Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", (далі - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача безпідставно списані з мого рахунку 2 611 560 (два мільйони шістсот одинадцять тисяч пятсот шістдесят) гривень основного боргу.Стягнути пеню у відповідності п.5. ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 25 462 710 (двадцять пять мільйонів чотириста шістдесят два сімсот десять) грн. за 325 днів.У відповідності до ст. 625 ЦК стягнути збитки завданих інфляцією у розмірі 968 888,76 (девятсот шістдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн., та 3 % річних у розмірі 69 760, 84 (шістдесят девять тисяч сімсот шістдесят) грн. за 325 днів прострочення. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 26.02.2009 року позивач, уклав публічний договір з ПАТ «Укрсоцбанк», щодо банківського обслуговування, шляхом відкриття розрахункового рахунку №26208000483857. У лютому 2015р., під час аналізу руху коштів по своїх банківських рахунках, він встановив, що 17 грудня 2014р., з його розрахункового рахунку № 26208000483857 було списано 2 611 560 (два мільйони шістсот одинадцять тисяч пятсот шістдесят) гривень, як оплату до статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла». Жодних повідомлень від банку про списання коштів він не отримував. У звязку з тим, що ніяких розпоряджень ПАТ «Укрсоцбанк» на проведення подібної операції не надавав, нікого на проведення такої операції не вповноважував, свідомого бажання та волевиявлення щодо списання даних коштів з рахунку не мав, відтак звернувся до начальника Київського відділення №10 ПАТ «Укрсоцбанк», з відповідною заявою для отримання розяснень відносно списання грошових коштів з мого рахунку. 08.04.2015р., [PERSON] отримав відповідь за підписом начальника Київського відділення №10 ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] про те, що дійсно 17 грудня 2014р., з мого рахунку було списано грошові кошти у сумі 2 611 560 (два мільйони шістсот одинадцять тисяч пятсот шістдесят) гривень, як сплату до статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла», операцію було здійснено о 16:56. З метою захисту свого права, як споживача. 14.04.2015 року позивач звернувся з вимогою про повернення безпідставно списаних коштів з його рахунку, до Голови Правління ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON]. 19.05.2015р., [PERSON] отримав відповідь від ПАТ «Укрсоцбанк». підписану членом правління [PERSON], в якій зазначено, що підпис на заяві-розпорядженні від 17.12.2014 року, виконаний ним, що не може відповідати дійсності, а отже немає підстав для здійснення повернення коштів. [PERSON] повторно звернувся з заявою щодо повернення безпідставно списаних грошових коштів з його рахунку, на його заяву від 03.07.2015р. щодо повернення грошових коштів у сумі 2 611 560 грн з рахунку № 26208000483857, ПАТ «Укрсоцбанк» листом від 31.07.2015р. № 09.302-86/67-15442 проінформував про відмову у задоволенні його вимоги, посилаючись знову на те, що розпорядження від 17.12.2014р. подане ним, підпис належить йому, а від так підстав для задоволення вимоги немає. В порушення прав споживача щодо задоволення його побутових потреб для збереження грошових коштів на банківському рахунку та вільному і безперешкодному їх використанню, ПАТ «Укрсоцбанк» використовуючи фіктивне розпорядження невстановленої особи від 17.12.2014р. здійснив безпідставне втручання в його банківській рахунок на якому зберігалися приватні грошові кошти та провів незаконну фінансову операцію по списанню коштів. В судове засідання позивач [PERSON] та [PERSON] позивача [PERSON], [PERSON], позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити із вказаних вище підстав. [PERSON] відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила повністю, та просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 26.02.2009 року позивач, уклав публічний договір з ПАТ «Укрсоцбанк», щодо банківського обслуговування, шляхом відкриття розрахункового рахунку №26208000483857. У лютому 2015р., під час аналізу руху коштів по банківських рахунках, він встановив, що 17 грудня 2014р., з його розрахункового рахунку № 26208000483857 було списано 2 611 560 (два мільйони шістсот одинадцять тисяч пятсот шістдесят) гривень, як оплату до статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла». Жодних повідомлень від банку про списання коштів він не отримував. У звязку з тим, що ніяких розпоряджень ПАТ «Укрсоцбанк» на проведення подібної операції не надавав, нікого на проведення такої операції не вповноважував, свідомого бажання та волевиявлення щодо списання даних коштів з рахунку не мав, відтак звернувся до начальника Київського відділення №10 ПАТ «Укрсоцбанк», з відповідною заявою для отримання розяснень відносно списання грошових коштів з мого рахунку. 08.04.2015р., [PERSON] отримав відповідь за підписом начальника Київського відділення №10 ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] про те, що дійсно 17 грудня 2014р., з мого рахунку було списано грошові кошти у сумі 2 611 560 (два мільйони шістсот одинадцять тисяч пятсот шістдесят) гривень, як сплату до статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла», операцію було здійснено о 16:56. З метою захисту свого права, як споживача. 14.04.2015 року позивач звернувся з вимогою про повернення безпідставно списаних коштів з його рахунку, до Голови Правління ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON]. 19.05.2015р., [PERSON] отримав відповідь від ПАТ «Укрсоцбанк». підписану членом правління [PERSON], в якій зазначено, що підпис на заяві-розпорядженні від 17.12.2014 року, виконаний ним, що не може відповідати дійсності, а отже немає підстав для здійснення повернення коштів. [PERSON] повторно звернувся з заявою щодо повернення безпідставно списаних грошових коштів з його рахунку, на його заяву від 03.07.2015р. щодо повернення грошових коштів у сумі 2 611 560 грн з рахунку № 26208000483857, ПАТ «Укрсоцбанк» листом від 31.07.2015р. № 09.302-86/67-15442 проінформував про відмову у задоволенні його вимоги, посилаючись знову на те, що розпорядження від 17.12.2014р. подане ним, підпис належить йому, а від так підстав для задоволення вимоги немає. В порушення прав споживача щодо задоволення його побутових потреб для збереження грошових коштів на банківському рахунку та вільному і безперешкодному їх використанню, ПАТ «Укрсоцбанк» використовуючи фіктивне розпорядження невстановленої особи від 17.12.2014р. здійснив безпідставне втручання в його банківській рахунок на якому зберігалися приватні грошові кошти та провів незаконну фінансову операцію по списанню коштів. Вирішуючи позовні вимоги, суд керується наступним. Відповідно до ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське, обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1071 ЦК України, підставою для списання грошових коштів з рахунка клієнта є його розпорядження. Статтею 1068 ЦК України передбачено, що [PERSON] зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Як передбачено положеннями ст. 22.4 Закону, для банку платника ініціювання переказу є завершеним з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Відповідно до ст. 1073 ЦК, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнтаабо належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 2.38. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 N 22 (Далі - Інструкція), банк, з вини якого кошти списано з рахунку неналежного платника, зобов'язаний повернути на рахунок цього платника помилково списану суму, списавши її з рахунку того платника, з якого ці кошти підлягали списанню, а також сплатити неналежному платнику пеню у визначеному законодавством України розмірі, якщо договором не передбачено іншу відповідальність. Відповідно до ст. 1074 ЦК, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до ст. 1092 ЦК, у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення у зв'язку з порушенням правил розрахункових операцій виконуючим банком відповідальність може бути покладена судом на цей банк. Якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Відповідно до п. 5.1 Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк, сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків у відповідності до вимог чинного законодавства України, умовами Договору комплексного банківського обслуговування та укладених в його межах Договорів про надання банківського продукту. Відповідно до п. 5.1 «Умов відкриття та здійснення операцій за банківськими поточними рахунками» за невиконання або неналежне виконання умов Договору надання банківського продукту та цих Умов Сторони несуть відповідальність, передбачену Договором комплексного банківського обслуговування та положеннями чинного законодавства України. У пункті 20 постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів N 5 від 12.04.96, судам слід мати на увазі, що неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. 11 березня 2015 року Верховний суд України за наслідками розгляду справи про захист прав споживача висловив свою правову позицію по справі № 6-126цс14 в якій зазначив, що норми Законі України "Про захист прав споживачів" - загальними, а тому, виходячи з принципу заборони притягати особу двічі за одне й те саме правопорушення, а також правил застосування конкуренції правових норм, передбачені цим законом положення щодо відповідальності застосовуються тільки в тому випадку, якщо інший розмір неустойки не встановлений спеціальними нормами права. Виходячи з характеру правовідносин, які склались між Банком та Позивачем, спеціальними нормами права для цих правовідносин, є зокрема, Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», що є спеціальним законом у сфері функціонування платіжних систем в Україні. Статтею 32 вказаного Закону передбачено, що [PERSON], який обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Пунктом 32.3.2. Закону встановлено, що у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов'язаний переказати відповідну за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк надає клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування цього рахунку відповідно до умов Договору, Правил обслуговування банківських поточних рахунків фізичних осіб, відкритих у Банку та вимог чинного законодавства України. Пунктами 4.1 - 4.2 Договору передбачено, що сторони домовились про те, що всі інші умови договору, зокрема, права та обовязки сторін, строки проведення платежів та відповідальність сторін визначаються Правилами, Тарифами, а також нормами чинного законодавства України. Підписанням Договору клієнт (Позивач) засвідчив, що він ознайомлений з Правилами та Тарифами і погоджується вважати їх обовязковими до застосування до відносин, які виникли на підставі Договору. Станом на сьогодні у Банку діють Правила надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк», а також Правила обслуговування банківських поточних (крім карткових) рахунків фізичних осіб, відкритих в Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» та Умови відкриття та здійснення операцій за банківськими поточними рахунками, які є невідємними частинами Правил комплексного банківського обслуговування (завірені копії додаються). Вказані вище Правила поширюються не лише нові договорів, але й на договори старого зразка, які були укладені до набрання чинності Правилами у разі, якщо договір між сторонами не був розірваний чи не втратив чинності в інший спосіб. Відтак, вказані Правила поширюються на правовідносини між Позивачем та Банком. Пунктом 5.1. Правил комплексного банківського обслуговування визначено, що сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків у відповідності до вимог чинного законодавства України, умов Договору про комплексного банківського обслуговування та укладених в його межах Договорів про надання банківського продукту. Такі договори передбачені у гл. 8 Правил комплексного банківського обслуговування. Для поточних рахунків фізичних осіб,договором про надання банківського продукту слід вважати Умови відкриття та здійснення операцій за банківськими поточними рахунками в п. 5.2 яких зазначено, що за несвоєчасне (пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного документа) чи помилкове з вини Банку здійснення переказу коштів з Рахунку Клієнта, а також за несвоєчасне зарахування на Рахунок суми, яка належить власнику Рахунку, Банк сплачує Клієнту пеню у розмірі 0,01 (нуль цілих одна сота) відсотка від суми несвоєчасно або помилково переказаної за кожний день прострочки, але не більше 10 (десяти) відсотків суми переказу. Відтак, в силу вимог умов укладених між сторонами договорів, обсяг відповідальності Банку за здійснення з його вини помилкового переказу коштів з рахунку клієнта обмежується сумою, яка дорівнює десяти відсоткам суми переказу, тобто 261156, 00 грн. Згідно статті 611.ЦКУ, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: Припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;зміна умов зобов'язання;сплата неустойки;відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2. Статті 625.ЦКУ, передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоіу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Суд обраховує кількість днів прострочення з дня отримання Банком вимоги про повернення коштів з 21.04.2015 року по 06.11.2015 року, тобто по день винесення рішення. Сума збитків завдані інфляцією за даний період дорівнює 457 546 (чотириста пятдесят сім тисяч пятсот сорок шість ) грн. 57 коп, та 3 % річних у розмірі 42715 (сорок дві тисячі сімсот п'ятнадцять ) грн. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно списані з мого рахунку 2 611 560 (два мільйони шістсот одинадцять тисяч пятсот шістдесят) гривень основного боргу, пені у відповідності п.5. ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 25 462 710 (двадцять пять мільйонів чотириста шістдесят два сімсот десять) грн. за 325 днів, збитки завданих інфляцією у розмірі 968 888,76 (девятсот шістдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн., та 3 % річних у розмірі 69 760, 84 (шістдесят девять тисяч сімсот шістдесят) грн. за 325 днів прострочення, підлягають частковому, а саме пеня дорівнює десяти відсоткам суми переказу, тобто 261156, 00 грн, та сума збитків завдані інфляцією за період з дня отримання Банком вимоги про повернення коштів з 21.04.2015 року по 06.11.2015 року, тобто по день винесення рішення, щодорівнює сумі 457 546 (чотириста пятдесят сім тисяч пятсот сорок шість ) грн. 57 коп, та 3 % річних у розмірі 42715 (сорок дві тисячі сімсот п'ятнадцять ) грн. Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 3654 грн 00 коп.

Outcome: partial