Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

17 березня 2017 року позивач звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою в якій просить поновити строк звернення до суду, та визнати за позивачем\~ в порядку спадкування за заповітом, право на\~ земельну частку (пай) розміром 7.01 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності колишнього КСП «Здобуток», знаходиться на території Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області та за життя належав [PERSON]\~ Просить позов задовольнити. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 15 липня 1998 року померла її баба [PERSON], яка 22 грудня 1993 року вчинила заповіт, яким заповіла їй все майно, що на день смерті їй належатиме. Позивачка вказує, що інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщину у [PERSON] не було. Також зазначає, що у 2016 році випадково знайшла копію належного їй сертифіката серії ХР № 0081028 на право на\~ земельну частку (пай) розміром 7.01 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності колишнього КСП «Здобуток», знаходиться на території Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області. Нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність\~ оригінала правовстановлюючого документа, у звязку з чим вона звернулася до суду і просить позов задовольнити. В судове засідання 14 червня 2017 року позивач не зявилася надавши до суду заяву в якій позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності (а.с. 60). В судовому засіданні 06 червня 2017 року позов підтримала, надала пояснення в його обгрунтування. Представник відповідача Коломацької районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій визнає позовні вимоги та просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.32). Суд, взявши до уваги думку позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 (п. 3.1.) зазначається, що при вирішенні спорів про спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР. Як вбачається із заповіту, вчиненого [PERSON] 22 грудня 1993 року, все майно, що до дня смерті їй належатиме, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося вона заповіла [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до довідки № 02-23/65 від 03.03.2017 року Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області, вказаний заповіт, станом на 03 березня 2017 року не скасовувався і не змінювався (а.с.09). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 083998, виданого 15 липня 1998 року Краснокутським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківської області, [PERSON], померла 15 липня 1998 року, актовий запис № 86 (а.с. 6). Рішенням суду від 16 травня 2017 року, яке набрало законної сили, встановлено факт що\~ сертифікат на право на земельну частку (пай) серії\~ ХР\~№ 0081028, виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON], яка померла 15 липня 1998 року. Відповідно до розміщеного в газеті «Коломацький край» № 17 (3810) за 29 квітня 2017 року оголошення: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0081028, площею 7,01 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі розпорядження Коломацької РДА № 274 від 19 листопада 1996 року на ім`я [PERSON]оголошено недійсним (а.с. 49). Згідно листа Першої харківської державної нотаріальної контори від 01 грудня 2016 року № 792/02-14, за даними Спадкового реєстру, спадкова справа після померлої 15 липня 1998 року [PERSON] не заводилася (а.с.05). Відповідно до довідки № 1006 від 02 червня 2017 року Краснокутської селищної ради Харківської області, [PERSON], [INFO] проживала без реєстрації до дня смерті 15 липня 1998 року в квартирі [PERSON], за адресою: селище Краснокутськ, [ADDRESS]. яка і здійснила її поховання. (а.с.51). Згідно з актом депутата Краснокутської селищної ради Харківської області [PERSON], [PERSON], зареєстрована за адресою: Харківська область, селище Краснокутськ, [ADDRESS] доглядала до дня смерті свою бабу [PERSON], [INFO], що проживала разом з нею та здійснила її поховання (а.с.53). Допитана в судовому засіданні 06 червня 2017 року в якості свідка [PERSON] повідомила, що в останні роки життя і до дня смерті її бабуся [PERSON] проживала разом з нею у [ADDRESS], оскільки потребувала стороннього догляду. Також позивачка вказала, що як до смерті так і після смерті бабусі вона продовжила користуватися та розпоряджатися всім майном яке належало її бабусі. Коли [PERSON] померла, позивачка здійснила її поховання за власний рахунок. Згідно ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Правила, передбачені в даній статті розповсюджуються на отримання майна за спадщиною. При цьому, право власності на успадковане майно виникає в момент прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває право власності також на майно, одержане внаслідок успадкування, або укладення інших угод, не заборонених законом. Як визначено у ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно, або його частину одній або кільком особам, як тим що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У відповідності до положень діючого на той час Цивільного кодексу Української РСР в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї баби шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а тому беручи до уваги вище перелічені обставини, а також те, що [PERSON], на момент смерті мала право на земельну частку (пай) на території Покровської сільської ради Харківської області, площею 7,01 умовних кадастрових гектарів, яка належала їй відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0081028, а також те, що на випадок своєї смерті все своє майно, вона заповіла [PERSON], яка прийняла спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки стосовно визнання за нею, в порядку спадкування за заповітом, права на\~земельну частку (пай), що за життя належало [PERSON]

Outcome: approved