Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

25 лютого 2014 року Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON], законного представника [PERSON], який був уточнений та в якому вказує, що статтею 121 Конституції України передбачено, що на прокуратуру покладено обов'язок представництва інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження. Прокуратурою Оріхівського району за зверненням громадянки [PERSON] проведено перевірку про визнання права власності за малолітнім [PERSON], [INFO], на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Перевіркою встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], а батьком є [PERSON]. Вказані факти підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області 22.03.2002 (актовий запис №35). [INFO] батько малолітнього, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 07.05.2013. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Даний об'єкт нерухомості належав [PERSON] на підстав договору купівлі - продажу від 12.05.2011 який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі №882. Своє право власності [PERSON] у відповідних компетентних органах вчасно не зареєстрував. Частиною 1 ст.1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тому, після смерті [PERSON] малолітній син [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки шлюб між [PERSON] і [PERSON], розірвано в 2010 році та остання відповідно не входить до кола спадкоємців, так як квартира придбана вже після розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 4 вказаної статті передбачає, що заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Відповідно до вищевказаного законодавства, у вересні 2013 року [PERSON] в інтересах свого малолітнього сина, в якості законного представника звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 28.09.2013 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючих документів на квартиру. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В свою чергу, проведеною перевіркою встановлено, що в Комунальному підприємстві «Імпульс» Пологівської районної ради власником майна, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] на даний час зареєстрований [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського нотаріального округу від 26.02.2009 №331. Також, встановлено, що 12.05.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу на вище зазначене майно, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. Відповідно до п.10 зазначеного договору купівлі-продажу робиться посилання на ст.657 Цивільного кодексу України в такій редакції «цей договір (правочин) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Підставою виникнення права власності у покупця є нотаріальне посвідчення цього договору і його державна реєстрація. Так, згідно зазначеного договору, його зареєстровано в реєстрі за №882 приватним нотаріусом. Так, ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права не нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової державної реєстрації. В свою чергу, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Однак, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої зазначеним законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, оскільки договір купівлі-продаж укладений та нотаріально посвідчений, право власності на зазначене майно у [PERSON] виникло з моменту такого нотаріального посвідчення. Отже, зазначене майно увійшло до складу спадщини відповідно до вимог ст.1288 Цивільного кодексу України після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Крім того, мати малолітньої дитини, яка є законним представником, самостійно не в змозі звернутись до суду з позовною заявою, оскільки на теперішній час здійснює догляд за другою малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області 12.05.2011 (актовий запис №128), не працює та не має матеріальної можливості звернутися до суду в інтересах старшого сина. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] є малолітньою особою та в силу свого віку не в змозі самостійно захистити свої права, прокурор Оріхівського району звертається з вказаним позовом в інтересах останнього. Також, додатково проведеною перевіркою встановлено, що згідно висновку №16/14 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №324/380/14-ц провадження №2/323/204/2014 дійсна (ринкова) вартість двокімнатної квартири загальною площею 34,1 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м розташованої на першому поверсі одноповерхового житлового будинку, [ADDRESS], на дату проведення дослідження становить 39679,00 грн. Позивач прохає визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON], на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні Представник Позивача - прокурор Оріхівського району Запорізької області Галімова А.В. на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити в повному обсязі. Законний представник малолітнього [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні прохає суд задовольнити позовні вимоги позивача. В судове засідання Відповідач не з'явився по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб,через засоби масової інформації - газету "Запорізька правда" від 03 липня 2014 року , заяву про розгляд справи без його участі не надавав. Представник третьої особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з"явилася по невідомим суду причинам, про день слухання справи була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, заяву про розгляд справи без її участі не надавала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації в судовому засіданні вважає за можливим задовольнити позовні вимоги позивача. Представник третьої особи Оріхівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, 02 липня 2014 року до суду надав листа про розгляд справи без його участі. Звертаючи увагу, що Відповідач не з'явився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачки повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши Представника Позивача - прокурора Оріхівського району Запорізької області Галімову А.В., законного представник малолітнього [PERSON], представника третьої особи Служби у справах дітей Оріхівської районної державної адміністрації, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Оріхівського району за зверненням громадянки [PERSON] проведено перевірку про визнання права власності за малолітнім [PERSON], [INFO], на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], а батьком є [PERSON]. (а.с.10). Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер батько малолітнього [PERSON] - [PERSON]. (а.с.16). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Даний об'єкт нерухомості належав [PERSON] на підстав договору купівлі - продажу від 12.05.2011 який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі №882. (а.с.11). Своє право власності [PERSON] у відповідних компетентних органах вчасно не зареєстрував. Частиною 1 ст.1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тому, після смерті [PERSON] малолітній син [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки шлюб між [PERSON] і [PERSON], розірвано в 2010 році (а.с.18) та остання відповідно не входить до кола спадкоємців, так як квартира придбана вже після розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 4 вказаної статті передбачає, що заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Відповідно до вищевказаного законодавства, у вересні 2013 року [PERSON] в інтересах свого малолітнього сина, в якості законного представника звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 28.09.2013 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючих документів на квартиру. (а.с.15). Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В свою чергу, проведеною перевіркою встановлено, що в Комунальному підприємстві «Імпульс» Пологівської районної ради власником майна, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] на даний час зареєстрований [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського нотаріального округу від 26.02.2009 №331. Також, встановлено, що 12.05.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу на вище зазначене майно, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. Відповідно до п.10 зазначеного договору купівлі-продажу робиться посилання на ст.657 Цивільного кодексу України в такій редакції «цей договір (правочин) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Підставою виникнення права власності у покупця є нотаріальне посвідчення цього договору і його державна реєстрація. Так, згідно зазначеного договору, його зареєстровано в реєстрі за №882 приватним нотаріусом. Так, ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права не нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової державної реєстрації. В свою чергу, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Однак, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої зазначеним законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, оскільки договір купівлі-продаж укладений та нотаріально посвідчений, право власності на зазначене майно у [PERSON] виникло з моменту такого нотаріального посвідчення. Отже, зазначене майно увійшло до складу спадщини відповідно до вимог ст.1288 Цивільного кодексу України після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Крім того, мати малолітньої дитини, яка є законним представником, самостійно не в змозі звернутись до суду з позовною заявою, оскільки на теперішній час здійснює догляд за другою малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області 12.05.2011 (актовий запис №128) (а.с.14), не працює та не має матеріальної можливості звернутися до суду в інтересах старшого сина. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] є малолітньою особою та в силу свого віку не в змозі самостійно захистити свої права, прокурор Оріхівського району звертається з вказаним позовом в інтересах останнього. Також, додатково проведеною перевіркою встановлено, що згідно висновку №16/14 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №324/380/14-ц провадження №2/323/204/2014 дійсна (ринкова) вартість двокімнатної квартири загальною площею 34,1 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м розташованої на першому поверсі одноповерхового житлового будинку, [ADDRESS], на дату проведення дослідження становить 39679,00 грн. (а.с.94-104). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved