Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

18.03.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з підстав не проживання останнього у будинку за місцем реєстрації з 2008 року. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що зазначена квартира належить їй на праві спільної власності 2/3 частині інша 1/3 частина квартири належить сину позивача [PERSON] , в ній, окрім позивача та інших, зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає з 2008 року, речей, що йому належать в квартирі немає, комунальні та інші платежі не здійснює. Зазначені обставини стали підставою для звернення з цим позовом до суду. 18.03.2020 позовна заява [PERSON] надійшла до Зміївського районного суду Харківської області в провадження судді Бородавки К.П., ухвалою судді справу призначено до розгляду на 04.05.2020. Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного зі закінченням строку, на який була відряджена суддя Бородавка К. П. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1439/0/15-19 "Про відрядження для здійснення правосуддя судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Бородавки К. П. до Зміївського районного суду Харківської області строком на один рік", 15.06.2020 для розгляду справи визначено суддю Вельможну І.В. Ухвалою від 17.06.2020 прийнято справу в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І.В. призначено судове засідання на 09.07.2020. Позивач [PERSON] подала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся рекомендованими листами, направленими йому судом, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини повторної неявки, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. З урахуванням заяв, а також повторного нез`явлення без повідомлення причин відповідача [PERSON] , судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи та за згоди позивача вирішено питання про ухвалення заочного рішення у справі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право користування житловим приміщенням у виді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] в 2/3 частині та [PERSON] в 1/3 частині на підставі свідоцтва про право власності від 08.06.1999 (а.с.7), договору про визнання розміру часток у квартирі від 02.12.2014 зареєстрований в реєстрі за №1822, затверджений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М.(а.с.8) та договором дарування від 02.12.2014 зареєстрований в реєстрі за №1826, затверджений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М.(а.с.9). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (за наявними відомостями) виданою виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано 4 особи, до складу сім`ї позивача входять треті особи [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Факт реєстрації у вказаній квартирі відповідача, підтверджується довідкою виконавчого комітету Комсомольської селищної ради від 13.04.2020 №1174/02-22 (а.с.28). Статтею 47 Конституції України кожному гарантовано право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Позивачем надано докази, якими підтверджується, що в квартирі, власниками якої є вона є та її син, за адресою: [ADDRESS] відповідач не проживає з 2008 року. Наміру проживати у вказаному житловому приміщенні відповідач не має, наявності перешкод у користуванні квартирою не встановлено. Відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власниками житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування доводів позовної заяви. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалась.

Outcome: approved