Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом після смерті батька. У судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і усіх відповідачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] представники [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області та ВСК "Світоч" позов визнали та не заперечували щодо його задоволення. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 4 лютого 2005 року помер батько позивача та відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] (а.с.5, 10). За життя останній був власником квартири [ADDRESS] (а.с.14, 16) право власності на яку, станом на 17 грудня 2015 року, не зареєстровано (а.с.10). Згідно довідки Оліїівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 23 листопада 2015 року (а.с.18) за вищевказаною адресою проживає позивач (а.с.18). Відповідно до довідки нотаріуса від 12 грудня 2016 року (а.с.24) спадкоємцями до майна померлого [PERSON] є: позивач, [PERSON], [PERSON] Постановою нотаріуса від 12 грудня 2016 року (а.с.25) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, серед іншого, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на такий обєкт нерухомості. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для часткового задоволення позову, адже як зясовано, батько позивача за життя був фактичним власником спірної квартири, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Крім цього, суд бере до уваги факт визнання позову іншими спадкоємцями (відповідачами фізичними особами). Водночас, суд вважає, що відповідачами [PERSON] сільською радою Житомирського району Житомирської області та ВСК "Світоч", за наявності і інших спадкоємців до майна померлого [PERSON], права позивача у жодному разі не порушувались, не оспорювались та не ставились під сумнів, а отже вимоги до таких відповідачів є безпідставними. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію Апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до часткового задоволення. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 640,00 гривень, у дольовому порядку з відповідачів - фізичних осіб на користь позивача, тобто по 320,00 гривень з кожного із даних відповідачів. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial