Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року стягнуто з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь матері [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], до повноліття дитини, починаючи з 09 вересня 2010 року. 03 грудня 2010 року він уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище - [PERSON]. 04 лютого 2011 року у них народилася дочка - [PERSON]. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року стягнуто з нього аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, на користь [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 серпня 2017 року. Після винесення рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області його матеріальний стан та сімейний стан змінилися, він одружився, в нього народилася ще одна дитина, яку згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області він повинен утримувати. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.192 СК України, прохає суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], встановивши їх у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову та до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Суд, заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2010 року з [PERSON], позивача в даній справі, стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь матері [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], до повноліття дитини, починаючи з 09 вересня 2010 року (а.с.8). 03 грудня 2010 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції ,актовий запис №994. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] - "Кривич" (а.с.6). Від шлюбу з [PERSON] у них 04 лютого 2011 року народилася дочка - [PERSON] (а.с.7). Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, на користь [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 серпня 2017 року (а.с.9, 10). Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Частинами 1, 2 ст.27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Верховною Радою України через прийняття Постанови №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено визнання державою права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що після ухвалення судом рішення про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 31 жовтня 2007 року, змінився сімейний стан позивача, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів визначених рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2010 року, а тому позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] в позовній заяві та в судовому засіданні вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат не заявляв, тому судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved