Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною донькою [PERSON], [INFO]; встановити факт смерті, а саме, що [PERSON], [INFO], померла [INFO], місце смерті: м.Макіївка Донецької області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що у свідоцтві про народження вона значиться як [PERSON], [INFO]. Потім вона зареєструвала шлюб і її прізвище стало - [PERSON]. Сві\-доцтво про шлюб і свідоцтво про розірвання шлюбу не збереглися, однак у її трудовій книжці вказано, що її прізвище [PERSON] змінено на - [PERSON]. Пізніше вона зареєструвала шлюб і тепер її прізвище - [PERSON]. Її матір - [PERSON], [INFO], мала дівоче прізвище - [PERSON]. Дівоче прізвище матері - [PERSON] змінилося на [PERSON] після реєстрації шлюбу з її батьком [PERSON] У 1967 році народилася вона, а 25.04.1979 шлюб між батьками був розірваний. Після розірвання їх шлюбу, прізвище матері залишилося - [PERSON], проте, коли мати 27.04.1979 реєструвала шлюб з [PERSON], її прізвище у свідоцтві про укладення шлюбу записали дівоче, а саме [PERSON]. Мати проживала у м.Макіївка Донецької області, у 2006 році вона пе\-реїхала до неї у с.Макариху Знам'янського району Кіровоградської області, де отримала державний акт на право власності на зем\-ельну ділянку. Мати постійно їздила до м.Макіївка Донецької області тому, що у неї там залишилася квартира, в якій вона була зареєстрована [ADDRESS] Доне\-цької області, при цьому вона проживала [ADDRESS]. Так сталося, що коли мати в останній раз поїхала туди у кінці березня 2016 року, то з нею трапився серцевий напад і вона там померла. Було виписано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER], видане Радянським відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Таким чином, свідоцтво про смерть матері видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження і форма документу не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Оскільки факт смерті матері відбувся на тимчасово окупованій території Украї\-ні, визначеною Верховною Радою України від 02.09.2014 №1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», їй відмовлено у державній реєстрації смерті матері, що змусило її звернутись до суду з даною заявою, так як іншим чином отримати спадщину після смерті матері не можливо. Інші спадкоємці відсутні. Заявниця у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та просила суд справу розглядати у її відсутності. Представники заінтересованих осіб Макариської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області та Знам'янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградської області у судове засідання не з'явилися, але надали суду заяви, в яких не заперечували проти задоволення вимог, заявлених [PERSON], та просили суд справу розглядати у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження, [INFO] народилася [PERSON], її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Копія трудової книжки від 01.10.1984 свідчить про те, що [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON], уклавши 12.11.1994 шлюб, змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). Згідно зі свідоцтвом про народження, [INFO] народилася [PERSON] у ст.Половинка Пермської області (а.с.10). У свідоцтві про шлюб вказано, що [PERSON] 13.08.1966 вступила в шлюб з [PERSON], після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.11). У свідоцтві про розірвання шлюбу зазначено, що після розірвання шлюбу 25.04.1979 між [PERSON] та [PERSON], прізвище колишньої дружини залишилося [PERSON] (а.с.12). Свідоцтво про укладення шлюбу свідчить про те, що 27.04.1979 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], [INFO], після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.13). [PERSON] 25.01.2010 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.17). Згідно з довідкою від 21.11.2014, [PERSON], яка постійно проживала [ADDRESS], взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, контактна адреса [ADDRESS] (а.с.14). Довідка від 27.11.2015 свідчить про те, що [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.15). Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] породжує юридичні наслідки, не пов'язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне у цій частині заяву задовольнити та встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Крім того, судом встановлено, що радянським відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 09.04.2016 видано свідоцтво про смерть, відповідно до якого, [PERSON], [INFO], померла [INFO] у м.Макіївка Радянського району Донецької Народної Республіки (а.с.9). Оскільки для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, що виданий на території, де органи державної влади Украї\-ні тимчасово не здійснюють свої повноваження, та форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, Знам'янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградської області 05.07.2016 відмовлено [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с.16). Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч.1 цієї статті, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно зі ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території м.Макіївка Донецької області, де померла [PERSON], діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Враховуючи викладене, те, що видане 09.04.2016 радянським відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків, те, що документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, не існує та не можливо його видати в установленому законом порядку, те, що встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], породжує юридичні наслідки, не пов'язані з наступним вирішенням спору про право, те, що неможлива реєстрація факту її смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану, те, що заявницею надані суду докази, що достовірно свідчать про смерть [PERSON], [INFO], у певний час і за певних обставин, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне і у цій частині заяву задовольнити та встановити факт смерті [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Дана норма узгоджується з п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.49 ЦК України, ст.ст.1, 4, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»,

Outcome: approved