Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року встановлено той факт, що він, [PERSON] , дійсно є двоюрідним онуком померлої [INFO] [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Могилівською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області 08.01.1997 року. Після смерті його двоюрідної бабусі [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] став її рідний брат, а його рідний дід [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 16.10.2009 року). [PERSON] була його мати [PERSON] (дошлюбне прізвище Наказна), яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 23.02.1998 року). Таким чином, він залишився єдиним спадкоємцем за законом після смерті двоюрідної бабусі [PERSON] Спадкове майно знаходиться на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Він звернувся до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, до складу якого входить право на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП "Зоря" в с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області. Проте, постановою державного нотаріуса від 28 січня 2019 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, так як він фактично на день відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав і фактично спадщину не прийняв. Відповідно до його паспорту серії [NUMBER] , виданого 10.09.1996 року, він з 11 вересня 1995 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на те, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з осені 1991 року вона постійно проживала разом з ним та його матір`ю, отримувала пенсію також за цією адресою. За станом здоров`я та віком [PERSON] не мала можливості проживати одна, так як потребувала догляду та допомоги. За життя воля [PERSON] була така, щоб після її смерті він успадкував належне їй майно, що він і зробив, прийняв спадщину після її смерті та вступив в управління належним померлій майном. Встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] в інший спосіб, крім судового не можливо, що і змусило його звернутися з даною заявою до суду. Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на ст.ст.548, 549 ЦК України (1963 року), прохає встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення заявлених вимог [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою заявника з 1978 року. Дійсно після смерті батька заявника, мати останнього виховувала його сама, а потім до себе забрали проживати [PERSON] , оскільки остання потребувала догляду та проживала в них близько 5-7 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є сусідом заявника, дійсно [PERSON] проживала зі своїм двоюрідним онуком [PERSON] , заявником в даній справі, який доглядав за нею та після її смерті прийняв спадщину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою заявника, дійсно на початку 1990 року з сім`єю заявника почала проживати [PERSON] до дня своєї смерті. Суд, заслухавши думку заявника, покази свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року встановлено той факт, що [PERSON] , заявник в даній справі, дійсно є двоюрідним онуком померлої [INFO] [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Могилівською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області 08.01.1997 року (а.с.18, 19). Після смерті двоюрідної бабусі [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] став її рідний брат та рідний дід заявника - [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 16.10.2009 року). [PERSON] була мати заявника [PERSON] (дошлюбне прізвище Наказна), яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 23.02.1998 року). Таким чином, заявник залишився єдиним спадкоємцем за законом після смерті двоюрідної бабусі [PERSON] Спадкове майно знаходиться на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Заявник звернувся до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, до складу якого входить право на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП "Зоря" в с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області. Проте, постановою державного нотаріуса від 28 січня 2019 року заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, так як він фактично на день відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав і фактично спадщину не прийняв (а.с.16, 17). Відповідно до копії паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого 10.09.1996 року, він з 11 вересня 1995 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та з осені 1991 року вона постійно проживала разом із заявником та його матір`ю, отримувала пенсію також за цією адресою. За станом здоров`я та віком [PERSON] не мала можливості проживати одна, так як потребувала догляду та допомоги. Після смерті [PERSON] заявник прийняв спадщину, вступивши в управління майном, належним померлій. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого прядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», N5 від 31.03.1995 року, а саме, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно п. 1 вказаної Постанови, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини. Відповідно до п. 16 вказаної Постанови, заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР (1963 року), згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Відповідно до п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 1 жовтня 1975 р. N 45/5, що діяла на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може служити наявність у спадкоємців ощадної книжки, квитанції про здані в ломбард речі, технічного паспорту на автомобіль чи мотоцикл або свідоцтва на моточовен та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користуватися яким можливо лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Вказаний в заяві факт заявнику необхідно встановити з метою оформлення спадкових прав, іншим шляхом встановити його неможливо. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту прийняття спадщини, і факт прийняття спадщини, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи та показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , наданими в судовому засіданні, згідно яких заявник [PERSON] дійсно прийняв спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, суд приходить до висновку, що вимога заявника є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved