Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

09 червня 2016 року доКуйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] , заінтересована особа ВДРАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області про встановлення факту народження дитини. Заявник просить суд винести рішення, в якому встановити факт народження громадянина [PERSON], який народився 12 січня 2016 року в м. Сніжне Донецької області. Заявниця зазначила, що 12 січня 2016 року у неї та її чоловіка [PERSON] народився син, про що медичним закладом ЦМЛ м. Сніжне Донецької області було видане медичне свідоцтво про народження №6/9. Оскільки документи видані органом який знаходиться на території не підконтрольній Україні, тому єдиною підставою для реєстрації народження буде рішення суду, а також для здійснення реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини звернулась до суду, оскільки на час народження сина м. Сніжне є тимчасово окупованою територією і на його території не має жодного державного органу влади України, що унеможливлює отримання документу про народження дитини, в звязку з чим у заявниці виникла необхідність встановити факт народження . У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, в заяві просила розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського РУЮ у Запорізькій області, в письмовій заяві повідомив причини неявки, просив справу розглянути за відсутності їхнього представника, проти задоволення заяви не заперечував. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника . та представника заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1ст. 256ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу 21 квітня 2010 року укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції в Донецькій області , актовий запис № 65. Після одруження прізвище дружини «Полстяна ». Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина , яка зачата і(або) народжена у шлюбі походить від подружжя. 12 січня 2016 року о 02.34 год. [PERSON] народила дитину-\~сина , вагою 3710,00 гр., дитина доношена на 39 тижні вагітності, при одноплідних пологах, вагітність друга, пологи другі. Ці дані зазначені у медичному свідоцтві про народження № 6/9 від 12 січня 2016 року. Дитина була народжена в пологовому будинку ЦМЛ м. Сніжне Донецької області, який розташований на тимчасово окупованій території. Відповідно до Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року , визначено особливості діяльності державних органів , органів місцевого самоврядування , підприємств. Установ і організацій на тимчасово окупованій території . Відповідно до закону будь-які органи , їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені , обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь який акт (рішення) , документ) , виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 цього Закону , є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина , яка зачата і народжена у шлюбі походить від подружжя. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved