Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 300 гривень щомісячно та на утримання непрацездатної дружини до 250 гривень щомісячно. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 28 липня 2014 року він зобов'язаний виплачувати на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частки від його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21 липня 2014 року він зобов'язаний виплачувати аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку, щомісячно, до досягнення сина [PERSON] трирічного віку. На теперішній час він фінансово не в змозі виконувати рішення суду, оскільки є безробітним. Виконавча служба Приморського району йому, як безробітному нараховує аліменти на утримання дитини - 800 гривень, а на утримання дружини 667 гривень. Його доходи від випадкових заробітків не перевищують мінімального розміру заробітної плати, тобто 1147,60 гривень у зв'язку з кризою у країні та знаходженням міста Маріуполя в зоні АТО, тому він знаходиться у важкому матеріальному становищі. Крім того, просить врахувати, що згідно рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 05 квітня 2011 року він також виплачує аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання сина [PERSON], у розмірі 500 гривень, щомісячно. Оскільки він офіційно ніде не працює та заробляє щомісячно нерегулярними, тимчасовими заробітками, просить суд змінити розмір аліментів та встановити аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 300 гривень щомісячно до його повноліття, а аліменти на утримання дружини - 250 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що він має травму спини, періодично лікується та потребує на лікування додаткових грошових коштів. При цьому зазначив, що з моменту постановлення рішень Орджонікідзевсського районного суду міста Маріуполя сімейний стан в нього не змінився, а матеріальний стан погіршився, тому як його дохід від нерегулярного тимчасового заробітку став меншим. Все, що він заробляє, він витрачає на сплату аліментів на дитину від першого шлюбу та на своє утримання. Аліменти на користь позивачки з моменти постановлення рішень не сплачував взагалі, оскільки їх розмір є значно великим. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги та пояснення позивача підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що при постановленні рішень Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя про стягнення аліментів на її утримання та утримання неповнолітнього сина, судом враховувалися всі ті обставини, на які посилається позивач в своєму позові, а саме ті обставини, що позивач не працює, будучи дієздатним та фізично здоровим чоловіком. Просила не брати до уваги той факт, що у 2013 році позивач отримував травму, оскільки на обліку ніде він не знаходиться та за медичною допомогою з того часу не звертався. Вважає, що сам по собі факт того, що позивач не працює, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того зазначила, що з моменту постановлення вищевказаних рішень суду вона жодного разу не отримала від позивача аліментів, навіть у тому розмірі, який він вважає достатнім. Вважає, що ані матеріальний, ані сімейний стан позивача з моменту постановлення рішень суду про стягнення аліментів, не змінився, а тому підстави для зменшення розміру аліментів у позивача відсутні. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 липня 2014 року з [PERSON], на користь [PERSON] на її утримання стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку, починаючи з 1 липня 2014 року і до досягнення сином [PERSON], трирічного віку. Вказане рішення набрало чинності 01 серпня 2014 року (а.с. 4-5). На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 липня 2014 року з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/5 частки зі всіх видів його заробітку та доходів, починаючи з 02 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало чинності 08 серпня 2014 року (а.с. 6-7). Як вбачається із розрахунку заборгованості аліментів [PERSON] за виконавчим листом 265/4207/14 від 21 липня 2014 року утримання на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини від доходів на утримання непрацездатної дружини, щомісячний розмір аліментів складає 519,80 гривень, нараховане станом на 04 грудня 2014 року 2666,07 гривень, борг складає 2666,07 гривень, жодної оплати в рахунок аліментів не надходило (а.с. 17). Як вбачається із розрахунку заборгованості аліментів [PERSON] за виконавчим листом 265/3575/14 від 28 липня 2014 року утримання на користь [PERSON] у розмірі 1/5 частини від доходів на утримання неповнолітньої дитини, щомісячний розмір аліментів складає 623,40 гривень, нараховане станом на 04 грудня 2014 року 3197,44 гривень, борг складає 3197,44 гривень, жодної оплати в рахунок аліментів не надходило (а.с. 17). Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як пояснив позивач, сімейний стан в нього з моменту постановлення вищевказаних рішень Орджонікідзевського районного суду про стягнення з нього аліментів, не змінився. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що змінився його матеріальний стан з моменту постановлення вищевказаних рішень про стягнення аліментів, а саме, що він офіційно не працює, тому як дані обставини досліджувалися судами при розгляді справ про стягнення аліментів з позивача та враховувалися при постановленні рішень. На підтвердження доводів позивача про те, що він іноді отримує дохід від неофіційних випадкових робіт, який на цей час зменшився, суду не надано жодного доказу. Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він намагається працевлаштуватися, оскільки згідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості від 05 грудня 2014 року, [PERSON] зареєстрований як безробітний в Маріупольському міському центрі занятості з 18 листопада 2014 року, тобто після звернення із зазначеним позовом до суду (а.с. 18). Отже, до звернення до суду із зазначеним позовом [PERSON] не звертався до Маріупольського центру зайнятості з приводу допомоги в пошуку праці, а тому суд пов'язує дане звернення позивача саме з подачею даного позову до суду. При розгляді справи по суті позивач пояснив, що він у 2013 році отримав травму спини і у зв'язку з цим потребує лікування, його стан здоров'я погіршився. На підтвердження зазначених обставин [PERSON] надано медичні документи щодо проходження ним обстеження в Центрі комп'ютерної томографії "Медлайн плюс" та отримання висновку: ознаки протрузії між хребтового диску L4-L5, остеохондроз поперекового відділу хребта, спондилез на рівні L4-S1 хребців, начальні артрозні прояви в міжхребетних суглобах на рівні L5-S1 хребців, хрящеві вузли Шморля Th1-L5 хребців (а.с. 26-27). Однак жодних документів, які б свідчили про продовження лікування з березня 2013 року, звернення до медичних установ з цього приводу, призначення лікарями медикаментів чи будь-якого іншого лікування, витрачання грошових коштів на лікування, позивачем не надано. Навпаки, із наданої [PERSON] амбулаторної картки вбачається, що з 2008 року записи лікарів відсутні. Звернення позивача до невропотологу 12 грудня 2014 року, тобто під час розгляду справи по суті, суд пов'язує із зверненням [PERSON] із зазначеним позовом до суду (а.с. 28-29). Таким чином, судом встановлено, що з моменту постановлення рішень Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, тобто з 21 липня 2014 року та 28 липня 2014 року, матеріальний та сімейний стан позивача [PERSON] не змінився, як і не погіршився стан його здоров'я, а тому відсутні правові підстави в розумінні ст.. 192 СК України для зменшення розміру аліментів, які з нього стягнуті рішеннями Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 21 липня 2014 року на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, та від 28 липня 2014 року на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлені показники прожиткового мінімуму в 2014 році: для дітей віком до 6 років - 1032 гривні. Таким чином, щомісячна сума аліментів на утримання дитини віком до шести років станом на теперішній час повинна складати не менш ніж 309,60 гривень, тоді як позивач просить зменшити аліменти на утримання дитини до 300 гривень щомісячно. На підставі викладеного, суд не знаходить правових підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини до 300 гривень щомісячно та на утримання непрацездатної дружини до 250 гривень щомісячно, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed