Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] (по тексту [PERSON], позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON]\~ (по тексту - до [PERSON], відповідач) про зміну розміру аліментів, встановленого рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від\~ 27 грудня 2006 року та просила стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], збільшивши їх розмір до 1/4 частки від доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення повноліття. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, від якого народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду від 27.12.2006 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі\~ 50 (пятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2006 року і до повноліття дитини. Звертає увагу, що на сьогоднішній день матеріальне становище відповідача змінилося, він працює та має стабільний дохід. З урахуванням викладеного, вважає, що є доцільним збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася. У поданій до суду письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що щодо заявлених вимог не заперечує та просить визначити розмір аліментів згідно вимог чинного законодавства. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалюючи судове рішення суд врахував наступне. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29.11.2006 року, актовий запис № 29, серія I- БВ № 021819. Згідно копії свідоцтва про народження, актовий запис №105, серії 1-БВ № 152356\~ вбачається, що позивач та відповідач у справі є батьками [PERSON], [INFO]. У ході розгляду встановлено, що 27.12.2006 року Ізяславським районним судом Хмельницької області вирішено стягувати з [PERSON]\~ на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої\~ дочки [PERSON], [INFO] - 50 (пятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2006 року і до повноліття дитини. Згідно відомостей Пенсійного фонду України від 25.01.2018 року про осіб боржників, які працюють за трудовим та цивільно-правовим договорами вбачається, що [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Паритет Логістик». Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд також врахував наступне. Так, відповідно до\~ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. За положеннями\~ст. 182 - 183 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів,визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж\~ 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 01 січня 2018 року не може бути меншим, ніж\~ 930 грн. 00 коп. на дітей віком від 6 до 18 років та не може бути меншим, ніж 746 грн. 00 коп. на дітей віком до 6 років. Суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно п. 17, 18\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Звернено увагу судів на те, що до передбаченої\~ст. 185 СК\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. За\~п. 23 цієї Постанови, відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає, що в звязку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе матір на її утримання значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в звязку з чим матеріальне становище погіршується. Аналізуючи надані суду докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні нового розміру аліментів суд враховує те, що відповідач, будучи фізично здоровою особою працездатного віку, офіційно працює, має постійний заробіток. На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини. Слід зазначити, що стягнення аліментів у зазначеному вище розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного, рівності прав та обовязків батьків щодо дитини (ст.141 СК України) та фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з нею. З огляду на викладене, суд вважає що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до розяснень абз. 1, 4 п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" на момент подачі позову, у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved