Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2000 року помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті брата [PERSON], оскільки спадщину після його смерті ніхто із спадкоємців не прийняв, спадкоємці першої черги після смерті брата відсутні. При зверненні до нотаріуса було встановлено, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначив скрутне матеріальне становище та відсутність коштів для оформлення спадщини на час відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом і просив визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю в три місяці. У судове засідання [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, останній направив суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області ради в судове засідання не зявився, сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 квітня 2000 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 2,97 умовних кадастрових гектар у землі. Дана земельна ділянка перебувала у колективній власності САПТЗТ "Річківське" і [PERSON] прийняв її у спадщину, але юридично не оформив, після смерті батька [PERSON], який помер 20 серпня 1996 року (а.с. 9-10). Батько позивача [PERSON] за свого життя все своє майно, у тому числі право на земельну частку (пай), заповів в рівних частках своїм дітям [PERSON], позивачу у справі, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Як вбачається з копії спадкової справи №116/2000 року, [PERSON] та [PERSON] у визначений законом строк надали нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 25). 16 січня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.14). [PERSON] заяву натаріусу про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не подавав, як вбачається з довідки Річківської сільської ради Білопільського району №1307 від 02 листопада 2016 року [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті батька (а.с. 34). На даний час позивач має намір успадкувати майно, що залишилось після смерті брата [PERSON], оскільки спадщину після його смерті ніхто із спадкоємців не прийняв, але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. З довідки Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 31 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. За вказаною адресою проживав один. Відомості про те, чи був [PERSON] одружений та чи мав дітей в сільській раді відсутні (а.с. 27). Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер 07 квітня 2000 року, придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 550 ЦК УРСР 1963 року було встановлено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Такі ж правила продовження строку для прийняття спадщини визначені в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, а саме передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З листа Білопільської державної нотаріальної контори від 26 жовтня 2016 року №1529/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 07 квітня 2000 року, не заводилась (а.с. 23). Позивач на час відкриття спадщини мав скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не міг своєчасно подати заяву нотаріусу, яка є платною, тому ним був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому їй необхідно визначити додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду. При цьому суд враховує і те, що відповідач позов [PERSON] визнав повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved