Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє представник - [PERSON], звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1600,00 грн. щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення кожною дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду від 03.04.2015 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають троє неповнолітніх дітей: сина -[PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 03.03.2015 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей вказаних дітей у твердій грошовій сумі - 335 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача вказує, що з часу, що минув після ухвалення рішення, витрати на утримання дітей значно зросли, що повязано з постійним підвищенням цін на продукти харчування, товари першої необхідності, одяг та взуття, комунальні послуги, платежі в школі. Крім цього, позивач працює та отримує заробітну плату в розмірі 3723,00 грн., однак даних коштів недостатньо аби забезпечити дітям рівень життя, необхідний для їхнього фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Натомість відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, має хороший дохід від заробітків за кордоном, однак будь-якої допомоги на утримання дітей не надає. Позивач самостійно не в змозі забезпечити дітей всім необхідним для їх гармонійного розвитку. Таким чином, сума аліментів у розмірі 335 грн., яку зобовязаний сплачувати відповідач на утримання дітей згідно з рішенням суду, є недостатньою для їх утримання і не може в повній мірі задовольнити потреби дітей. З моменту ухвалення рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2015 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені розміру аліментів, оскільки розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». На підставі викладеного, представник позивача просила змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення кожною дитиною повноліття. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на предявлений позов не подав. Таким чином, у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно виписки з рішення Ковельського міськрайоного суду від 03.04.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27.10.1998 року у Ковельському міському відділі РАГС у Волинській області, актовий запис № 395, було розірвано. Від шлюбу сторони мають троє неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. З довідки Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 13.09.2018 року, встановлено, що згідно виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду Волинської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 335,00 гривень, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до\~ст. 180 СК України,\~обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився відповідно до\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік"\~та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня\~2019 року - 2027 грн., з 1 липня\~2019 року - 2118 грн., з 1 грудня\~2019 року - 2218 грн. Відповідно до\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідач має вік 40 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", у розмірі по 1600,00 грн. щомісячно, на кожну дитину. Визначений розмір аліментів в сумі 1600 грн. щомісячно, на кожну дитину, на переконання суду, буде обєктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. В той же час, представник позивача просить стягувати аліменти в сумі 1600 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки розмір аліментів встановлюється в твердій грошовій сумі (1600 грн.), яка вже є не меншою 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то, відповідно, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Такий мінімальний розмір аліментів може бути встановлений лише у разі присудження аліментів у частці від заробітку платника аліментів. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial