Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер її батько, а [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, по [ADDRESS]. Позивачка являється спадкоємцем до майна померлої [PERSON] як по закону так і по заповіту. Іншим спадкоємцем по закону є брат позивачки, однак він відмовився від своєї частки спадщини у встановленому законом порядку на користь позивачки. [PERSON] вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому вона змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на будинок [ADDRESS] за позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] та зареєстрованого виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 27.04.2001 року та зареєстрованого виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 23.10.2012 року відділом ДРАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області на ім`я [PERSON], вказує, що дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] (а.с.26) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.10.1963 року [PERSON], матір`ю останньої вказано [PERSON](а.с.25). Копія заповіту, складеного 10.05.2012 року та посвідченого секретарем Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області Л.М.Марчук, вказує на те, що спадкоємцем всього майна [PERSON] являється її дочка [PERSON], тобто позивач по справі(а.с.7). З відповіді - відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. за №382/02-17 від 24.05.2014 року випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.15). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 25.06.2014 року, будинок, що розташований в [ADDRESS], який являється спадковим майном після смерті [PERSON] має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 65,0кв.м., житловою площею 38,5кв.м., допоміжною площею 26,5кв.м., прибудова - літера «а», веранда - літера «а1», сарай - «Б», огорожа - 1-2 (а.с.16-20). Відповідно до довідки №338 від 19.05.2014 року, виданої виконкомом Гордіївської житловий будинок по [ADDRESS] відносився до групи колгоспних дворів, що підтверджується погосподарською книгою №5, особовий рахунок [NUMBER], членами якого станом на 15.04.1991 року були [PERSON] та [PERSON](а.с.10). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції, що діяла з 01.01.1964 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved