Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі відповідач 1, ФОП [PERSON] ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс України Компані» (далі - відповідач 2, ТОВ «Самсунг Електронікс України Компані» про захист прав споживачів, в обґрунтування вимог якого зазначила, що 24.12.2018 придбала в Інтернет-магазині «[INFO]» ([INFO]), що розташований за адресою: [ADDRESS] (діяльність по продажу товарів здійснює ФОП [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) телевізор Samsung UE49NU8000, серійний номер 0DRХ3HGK400076, вартістю 23 995,00 грн. з розширеною гарантією та доставкою, вартістю 200 грн., що підтверджується товарним чеком № 33351 від 24.12.2018. Позивач отримала телевізор за адресою доставки 26.12.2018, який був оглянутий ззовні, але не ввімкнений, оскільки кур`єр, що здійснював доставку повідомив, що телевізор довго був на холоді і його не рекомендується вмикати, поки він не нагріється до температури приміщення. 30.12.2018 прийшов майстер по підключенню телевізора. Коли майстер - ФОП [PERSON] увімкнув телевізор, який до цього часу ніхто не перевіряв, було виявлено, що зображення на його екрані має значні дефекти, що унеможливлювало користування ним за призначенням. Того ж дня, позивач зателефонувала до Інтернет-магазину « [INFO] » з приводу повернення дефектного товару, на що отримала відповідь, що 30.12.2018 останній робочий день у році, а тому їй було запропоновано здійснити повернення товару після свят. 04.01.2019 позивач за власний рахунок доставила телевізор за адресою магазину « [INFO] », який було прийнято працівником магазину - [PERSON] , що підтверджується відповідним записом в Гарантійному талоні № [NUMBER] . При цьому було зафіксовано, що механічні пошкодження телевізору відсутні, комплектація повна. При прийманні товару [PERSON] повідомив, що повернення коштів відбудеться після проведення технічної експертизи. Проте, 14.01.2019 позивачу засобами телефонного зв`язку було повідомлено, що гроші останній не повернуть, оскільки телевізор має дефекти матриці, і запропонували забрати дефектний товар та спробувати користуватись ним. 17.01.2019 позивачем було направлено на контактну електронну адресу магазину « [INFO] » скаргу та запропоновано терміново відновити її права, як споживача та повернути кошти за неякісний товар. Відповідь на звернення, відправлену на електронну пошту продавця, позивачем отримана не була. Таким чином, без передбачених законом підстав, продавець - Інтернет-магазину « [INFO] » відмовився проводити гарантійний ремонт та повернути кошти за неякісний товар -телевізор. 15.01.2020 позивач отримала пошкоджений телевізор після «гарантійного ремонту», про що зазначено в Гарантійному талоні на телевізор магазину «[INFO]». Оскільки продавець, не дивлячись на численні звернення до нього та до державних органів, так і не здійснив належну експертизу щодо встановлення причини пошкоджень телевізора, позивач звернулась до майстра, який приїжджав на його підключення, з проханням зробити відповідну експертизу. Згідно з Висновком радіомеханіка - ФОП [PERSON] від 20.01.2020, при детальному огляді телевізору, проведеному 16.01.2020, встановлено, що матриця LCD має ушкодження, нанесенні шляхом механічного впливу. Можливі причини дефекту: пошкодження матриці LCD при пакуванні або транспортуванні телевізору. З вказаними дефектами телевізор не придатний до експлуатації та підлягає ремонту. Посилаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів» просила зобов`язати відповідачів солідарно в розумний строк безоплатно усунути недоліки телевізору; стягнути з відповідача 1 неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару телевізору за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк в розмірі 89 520, 00 грн.; стягнути з відповідача 1 витрати на проведення технічної діагностики телевізору в розмірі 250 грн. та транспортні витрати на доставку телевізора в гарантійний ремонт та з гарантійного ремонту в розмірі 860 грн. Ухвалою суду від 06.02.2020 вказаний позов було залишено без руху та встановлено заявнику час для усунення недоліків /а.с. 42-43/. Ухвалою суду від 19.02.2020 було відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04.06.2020 на 10 год. 00 хв. Одночасно роз`яснено сторонам їх процесуальні права та обов`язки /а.с. 54-55/. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. 03.06.2020 від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТОВ «Самсунг Електронікс України Компані» повністю заперечує проти задоволення вимог позову. Відзив обґрунтовано тим, що в матеріалах справи немає жодного підтвердження того, що телевізор було вироблено для продажу в Україні і він придатний для використання в Україні, відповідає вимогам технічного регламенту та національним стандартам. За внутрішніми глобальними реєстрами виробника Samsung Electronics Co. Ltd., до яких має доступ відповідач 2, як офіційний імпортер товарів торгової марки Samsung, на підставі серійного номеру телевізора стало відомо, що останній було вироблено в Словаччині для поставки та реалізації в країнах Європейського Союзу. 30.07.2018 телевізор було продано Австрійській компанії, що знову ж таки підтверджує той факт, що телевізор призначений для іноземного ринку, а не України. Щодо гарантійного талону, наданого позивачем, відповідач 2 зазначає, що він не відповідає стандартній формі гарантійних талонів, що супроводжують офіційні товари торгової марки «Samsung» та не відповідає гарантійним зобов`язанням, зазначеним у гарантійному талоні. Зазначені гарантійні зобов`язання, поширюються на вироби, що були вироблені з урахуванням вищезазначених вимог технічного регулювання та інших встановлених українським законодавством вимог та поставлені виробником виключно для реалізації на території України. Оскільки телевізор є складним побутовим товаром, який підлягає гарантійному ремонту та на який має бути встановлено гарантійний строк, продавець телевізора, тобто відповідач 1 при продажі товару мав видати фіскальний чек, пред`явлення якого є необхідною передумовою для отримання споживачем гарантійного обслуговування. Проте такий документ не міститься в матеріалах справи, а тому є всі підстави вважати, що він не був наданий при продажу, а відтак в будь якому разі законні підстави для отримання гарантійного обслуговування телевізору у позивача відсутні. В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач 1 у визначений судом строк відзив не надав. В судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачкою не доведено, що телевізор був несправний до передання його їй. Під час огляду телевізора позивачкою не було виявлено недоліків переданого їй товару, претензії щодо якості товару також були відсутні, внаслідок чого вона оплатила вартість товару та підписала всі необхідні документи про його прийняття. Таким чином, ризик випадкового знищення або пошкодження майна перейшов до покупця. Представник відповідача 2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на доводи, що викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення відповідача 1, представника відповідача 2, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору, який виник із правовідносин щодо захисту прав споживача. Судом встановлено, що 24.12.2018 [PERSON] придбала в Інтернет-магазині «[INFO]» ([INFO]), що розташований за адресою: [ADDRESS] (діяльність по продажу товарів здійснює ФОП [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) телевізор Samsung UE49NU8000, серійний номер ODRХ3HGK400076, вартістю 23 995,00 грн., з розширеною гарантією та доставкою, вартістю 200 грн., що підтверджується товарним чеком № 33351 від 24.12.2018. Як стверджує позивач, 26.12.2018 вона отримала телевізор за адресою доставки. Телевізор був оглянутий ззовні, але не ввімкнений, оскільки працівник магазину, що здійснював доставку сказав, що товар довго був на холоді і його не рекомендується вмикати, поки він не нагріється до температури приміщення. В подальшому, 30.12.2018 при підключенні телевізору, майстром - ФОП [PERSON] було виявлено, що зображення на його екрані має значні дефекти, що унеможливлює користування ним за призначенням. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина перша статті 662 ЦК України). Відповідно до частин першої і третьої статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Отже, у законодавстві України щодо регулювання договору роздрібної купівлі-продажу встановлений пріоритет ЦК України перед актами законодавства про захист прав споживачів (див. постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 362/2159/15-ц). У пункті 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №331/5054/15-ц. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем 1 виникли договірні правовідносини: позивач оплатила вартість товару, а відповідач передав товар позивачеві. Сторонами не заперечується, що 04.11.2019 позивач передала працівнику магазину « [INFO] » за адресою знаходження магазину телевізор для оцінки якості та подальшого гарантійного обслуговування. Товар був прийнятий працівником магазину « [INFO] » [PERSON] , та переданий до сервісного центру, що підтверджується відміткою сервісного центру від 04.11.2019. На гарантійному талоні вказано, що товар прийнято без видимих механічних пошкоджень, комплектація повна. В даному бланку зазначено, що телевізор має графічні дефекти на матриці зверху зліва (полоси на екрані). У відповідності до технічного висновку сервісного центру від 11.01.2019, при огляді телевізора Samsung UE49NU8000, серійний номер ODRХ3HGK400076, встановлено, що розбита матриця LCD шляхом механічного пошкодження. 17.01.2019 позивачем була направлена електронною поштою на адресу продавця вимога про повернення коштів за придбаний неякісний товар, що не заперечувалася відповідачем 1 в судовому засіданні. Як пояснив ФОП [PERSON] в судовому засіданні, позивачу було відмовлено у гарантійному обслуговуванні телевізору та поверненні коштів, оскільки недолік товару виник з її вини і на це механічне пошкодження не поширюються умови гарантії. Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару. Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього. У постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №215/46/16-ц викладено висновок про те, що «Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду. Зазначене узгоджується також з положеннями пункту 18 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 № 506, згідно з яким на гарантійне обслуговування приймається товар за наявності експлуатаційних документів, пломб виробника або виконавця на товарі, якщо це передбачено експлуатаційним документом, відсутності пошкоджень товару, які могли викликати несправність, за умови дотримання вимог експлуатаційного документа щодо правил зберігання, введення в експлуатацію та використання товару за призначенням. У разі виходу товару з ладу з вини споживача (невиконання правил експлуатації), відсутності передбачених експлуатаційними документами пломб, гарантійного талона споживач втрачає право на гарантійне обслуговування». Судом встановлено, що 04.01.2019 при прийнятті телевізору на оцінку якості та гарантійне обслуговування, уповноваженою особою відповідача 1 не було виявлено будь-яких видимих пошкоджень товару, що приймався. У відповідності до статті 14 глави 5 розділу 2 «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами» (далі за вимогами позивача - Правила), затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 листопада 2007 року за № 1257/14524, працівники суб`єкта господарювання, які реалізують телерадіотовари, зобов`язані в присутності споживача перевірити якість, комплектність виробів, наявність технічного паспорта, інструкції з експлуатації, гарантійних талонів. Справність радіотоварів необхідно перевіряти шляхом підключення до електро-, радіомережі в усіх діапазонах, режимах роботи і щодо всіх функцій, передбачених експлуатаційною документацією. Позивач стверджувала, що при доставці товару за адресою доставки телевізор не був перевірений в її присутності шляхом підключення до електромережі працівником магазину. Відповідачем 1 ФОП [PERSON] вказана обставина заперечувалася, водночас останній не надав належних доказів на спростування доводів позивача, якими б могли бути покази свідка, що здійснював доставку товару. Дослідженням змісту чеку № 33321 від 24.12.2018 встановлено, що позивачем лише перевірялася комплектація та зовнішній вигляд телевізору, що засвідчено підписом останньої. Судом встановлено, що на досудову претензію позивача щодо наявності істотних недоліків проданого товару відповідач всупереч вимогам ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» не організував проведення експертизи товару, доказів на спростування факту продажу товару з істотними недоліками суду не надано. Відповідно до аналізу судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 років) проведеного Верховним Судом України від 01.02.2013, згідно із положенням передбаченим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування. При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід урахувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві. Згідно із ч. 4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець виробник) зобов`язаний у триденним строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконався виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Враховуючи, що обов`язок доказування у справах цієї категорії покладається на продавця, він має бути зацікавлений у проведенні експертизи. Беручи до уваги те, що позивач звернувся до відповідача 1 з приводу виявлення істотних недоліків придбаного товару в період гарантійного строку, а також те, що обов`язок доведення належної якості проданого товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця (ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів»), а відповідач 1 зазначених обставин не довів, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, а тому суд вважає обгрунтованими доводи позивача, що їй було продано товар неналежної якості. За змістом статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (частина третя статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання ФОП [PERSON] в розумний строк безоплатно усунути недоліки товару - телевізору Samsung UE49NU8000, серійний номер 0DRX3HGK400076 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, що у повній мірі забезпечить права споживача, гарантовані йому Конституцією України, з урахуванням норм права, які регулюють ці правовідносини. Що стосується вимог позивача до відповідача 2 - ТОВ «Самсунг Електронікс України Компані», суд приходить до наступного висновку. Частина 3 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає: «Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням, споживача». Частина 13 статті 8 вказаного Закону передбачає: «Вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера)». Відповідно до пункту 4 статті 1 цього Закону: «виробник-суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар. Відповідно до пункту 8 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 506 від 11.04.2002 «...На товари іноземного походження, що ввозяться в Україну, експлуатаційні документи повинні бути виконанні державною мовою та мовою держави походження товару. В експлуатаційних документах зазначаються: ... найменування та адреса виробника і підприємства, яке виконує його функції щодо виконання вимог споживача, а також проводитиме гарантійний ремонт (обслуговування) або гарантійну заміну. Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 28 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», у випадках, визначених у технічних регламентах, якими передбачене застосування процедур оцінки відповідності, виробник або уповноважений представник (від імені та під відповідальність виробника) повинен складати декларацію про відповідність. У декларації про відповідність заявляється про те, що виконання вимог, які застосовуються до продукції та визначені у відповідних технічних регламентах, було доведено. Виробник шляхом складання декларації про відповідність бере на себе відповідальність за відповідність продукції вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах. Згідно з статтею 29 цього Закону, у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знаку відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знаку на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті. Відповідно до пунктів 4, 5 статті 30 вказаного Закону, знак відповідності технічним регламентам повинен бути єдиним маркуванням, що засвідчує відповідність продукції вимогам, які застосовуються до зазначеної продукції та визначені у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знаку відповідності технічним регламентам. Нанесення на продукцію інших маркувань, знаків або написів, які можуть вводити в оману третіх осіб щодо значення чи форми знака відповідності технічним регламентам, забороняється. Будь- яке інше маркування може бути нанесене на продукцію за умови, що це не вплине негативно на видимість, розбірливість та значення знака відповідності технічним Як вбачається з листа ТОВ «Самсунг Електронікс України Компані» від 19.06.2020 надісланого на ім`я [PERSON] , який долучений позивачем до матеріалів справи, придбаний позивачем телевізор Samsung UE49NU8000 не є офіційним та Самсунг Україна на територію України не імпортувався. Вказаний телевізор було вироблено в Словаччині для поставки та реалізації в країнах Європейського Союзу. 30.07.2018 телевізор було продано Австрійській компанії, що знову ж таки підтверджує той факт, що телевізор призначений для іноземного ринку, а не України /а.с.103/. Частина 11 ст.8 України «Про захист прав споживачів» встановлює порядок звернення за усуненням недоліку: «Вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк - технічного паспорту чи іншого розрахункового документу, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Вимоги споживача щодо лікарських засобів та виробів медичного призначення розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, передбаченого Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а щодо технічно складних побутових товарів - після пред`явлення розрахункового документа, передбаченого Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", та технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу.» Порядок видачі розрахункового документа регламентований Податковим Кодексом України, Законом України від 06.07.95 N 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Постановою КМУ від 16.03.2017 N 231 «Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій», Наказом Міністерства Фінансів України № 13 від 21.01.2016 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)» та іншими нормативними актами України. Оскільки телевізор, придбаний позивачем є складним побутовим товаром, який підлягає гарантійному ремонту та на який має бути встановлено гарантійний строк, продавець телевізора, при продажі товару мав видати фіскальний чек, пред`явлення якого є необхідною передумовою для отримання споживачем гарантійного обслуговування. Водночас, в матеріалах справи відсутній фіскальний чек на придбання товару, що є підставою для відмови в гарантійному обслуговуванні. Таким чином суд вважає слушними заперечення відповідача, а тому відмовляє позивачу в задоволенні вимог до ТОВ «Самсунг Електронікс України Компані». Щодо вимог про стягнення з відповідача 1 неустойки на підставі ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживача», суд виходить з наступного. Згідно ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. З наведеного вбачається, що ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» регламентує порядок нарахування пені виключно у випадках затримки виконання вимоги споживача про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) або затримки усунення недоліків товару понад установлений строк (чотирнадцять днів). Враховуючи, що позивач зверталася до відповідача 1 з вимогою про повернення коштів за придбаний неякісний товар та не вимагала надати їй на час ремонту товар аналогічної марки, як і усунути недоліки товару, що підтверджується письмовими доказами /а.с. 15/, вимога про стягнення неустойки не ґрунтується на положеннях ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому задоволенню не підлягає. Позивачем доведено належними доказами витрати пов`язані з доставкою телевізора на гарантійний ремонт, які фактично є майновою шкодою, а тому з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню кошти в сумі 860 грн. /а.с. 38/. При цьому, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача 1 витрат на проведення технічної діагностики телевізору радіомеханіком ФОП [PERSON] , оскільки вказаний висновок не містить інформації щодо предмета доказування та не був необхідний, враховуючи, що механічне пошкодження LCD матриці не заперечувалося ФОП [PERSON] під час діагностики товару в сервісному центрі. У даному висновку не зазначено час, коли виникли вищезазначені пошкодження телевізору, з чиєї вини, а лише висловлено припущення, що можливі причини дефекту: пошкодження матриці при транспортуванні чи пакуванні телевізору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1 на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial