Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

09.08.2018 позивач [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Боринської селищної ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом свого діда [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті його діда входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] у відповідності до технічного паспорту. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушений звернутись до суду. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 11.08.2020 справу прийнято до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. 17.11.2020 на електронну адресу суду представник позивача - [PERSON] надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Боринської селищної ради Турківського району Львівської області в судове засідання не з`явився. 15.09.2020 на електронну адресу суду надіслав клопотання, в якому просить розгляд справи провести за відсутності представника відповідача. Позов визнають. Водночас у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , про що 27.09.2018 Виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 09.12.2009 секретарем Боринської селищної ради Турківського району Львівської області Гутчак І.О., яким на випадок своєї смерті розпорядився всім своїм майном, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом буде мати право, заповів своєму внуку [PERSON] , 1993 року народження. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] і [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] і її батьками [PERSON] - спадкодавець, та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області [PERSON] після реєстрації шлюбу змінив прізвище на [PERSON] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлого на житловий будинок та господарські споруди за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою Виконавчого комітету Боринської селищної ради Турківського району Львівської області від 05.04.2016 №736, [PERSON] до дня смерті - [INFO] проживав та був зареєстрованим за адресою [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] його сім`я складалася із наступних осіб: внук - [PERSON] , [INFO] ; дружина внука - [PERSON] , [INFO] ; правнук - [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою Виконавчого комітету Боринської селищної ради Турківського району Львівської області від 10.07.2018 №794, власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] . Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті діда позивач [PERSON] звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 06.08.2018 нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надав правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1991 році, що доводиться технічним паспортом та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійному [PERSON] доводиться довідкою Виконавчого комітету Боринської селищної ради Турківського району Львівської області від 10.07.2018 №794. Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного підставно просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved