Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, територіальної громади в особі виконавчого комітету Пальмирівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, з вимогами про визнання за ним права на земельну ділянку (пай) розміром 5,55 умовних кадастрових одиниць, розташовану на землях Пальмирівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської, як колишнього члена колгоспу ім.Карла Маркса. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 1982 року позивача прийнято оператором кормоцеху у члени колгоспу ім.К.Маркса Пальмирівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. У грудні 1996 року КСП ім.К.Маркса отримало на праві колективної власності земельну ділянку з визначенням земельної частки (паю) члена в розмірі 5,55 умовних кадастрових гектарів. Оскільки на звернення позивачеві, який як член КСП є в списку пайщиків, доданого до державного акту на землю, до сільської ради з приводу отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) відмовлено, заявник просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім.К.Маркса Пальмирівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду 29.12.2016 року заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник Пальмирівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, до суду 13.12.2016 року головою сільської ради [PERSON] подано заяву про розгляд справи за відсутності представника ради, заперечень на позов не надано. Представник Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, в.о. заступника голови [PERSON] подано заяву про розгляд справи за відсутності представника адміністрації, заперечення на позов від відповідача не подано, проте надано письмові пояснення, в яких зазначено, що райдержадміністрація не володіє інформацією щодо реалізацією позивачем права на земельну частку (пай) позивачем. З урахуванням заяв осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії державного акту на право колективної власності на землю, виданого 30.12.1996 року на підставі рішення Пальміровської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області від 10.12.1993 року у колективну власність колгоспу ім.Карла Маркса Пальміровської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області в колективну власність надано 4233,40 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва, державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №300. За довідкою архівного відділу Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №157 від 30.11.2016 року позивач [PERSON] був членом правління колгоспу ім.Карла Маркса та приймав участь у засіданнях. У листі Пальмирівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області №317/08-11 від 27.08.2015 року позивачеві вказано, що останнього не включено до списку на отримання сертифікату на земельний пай, у звязку з чим позивачем сертифікат на земельну частку (пай) не отримано, рекомендовано звернутися до районного управління Держземагенства та до суду для вирішення питання про отримання земельного паю. [PERSON] Держземагенства у Пятихатському районні Дніпропетровської області за вих..№19-409-0.9-4322/2-15 від 25.08.2015 року позивача повідомлено, що згідно з списком осіб, що доданий до вищевказаного державного акту на право колективної власності на землю, позивач [PERSON] значиться у списку членів КСП за №115, що підтверджується копією вищевказаного державного акту. Відповідно до листа [PERSON] Держгеокадастру у Пятихатському районі Дніпропетровської області за №3-950/0-944/0/6-16 від 28.12.2016 року сертифікат про право на пай на позивача не видавався, середній розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Карла Маркса становить 5,55 умовних кадастрових гектарів. Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 2\~ст. 158 Земельного кодексу України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствами і організаціям" №720/95 від 08.08.1995 року (надалі Указ №720) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Суд зазначає, що право особи на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є. До вручення КСП державного акта на право колективної власності на землю, власником землі була держава, а після передачі його КСП (у колективну власність) земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП, та працівникам інших сільськогосподарських утворень. Кожен з них став власником ще не визначеної за розміром частки землі. Всі працівники колишніх господарств (колгоспів, радгоспів, інших утворень), у тому числі й пенсіонери, які залишилися членами нових підприємств, та члени підприємств, які були живими на дату отримання державного акта про передачу землі у колективну власність КСП, починаючи із зазначеної дати, стали її власниками у рівних частках згідно з розясненнями Верховного суду України від 01.09.2003 року. Також відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно з ст.2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), серед інших, також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 ««Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським господарствам, підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою на час передачі землі у колективну власність. Згідно з положеннями ч.ч.2-4 ст.10 ЦПК України, яка закріплює зміст принципу змагальності цивільного судочинства, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст .11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд зазначає, що предметом розгляду даного спору є наявність або відсутність права особи як члена колишнього КСП на земельну частку (пай), та оскільки відповідно до ч.3 ст.59, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, з урахуванням відсутності поданих від будь-якого відповідача по справі заперечень щодо заявлених позовних вимог, як і будь-яких клопотань щодо витребування доказів, в отриманні яких у осіб є складнощі, посилання в.о. заступника голови райдержадміністрації у поданих до суду поясненнях від 26.12.2016 року на «не володіння інформацією стосовно реалізації права на земельну частку (пай)» не є належним обґрунтуванням будь-якої правової позиції відповідача райдержадміністрації як сторони у справі як відносно визнання позову, так і невизнання заявлених вимог про визнання права особи на пай, проте не щодо способу реалізації особою цього права, яке заявник просить визнати за даним позовом. Таким чином, оскільки позивач на час отримання Державного акту на право колективної власності на землю як член КСП ім. Карла Маркса був внесений до відповідного списку співвласників земельної ділянки, проте сертифікат на право на земельну частку (пай) ним не отримувався, доказів іншого особами, які беруть участь у справі, до суду не надано та в судовому розгляді не досліджено, проте наданими до суду матеріалами підтверджується факт наявності у права на земельну частку (пай) в межах земель колишнього КСП ім.Карла Маркса, на підставі вищевикладеного суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання за особою права на пай обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У звязку з вищевикладеним, на підставі п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствами і організаціям" №720/95 від 08.08.1995 року, ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року, ст.ст.152,158 Земельного кодексу України, ст.16 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved