Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

21 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] року від спільного проживання у них народився син - [PERSON]. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.08.2015 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. на дитину, починаючи з 10.08.2015 року і до повноліття дитини з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати. У зв'язку з тим, що розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини не можуть бути меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з метою гармонійного розвитку дитини та забезпечення рівності обов'язків батьків утримувати дитину, просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду із 600 грн. щомісячно на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набуттям останніх змін у законодавстві щодо збільшення мінімального розміру аліментів - 08.07.2017 року. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заява про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи чи інших заяв не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом об'єктивно встановлено, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, від якого у них [INFO] року народився син [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.08.2015 року (рішення суду набрало законної сили 31.08.2015 року) з відповідача, на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. частини всіх видів його заробітку (доходу) на дитину щомісяця, починаючи з 10.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати. Малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 19.12.2017 року № 5713. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, а розмір стягуваних аліментів в сумі 600 грн. щомісячно на дитини, які стягуються з відповідача за рішенням суду не є достатніми в розумінні ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" для задоволення потреб дитини, так як вказаний розмір є меншим прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування ст. 192 СК України, в зв'язку з чим необхідно змінити розмір аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial