Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] 17.02.2015 року звернувся до суду з позовом до Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області про скасування розпорядження. Посилається на те, що 16.12.2013 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, розташованих в адміністративних межах Ломаченецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Право на земельну частку (пай) належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0135162, виданого Сокирянською районною державною адміністрацією від 03 березня 1997 року на підставі рішення №320-р від 09.12.1996 року та зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №462/272. 06.08.2007 року відповідно до розпорядження Сокирянської РДА №427-р було затверджено протокол розподілу земельних ділянок власників земельних часток (паїв), відповідно до додатку порядковий номер батька позивача № 484 і відповідно йому було надано земельна ділянка на [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS]. 06.12.2013 року позивач звернувся до ПНВП "Геоцентр" щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства. 16.01.2014 року відділом Держземагенства в Сокирянському районі Чернівецької області було присвоєно кадастровий номер 7324085500:02:001:1257 земельній ділянці [ADDRESS] розміром 0.3284, а 20.01.2014 року кадастровий номер 7324085500:06:001:0198 земельній ділянці [ADDRESS]. 18.02.2014 року відповідно до розпорядження №75-р технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства була затверджена з зазначеними кадастровими номерами. На підставі оскаржуваного розпорядження, 14.04.2014 року позивачем в реєстраційній службі Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Однак, коли позивач виявив бажання передати зазначені земельні ділянки в оренду, під час підготовки акту виносу меж було виявлено, що земельні ділянки розташовані в іншому місці. За роз'ясненням позивач звернувся до відділу Держземагенста у Сокирянському районі Чернівецької області. 11.12.2014 року [PERSON] отримав відповідь, відповідно до якої підтверджується факт допущеної помилки проектною організацією та рекомендовано для вирішення зазначеного питання звернутися до суду. Просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області №75-р від 18.02.2014 року «Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки». У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, однак подали письмові заяви про проведення судового розгляду без їхньої присутності. Представник відповідача - Войняк Н.А. у судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 16.12.2013 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, які розташовані в адміністративних межах Ломаченецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Право на земельну частку (пай) належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0135162, виданого Сокирянською районною державною адміністрацією від 03 березня 1997 року на підставі рішення №320-р від 09.12.1996 року та зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №462/272. 06.08.2007 року відповідно до розпорядження Сокирянської РДА №427-р було затверджено протокол розподілу земельних ділянок власників земельних часток (паїв), відповідно до додатку порядковий номер батька позивача № 484 і відповідно йому було надано земельна ділянка на [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS]. 06.12.2013 року позивач звернувся до ПНВП "Геоцентр" щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства. 16.01.2014 року відділом Держземагенства в Сокирянському районі Чернівецької області було присвоєно кадастровий номер 7324085500:02:001:1257 земельній ділянці [ADDRESS] розміром 0.3284, а 20.01.2014 року кадастровий номер 7324085500:06:001:0198 земельній ділянці [ADDRESS]. 18.02.2014 року відповідно до розпорядження №75-р технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства була затверджена з зазначеними кадастровими номерами. На підставі оскаржуваного розпорядження, 14.04.2014 року позивачем в реєстраційній службі Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Однак, під час підготовки акту виносу меж було виявлено, що зазначені земельні ділянки знаходяться в іншому місці. Згідно роз'яснень відділу Держземагенста у Сокирянському районі Чернівецької області від 11.12.2014 року підтверджується факт допущеної помилки проектною організацією та рекомендовано для вирішення зазначеного питання звернутися до суду. Оскаржуване розпорядження порушує цивільні права та інтереси позивача. Згідно ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За таких обставин, суд приходить до висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує прав, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст.16 ч.2 п. 10, 21 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved