Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до Власівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], який постійно мешкав в с.Соколовщина, Зіньківського району, Полтавської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,36 га, що знаходиться на території Власівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, право на яку посвідчене державним актом серія ПЛ № 061916 від 25 жовтня 2004 року. Єдиною спадкоємицею першої черги померлого, [PERSON] є позивачка [PERSON]. Для отримання спадщини позивачка не змогла вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору так як із січня 2009 року по липень 2013 року фактично проживала в с.Деріївка, Онуфріївського району, Кіровоградської області, де здійснювала догляд за дідусем чоловіка, [PERSON] та бабусею, [PERSON], які потребували постійного строннього догляду, що підтверджується довідкою Деріївської сільської ради від 14.11.2014 року № 862. Нещодавно, в усній формі, [PERSON] звернулась до Зіньківської державної нотаріальної контори з проханням роз"яснити порядок отримання спадщини. Листом № 1585/02-31 від 21.11.2014 року позивачці повідомлено, що нею пропущено термін на подачу заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Позивачка вважає, що причина, через яку вона пропустила встановлений законом строк для подання заяви є поважною і бажає здійснити своє право на спадкування спадкового майна свого батька. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача, Власівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши наявні матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як вбачається з повідомлення Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області від 08.12.2014 року за № 4687, після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась та претензії від кредиторів не надходили (а.с. 20). З матеріалів справи вбачається, що на день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав в с.Власівка, Зіньківського району Полтавської області один (а.с.8). Згідно пояснення представника позивача, [PERSON], одружена, не має інвалідності, не призначена у законнному порядку піклувальником, мала реальну можливість вчасно звернутися до нотаріальної контори. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (спадкодавця), ч.2 ст. 1220 ЦК України. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 01.02.2010 року. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в п.1 вказано, що у разі відкриття спадщини до 1.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. В п.24 вищевказаного ПВСУ №7 вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п.2 Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування "поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови." При вирішенні даного спору по суті, суд виходить з вимог ч.3 ст.2 ЦПК України / ред..2004 року/, згідно якої провадження по цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, та що вказана [PERSON] причина не відноситься до переліку поважних причин пропуску строку передбачених законодавством, а також те, що позивачем не надано доказів, поважності причини пропуску строку, передбачених чинним законодавством, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed