Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

28 лютого 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Савіхіна А.М. (далі - позивач) з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) суми заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.08.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, у зв'язку з чим, станом на 01.01.2018 року існує заборгованість у розмірі 106175,23 грн. Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Як вбачається з позовної заяви, в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважні причини своєї неявки доказів не надав та не подав відзив на позовну заяву. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Договір з Приватбанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку». Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] отримав кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» та з 10.08.2007 року за договором б/н отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № 5457082971724708, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 22,80 % на рік. Згідно анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку позичальника від 10.08.2007 року, відповідач підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з якими і розписався в заяві. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 10.08.2007 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON], станом на 01.01.2018 року, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 106175,23 грн., з яких: 5650,80 грн. - заборгованість за кредитом; 91238,16 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3754,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5032,15 грн. - штраф (процентна складова). Пунктом 5.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору визначено, що банк має право здійснювати заміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру виданого кредиту (кредитної ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до ведення в дію змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці за картковим рахунком згідно з п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою у односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON]: 07.08.2007 року - старт карткового рахунку, 07.08.2007 року збільшено кредитний ліміт - 21600,00 грн., 16.02.2010 року зніжено кредитний ліміт - 1680,00 грн., 02.04.2010 року знижено кредитний ліміт 1680,00 грн., 28.10.2011 року знижено кредитний ліміт - 1410,00 грн., 16.10.2012 року збільшено кредитний ліміт - 3000,00 грн., 13.01.2013 року збільшено кредитний ліміт - 6000,00 грн., 11.11.2014 року встановлено кредитний ліміт - 5660,00 грн., строк дії картки - 08/15. Згідно розрахунку заборгованості позивачем змінювався розмір щомісячної процентної ставки з 01 січня 2013 року з 22,8% до 30%, 01 вересня 2014 року з 30% до 34,80% та з 01 квітня 2015 року до 43,2 %. Даних, що клієнт повідомляв банк про незгоду із змінами судом не здобуто. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта та відповіддю виконавчого комітету Білозерської міської ради на запит суду. Враховуючи наведене, суд вважає, що на договірні правовідносини між сторонами у справі розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, до таких населених пунктів віднесено і м. Білозерське Донецької області, де зареєстрований відповідач. Крім того, позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3754,12 грн. - заборгованості за пенею та комісією, розрахованої станом на 01.01.2018 року, однак детального (щомісячного) розрахунку суми пені та суми комісії, позивачем до суду надано не було. Так станом на 15.04.2014 року розмір нарахованої суми комісії та пені складав - 00,00 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення комісії та пені за період з 14.04.2014 року по 01.01.2018 рокузадоволенню не підлягають на підставі ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Також не підлягають стягненню штрафи, які нараховані відповідно до 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, так як вони нараховані після 14.04.2014 року. Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає задоволенню в даному випадку становить 96888,96 грн., з яких: 5650,80 грн. - заборгованість за кредитом; 91238,16 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В решті позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно відмовити. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема 1607,89 грн. судового збору.

Outcome: partial