Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Носачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 24 вересня 2016 року помер її чоловік та батько малолітнього [PERSON] [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина будинок з надвірними спорудами №5 по вул.Сонячній (назва вулиці до перейменування Кірова) в с.Ленінське Смілянського району Черкаської області. Вказаний будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами, зареєстрованого 28 липня 1997 року Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі»). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач та [PERSON], шляхом подачі до державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори заяви відповідного змісту. [PERSON] та [PERSON] подали заяви до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, переоформити спадщину позасудовим порядком позивач не може, оскільки вказаний договір не був нотаріально посвідченим, а тому нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Позивач в судове засідання не зявився, до суду від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, від нього до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 28 серпня 1997 року [PERSON] та [PERSON] Олексаедр Миколайович уклади договір купівлі продажу будинку з надвірними спорудами, за яким останній придбав у власність житловий будинок по вул.Кірова, 5 в с.Носачів хутір Ленінський Смілянського району Черкаської області. Цей договір згідно з чинною на час його укладання редакції ст.15 ЗУ "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року зареєстрований 28 серпня 1997 року Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі»). Право власності на зазначений будинок зареєстроване Смілянським виробничи відділком КП «ЧООБТІ», що підтверджується штампом у зазначеному договорі купівлі-продажу. 24 вересня 2016 року помер [PERSON], згідно копії свідоцтва про смерть від 26 вересня 2016 року І-СР №288699. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина будинок з надвірними спорудами №5 по вул.Сонячній (назва вулиці до перейменування Кірова) в с.Ленінське Смілянського району Черкаської області. Вказаний будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами, зареєстрованого 28 липня 1997 року Смілянською біржею (філією ТБ «Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі»). Таким чином судом встановлено, і підтверджується дослідженими доказами, що [PERSON] та [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 23 березня 1991 року ІІ-ФП №302428 та копією свідоцтва про народження від 07 лютого 2007 року серії 1-СР №040006. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 10 грудня 2016 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на будинок з надвірними спорудами №5 по вул.Сонячній (назва вулиці до перейменування Кірова) в с.Ленінське Смілянського району Черкаської області, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на вказаний будинку, а саме договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, що підтверджується постановою завідувача Смілянської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29 листопада 2017 року. Згідно зі ст.227 ЦК УРСР у редакції, чинній на момент укладення зазначеного договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Відповідно до ст.15 ЗУ "Про товарну біржу", у редакції, чинній станом на 1997 рік, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до п.п.1.5-1.7 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 121 від 09 червня 1998 року, державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов'язковою для власників, незалежно від форми власності. Реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Згідно п.9 додатку 1 до цієї Інструкції до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна віднесено договори купівлі-продажу, зареєстровані біржею. З повідомлення державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08 травня 2018 року №1026/02-14 вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON]. На підставі поданої заяви була заведена спадкова справа №776/2016. Із заявами про відмову від прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. 29 листопада 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявою про видачу свідоцтва на житловий будинок, після якої булла винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини і норми права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про те, що вказаний вище будинок дійсно належав спадкодавцю [PERSON] на підставі зареєстрованого на товарній біржі договору купівлі-продажу, який був фактично виконаний сторонами і також відповідно до чинного на момент його укладення законодавства зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Однак, у зв'язку з недодержанням при укладенні договору нотаріальної форми, спадкоємці за законом не можуть реалізувати свої спадкові права. Тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на 3/4 частини та на 1/4 частини за [PERSON] будинку з надвірними спорудами №5 по вул.Сонячній (назва вулиці до перейменування Кірова) в с.Ленінське Смілянського району Черкаської області, підлягають до задоволення. На підставі ст. 392, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved