Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

09.06.2020 позивачем [PERSON] подано до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08.08.2009 вона уклала шлюб з відповідачем і у шлюбі в них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач відмовляється брати участь в утриманні дітей. Їй важко одній утримувати дітей, оскільки вона ніде не працює і навчається у Боринському ліцеї Турківського району. Її доходів не вистачає для забезпечення всіх матеріальних потреб дітей зважаючи на постійно зростаючі ціни на споживчі товари. Ухвалою суду від 19.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Просила стягувати аліменти із відповідача у заявленому розмірі, а також вирішити питання судових витрат. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник позивача [PERSON] - адвокат Миньо М.М. у судовому засіданні позов підтримав з підстав та доводів викладених у ньому, просив вимоги позивача задовольнити. Надав суду документи, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзиву не подав. 09.11.2020 судом протокольно ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням позовних вимог, згідно яких зокрема позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 08.08.2009, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). В шлюбі сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження: серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.11, 12 і 13 відповідно). Довідками Виконавчого комітету Верхньогусненської сільської ради Турківського району Львівської області від 01.06.2020 №397 і №398 доводиться, що діти сторін проживають разом з матір`ю [PERSON] і знаходяться на її утриманні за адресою: [ADDRESS] . Довідками виданими Управлінням соціального захисту населення Турківської РДА №1038 та №1039 за період із грудня 2019 року до травня 2020 року доводиться що позивачка отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 6695,24 грн. щомісячно та 1700,00 грн. щомісячно допомоги на дітей , які виховуються у багатодітних сім`ях. Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати їх неповнолітніх дітей, а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Матеріалами справи встановлено, що неповнолітні діти сторін у справі проживають разом із матір`ю [PERSON] і знаходяться на її утриманні (а.с. 14, 15). Відтак, позивач підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживають діти. У свою чергу суд встановив, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. Позивач просить суд визначити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням наведених положень закону при визначенні розміру аліментів суд враховує вік та стан здоров`я дітей, у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням усіх досліджених обставин справи, перевірених доказами, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину є підставним та підлягає до задоволення. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України. Вирішуючи питання витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію адвоката Сенюги І.М. від 09.06.2020 про одержання від [PERSON] 500 грн., як зазначено за позовну заяву. Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу згідно квитанції адвоката Сенюги І.М. належним чином не підтвердженні, оскільки позивачем надано лише квитанцію від 09.06.2020 про отримання від позивача коштів за написання позовної заяви, не долучено договору про надання правничої допомоги, детального опису, виконаних робіт. Відтак, позивачем не підтверджено понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 500 грн., а отже такі стягненню з відповідача не підлягають. Також, в матеріалах справи є договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №29-09-2020 від 29.09.2020 адвоката Миньо М.М та квитанція адвоката Миньо М.М. №29-09-20-1 про одержання від [PERSON] коштів в сумі 1000,00 грн. з них: за ознайомлення з матеріалами справи №458/507/2020, надання консультацій-0,5 год. - 500,00 грн.; участь в судовому засіданні по справі №458/507/2020 09.11.2020 - 0,5 год. - 500,00 грн. Здійснення вказаних витрат позивачем підтверджено належними доказами, а відтак такі підлягають до стягнення з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved