної позивачу земельної ділянки з кадастровим номером 7125782800:03:001:0216, що підтверджується інформаційною довідкою № 219065222. Заяви, клопотання. 17.12.2020 позивач надав до суду заяву про зміну підстави позовної вимоги та збільшення розміру позовних вимог. 17.12.2020 позивач просив залучити до участі у справі [PERSON] . Відповідач 1 надав до суду заперечення щодо заяви про зміну підстави позовної вимоги та збільшення розміру позовних вимог. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 15.05.2020 відкрито провадження по справі та витребувано за клопотанням позивача від приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Горбача Володимира Павловича, який здійснює свою нотаріальну діяльність за адресою: вул. Соборна, 35, м. Шпола. Черкаська область, індекс 20603, - Довіреність на розпорядження майном від 13.05.2014, виданою [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , посвідченою приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем Володимиром Павловичем зареєстрованої з Єдиному реєстрі довіреностей за № 1047, та або її завірену копію; від Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області, яка знаходиться за адресою: вул. Лозуватська, 60, м. Шпола, Черкаська область, індекс 20603, - реєстраційну справу № 317198771257; у Шполянського відділенні поліції Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, яке знаходиться за адресою: вул. Волонтерська, 24, м. Шпола, Черкаська область, індекс 20603, матеріали розгляду (в тому числі і пояснення осіб) заяви від 23.06.2017 [PERSON] про скоєння кримінального правопорушення [PERSON] , яка була направлена Шполянським відділом Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області за належністю до Шполянського відділу поліції Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області із супровідним листом від 26.06.2017 № 4/127/17. Шполянський районний суд Черкаської області своєю ухвалою від 25.08.2020 призначив по цивільній справі психологічну експертизу та зупинив провадження в справі. Суддя Шполянського районного суду Черкаської області своєю ухвалою від 01.10.2020 поновив провадження у справі у зв`язку з тим, що 01.10.2020 на адресу Шполянського районного суду Черкаської області від директора Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Черкаській області Аксьонова В. надійшло клопотання про надання матеріалів, необхідних для проведення психологічної експертизи. Шполянський районний суд Черкаської області своєю ухвалою від 02.11.2020 задовольнив клопотання експерта та надав експертам Черкаського НДЕКЦ, надані позивачем [PERSON] документи, зокрема, характеристики [PERSON] кількості три штуки, які надані виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ в Черкаській області, сином позивача [PERSON] та сусідкою позивача [PERSON] , а також медичну картку позивача [PERSON] . Зупинив провадження у справі. Суддя Шполянського районного суду Черкаської області своєю ухвалою від 30.11.2020 поновив провадження у справі у зв`язку з тим, що 27.11.2020 на адресу Шполянського районного суду Черкаської області від директора Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Черкаській області Аксьонова В. надійшов лист про те, що 09.11.2020 за вих. №124/11/13763-2020 було складено повідомлення про неможливість проведення даної експертизи та повернено надані матеріали. Шполянський районний суд Черкаської області своєю ухвалою від 28.12.2020 залучив до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] та відмовив в задоволенні заяви позивача про зміну підстави позовної вимоги та збільшення розміру позовних вимог. 26.01.2021 Шполянським районним судом Черкаської області було закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд справи по суті. У судове засідання позивач з`явився, підтримав первісні позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення аналогічні до змісту первісного позову та відповіді на відзив. Відповідач 1 у судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав у повному обсязі з мотивів вказаних у відзиві. Відповідач 2 у судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнає та надав пояснення аналогічні до змісту відзиву. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 3,9288 га, розташована за адресою: с/рада Капустинська, Шполянського району, Черкаської області, кадастровий номер № 7125782800:02:001:0100, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 146, 19.03.2014 року, видавник: Шполянська державна нотаріальна контора, право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності від 19.03.2014 № 19221758, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 198771257, номер запису про право власності 5028686, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.06.2017 (Т.1 а.с.16). Відповідно до епікризу № 4590 , виданого Першою Черкаською міською лікарнею, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в опіковому відділенні КНП «ПЧМЛ «ЧМР з 10.05.2014 по 09.09.2014 з діагнозом: опік полум`ям обличчя, передпліч кистей, стегон, лівої гомілки, стопи, в зв`язку з чим сину було поставлено діагноз: опікова хвороба на стадії септокотоксемії (Т.1 а.с. 17-18). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (Т.1 а.с.19). 13.05.2014 [PERSON] надала [PERSON] розписку про те, що вона позичила у нього кошти в сумі 20000,00 грн, та зобов`язується повернути протягом місяця з моменту письмового повідомлення в рахунок земельного паю №7125782800:02:001:010:00 (Т.1 а.с.62, 213). 13.05.2014 [PERSON] склала заповіт про те, що на випадок її смерті належну їй земельну ділянку розміром 3,9288 га, яка розташована за адресою: с/рада Капустинська, Шполянського району, Черкаської області, кадастровий номер № 7125782800:02:001:0100 заповідає [PERSON] (Т.1 а.с.62). 13.05.2014 [PERSON] видала довіреність, яка посвідчила приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П. 13.05.2014, про те, що уповноважує [PERSON] та/або [PERSON] , що діють разом або незалежно один від одного вчиняти від її імені правочини щодо розпорядження всім її майном, в тому числі земельними ділянками, … як набувати будь-яке дозволене майно у власність, так і відчужувати за винятком договорів дарування, пожертви та передачі в безоплатне користування … (Т.1 а.с. 63, 91). Відповідно до заяви про скоєння кримінального правопорушення від 23.06.2017 до Шполянського відділення Смілянської міжрайонної прокуратури [PERSON] повідомила, що має на праві власності земельну ділянку площею 3,9288 га, кадастровий номер 7125782800:02:001:0100, яка розташована в межах Капустинської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Вказану земельну ділянку позивач нібито здала в оренду СТОВ « Агро-Прогрес» с. Капустине Шполянського району Черкаської області, директором якого є [PERSON] у 2014 році. Однак, орендну плату він заявнику не виплачує, договору оренди у сторін немає і такий договір оренди не зареєстрований. [PERSON] забрав у заявника свідоцтво про право на спадщину. На вимогу заявника договір оренди не надав, та сказав, що заявник подарував йому свою землю. Оскільки заявник не може отримати необхідні документи, які стосуються його земельної ділянки, він вимушений звернутися за допомогою, та встановити і покарати осіб, які незаконно заволоділи земельною ділянкою (Т.1 а.с. 30, 59). 24.06.2017 [PERSON] заявою від 23.06.2016, яка адресована нотаріусу Шполянського районного нотаріального округу Горбачу В.П., просила анулювати довіреність, видану нею на ім`я [PERSON] , посвідчену нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П. 13.05.2014 (Т.1 а.с. 152) та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за номером накладної №2060301992360, повідомлення було вручено приватному нотаріусу Шполянського районного нотаріального округу Горбачу В.П. 24.06.2017 (Т.1 а.с. 151). 13.07.2017, [PERSON] , який діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П. 13.05.2014, який діє в інтересах [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] , що діють разом або незалежно один від одного бути представником довірителя від імені довірителя правочини щодо розпорядження всім її майном, в тому числі земельними ділянками, як набувати будь-яке дозволене майно у власність, так і відчужувати, що підтверджується змістом довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П. (Т.1 а.с. 83, 208). Згідно з договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 13.07.2017 [PERSON] від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , на підставі довіреності від 13.07.2017, посвідченої приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П., зареєстрованої в реєстрі за № 1232, (далі - Власник), з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, діючи вільно, цілеспрямовано, свідомо і добровільно, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, не порушуючи права третіх осіб, бажаючи реального настання правових наслідків, обумовлених нижче, перебуваючи в здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, не помиляючись щодо обставин обумовлених нижче, діючи без впливу обману, уклали даний Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) про те, що власник надає землекористувачу право використовувати земельну ділянку, зазначену у пункті 1.2 цього договору (далі - земельна ділянка) для сільськогосподарських потреб (емфітевзису). Земельна ділянка розміром 3,9288 га, розташована за адресою: с/рада Капустинська, Шполянського району, Черкаської області, кадастровий номер № 7125782800:02:001:0100, та власнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 146, 19.03.2014 року, видавник: Шполянська державна нотаріальна контора. Право власності на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності від 19.03.2014 № 19221758, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 198771257, номер запису про право власності 5028686. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Термін користування земельною ділянкою землекористувачем на праві емфітевзису за договором складає 100 років з дати державної реєстрації права користування земельної ділянки для сільськогосподарських потреб (емфітевзису). За користування земельною ділянкою землекористувач сплачує власнику плату у розмірі 20000,00 грн, що сплачується ним у грошовій формі не пізніше 31 грудня 2020 року та є повним розрахунком (Т.1 а.с. 86-87, 209-210). За змістом розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно індексний номер 180876400, міститься запис про реєстрацію за [PERSON] права користування строком на 100 років земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100, яке виникло у останнього на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), виданого 13.07.2017 [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] на підставі Довіреності № 1232 від 13.07.2017 та [PERSON] на підставі довіреності (в порядку передоручення) № 1232, виданого 13.07.2017, виданої приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П. (Т.1 а.с. 36-37). 17.07.2017 [PERSON] скасувала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П. від 13.05.2014 за реєстром №1047 на розпорядження всім майном на ім`я [PERSON] та [PERSON] на підставі заяви [PERSON] від 17.07.2017, посвідченою приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П., зареєстрованою в реєстрі за № 1277 (Т.1 а.с. 32). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, № витягу 34322877, 17.07.2017 до реєстру був внесений запис про припинення дії довіреності, посвідченої 13.05.2014 приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П., на підставі заяви про скасування довіреності від 17.07.2017 (Т.1 а.с. 33). 17.07.2017 рекомендованим листом за № 2062200020483 [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що того ж дня вона скасувала заповіт, складений на його ім`я від 13.05.2014, реєстр №1047 від 13.05.2014. Лист був отриманий адресатом 18.07.2017 (Т.1 а.с. 34-35). Згідно з видатковим касовим ордером від 02.07.2019 Мельченко Л.Д. СПОП «Агро-Прогрес» було видано 8026,00 грн. в якості орендної плати за земельний пай за 2019 рік за договором від 13.07.2017 (Т.1 а.с. 109). За даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів від 11.08.2020 № 720 [PERSON] отримала дохід за період з І кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року отримував(ла) доходи від СПОП «Агро - Прогрес» від надання майна в лізинг в сумі 9971,40 грн., з яких утримано податки на суму 1794,85 грн., тобто отримано дохід в сумі 8176,55 грн. (Т.1 а.с.114). [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7125782800:03:001:0216, яка перебуває у користуванні СПОП «Агро - Прогрес» на підставі договору оренди від 24.11.2016 строком на 7 років, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.08.2020 № 219065222 (Т.1 а.с.115). Відповідно до довіреності, виданої [PERSON] , посвідченої секретарем Капустинської сільської ради Шполянського району Черкаської області 10.07.2017, [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником. Для цього вона надала їй право подавати від її імені заяви у відповідні установи, отримувати необхідні довідки, документи, розписуватись, подавати документи та виконувати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням даної довіреності в межах та обсязі, передбачених Законодавством України. Довіреність видана терміном на один рік (Т.1 а.с. 153). Згідно з видатковим касовим ордером від 27.11.2020 [PERSON] було видано 12000,00 грн за користування земельною ділянкою на праві емфітевзису за договором від 13.07.2017, кадастровий номер ділянки 7125782800:02:001:0100, розмір земельної ділянки 39288 га з відміткою касира [PERSON] про відмову отримувати 27.11.2020 (Т.1 а.с. 212). За даними довідки від 21.12.2020 № 37, виданою СПОП «Агро-прогрес» [PERSON] має державний акт на землю серії IV-ЧР 000780, виданий 01.12.2003, загальною площею 2,5566 га, кадастровий номер 7125782800:03:001:0216, згідно з договором оренди з СПОП «Агро-прогрес» [PERSON] виплачено за 2014 рік - 2544,82 грн, 2015 рік - 3122,19 грн, 2016 рік - 4816,19 грн, 2017 рік - 5618,88 грн, 2018 рік - 6421,58 грн, 2019 рік - 8026,90 грн, 2020 рік - 8027,00 грн. Всього - 38577,76 грн (Т.1 а.с. 214). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 07.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою, третьою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до частин першої та третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно частин першої-третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В своїй позовній заяві позивач просить визнати недійсною довіреність на розпорядження майном, виданою 13.05.2014 [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , посвідченою приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем Володимиром Павловичем, зареєстрованої в Єдиному реєстрі довіреностей за № 1047. Як на підставу для визнання вищевказаної довіреності недійсною позивач посилається на те, що оспорювана довіреність була підписана нею в момент, коли її син потребував негайного операційного втручання, на проведення якого терміново були потрібні кошти, тобто під впливом тяжкої для неї обставини. За змістом статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені статтею 216 цього Кодексу. Сторона, яка скористалася тяжкою обставиною, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв`язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 09.11.2020 у справі № 673/1568/16-ц правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але змушена це зробити через тяжкі обставини, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. Необхідним критерієм для визнання правочину недійсним, з підстав передбачених вище, є доведення в судовому процесі нерозривного причино наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення або зменшення тяжких обставин. Що стосується вкрай невигідних умов, то слід враховувати, що невигідні умови безпосередньо мають бути пов`язані з обставинами вчинення правочину. Тобто внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість вирішити ту проблему (усунути тяжку обставину), яка змусила її вчинити цей правочин. Також умови правочину повинні бути не просто невигідними, а вкрай невигідними. Згідно з висновком Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 401/218/18 Верховний Суд вказав, що за змістом статті 233 ЦК України ознаками правочину, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, (зокрема, реалізації за низьку оплату майна, що має значну цінність), під впливом тяжкої для неї обставини (наприклад, під загрозою банкрутства) і добровільно, тобто особа усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі. У постанові Верховного Суду України від 15.01.2021 у справі № 337/3035/18 зроблено висновок, що Правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Стаття 233 ЦК України не передбачає обмежень чи заборон застосування її до окремих правовідносин. Подібні за змістом правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 06 квітня 2016 року в справі № 6-551цс16 та від 21 грудня 2016 року в справі № 6-2766цс16. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає, що позивач надав достатньо доказів того, що оскаржувана нею довіреність на розпорядження майном, видана нею на ім`я [PERSON] та [PERSON] , була вчинена нею під впливом тяжкої обставини, - важкої хвороби та загрози життю її сина. Вказана довіреність була видана нею на вкрай невигідних для неї умовах, оскільки такий односторонній правочин надавав абсолютне право, зовсім чужій для позивача людині, на розпорядження на власний розсуд належним їй майном, в тому числі і земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100. Судом встановлено, що позивач 13.05.2014 окрім довіреності видав на ім`я [PERSON] розписку про позику коштів на суму 20000,00 грн. та склав заповіт на земельну ділянку в зв`язку з потребою коштів на лікуванням сина позивача. Про відсутність вільного волевиявлення позивача на підписання довіреності, якою вона уповноважила [PERSON] , з-поміж іншого і вчиняти від її імені правочини щодо розпорядження всім її майном, в тому числі земельними ділянками, свідчать також і звернення [PERSON] до прокуратури та поліції з заявою про скоєння правопорушення. Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 145/2047/16-ц «відсутність вільного волевиявлення свідчать також неодноразові звернення [PERSON] до правоохоронних органів, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявами про захист її порушених прав як власника земельної ділянки, які містяться в матеріалах справи». Так, оскільки позивачем було доведено, що при підписанні оспорюваної довіреності вона перебувала під впливом тяжкої для неї обставини (хвороба сина) і на вкрай невигідних обставинах, тому суд вважає про наявність підстав для визнання недійсною Довіреність на розпорядження майном, виданою 13.05.2014 [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , посвідчену приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем Володимиром Павловичем зареєстрованої в Єдиному реєстрі довіреностей за № 1047. Судом встановлено, що згідно з довіреністю № 1232 від 13.07.2017 (в порядку передоручення) [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 13.05.2014, уповноважив [PERSON] та [PERSON] вчиняти від її імені правочини щодо розпорядження її майном, в тому числі земельними ділянками та 13.07.2017 був укладений договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) між [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] на підставі Довіреності № 1232 від 13.07.2017, строком на 100 років земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100. Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання того обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні Правочин, вчинений замісником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Частиною 1 статті 1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Водночас частинами 1 та 2 статті 1005 ЦК України передбачено те, що повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. Повірений має право передати виконання доручення іншій особі (замісникові), якщо це передбачено договором або якщо повірений був вимушений до цього обставинами, з метою охорони інтересів довірителя. Повірений, який передав виконання доручення замісникові, повинен негайно повідомити про це довірителя. У цьому разі повірений відповідає лише за вибір замісника. Довіритель має право у будь-який час відхилити замісника, якого обрав повірений. Згідно ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Верховний Суд у постанові від 25.09.2019 у справі № 727/3501/16-ц (провадження № 61-30020св18) дійшов висновків, що правочин завжди має вчинятися в інтересах сторони, яку представляють. З метою забезпечення інтересів цієї особи представнику заборонено вчиняти представницький правочин у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. При цьому словосполучення «у своїх інтересах» необхідно розуміти таким чином, що представник не може вчиняти від імені особи, яку він представляє, правочин щодо себе особисто (тобто бути стороною цього правочину) або іншим шляхом на шкоду інтересам довірителя, в тому числі на користь інших осіб, включаючи і тих, представником яких він одночасно є. Отже, згідно з наданими сторонами доказами, відповідач не дотримався встановленого законодавством обов`язку щодо вчинення довіреності в порядку передоручення. Зокрема [PERSON] передав свої повноваження щодо позивача на підставі довіреності іншим особам, а саме відповідно до довіреності в порядку передоручення, посвідченої приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П. 13.07.2017, [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності від 13.05.2014, уповноважив [PERSON] та [PERSON] , які діють разом або незалежно один від одного, вчиняти від імені довірителя [PERSON] , тобто [PERSON] , правочини щодо розпорядження майном довірителя, в тому числі земельними ділянками. При цьому відповідач не повідомив позивача, як свого довірителя про факт передачі виконання доручення замісникам і про осіб замісників та в цей же день передачі повноважень за довіреністю [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] уклали договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) про те, що власник, тобто [PERSON] надає землекористувачу, тобто [PERSON] право використовувати земельну ділянку, розміром 3,9288 га, розташовану за адресою: с/рада Капустинська, Шполянського району, Черкаської області, кадастровий номер № 7125782800:02:001:0100, термін користування земельною ділянкою землекористувачем на праві емфітевзису за договором складає 100 років з дати державної реєстрації права користування земельної ділянки для сільськогосподарських потреб (емфітевзису). На підставі цього правочину цього ж дня проведено державну реєстрацію за відповідачем права користування земельною ділянкою. До того ж правочин від 13.07.2020, а саме договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), вчинений [PERSON] від імені особи, яку вона представляє, на користь особи, представником якої вона одночасно є, а саме [PERSON] , що суперечить вимогам ст. 238 ЦК України. Також суд враховує, що на момент нотаріального посвідчення вказаного договору 13.07.2017 та довіреності, виданої [PERSON] в порядку передоручення повноважень на [PERSON] від 13.07.2017 нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбачем В.П., у цього ж нотаріуса перебувала на розгляді заява позивача про скасування довіреності, виданої на [PERSON] від 13.05.2014. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] стверджувала, що оскаржуваний договір емфітевзису порушує її права та законні інтереси, оскільки такий договір укладений строком на 100 років, що становить значний проміжок часу, а також, що умови договору не відповідають інтересам власника земельної ділянки, оскільки плата за користування земельною ділянкою становить 20000,00 грн, які землекористувач мав виплатити одноразово до 31.12.2020, в той же час орендна плата за договором оренди за 100 років мала б бути в рази більшою. Таким чином, так як договір емфітевзису було укладено з порушенням чинного законодавства та як наслідок без вільного волевиявлення позивача, про що свідчать вищевикладені обставини, підкріплені також письмовими доказами, то такий правочин підлягає до визнання його недійсним. Відповідно до частин 2 і 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи вищенаведені норми Закону суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про припинення за [PERSON] право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7125782800:02:001:0100. Щодо позовних вимог позивача про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 46403,50 грн. - прибутку, отриманого відповідачем від використання, належної позивачеві земельної ділянки суд дійшов наступних висновків. Статтею 216 ЦК України передбачені правові наслідки недійсності правочину. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 288.5.2. ст. 288 ПК України річна сума орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. На обґрунтування суми, що підлягає стягненню, позивач посилається на те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 28.04.2020 становить 96673 (дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят три ) гривні, 99 копійок, що підтверджується розрахунком нормативної грошової оцінки, який можна переглянути на сайті https://ngo.land.gov.ua./uk/map/, а тому відповідно сума орендної плати у розмірі 12 % від нормативної оцінки земельної ділянки складатиме (96673,99 грн х 12%) = 11600 (одинадцять тисяч шістсот) гривень 90 копійок. Та вартість одержаного відповідачем доходу (прибутку) за час користування земельною ділянкою в період 2017-2020 років становить: 96673,99 гривень (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) х 12 % х 4 (роки (2017-2020 роки включно) = 46403 (сорок шість тисяч чотириста три) гривні 50 копійок. Втім суд вважає, що позивачем не обґрунтований саме такий розмір одержаного відповідачем [PERSON] доходу за договором емфітевзису. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. п.5, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. За змістом статті 216 ЦК ( 435-15 ) та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до статті 11 ЦПК ( 1618-15 ). А тому, з урахуванням позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності правочину зокрема у виді зобов`язання відповідача 1 повернути позивачу земельну ділянку. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» 17.10.2014 № 10 при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2522,40 грн. Таким чином, оскільки задоволено позов частково (2 позовні вимоги, за які сплачено судовий збір в розмірі 1681,60 грн), а позовна вимога щодо визнання недійсної довіреності на розпорядження майном, виданої 13.05.2014 [PERSON] , не стосуються відповідача [PERSON] , суд стягує з останньої на користь позивача, судовий збір в розмірі Ѕ від судового збору, сплаченого за подання вимоги про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), виданого 13.07.2017, а саме: 420,40 грн. та з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 1261,20 грн. На підставі ст. 15, 202, 203, 204, 215, 216, 229, 233, 237, 238, 240, 244, 1000, 1008 ЦК України,

Outcome: partial