Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Вільхівської сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. При житті, 31 бередня 1997 року [PERSON] зробила письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповіла позивачу, своєму синові. Після смерті матері позивач фактично вступив в управління спадковим майном та на частину - земельну ділянку (пай) отримав правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.12.2007р. З часу свого народження і по сьогодні зареєстрованим місцем проживання позивача є батьківський дім - [ADDRESS] Ще в 1987 році помер батько позивача [PERSON]. А тому, все своє доросле життя позивач допомагав матері по господарству та в побуті, догляд і поховання матері теж здійснював він за власні кошти. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння [ADDRESS] нотаріусом Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2018р. позивачу відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця. Також, згідно письмової інформації наданою Вільхівською сільською радою, спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір і визначити конкретні частки спадкодавців неможливо. Із витягу по господарської книги № 1 Вільхівської сільської ради Городенківського району (особовий рахунок [NUMBER]) вбачається, що на час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова господарства [PERSON],[INFO], син [PERSON], [INFO] Спір щодо спадкового майна відсутній, інших спадкоємців немає, із заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Звітом про оцінку житлового будинку (загальною площею 48,7 кв.м.) складеного ФОП [PERSON] стверджується, що вартість житлового будинку по [ADDRESS] становить 67 104 грн. В судове засідання учасники справи не з'явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Вільхівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] доводиться, що позивач [PERSON] народився [INFO] року в с. Вільхівці, актовий запис № 16 від 12.06.1965р., його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Батьки позивача, [PERSON], 1931 р.н., та [PERSON], 1930 р.н., одружилися 16 грудня 1952 року в с. Вільхівці Городенківського райну Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 16.12.1952 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 08.05.1969 року Городенка рай бюро ЗАГС. Батько позивача, [PERSON] помер [INFO] року у віці 56 років в м. Городенка, актовий запис № 32 від 04.07.1987 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.12.2018 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. За заповітом, нотаріально посвідченим 31.03.1997 р. виконавчим комітетом Вільхівської сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося (житловий будинок з всіма надвірними прибудовами )і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла своєму синові [PERSON]. Заповіт зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 1. З наведеного слідує, що позивач є сином [PERSON] та спадкоємцем за заповітом. [PERSON] померла [INFO] р. у віці 74 років в м. Івано-Франківськ, актовий запис № 6 від 13.06.2005 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.06.2005 року. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час смерті ([INFO]) [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею проживав і був зареєстрований син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 332/02-25, виданою 20.09.2018 року виконкомом Вільхівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. З копії спадкової справи № 1126/2007 р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., стверджено, що позивач [PERSON] 24.12.2007р. подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті мати [PERSON]. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 12294247, виданим 24.12.2007 року Городенківською районною державною нотаріальною конторою стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про: реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у Спадковому реєстрі 43700035, номер у нотаріуса 1126; про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину спадкоємець [PERSON], номер у Спадковому реєстрі 43700068. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 24.12.2007 року державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 3111 позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 76,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належав померлій [PERSON] на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії РН № 235919. Отже, [PERSON], син спадкодавця, прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON]. До спадкового майна померлої [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] Івано-Франківської області. Довідкою № 331/02-55, виданою 20.09.2018 року Вільхівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що згідно витягу з погосподарської книги № 1 особовий рахунок 44 за 1991-1995 роки Вільхівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області в господарстві, яке відносилось до колгоспного двору по [ADDRESS] станом на 15.04.1991р. були зареєстрвоані і проживали: [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] За даним господарством закріплено земельні ділянки загальною площею 0,66 га, а саме: для будівництва житлового будинку та господарських споруд 0,07 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,59 га. Станом на 20.09.2018 р. згідно господарських книг за 2016-2020рр в даному господарстві прописаний [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори від 16.10.2018 р. № 3307/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] на житловий будинок , що знаходиться по [ADDRESS] Івано-Франківської області, у звязку з тим, що спадкоємець не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. Довідкою про об'єкт нерухомого майна № 76 виданою 24.09.2018 року ФОП [PERSON] стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] складеного 24.02.2018 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1946 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1948 році. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 48,7 кв.м), складеного ФОП [PERSON], ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 03.10.2018 року становить 67 104 грн. Згідно довідки № 333/02-25, виданою 20.09.2018р. виконкомом Вільхівської сільської ради [ADDRESS] Після смерті матері позивач прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, однак, через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] Городенківського району Івано-Франківської області судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1221- 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved