overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області про виключення майна з-під арешту. Позивач зазначав, що згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16 грудня 2013 року йому стало відомо, що на його рухоме майно накладено арешт згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 09 листопада 2009 року старшим державним виконавцем Броварського МРУЮ Київської області Прусовим О.М. Листом ВДВС Броварського МРУЮ Київської області від 26 грудня 2014 року позивача було повідомлено про відсутність будь-яких відкритих виконавчих проваджень, проте, ВДВС Броварського МРУЮ Київської області не має можливості зняти арешт, який було накладено постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2009 року. Посилаючись на викладене просив зобов'язати відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області скасувати арешт з рухомого майна позивача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області не з'явився, надали суду заяву, в якій просили слухати справу без їх участі, винести рішення на розсуд суду. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16.12.2013 року, було накладено арешт на рухоме майно [PERSON] на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 1449/12 від 09.11.2009 року. (а.с.8) Листом від 26.12.2013 року № 71683 ВДВС Броварського МРУЮ Київської області, [PERSON] повідомлено, що станом на 26.12.2013 року, згідно журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень та єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у відділі не перебуває жодного виконавчого документа та відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] (а.с.5). Листом від 26.12.2013 року № 71684 ВДВС Броварського МРУЮ Київської області, [PERSON] повідомлено, що станом на 26.12.2013 року, відділ не має можливості зняти арешт, який був накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 1449/12 від 09.11.2009 року в зв'язку з тим, що згідно інструкції про "Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби" від 25.12.2008 року № 2274/5 архівні провадження про стягнення адміністративних штрафів зберігаються один рік. (а.с.4). Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у разі незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оскільки на даний час відсутні підстави, згідно яких було накладено арешт на рухоме майно, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про виключення майна з-під арешту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ПАТ "Чернігівський завод радіоприладів" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 5595,06 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 03.08.2015 року по день фактичного розрахунку та/або по день винесення рішення по справі в сумі 12000,00 грн., стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що працював у відповідача на посаді електрозварника, з якої був звільнений за ст. 38 КЗпП України. На день звільнення відповідачем нарахована, але не виплачена заробітна плата за останні місяці роботи 2015 року у сумі 5595,06 грн. Відмову виплатити усі належні позивачу кошти при звільнення відповідач обґрунтував відсутністю у нього грошових коштів. З метою досудового врегулювання справи, позивач звертався до відповідача з письмовою заявою від 29.10.2015 року про виплату заборгованості по заробітній платі та надання довідок. 06.11.2015 року отримав відповідь № 466/1556 від 05.11.2015 року, в якій відповідач не повідомив позивачу про суму заборгованості та відмовився надавати будь-які довідки. Середньомісячна заробітна плата у позивача була 3300,00 грн.. Відповідно з 03.08.2015 року по 12.11.2015 року відповідач має сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 12000,00 грн. Також позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що моральна шкода полягає у матеріальних труднощах, внаслідок яких були скандали в сім'ї . Представник відповідача в судове засідання не зявився. ПАТ "ЧЕЗАР" про день та час слухання справи повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України. До суду подані заперечення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Токмацький завод «Прогрес», яким просить \~визнати недійсним наказ про надання відпустки за листопад 2000 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позов обґрунтовує наступним. В листопаді 2000 року позивачу було надано відпустку без збереження заробітної плати без його згоди, та за відсутності погодження з профспілковою організацією. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, просить відмовити в задоволені позову в зв'язку зі спливом позовної давності. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до наданої позивачем копії трудової книжки, 30.11.2000 р. його було звільнено за ст. 40 КЗпП з закритого акціонерного товариства "Завод Прогрес". Всупереч вимогам ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги, а саме, на підтвердження того, що в листопаді 2000 року він знаходився у відпустці без збереження заробітку та що така відпустка йому була надана без його згоди та за відсутності згоди профспілкової організації. За клопотанням позивача судом було вжито заходів для забезпечення доказів для підтвердження цих обставин - витребувано у відповідача наказ про відпустки [PERSON] за листопад 2000 р. та заяву, або інший документ, який підтверджує його згоду на надання такої відпустки. Відповідач зазначені докази не надав, вказавши, що згідно Переліку типових документів, які утворюються в діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, інших установ, організацій та підприємств, із зазначенням строків зберігання документів, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 1998 р. № 576/3016, діючий до 12.04.2012 року, Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5 про "Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підтприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів", термін зберігання наказів про відпустки та відомостей про надання відпусток, в тому числі заяв складає 5 років. Виходячи з вищевикладеного, зазначені документи про надання відпустки [PERSON] в період листопада 2000 року не можуть бути надані підприємством, у зв'язку з списанням та утілізацією за строками зберігання. Таким чином, обставини, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги не підтверджуються жодними доказами, а тому не можуть бути встановлені судом. Крім того, відповідач просить відмовити в задоволені позову у зв'язку зі спливом позовної давності. Відповідно до ст.ст. 256-268 ЦК України позивач пропустив трирічний строк позовної давності, суду не надано підстав, які б обгрунтовували переривання, зупинення перебігу позовної давності, внаслідок чого в задоволені позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про визнання недієздатною його матері [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим, що [INFO] року від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON]. [PERSON] знаходиться на лікуванні у психіатричній лікарні КУ "Одеському Обласному Медичному Центрі Психичного Здоров'я" за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9. 06.09.2016 року КУ «Міським психіатричним диспансером» було виданий висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, [PERSON]. Наявність інвалідності І групи підтверджується довідкою до акту МСЕК № 716116, яку видано 27.11.2013 року безстроково. Таким чином, [PERSON] через свою хворобу не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки, у зв'язку з чим, заявник просить визнати [PERSON], [INFO] - недієздатною. В судове засідання заявник подав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність. Представники органу опіки та піклування Київської районної адміністрації ОМР в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що судом [PERSON] є сином [PERSON], [INFO]. [PERSON] знаходиться на лікуванні у психіатричній лікарні КУ "Одеському Обласному Медичному Центрі Психичного Здоров'я" за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9. 06.09.2016 року КУ «Міським психіатричним диспансером» було виданий висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, [PERSON]. Наявність інвалідності І групи підтверджується довідкою до акту МСЕК № 716116, яку видано 27.11.2013 року безстроково. Відповідно до висновку судової -психіатричної експертизи №123 від 22.03.2017р., [PERSON], [INFO] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «деменції внаслідок нейросифілісу» (F02.805 за МКХ-10), внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON], [INFO] потребує встановленню над нею опіки. У відповідності з вимогами ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що [PERSON], [INFO]повинна бути визнана недієздатною та такою, що потребує у призначенні опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог вказав, що він із заявою звернувся до відділу Держземагенства у Царичанському районі Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в якій просив встановити факт належності правовстановлюючого документу - Державного акту серії ДП № 047713 від 26 липня 2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №562-р від 25.12.2003 року, на належну йому земельну ділянку (пай) площею 6,9377 га, з кадастровим номером 1225680500:01:001:0101, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, так як маються розходження у написанні прізвища, за паспортом " [PERSON]", а в державному акті вказано "[PERSON]". Внести зміни в документ не можливо, що і змусило його звернутися до суду. Просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - Державного акту серії ДП № 047713 від 26 липня 2004 року виданого на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №562-р від 25.12.2003 року, на належну йому земельну ділянку (пай) площею 6,9377 га, з кадастровим номером 1225680500:01:001:0101, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Свідок [PERSON] підтвердив обставини, що мають значення по справі. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу за його відсутності, не заперечують проти задоволення заявлених вимог. Суд перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON],[INFO], уродженець с. Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 23.01.2012 року, дійсно є власником земельної ділянки (паю) площею 6,9377 га з кадастровим номером 1225680500:01:001:0101, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та належить саме [PERSON]. У суду не виникає сумніву у приналежності правостановлюючого документа - Державного акту серії ДП № 047713 від 26 липня 2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №562-р від 25.12.2003 року, площею 6,9377 га, кадастровий номер 1225680500:01:001:0101, розташована на території Бабайківської сільської ради Царичанського району, саме [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], в обгрунтування якого посилається на те, що відповідач, яка є його колишньою невісткою 14 листопада 2012 року зібрала свої речі , гроші та пішла з дому . На даний час місце її проживання невідоме. Реєстрація в будинку його колишньої невістки перешкоджає йому вільно розпоряджатись належним йому на праві приватної власності житловим будинком, в зв'язку з чим просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився - подав заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася- по невідомій суду причині , повідомлена вчасно та належним чином , що підтверджується оголошенням в газеті " Вільне слово" № 65 від 11 вересня 2014 року, причини неявки суд не повідомила. Судом винесена ухвала про прийняття заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 21 грудня 2001 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Згідно акта від 13 серпня 2014 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], однак в будинку не проживає. Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. Згідно довідки № 1677 від 14 серпня 2014 року місце перебування [PERSON] невідоме. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] понад рік не проживає у житловому приміщенні [ADDRESS] На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS] підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 19 січня 2013 року шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони мають різні погляди на життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, з серпня місяця 2014 року проживають окремо, що і змусило його звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]". Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 19 січня 2013 року шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, тривалий час проживають окремо, що змусило позивача звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачу за її заявою залишити шлюбне - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 23 листопада 2007 року шлюбі в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1115. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що проживання однією родиною стало неможливе, сім'я розпалась остаточно, всі спроби примирення нічого не дали, більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинено, що і змусило його звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві прохав розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище - "[PERSON]". Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 23 листопада 2007 року шлюбі в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1115. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що проживання однією родиною стало неможливе, сім'я розпалась остаточно, всі спроби примирення нічого не дали, більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинено, що змусило позивача звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дитини. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачу за її заявою залишити шлюбне - "[PERSON]".

Outcome: approved