Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт»про визнання незаконними та скасування наказу стверджуючи, що відповідно до наказу начальника порту №74/Л від 20.04.2005 вона (позивачка) працює в ДП «ІМТП» тальманом четвертого терміналу. 26.01.2015 року відповідачем було видано накази за №33 та №46/О «Про переміщення працівників підприємства». Позивачка вказує в позові, що 05.05.2015 року відповідач ознайомив її з наказом директора ДП «ІМТП» від 29.04.2015 року за №247-О про її переміщення постійно на посаду тальману 4 терміналу з оплатою за штатним розписом з багатозмінним цілодобовим режимом роботи з укладанням договору про повну матеріальну відповідальність. Позивач вважає, що шляхом видання наказу №46-0 від 26.01.2015 року про переміщення роботодавець фактично провів переведення без її згоди. Позивачка вважає, що роботодавець ДП «ІМТП» в односторонньому порядку запровадив скорочення штату та чисельності працівників на підприємстві, та фактично провів не переміщення, а скорочення чисельності та штату працівників терміналів та зміну суттєвих умов трудового договору, що відповідно до ст.32 КЗпП України кваліфікується як переведення. У звязку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд: - поновити строк на оскарження наказу директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26.01.2015 року за №33 «Про переміщення працівників підприємства» та наказу директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26.01.2015 року за №46/О про переміщення [PERSON]; - визнати наказ директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26.01.2015 року за №33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису четвертого терміналу посади тальмана, яку займала [PERSON] незаконним та скасувати; - визнати наказ директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 26.01.2015 року за №46/О про переміщення [PERSON] незаконним та скасувати; - визнати наказ директора ДП Іллічівський морський торговельний порт від 29.04.2015 року за №247-О про переміщення [PERSON] незаконним та скасувати; - стягнути з ДП Іллічівський морський торговельний порт на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.02.2015 року по 05.05.2015 року. В судове засідання позивач не зявилася, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач надав письмові заперечення в яких позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим що жодних скорочень працівників при виконанні наказу від 26.01.2015р №33 не відбувалося, працівники лише були переміщені із збереженням своїх посад, істотних та усіх інших умов праці із одного структурного підрозділу ДП «ІМТП» до іншого, що підтверджується змінами штатних розписів структурних підрозділів в 2015 році № 52/11.1- 5, затверджених першим заступником директора ДП «ІМТП». Дослідивши матеріали справи, судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.01.2015 року керівництвом порту, на виконання вимог ЗУ "Про морські порти України", Розпорядження КМУ від 04.03.2013р № 133-р "Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту" ( щодо ДП Іллічівського морського торгівельного порту), виданий наказ № 33 «Про переміщення працівників підприємства», яким виключено зі штатних розписів структурних підрозділів (1,2,4 терміналів та Портових ремонтних майстерень) певний перелік робочих місць та посад, а в структурному підрозділі «З термінал» були введені. Наказ містить посилання на необхідність забезпечення заходів щодо реорганізації підприємства згідно з Законом України «Про морські порти України», з метою підвищення ефективності виробничої діяльності ДП «ІМТП», а також у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, що повязані з передачею в оренду основних засобів структурного підрозділу «3 термінал» (а.с.8-9). В той же день керівництвом порту видано наказ №46-0, яким переміщені конкретні працівники підприємства, в тому числі і позивачка. Так, тальмана четвертого терміналу [PERSON] було переміщено постійно з 02.02.2015 тальманом третього терміналу, з оплатою за штатним розписом, ст. 32 КЗпП України, режим роботи - багатозмінний цілодобовий (а.с.99). Переміщення є законним, якщо згідно ст.ст. 21, 31, 32 КЗпП України, воно буде проводиться в межах умов трудового договору і не передбачає істотних його змін. Виходячи зі змісту цих норм, істотними умовами праці є система та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інші умови, які за умовами трудового договору слід вважати істотними. Поняття «переміщення» визначено в частині другій статті 32 КЗпП України. Згідно з цією нормою не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. У разі переміщення трудова функція, найменування посади та робоче місце, на відміну від переведення, не змінюються. Змінюється лише робоче місце, структурний підрозділ (відділ), доручається робота на іншому механізмі чи агрегаті. Переміщення не потребує згоди працівника. Роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоровя. У сенсі розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 (зі змінами та доповненнями) переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. До поняття «переведення» у статті 32 Кодексу законів про працю України, відносять переведення працівника на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, що допускається тільки за згодою працівника (за винятком випадку тимчасового переведення, обумовленого у ст. 33 КЗпП). При цьому переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором (п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 (далі ? Постанова № 9). У частині 2 ст.32 КЗпП також прямо зазначено, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Звісно, при цьому роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоровя. Отже, переведення відрізняється від переміщення тим, що у разі переведення працівнику доручається або інша робота, або та ж сама, але на іншому підприємстві, або робота на цьому ж підприємстві, але в іншій місцевості. У той же час при переміщенні працівник продовжує виконувати ту ж роботу, на тому самому підприємстві і в тій же місцевості, однак на іншому робочому місці, засобі праці чи іншому відділі. Отож, одним із найпоширеніших видів є постійне переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві (частина перша ст. 32 КЗпП). Причини такого переведення можуть бути найрізноманітніші ? зокрема, зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, поновлення працівника, який виконував цю роботу раніше (тобто коли роботодавець відповідно до частини другої ст.40 КЗпП перш ніж звільнити працівника, за можливості, повинен запропонувати працівникові іншу роботу), а також отримання працівником нової спеціальності, кваліфікації у звязку з успішним закінченням навчання, переведення на вищу посаду тощо. Рішення про таке переведення приймається на підставі або доповідної записки керівника відповідного службового підрозділу, або заяви самого працівника й оформляється шляхом видання наказу (розпорядження) роботодавця. Окрім того, згідно зі ст. 43 Конституції України застосування примусової праці заборонено. Під примусовою працею розуміється будь-яка робота або служба, виконання якої вимагається від працівника під погрозою покарання, і для якої працівник не пропонував добровільно свої послуги. Також в п. 31 Постанови № 9 зазначено, що переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Тому в разі необхідності для здійснення зазначеного переміщення, буде доцільно видати наказ, в якому вказати причини такого переміщення. Таким чином, зміст наказу від 26.01.2015 року №33 вказує на те, що підприємство здійснило переміщення позивача, що у сенсі положень частини 2 статті 32 КЗпП України не потребує згоди працівника. Позивачку переміщено на тому ж підприємстві в інший структурний підрозділ у тій самій місцевості у межах спеціальності та кваліфікації. Посилання позивача на необхідність його згоди безпідставні, оскільки має місце не переведення відповідно до частини 1 статті 32 КЗпП України, а переміщення, передбачене частиною 2 статті 32 КЗпП України. Згідно з записом у трудовій книжці Позивача, її було саме переміщено зі збереженням посади з одного структурного підрозділу до іншого в межах одного підприємства - відповідача ДП «ІМТП» (а.с.98). Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 р. в трудовій книжці в графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства, а далі у тієї ж графі конкретизується: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій». У відповідному розділі класифікації професій Національного класифікатору України «Класифікатор професій» ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 р. № 327 міститься посада «тальман». На ДП «ІМТП» діє посадова інструкція посади «тальман», незалежно від терміналу (перший, другий, і т.д.) на якому працює тальман. Посадова інструкція посади тальмана терміналу затверджена наказом директора порту від 23.12.13р. № 638, та є єдиною посадовою інструкцією посади «тальман» на підприємстві. Таким чином, зазначення у трудових книжках структурного підрозділу не є частиною найменування посад працівників, а є лише конкретизацією тимчасового закріплення працівників за певним структурним підрозділом підприємства-роботодавця, що здійснюється на виконання Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що у звязку з виданням наказу від 26.01.15р №33 на підприємстві ДП «ІМТП» не відбулось ні скорочення кількості посад та чисельності працівників, що повністю підтверджується змінами штатних розписів структурних підрозділів в 2015 році № 52/11.1-5. Згідно змін штатних розписів структурних підрозділів в 2015 році №52/11.1-5, затверджених першим заступником директора ДП «ІМТП», 47 штатних одиниць тальманів на 1,2,4 терміналах виключено, у той час, як на 3 терміналі введено, 47 штатних одиниць. Таким чином, позивача - працівника ДП «ІМТП» було переміщено на підставі ч.2 ст.32 КЗпП України з структурного підрозділу «4 термінал» ДП «ІМТП» на ту ж саму посаду «тальман» до іншого структурного підрозділу «3 термінал» ДП «ІМТП» у межах посади, обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних та усіх інших умов праці, що повністю відповідає правовій нормі ч.2 ст.32 КЗпП України, та не потребує згоди ні працівника ні профспілкового органу, членом якого є працівник. Отже, наказ директора Держаного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» № 33 від 26.01.2015 «Про переміщення працівників підприємства» є законним та правові підстави для його скасування відсутні, а враховуючи, що наказ директора Держаного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» №46-0 від 26.01.2015 р. виданий на підставі наказу №33 від 26.01.2015, то підстави для скасування наказу директора Держаного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» №46-0 від 26.01.2015 року теж відсутні. [PERSON] того, судом досліджено виписку з наказу директора Держаного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» №247-0 від 29.04.2015 року, яким [PERSON] тальмана 3 терміна переміщено тальманом 4 терміналу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed