Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

10 квітня 2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер їх дядько [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина в тому числі у вигляді права на земельну частку (пай) на території Фотовизької сільської ради за сертифікатом серії СМ № 0106032, який був отриманий [PERSON] , але не зберігся. Спадщину прийняла сестра померлого та тітка позивачів [PERSON] .. Брат [PERSON] та одночасно батько позивачів спадщину не прийняв. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до якої також увійшло право на земельну частку (пай) за сертифікатом серії СМ № 0106031 , який був отриманий [PERSON] , але не зберігся. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її брат та батько позивачів [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . Позивачі як спадкоємці за законом першої черги спадщину прийняли, частину майна належним чином оформили. Оформити права за земельні частки паї за сертифікатами № 0106032 та № 0106031, які за життя належали [PERSON] та [PERSON] відповідно, не вдалося, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину з причин непідтвердженого родинного зв`язку між [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , а також відсутності оригіналів сертифікатів про право на земельну частку (пай). Тому просять суд встановити факти родинних відносин між померлими спадкодавцями та визнати у рівних частках право позивачів на земельні частки, що належали померлому [INFO] помер [PERSON] та померлій [INFO] [PERSON] на підставі Сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0106032 та серії СМ № 0106031 як на спадкове майно. Сторони в судове засідання не з`явились, представників не направили. Від позивачів надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задовольнити (а.с. 123, 125). Відповідач направив заяву про визнання позову, вважає, що позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, просить розглянути справу без участі представника сільської ради (а.с. 107). Представник третьої особи також просив розглянути справу за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с. 113). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 63). Згідно довідок Фотовизької сільської ради від 02.03.2020 року № 53 та № 51 [PERSON] , який помер [INFO] одружений не був, дітей не мав, батьки померли раніше за нього (а.с. 27). На день смерті з ним проживала та була зареєстрована сестра [PERSON] (а.с. 33). З листа відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 19/133-20 від 28.02.2020 року вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0106032 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам СПТЗТ „Іскра" за № 32 від 01.10.1996року. Розмір земельної частки (паю) складав 10,72 га. Сертифікат на право на земельну частку (пай) видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається. Вартість даної земельної ділянки (паю) станом на 01.01.2020 рік складає 173275 грн. (а.с.42). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 10.03.2020 року вбачається, що заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, за померлим [PERSON] відсутні (а.с.43,44). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 62). Згідно довідок Фотовизької сільської ради від 02.03.2020 року № 52 та № 54 [PERSON] , яка померла [INFO] одружена не була, дітей не мала, батьки померли раніше за неї (а.с. 28). Спадщину після померлої сестри прийняв [PERSON] , оскільки протягом шести місяців після її смерті фактично вступив в управління і став користуватися її майном, а саме будинком, городом та іншим майном (а.с. 34). З листа відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18/133-20 від 28.02.2020 року вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04.09.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ № 0106031 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам СПТЗТ „Іскра" за № 31 від 01.10.1996року. Розмір земельної частки (паю) складав 10,72 га. Сертифікат на право на земельну частку (пай) видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається. Вартість даної земельної ділянки (паю) станом на 01.01.2020 рік складає 173275 грн. (а.с. 41). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 10.03.2020 року вбачається, що заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, за померлою [PERSON] відсутні (а.с.44,46). Згідно витягу з погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки головою сім`ї була [PERSON] , [INFO] , також в домогосподарстві проживав її брат [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 98-99). Згідно витягу з погосподарської книги № 2 за 2001-2005 роки головою та єдиною мешканкою значиться [PERSON] , [INFO] (а.с.100-101). Згідно листа Державного архіву Сумської області № Б-80 від 14.05.2020 року територіально жителі с. Муравейня могли бути прихожанами церков сел Фотовиж, Гирине, Марчихина Буда та Кнжичі Глухівського повіту Чернігівської губернії. У метричних книгах Покровської церкви с. Гирине Глухівського повіту Чернігівської губернії, Воскресенської церкви с. Княжичі Глухівського повіту Чернігівської губернії, Миколаївської та Іоанно-Предтеченської церков с. Марчихина Буда Глухівського повіту Чернігівської губернії за 1918 рік відомостей про народження [PERSON] немає. Метричні книги Преображенської церкви с. Марчихина Буда Глухівського повіту Чернігівської губернії, церкви с. Фотовиж Глухівського повіту Чернігівської губернії за 1918 рік та книги реєстрації актів громадянського стану про народження по с. Фотовиж Глухівського повіту Чернігівської губернії за 1918 рік на зберігання до на зберігання до Державного архіву Сумської області не надходили і їх місцезнаходження архіву невідомо, у зв`язку з чим підтвердити факт народження [PERSON] немає можливості (а.с.119). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 16). Документ про народження [PERSON] не зберігся. Актовий запис про його народження також відсутній, про що свідчать повідомлення Державного архіву Сумської області від 20.10.17р. (а.с. 23) та лист Глухівського міськрайонного відділу ДРАЦС від 27.11.19р. (а.с. 24). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2014 року спадкоємцями майна [PERSON] , 1924 р.н., який помер [INFO] , є син [PERSON] , [INFO] , на Ѕ частку, та донька [PERSON] , [INFO] , на Ѕ частку спадщини, яка складається з: Ѕ частки земельної ділянки, що складається з ріллі площею 7,1335 га, розташованої на території Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області, що належить померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ № 043129, спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; та із земельної ділянки, що складається з ріллі площе 6,8526 га, розташованої на території Фотовизької сільської ради Глухівського району сумської області, що належить померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії № 043128 (а.с.17,18). Вказані земельні ділянки належить на праві приватної спільної часткової власності, по Ѕ частині кожному, [PERSON] та [PERSON] , згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 19-22). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.81), які є також батьками [PERSON] (а.с.84,95). [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.93) змінила прізвище на „ [PERSON] " (а.с.92), а після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на „ [PERSON] " (а.с.83,94). З довідки Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області вбачається, що згідно погосподарської книги № 1 за 1991-1995 роки домогосподарство № [NUMBER] значиться за [PERSON] , [INFO] (а.с.69). Зі спадкової справи № 311 від 23.10.2013 року вбачається, що [PERSON] заповів своїй доньці [PERSON] Державний акт на право власності на земельну частку розміром 10,72 га (а.с.70). Згідно довідки Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області за [PERSON] , померлим [INFO] значиться земельна частка (пай) в розмірі 9,0596 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 043128 від 21.09.2004 року (а.с.78). На день смерті разом з ним проживав син [PERSON] . Від імені [PERSON] виконкомом Фотовизької сільської ради був посвідчений заповіт за № 46 від 26.06.2007 року. Останнє постійне місце проживання [PERSON] було [ADDRESS] (а.с.77). Постановами нотаріуса від 25 березня 2020 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за померлим [PERSON] з огляду на відсутність документів, що посвідчують право власності на земельну частку (пай) та родинних зв`язків між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14, 15). Із довідки Фотовизької сільської ради від 02.03.2020 року № 56 померлі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були рідними братами та сестрою (а.с. 32). Згідно витягів з погосподарської книги № 6 за 1950-1952 роки головою сім`ї була [PERSON] , також в домогосподарстві по відношенню до неї проживали: донька [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 35), а по відношенню до голови сім`ї [PERSON] (а.с.75) проживали в домогосподарстві чоловік [PERSON] (а.с.80), сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). Згідно довідок Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області № 98 та № 99 від 17.04.2020 року [PERSON] , 1934 р.н., померла приблизно у 1951-1955 роках в с. Муравейня Глухівського району Сумської області (а.с.96), [PERSON] , 1926 р.н., помер в 1971 році в с. Муравейня Глухівського району Сумської області (а.с. 97). Про втрату сертифікату було подано оголошення в газеті «Глухівщина» № 11 за 2020 рік (а.с.47). Згідно довідки Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області за [PERSON] , померлою [INFO] значиться земельна частка (пай) в розмірі 9,3473 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 043129 від 21.09.2004 року (а.с.79). На день смерті разом з нею проживали: чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Від імені [PERSON] заповіт виконкомом Фотовизької сільської ради не посвідчувався. Останнє постійне місце проживання [PERSON] було [ADDRESS] (а.с.76). Отже, факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). За таких умов, враховуючи, що померлим [PERSON] та [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею по 10,72 умовних кадастрових гектара кожному, та відсутність у спадкоємців правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги і в цій частині та визнати за ними право на зазначені земельні ділянки.

Outcome: approved