Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку та господарських будівель дійсним та визнання права власності, посилаючись на те, що 06 березня 2009 року [PERSON] та [PERSON] домовились про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачка як спадкоємиця першої черги, яка фактично прийняла спадщину, має право власності на житловий будинок після смерті батька [PERSON], однак не переоформила право власності на своє ім"я і розпорядилася ним. На основі цієї домовленості позивачка купила у відповідачки вказану нерухомість, про що цього ж дня уклали простий письмовий договір при свідках. Відповідачка зобов"язалася оформити спадщину, а після того укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально, однак відмовляється до цього часу. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просив справу слухати в її відсутність. До початку судового засідання відповідач надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив справу слухати в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, будівлями, огорожею та земельною ділянкою біля будинку, по [ADDRESS]. 06 березня 2009 року [PERSON] та [PERSON] домовились про купівлю-продаж належного відповідачу нерухомого майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачка як спадкоємиця першої черги, яка фактично прийняла спадщину, має право власності на житловий будинок після смерті батька [PERSON], однак не переоформила право власності на своє ім"я і розпорядилася ним. На основі цієї домовленості позивачка купила у відповідачки вказану нерухомість, про що цього ж дня уклали простий письмовий договір при свідках. Відповідачка зобов"язалася оформити спадщину, а після того укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально, однак відмовляється до цього часу. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди за усіма важливими умовами договору. Важливими умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як важливі або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, відносно яких за заявою хоч би однієї із сторін може бути досягнута угода. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги стосовно форми договору не встановлені законом. Зобов'язання по цьому договору сторонами було виконано в повному обсязі: позивачка повністю здійснила з [PERSON] розрахунок за купівлю вказаного майна в повному обсязі, а остання віддала всі документи на будинок. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 квітня 2010 року я змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч.1 ст. 220 ЦК України передбачає, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Інше в процесі судового розгляду не встановлено. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, оскільки позивачем не заявлено вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат, тому суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved