Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

24 червня 2019 року заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області в інтересах держави в особі Волочиської районної державної адміністрації, Волочиської центральної районної лікарні із позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 19.12.2018 [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин. Потерпілою від вказаного злочину є [PERSON] , яка знаходилась на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Волочиської ЦРЛ з 03.10.2018 по 08.10.2018, що становить 5 ліжко-днів. Сума витрат, понесених Волочиською центральною районною лікарнею внаслідок лікування потерпілої від злочину [PERSON] становить 1484,00 грн. Вказана лікарня фінансується за рахунок субвенцій державного та районного бюджетів. Розпорядником коштів Волочиської центральної районної лікарні є Волочиська районна державна адміністрація. Оскільки, внаслідок вчинення [PERSON] протиправних дій, а саме - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, постраждала [PERSON] , лікування якої здійснювалося за рахунок бюджетних коштів, чим порушено економічні інтереси держави, а Волочиська РДА та Волочиська ЦРЛ не здійснюють захист вказаних інтересів держави, тому з даним позовом звернувся прокурор та просив стягнути з [PERSON] на користь Волочиської ЦРЛ для зарахування в районний бюджет 1484 грн. витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. Ухвалою від 04.07.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Прокурор Блажієвський О.В. в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши вступне слово прокурора та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. Згідно з вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 19.12.2018, [PERSON] 02 жовтня 2018 року приблизно о 23 год. 00 хв., знаходячись в [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин з своєю матір`ю [PERSON] , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та діючи умисно наніс почергово удари обома ногами по ногам [PERSON] , після чого схопив її руками за шию та повалив на диван і наніс їй кулаками обох рук чотири удари в обличчя. Після цього, [PERSON] двічі вкусив [PERSON] за ніс та ліве вухо. Внаслідок вказаних протиправних дій [PERSON] , потерпілій [PERSON] спричинено тілесне ушкодження у вигляді поверхневої рани на спинці носа справа, на крилі носа зліва та по задній поверхні лівої вушної раковини, садна за лівою вушною раковиною, садна та крововиливу в ділянці правої орбіти, садна в ділянці лівого колінного суглобу, та струсу головного мозку, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 93 від 12.10.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 19.12.2018 [PERSON] призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Вказаний вирок набрав законної сили 21.01.2019 (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з відповіді Волочиської РДА від 01.02.2019 та довідки і розрахунку Волочиської ЦРЛ від 07.02.2019, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Волочиської ЦРЛ з 03.10.2018 по 08.10.2018, що становить 5 ліжко-днів. Сума витрат понесених лікарнею становить 1484 грн. (а.с. 8-10). За загальним правилом, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину (ст. 1206 ЦК України). Згідно з ч. 1, 3 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. В цілому ж, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Згідно з вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно з листа Волочиської РДА № 20-14-1934/2018 від 16.11.2018, фінансування Волочиської ЦРЛ здійснюється за рахунок коштів місцевих бюджетів та субвенцій з державного бюджету, головним розпорядником бюджетних коштів є районна державна адміністрація (а.с. 8). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, завдав потерпілій [PERSON] шкоду її здоров`ю, внаслідок чого потерпіла перебувала на лікуванні у Волочиській центральній районні лікарні, в зв`язку з чим були понесені витрати на загальну суму - 1484 грн. Між вказаними витратами та діянням відповідача є причинний зв`язок, відтак зазначені кошти мають бути стягнуті з відповідача для зарахування до районного бюджету. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд враховує, що [PERSON] визнав позовні вимоги, а тому з нього підлягає стягненню 50% судового збору. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі 50 % від передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто в сумі 960 грн. 50 коп.

Outcome: approved