Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

17 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу на загальну суму 40846,51 грн. та судові витрати по справі в сумі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 07 березня 2019 року [PERSON] скоїв ДТП. Вина відповідача у вчиненні зазначеної ДТП встановлена постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2019 р. В результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб марки «ВАЗ 217030» з номерним знаком [NUMBER] , внаслідок чого, власник [PERSON] зазнав шкоди. Відповідно до розрахунку МТСБУ розмір регламентної виплати склав 39946.51 грн. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою від 12.03.2019р. до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону), МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Після проведення розслідування страхового випадку, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] , на суму 39 946,51 грн., а також виплатило за послуги аваркома (експерта) у розмірі 900,00 грн. Таким чином, МТСБУ повністю виконало покладений на нього п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону обов`язок по відшкодуванню потерпілій особі шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В добровільному порядку зазначена сума відповідачем не сплачена, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення її в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, у надісланій суду заяві просив розглядати справу без його участі та позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.39). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 24 березня 2021 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2019 р. у справі №477/632/19 [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Як вбачається з даної постанови 07 березня 2019 року [PERSON] на автодорозі 51507 сполучення «Парутіно-Очаків» 3 км, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 217030», державний номерний знак [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , який зупинився попереду для здійснення повороту ліворуч, чим порушив вимоги п.2.3 б, 12.1,13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки (а.с.7-8). Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, в результаті даної ДТП, з вини [PERSON] , був пошкоджений транспортний засіб марки «ВАЗ 217030», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого, власник [PERSON] зазнав шкоди. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно Звіту № SОS -190404-177080 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 24 квітня 2019р. вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «ВАЗ 217030», реєстраційний номер [NUMBER] становить 58 925 грн. 94 коп. (виключаючи ПДВ на ремонтні роботи та запасні частини, матеріали фарбування) (а.с.9-10). Відповідно до довідки № 1 від 13.06.2019 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, розмір виплати склав 39946.51 грн. (а.с21). Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою від 12.03.2019р. до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.4,5). Після проведення розслідування страхового випадку, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі - [PERSON] , на суму 39 946,51 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 967283 від 02 липня 2019 року, а також виплатило за послуги аваркома (експерта) у розмірі 900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12 червня 2019р., рахунком-фактурою № 1506 від 24 травня 2019р. (а.с.3,22) Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. «а» п.п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно п. 1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило виплату страхового відшкодування, на суму 39946,51 грн. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Outcome: approved