Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тютюнниківської сільської ради про изнання за нею права власності у порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності її батькові [PERSON], який помер [INFO] і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійного щодо визнання за нею права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1261 ЦК України визначає, що позивачка є спадкоємцем першої черги згідно закону майна свого батька. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка виконала дану вимогу закону, подавши у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 24.12.2014 року № 956/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS], з огляду на непроведення реєстрації прав власності на даний будинок спадкодавцем за свого життя. Згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від .05.2015 року № документи, на підставі яких був зроблений запис у господарській книзі щодо власника спірного будинку [ADDRESS] [PERSON] не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обов"язкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON] був єдиним членом колгоспного двору згідно даних довідки Тютюнниківської сільської ради від 13.05.2015 року № 549 і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набув право власності на все майно колгоспного двору, до складу якого входив і будинок [ADDRESS]. Даний будинок розташований на земельній ділянці, власником якої був [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що є в матеріалах справи. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлому житло, що підтверджується змістом постанови державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 24.12.2014 року № 956/02-31. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved