Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

16 липня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з позовом про визнання права власності на цілісний майновий комплекс селянського (фермерського) господарства, визнання права засновника, визнання права постійного користування земельними ділянками для ведення селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [INFO] року помер син [PERSON] та батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. Родинні відносини з померлим підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб [PERSON]. Позивач [PERSON] є мамою покійного, [PERSON] є його сином, а [PERSON] являється його донькою та є спадкоємцям першої черги за законом. Спадкодавець [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], Межівський район Дніпропетровська область. Шлюб з дружиною [PERSON] було розірвано 06 липня 1998 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно у вигляді селянського (Фермерське) Господарства «[INFO]», ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження Селянського (Фермерського) Господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, селище Межова, [ADDRESS], що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємств та організацій, земельну ділянку площею 25,5 га, в т.ч. сільськогосподарських угідь - 25,00 га. ріллі 25.00 га. , 0,5 га під будівлями, лісами та іншими угіддями, яка розташована на території Межівської селищної ради надана [PERSON] для створення селянського фермерського господарства на підставі рішення виконкому Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області від 10 листопада 1992 року за № 210 та посвідченої Державним актом на право постійного користування землею серія Д П №000030. Вказаний акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 29 та виданий13 червня 1994 року, земельну ділянку площею 0,6621 га , яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Межівський район Дніпропетровська область, яка надана Селянському Фермерському Господарству «[INFO]» для ведення Селянського (Фермерського) Господарства на підставі рішення Межівської селищної ради народних депутатів від 26 серпня 1999 року № 97/ХХІУ/ХХІІІ та посвідчена Державним Актом на право постійного користування землею серія І-ДП № 004886. Вказаний Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 99 та виданий 13 жовтня 2000 року,статутний капітал селянського (фермерського) господарства «[INFO]» у розмірі 300,00 (триста гривень 00 копійок), що становить 100% розміру, який належав померлому засновнику - [PERSON] та на день смерті був внесений в повному обсязі. [PERSON] являється племінницею та членом фермерського господарства, головою якого був спадкодавець як засновник фермерського господарства, що підтверджується копією Статуту Селянського (фермерського) Господарства «[INFO]», який був зареєстрований розпорядженням голови районної державної адміністрації від 03.03.1993 року № 56-р із змінами та доповненнями внесеними до Статуту та зареєстровані Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 12 вересня 2003 року, реєстраційний номер: Р04052301Ю0050090 і не є спадкоємцем першої черги та не відноситься до кола спадкоємців. Діяльність С(Ф)Г "[INFO]" визначено Статутом, затвердженим засновником і головою господарства [PERSON] 07.08.2013 року та зареєстрованого 03.03.1993 року розпорядженням голови районної державної адміністрації за № 56-р. ( з подальшими змінами та доповненнями). На даний час діяльність Селянського (Фермерського) Господарства «[INFO]» не припинена, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб. Зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не можуть проведені, так як до Єдиного державного реєстру юридичних осіб потрібно внести зміни складу засновників у відповідності до свідоцтва про право на спадщину на фермерське господарство як цілісного майнового комплексу. [PERSON] після смерті свого сина [PERSON] від спадщини не відмовилася і подала у передбачений законом шестимісячний термін заяву для прийняття спадщини шляхом звернення до Васильківської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу за № 8/14. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 липня 2014 року остання успадкувала після смерті свого сина [PERSON] 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], розташованого на присадибній земельній ділянці, яка знаходиться у віданні Межівської селищної ради, що належав померлому на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Межівською державною нотаріальною конторою від 25 грудня 1985 року за реєстром № 1432 та зареєстрованого в Межівському РБТІ за № 2-250 від 20 січня 1986 року. 02 липня 2014 року в рамках відкритої спадкової справи за № 8/14 [PERSON] звернулася до Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на цілісний майновий комплекс селянського (фермерського) господарства «[INFO]». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2014 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілісний майновий комплекс Селянського (Фермерського) Господарства «[INFO]» з підстав відсутності документів,підтверджуючих права власності і розмір частки померлого в вищевказаному С(Ф)Г «[INFO]». Згідно зі ст.ст. 66 - 69 Закону України "Про нотаріат", п. 2.16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, а їх відсутність є перешкодою для вчинення нотаріальної дії. Оформлення спадщини здійснюється щодо конкретного рухомого чи нерухомого майна, за відсутності майна на балансі С(Ф) Г нотаріус не має підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на фермерське господарство, аналогічно неможливо оформити право користування земельною ділянкою, оскільки воно не є матеріальним. Спору між нею та дітьми померлого сина - не має. Згідно Закону України «Про фермерське господарство» необхідною умовою для створення і функціонування селянського (фермерського) господарства була земельна ділянка, яка мала перебувати або у власності, або у постійному користуванні осіб, які виявили бажання створити фермерське господарство. Відповідно до пункту 3. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що «земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, пов'язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства». Статтею 63 Господарського Кодексу України встановлені види та організаційні форми підприємств в Україні, в тому числі - приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи). У відповідності до ст. 66 Господарського Кодексу України майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб'єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України. Цілісний майновий комплекс підприємства визнається нерухомістю і може бути об'єктом купівлі-продажу та інших угод, на умовах і в порядку, визначених цим Кодексом та законами, прийнятими відповідно до нього. Держава гарантує захист майнових прав підприємства. Аналогічні норми містяться в ст. 191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Пунктом 4 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Статтею 5 Закону України «Про фермерське господарство» передбачена була процедура отримання у постійне користування такої земельної ділянки, у відповідності до якої, заяву, підписану головою створюваного господарства, про бажання отримати земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства необхідно було подати до Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. Таким чином [PERSON], як спадкоємець першої черги має право на спадкування 1/3 частки цілісного майнового комплексу, як селянського (фермерського) господарства «[INFO]» ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження фермерського господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, [ADDRESS])в порядку спадкування за законом; право на успадкування у розмірі 1/3 частини права на постійне користування земельною ділянкою, наданої для ведення фермерського господарства, загальною площею 25.5 га., яка розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області , що була надана [PERSON] у постійне користування для ведення Селянського (Фермерського) Господарства «[INFO]» і яку він одержав на підставі Державним актом на право постійного користування землею серія Д П №000030, зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 29 та виданий 13 червня 1994 року в порядку спадкування за законом; право на успадкування у розмірі 1/3 частини права на постійне користування земельною ділянкою площею 0,6621 га , яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Межівський район Дніпропетровська область та надана Селянському Фермерському Господарству «[INFO]» для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі рішення Межівської селищної ради народних депутатів від 26 серпня 1999 року № 97/ХХІУ/ХХІІІ та посвідчена Державним Актом на право постійного користування землею серія І-ДП № 004886, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 99 та виданий 13 жовтня 2000 року в порядку спадкування за законом; право на успадкування права засновника Селянського (Фермерського ) Господарства «[INFO]» ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження селянського (фермерського) господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, [ADDRESS]) , після смерті сина [PERSON], яка настала [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області - 12 серпня 2013 року, серія [NUMBER], актовий запис за № 92 в розмірі 1/3 частини у порядку спадкування за законом. [PERSON] як спадкоємець першої черги має право на спадкування 1/3 частки цілісного майнового комплексу, як Селянського (Фермерського) Господарства «[INFO]» ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження фермерського господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, [ADDRESS]) в порядку спадкування за законом; право на спадкування у розмірі 1/3 частини права на постійне користування земельною ділянкою, наданої для ведення фермерського господарства, загальною площею 25.5 га., яка розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області , що була надана [PERSON] у постійне користування для ведення Селянського (Фермерського) Господарства «[INFO]» і яку він одержав на підставі Державним актом на право постійного користування землею серія Д П №000030, зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 29 та виданий 13 червня 1994 року в порядку спадкування за законом; право на спадкування у розмірі 1/3 частини права на постійне користування земельною ділянкою площею 0,6621 га , яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Межівський район Дніпропетровська область, та надана Селянському Фермерському Господарству «[INFO]» для ведення Селянського (Фермерського) Господарства на підставі рішення Межівської селищної ради народних депутатів від 26 серпня 1999 року № 97/ХХІУ/ХХІІІ та посвідчена Державним Актом на право постійного користування землею серія І-ДП № 004886, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 99 та виданий 13 жовтня 2000 року в порядку спадкування за законом; право на успадкування права Засновника Селянського (Фермерського ) Господарства «[INFO]» ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження Селянського (Фермерського) Господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, [ADDRESS]), після смерті батька [PERSON], яка настала [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області - 12 серпня 2013 року, серія [NUMBER], актовий запис за № 92 в розмірі 1/3 частини у порядку спадкування за законом. [PERSON] як спадкоємець першої черги має право на спадкування 1/3 частки цілісного майнового комплексу, Селянського (Фермерського) Господарства «[INFO]» ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження фермерського господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, [ADDRESS]) в порядку спадкування за законом; право на спадкування у розмірі 1/3 частини права на постійне користування земельною ділянкою, наданої для ведення фермерського господарства, загальною площею 25.5 га., яка розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області , що була надана [PERSON] у постійне користування для ведення Селянського (Фермерського) Господарства «[INFO]» і яку він одержав на підставі Державним актом на право постійного користування землею серія Д П №000030, зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 29 та виданий 13 червня 1994 року в порядку спадкування за законом; право на спадкування у розмірі 1/3 частини права на постійне користування земельної ділянки площею 0,6621 га , яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Межівський район Дніпропетровська область, та надана Селянському Фермерському Господарству «[INFO]» для ведення Селянського (Фермерського) Господарства на підставі рішення Межівської селищної ради народних депутатів від 26 серпня 1999 року № 97/ХХІУ/ХХІІІ та посвідчена Державним Актом на право постійного користування землею серія І-ДП № 004886, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 99 та виданий 13 жовтня 2000 року; право на спадкування права засновника Селянського (Фермерського ) Господарства «[INFO]» ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження Селянського (Фермерського) Господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, [ADDRESS]), після смерті батька [PERSON], яка настала [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області - 12 серпня 2013 року, серія [NUMBER], актовий запис за № 92 в розмірі 1/3 частини в порядку спадкування за законом. На сьогоднішній день Cелянське (Фермерське) Господарство «[INFO]» продовжує свою діяльність і ми маємо намір проводити фермерську діяльність. Стаття 32 Закону України «Про фермерське госпоподарство» передбачає, що держава гарантує дотримання і захист майнових та інших прав і законних інтересів фермерського господарства. Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За зміненими позовними вимогами вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини в повному обсязі на користь [PERSON]. З огляду на викладене остання як спадкоємець першої черги одноособово має право на спадкування та просить суд визнати за нею право власності на цілісний майновий комплекс Селянського (Фермерського) Господарства «[INFO]», ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження фермерського господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, [ADDRESS]), у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], в повному обсязі; визнати за нею право на постійне користування земельною ділянкою для створення селянського (фермерського) господарства «[INFO]» , загальною площею 25.5 га, яка розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області та належала [PERSON] на праві постійного користування для створення селянського фермерського господарства на підставі рішення виконкому Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області від 10 листопада 1992 року за № 210 та посвідченої Державним актом на право постійного користування землею серія Д П №000030, зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 29 та виданий 13 червня 1994 року в порядку спадкування за законом в повному обсязі; визнати за нею право на постійне користування земельною ділянкою для створення селянського (фермерського) господарства «[INFO] земельною ділянкою площею 0,6621 га , яка розташована за адресою: [ADDRESS] Межівський район Дніпропетровська область, та надана Селянському Фермерському Господарству «[INFO]» для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі рішення Межівської селищної ради народних депутатів від 26 серпня 1999 року № 97/ХХІУ/ХХІІІ та посвідчена Державним Актом на право постійного користування землею серія І-ДП № 004886, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 99 та виданий 13 жовтня 2000 року в порядку спадкування за законом в повному обсязі та визнати за нею право засновника Селянського (Фермерського ) Господарства «[INFO]» ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження селянського (фермерського) господарства: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, [ADDRESS]) в порядку спадкування за законом в повному обсязі у розмірі 300,00 гривень. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] в особі [PERSON] підтвердив обставини, які викладені вище, доводи позову підтримав та наполягав на їх задоволені в повному обсязі. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] від своїх часток у спадщині, яка складає 1/3 частину в кожного відмовились на користь [PERSON], також підтвердили свою відмову поданими до суду письмовими заявами. У судове засідання представник відповідача Межівська селищна рада Межівського району Дніпропетровської області не з'явилась. Надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Позов визнають повністю. Представника відповідача селянського (фермерського)господарства «[INFO]» в особі Рябки Анастасії Василівни в судовому засідання позовні вимоги визнає в повному обсязі. У судовому засіданні представник третьої особи відділу Держземагенства в Межіському районі Дніпропетровської області Петруля Н.В. позов визнала повністю. Державна реєстраційна служба Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання на з'явилась. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та винесенні рішення на підставі чинного законодавства України. Васильківська державна нотаріальна контора як третя особа в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті дійшов висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] був засновником та власником селянського (Фермерське) господарства «[INFO]», ідентифікаційний код юридичної особи 21897141, місцезнаходження якого 52900 Дніпропетровська область Межівський район [ADDRESS], що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (а.с.33), власником земельної ділянки площею 25,5 га, в т.ч. сільськогосподарських угідь - 25,00 га. ріллі 25.00 га. , 0,5 га під будівлями, лісами та іншими угіддями, яка розташована на території Межівської селищної ради надана [PERSON] для створення селянського фермерського господарства на підставі рішення виконкому Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області від 10 листопада 1992 року за № 210 та посвідченої Державним актом на право постійного користування землею серія Д П №000030 (а.с.24). Вказаний акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 29 та виданий13 червня 1994 року, власником земельної ділянки площею 0,6621 га , яка розташована в [ADDRESS] Межівський район Дніпропетровська область, яка надана Селянському Фермерському Господарству «[INFO]» для ведення Селянського (Фермерського) Господарства на підставі рішення Межівської селищної ради народних депутатів від 26 серпня 1999 року № 97/ХХІУ/ХХІІІ та посвідчена Державним Актом на право постійного користування землею серія І-ДП № 004886 (а.с.26-27). Вказаний Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №99 та виданий 13 жовтня 2000 року, статутний капітал селянського (фермерського) господарства «[INFO]» у розмірі 300,00 (триста гривень 00 копійок), що становить 100% розміру Статутного капіталу господарства. Згідно з ст. 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Пункт 5.2. Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року Конституційний Суд України вказав, що згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ця конституційна гарантія не може тлумачитися як така, що заперечує державний захист інших визнаних майнових прав громадян (крім права власності) або обмежує можливість такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства. Відповідно до ст. 92 Земельного Кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Спадкодавець [PERSON] набув право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства відповідно до діючого на час прийняття рішення (1994 року) законодавства, а саме ст. 51 Земельного Кодексу України (ред. 1990 року). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно з ч.1 ст. 14 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. В силу ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 141 Земельного Кодексу України встановлені підстави припинення права користування земельною ділянкою, серед яких смерть особи - користувача земельної ділянки не є підставою припинення на право користування земельною ділянкою. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] помер [INFO] року (а.с.43) після чого в порядку ч.1 ст.1200 ЦК України відкрилась спадщина. Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом з'ясовано, що спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті особистого розпорядження у вигляді заповіту не складав, тому спадкування можливе лише за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Перша черга права на спадкування для позивачів в особі [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про їх народження з яких вбачається, що останні доводились спадкодавцеві сином та донькою відповідно (а.с.22-23). Окрім цього за свідоцтвом про народження самого спадкодавця у графі мати записана [PERSON], яка відноситься до одного з батьків та має право у першу чергу на спадкування (а.с.21). Батько спадкодавця [PERSON] помер [INFO] року, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] зареєстрованого виконкомом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області 06 червня 2003 року (а.с.28). Частиною 2 статті 1274 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] як діти спадкодавця заявили про свою відмову від прийняття спадщини в повному обсязі на користь [PERSON]. Відмова від прийняття спадщини не суперечить закону та не порушує будь-чиї права та законні інтереси громадян, тому за таких обставин суд приймає відмову від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від їхньої черги. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Задовольняючи змінені позовні вимоги [PERSON], суд вважає позовну заяву обґрунтованою, а також доведені ті обставини, на які позивачка посилалась, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивачки.

Outcome: approved