overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

24.07.2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 29.09.2015 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейні відносини не склалися через різні характери. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 29.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №46. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище "[PERSON]". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

24.09.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 15.06.1988 року вона перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Влітку 2005 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з причини відсутності взаємоповаги та взаємопорозуміння, в сім*ї часто виникають сварки, що призвело до втрати поваги та довіри один до одного, чоловік пиячить. Спільне господарство сторони не ведуть, проживають за різними адресами, позивачка вважає, що сім'я фактично розпалась і зберегти її неможливо. До початку судового засідання позивачка надала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі. Позивачка на позові наполягає, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Після розірвання шлюбу позивачка просить встановити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, до судового засідання не з*явився, тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі на підставі наявних доказів в справі. Вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом фактично встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.06.1988 року відділом РАЦС м. Сніжне Донецької області, актовий запис № 218 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені влітку 2005 року з причини відсутності взаємоповаги та взаємопорозуміння, в сім*ї часто виникають сварки, що призвело до втрати поваги та довіри один до одного, чоловік пиячить. Спільне господарство сторони не ведуть, проживають за різними адресами. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити. Після розірвання шлюбу встановити прізвище [PERSON] за її вибором - "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка при поданні позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп., що підтверджується відповідною квитанцією, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

24.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до ч.1 ст 124 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомоений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд ухвалює заочне рішення на піставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25.10.2008 року Виконкомом Зуївської селищної ради м. Харцизька Донецької області (а.с. 3 ). Від сумісного життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, на диспансерному обліку не перебуває (а.с.4, 6,7). Позивач стверджує, що відповідач не надаває матеріальну допомогу на утримання дитини з лютого 2011 року . Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 12 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 27.03.2014 року складає 1032,00 гривень. Позивач працює і має дохівд у розмірі мінімальної заробітної плати(а.с.5). Відповідач дані про розмір своїх доходів суду не надав. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача та його неповнолітньої доньки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходів ) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

24.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася із позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] вказуючи на те, що 09 листопада 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом РАЦС реєстраційної служби Новотроїцького РУЮ у Херсонській області, актовий запис №84. Вони мають неповнолітню дитину , доньку [PERSON], [INFO]. На даний час їхня сім»я фактично розпалася і існує формально. Домовленості щодо надання матеріальної допомоги на утримання доньки між ними не укладено. Позивач до судового засідання не з»явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву згідно якої просить розглядати справу без його участі, позов изнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 487,20 гривень судового збору. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

24.11.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 16.12.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не має, спільно прожили до липня 2014 року, під час спільного проживання виявились різні погляди на сім'ю, втрачено почуття взаємної любові, довіри та поваги, розвинулась неприязнь одне до одного, відповідач не бажає подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до РАЦСу, спору щодо майна немає, вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, примирення неможливе, прохає розірвати шлюб, після оформлення розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище "[PERSON]". У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що 16.12.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого дітей не має, спільно прожили до липня 2014 року, під час спільного проживання виявились різні погляди на сім'ю, втрачено почуття взаємної любові, довіри та поваги, розвинулась неприязнь одне до одного, відповідач не бажає подавати спільну заяву про розірвання шлюбу до РАЦСу, спору щодо майна немає, вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, примирення неможливе, прохає розірвати шлюб, після оформлення розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище "[PERSON]". Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

24.12.2013 року представник позивача подав в суд вказаний позов. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року позов задоволений, зобов'язано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надати представникам КП "Жилкомсервіс" доступ для огляду стояка внутрішньо будинкової системи водопостачання та водовідведення, який розташований в квартирі [ADDRESS] та надати доступ представниками КП "Харківводоканал" для огляду і проведенню ремонтних робіт та аварійно-відновлювальних робіт внутрішньо будинкової системи водопостачання та водовідведення приміщення квартири [ADDRESS]. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 114,70 коп. Однак, питання про розподіл судових витрат не було вирішено судом при ухваленні рішення. Відповідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп., який був сплачений представником позивача при зверненні до суду відповідно квитанції №37368 від 25.09.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

24 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 09 серпня 2013 року зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. З 15 серпня 2013 року вони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, відповідач проживає окремо. Позивач вказує на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із втратою почуття любові, дружби і поваги. Спорів щодо місця проживання дитини в сторін немає, оскільки вона проживає та залишиться проживати разом з відповідачем. Позивач прийшов до впевненості, що їх сім'я з [PERSON] розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернувся до суду із даним позовом та просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника до суду надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила залишити їй прізвище, обране нею під час реєстрації шлюбу, - "[PERSON]". Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, шлюб зареєстрований 09 серпня 2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис під №458. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.5). Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення між сторонами не можливе. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

24 березня 2016 року у вказаній цивільній справі винесена ухвала, якою позовну заяву публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, повернуто позивачу, у зв'язку з непідсудністю цієї справи Приазовському районному суду. 29 червня 2016 року представник ПАТ "Дельта Банк", звернувся до суду із заявою, в якій просить повернути судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, сплачений за подання вказаної позовної заяви. Згідно ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви. Враховуючи викладені обставини, заява про повернення судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню особі, яка його сплатила. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

24 березня 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся представник позивача [PERSON] [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] «Вересень» про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним та повернення земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] [PERSON] обґрунтував зазначений позов тим, що Позивач є власником земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:02:000:0057, загальною площею 3,32 га. 01.09.2008 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № 246 оренди вказаної земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області кадастровий номер 5322480800:02:000:0057 загальною площею 3,32 га. (Далі за текстом - "Договір"). Вказаний Договір було зареєстровано у Кременчуцькому районному центрі ПРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" 05.05.2010 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 041056700208. Обидві сторони на час укладення правочину мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно п.36 вказаного Договору передбачено: «Розірвання договору в односторонньому порядку допускається.» Даний пункт договору був в тексті Договору на момент його підписання, а отже сторони на час укладення цього договору погоджувалися на таку умову щодо одностороннього розірвання будь-якою стороною договору. У звязку з бажанням самостійно обробляти земельну ділянку, Позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

24 березня 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся представник позивача [PERSON] - [PERSON] з позовною заявою до Агрофірми «Вересень» про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним та повернення земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] обґрунтував зазначений позов тим, що Позивач є власником земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 3,32 га. 01.09.2008 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № 47 оренди вказаної земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 3,32 га. (Далі за текстом - "Договір"). Вказаний Договір було зареєстровано у Кременчуцькому районному центрі ПРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" 16.07.2010 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 041056700385. Обидві сторони на час укладення правочину мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно п.36 вказаного Договору передбачено: «Розірвання договору в односторонньому порядку допускається.» Даний пункт договору був в тексті Договору на момент його підписання, а отже сторони на час укладення цього договору погоджувалися на таку умову щодо одностороннього розірвання будь-якою стороною договору. У зв'язку з бажанням самостійно обробляти земельну ділянку, Позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

24 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач його батько.Він проживає разом із матір'ю, яка підтримує його, в тому числі і матеріально. Батько також надавав йому матеріальну допомогу. З серпня 2015 року та по теперішній час він є студентом денного відділення Дніпропетровського національного університету ім.. [PERSON]. Стипендію він не отримує, тому йому потрібна матеріальна допомога. Відповідач офіційно працевлаштований у Товаристві з обмеженою відповідальністю "С.М.І.Т." та може надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому він просить суд стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від заробітної плати, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову (а.с.1-2). Позивач в судове засідання не зявився надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі з проханням розглядати справу без його участі. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд встановив, що 28 червня 1995 року народився [PERSON], батьки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-КИ № 349441 від 18 липня 1995р., актовий запис № 596 (а.с.3). \~ \~ \~ \~ Згідно довідки Дніпропетровського національного університету імені [PERSON] від 16.11.2015р., [PERSON] є студентом \~денного відділення, форма навчання безплатна, отримує стипендію (а.с.18).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працює у ТОВ "С.М.І.Т." з 02.06.2014р. на посаді водія міських пасажирських перевезень (а.с.8), також з довідки про доходи ТОВ «С.М.І.Т.» встановлено, що [PERSON] має постійний дохід який з травня 2015 року по жовтень 2015 року становить 7877,14 грн. (а.с.19). \~ Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні\~ було встановлено, що відповідач працює на ТОВ «С.М.І.Т.», отримує стабільно заробітну плату, непрацездатних осіб та інших дітей на своєму утриманні не має, а тому має реальну можливість надавати \~матеріальну допомогу на утримання сина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги визнання його розміру відповідачем, вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини. В порядку визначеному ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.\~

Outcome: approved