Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] 11.09.2015 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вказуючи, що відповідач, будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 28.10.2015р. Центральним районним судом м.Миколаєва постановлено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 15.09.2019 р. скасовано заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.10.2015 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.12.2020 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Центрального районного суду м. Миколаєва [PERSON] . Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 05.01.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою від 06.01.2021 року суддею Гуденко О.А. прийнято до провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Представник позивача - адвокатка Коренко Т.В. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду, відзив проти позову суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є : батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується актовим записом №4066 у Свідоцтві про народження серії [NUMBER] . Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 липня 2017 і до їх повноліття, і не менше 30 відсотків прожикового мінімумум - з 11 вересня 2015 року і до 07.07.2017 року включно. При цьому суд враховує, що відоавідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що він до 2018 року проживав разом з позивачкою та матеріально утримував дитину ( на що він посилався в заяві про скасуваня заочного рішення). Також щодо періоду нарахування аліментів суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII, чякий набрав чинності 08.07.2017, частину другу викладено в такій редакції:"2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 коп.

Outcome: approved