Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення фактів родинних відносин, та з врахуванням клопотання про уточнення вимог просив встановити, що [PERSON] , після повторного укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , і померла [INFO] , дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON] , до дня своєї смерті, яка настала в с. Плинників Перемишлянського району Львівської області, а також що він доводиться внуком [PERSON] . В підтвердження заяви зазначає, що його баба [PERSON] народилася [INFO] в с. Плинників Перемишлянського району Львівської області. 30.06.1946 вона уклала шлюб з [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті на початку 1949 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , дідом заявника, з яким перебувала у шлюбі до смерті, однак відомостей про укладення шлюбу з ним не збереглося. У шлюбі [INFO] у них народився батько заявника [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , у свідоцтві про смерть її прізвище вказано « [PERSON] ». Зазначив, що встановлення факту родинних відносин необхідне йому для застосування у відносинах з іншою державою. В судове засідання 02.03.2021 заявник та його представник не з`явилися, заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у такій. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, від Золочівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Положеннями ч. 4, 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 19 березня 2021 року частково задоволено заяву [PERSON] та встановлено факт, що [PERSON] є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями наданими Пленумом Верховного Суду України у постанові №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Зважаючи на обставину того, що рішенням суду яке набрало законної сили, вже встановлений факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є бабою рідного брата заявника, та враховуючи преюдиційність вказаного рішення, суд приходить до висновку, шо [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , є однією і тією ж особою і така доводиться бабою заявника [PERSON] . Щодо заявленої вимоги про встановлення факту того, що [PERSON] , після повторного укладення шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , і померла [INFO] , дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, оскільки заявником не надано належних доказів, якими б підтверджувалось, що [PERSON] та [PERSON] провели реєстрацію шлюбу у відповідному органі, а також, що внаслідок реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ", у встановлені вказаних фактів слід відмовити. Таким чином, враховуючи, що один із фактів який просить встановити заявник, зокрема те, що померла [PERSON] , є його бабою, знайшов своє підтвердження, а тому заява підлягає частковому задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial