Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області (далі - Ярмолинецька РДА) про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19 листопада 2012 року, виданого Ярмолинецькою РДА, згідно якого їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2365 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що будучи спадкоємицею за заповітом після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO], вона успадкувала 7/16 земельної ділянки площею 1,8924 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка належала батькові на праві власності. 19.11.2012 Ярмолинецькою РДА був виданий оспорюваний нею правовстановлюючий документ, згідно якого вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2365 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Правдівської сільської ради. Однак, коли вона вирішила зареєструвати своє право власності, виявилося, що площа та кадастровий номер у державному акті на право власності на земельну ділянку не співпадають із площею та кадастровим номером у витязі з Державного земельного кадастру про належну їй земельну ділянку. Зокрема, згідно Державного земельного кадастру за нею рахується земельна ділянка площею 0,8279 га за кадастровим номером [NUMBER]. Через вказані обставини позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та пояснила, що в 2011 році помер її батько [PERSON] За життя батько склав заповіт, яким заповів усе своє майно їй та [PERSON] Крім них спадкоємцем, який прийняв спадщину, є донька спадкодавця [PERSON], яка на день смерті батька була непрацездатною за віком і отримала обов'язкову частку у спадщині. Згідно свідоцтва про право на спадщину позивач успадкувала 7/16 земельної ділянки, яка належала батькові, і дане право було посвідчено вищевказаним державним актом. В подальшому, на її замовлення ТОВ ЕКФ "Власна справа" була виготовлена необхідна документація для отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. 19 листопада 2012 року Ярмолинецькою РДА був виданий зазначений державний акт, однак в ньому вказано, що їй належить на праві власності земельна ділянка площею 0,2365 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, хоча вона успадкувала земельну ділянку більшою площею. Інші спадкоємці державних актів не отримували. Коли вона звернулася до державного реєстратора, щоб зареєструвати право власності на належну їй земельну ділянку, то виявилося, що в державному акті допущено помилки, що робить неможливим набуття нею права власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Представник відповідача - Ярмолинецької РДА Галазюк С.А. проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи - ТОВ ЕКФ "Власна справа", який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], будучи спадкоємицею за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/16 земельної ділянки площею 1,8924 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією 26.10.2010 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №011076500047, кадастровий номер [NUMBER]. Дані обставини підтверджуються даними спадкової справи №17-2011, заведеної 20.09.2011 приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Стожик Н.В. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.2012 за № 460 19 листопада 2012 року Ярмолинецькою районною державною адміністрацією [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2365 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. При цьому згідно даних Державного земельного кадастру за [PERSON] рахується земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8279 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Оскільки площа і кадастровий номер земельної ділянки у державному акті на право власності на земельну ділянку не співпадає із площею та кадастровим номером у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, державний реєстратор відмовив [PERSON] у державній реєстрації права власності на належну їй земельну ділянку. Дані обставини підтверджуються державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] (а.с. 8), витягом з Державного земельного кадастру №НВ-6803141582016 від 18.04.2016 (а.с. 9); рішенням державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №29413360 від 26.04.2016 (а.с. 10). В силу ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 1 статті 155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8279 га, що становить 7/16 земельної ділянки, яка належала її батькові [PERSON], спадкоємцем якого вона є. При цьому, оскільки при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] було допущено помилки, виправлення яких є неможливим, вказаний державний акт слід визнати недійсним. За наведених обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати на користь позивача з відповідача не стягуються за клопотанням позивача. На підставі ст. 125, 152, 155 ЗК України,

Outcome: approved