Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 20 жовтня 1995 року вона уклала шлюб із [PERSON] Сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя не склалося, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою № 292 про виклик у суд на 11 грудня 2017 року (а.с. 17), подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, провести розгляд справи у її відсутності (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою № 293 про виклик у суд на 11 грудня 2017 року (а.с. 18), подав до суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить провести розгляд справи у його відсутності (а.с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Враховуючи заяви сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Сторони уклали шлюб 20 жовтня 1995 року у Копайгородській селищній раді Барського району Вінницької області, актовий запис № 24. Це підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], видане 20 жовтня 1995 року Копайгородською селищною радою Барського району Вінницької області (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Це підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], видане 8 вересня 2016 року Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя, дійсної причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність у них малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між подружжям відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, що відповідно до ст. 112 СК України та п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", є підставою для розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, суд стягує на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] документально підтверджені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 гривень (а.с. 1) та витрат на правову допомогу у розмірі 400 гривень (а.с. 7-9). На підставі ч. 1 ст. 110, статей 112, 113 Сімейного кодексу України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: approved