Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач), третя особа - [PERSON], про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 2 травня 2013 року померла її мати [PERSON]. Заповіту [PERSON] не складала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами. Позивач та третя особа оформили право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, однак позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними спорудами та на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючі документи на них відсутні. У звязку з цим позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, а справу розглянути без її участі. У судове засідання сторони не зявилися. Відповідач надіслав лист, в якому просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 39). Третя особа подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на вказаний житловий будинок та земельну ділянку не претендує (а.с. 37). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 2 травня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 3 травня 2013 року серії І-СР № 207500 (а.с. 7). Позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15 листопада 1956 року серії ЯЭ № 216670 (а.с. 9). До укладення шлюбу з [PERSON] позивач мала дівоче прізвище "Василенко", а після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище "Журавель", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 16 вересня 1979 року серії І-СР № 351773 (а.с. 10). Судом встановлено, що [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла його спадщину, але не оформила право власності на земельну ділянку площею 0,2492 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 12 травня 2004 року серії ЧР № 117267 (а.с. 30). Заповіту [PERSON] не складала, а після її смерті відкрилася спадщина. Згідно з довідкою Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 2 червня 2005 року № 364 [PERSON] протягом 6 місяців після смерті [PERSON], який помер 1 червня 2004 року вступила в управління спадковим майном: речі вжитку (обіходу) перейшли в користування [PERSON] в липні 2004 року (а.с. 15). За померлим [PERSON] числиться земельна ділянка розміром 0,2492 га, яка знаходиться за адресою вул. Центральна, 151, с. Жовнино, Чорнобаївський район, Черкаська область (40 квартал, 53 - аграрно-виробнича група грунтів, друга економічно-планувальна зона), що підтверджується довідками Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 26 жовтня 2017 року № 357, яка видана на підставі погосподарської книги № 4 (особовий рахунок № 373) та № 356 від 26 жовтня 2017 року (а.с. 11, 14). На момент смерті [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [INFO]. В погосподарському номері проживала одна. За [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за вказаною адресою. Правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами не видавалися, що підтверджується довідками Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 26 жовтня 2017 року №№ 355, 358, які видані на підставі погосподарської книги № 6 (особовий рахунок № 0489-1) (а.с. 12, 13). Відповідно до змісту листів Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 18 листопада 2017 року (вих. № 1641/01-16) та від 18 листопада 2017 року (вих. № 1649/01-16) (а.с. 47, 48), що надійшли у відповідь на запити суду (а.с. 41, 42), [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини [PERSON], та їй видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення тованого сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] подані заяви про прийняття спадщини позивачем та третьою особою (а.с. 49) та їм видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошові вклади (а.с. 52-54). Разом з тим, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, оскільки на них відсутні правовстановлюючі документи. Водночас судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 24-26). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 2 травня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково оформила свої спадкові права, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього, та на земельну ділянку у зв'язку з тим, що її мати за життя не встигла оформити право валсності на неї після серті свого чоловіка [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відповідно до п. 3.5 вказаного листа, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, беручи до увагу відсутність інших спадкоємців, а також враховуючи те, що за життя [PERSON] не встигла оформити право власності на земельну ділянку, а іншого шляху, крім визнання права власності в судовому порядку у позивача немає, визнання позову третьою особою, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved