Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим, що з громадянином [PERSON] вона розірвала шлюб 14.06.2011 року, згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області. Від спільного проживання в них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. З 01.09.2015 року по теперішній час їх спільний син [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі "Ужгородський центр професійно-технічної освіти" на першому курсі. Враховуючи, що її син навчається у навчальному закладі, що потребує значних витрат, зокрема, на проїзд, харчування, одяг, книги, зошити, проживання, тощо, тому просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно, з [PERSON], на її користь аліменти, на утримання сина [PERSON], в твердій грошовій сумі, по 1000 гривень, починаючи з дати подання позову до суду, до закінчення ним навчання чи до досягнення ним 23 річного віку. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач, [PERSON], повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Рахівського районного суду від 14 червня 2011 року між ними розірвано. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON] - [INFO], який наразі являється повнолітнім, що стверджується свідоцтвом про народження. За загальним правилом (ст.180 СК України) батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст. 199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічне положення висвітлено й у Постанові Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, позивачкою заявлена вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], на період його навчання у вищому навчальному закладі, але не більше як до 23 річного віку. Відповідно до довідки №273 від 22 березня 2016 року [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі "Ужгородський центр професійно-технічної освіти" на 1 курсі, денна форма навчання. Довідкою Рахівської міської ради № 2209 від 13 квітня 2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], стверджено, що на утриманні позивачки знаходиться повнолітній син [PERSON] [INFO]. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на навчання повнолітнього сина. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Як вже було встановлено, повнолітній син сторін, [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній форма навчання. Отже він не в змозі мати самостійний заробіток, через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Таким чином, враховуючи насамперед інтереси дитини, її матеріальне благополуччя, прагнення отримати освіту, а також приймаючи до уваги матеріальне становище сина сторін, а саме те, що він не має доходу, матеріально-побутові умови задовільні і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, протилежне ним не доведено, та виходячи із принципу розумності та справедливості суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON], аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, в сумі 1000 грн. щомісячно. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 14 квітня 2016 року. Окрім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, до стягнення з відповідача підлягає судовий збір, в розмірі 487 гривень 20 копійок, який слід стягнути в спеціальний фонд Державного бюджету України.

Outcome: approved