Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

21.12.2018р. до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Дочірнього підприємства «Одеський облавтодор» ВАТ «Автомобільні дороги України» про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником автомобіля Школа Октавія, державний номер [NUMBER] . 02.10.2018р. приблизно о 13.25 год. він припаркував свій автомобіль на парковці витеринарної клініки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул . Ак. Філатова, 49. В той же час, по вул. Ак. Філатова у напрямку перехрестя вул. Гайдара у м. Одесі рухався вантажний автомобіль Мерседес, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок наїзду на кришку каналізаціного люку, яка була відкрита та стояла вертикально в обоймі каналізаційного отвору, розташованого навпроти парковки ветеринарної клініки, у останнього виник розрив правого заднього колеса, кришка люку вилетіла із під колеса та влетіла у належний йому автомобіль, внаслідок чого було розбито скло та деформована стійка даху автомобіля, тим сами спричинено майнову шкоду. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2018р. провадження у справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Актом обстеження ділянки вулично - шляхової мережі, за результатами обстеження ділянку визнано експлуатаційною, але з недоліками, що не відповідають нормам та стандартам ДСТУ 3587-98, що є порушенням ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», та п. 11 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України. Зважаючи, що судом встановлені обставини відсутності вини водія Мерседесу реєстраційний номер [NUMBER] у ДТП, що сталася, встановлено, що стан дорожнього покриття не відповідає вимогам чинного законодавства, дані обставини стали причиною звернення до суду із відповідним позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди внаслідок ДТП. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2018р. провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, зазначивши в якості відповідача Одеську міську раду, третіми особами зазначив КП «Міські дороги», Управління дорожнього господарства Одеської міської ради та просив стягнути з Одеської міської радина його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в розмірі 46 548,66 грн. та судові витрати в розмірі 2 500 грн. Протокольною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2019р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - КП «Теплопостачання міста Одеси». Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2019р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позовні вимоги задовольнити. Представник Одеської міської ради заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що Одеська міська рада не являється належним відповідачем у даних правовідносинах. Інші учасники в призначене судове засідання не з`явилися, повідомлялися заздалегідь належним чином. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони та представників сторін, котрі були присутні в судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Skoda Octavia» державний номер [NUMBER] , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11) З протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 073951 від 12 жовтня 2018 року, вбачається, що водій [PERSON] 02 жовтня 2018 року о 13 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем Мерседес реєстраційний номер [NUMBER] по вулиці Академіка Філатова, 49 у місті Одесі, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на кришку люку, яка відлетіла з-під колеса, розбила скло та деформувала стійку даху автомобіля Шкода реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив вимоги п. п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. (а.с. 18) Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2018р. провадження у справі відносно [PERSON] про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, закрито згідно до ст. 247 п 1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с. 19-21) Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 073951 від 12 жовтня 2018 року, судом встановлено наступне: «У судовому засідання [PERSON] надав відеозапис з місця пригоди, на якому зображена проїзна частина вулиці Академіка Філатова, у місті Одесі, на якій знаходиться колодязь без люку. З відео вбачається, що при наїзді на металеву конструкцію колодязя, вона хитається, та навколо металевої конструкції наявна вибоїна, яка, на думку суду, утворилась задовго до дати зйомки.» (а.с. 20) Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Актом обстеження ділянки вулично - шляхової мережі від 02.10.2018р., за результатами обстеження ділянку визнано експлуатаційною, але з недоліками, що не відповідають нормам та стандартам ДСТУ 3587-98, що є порушенням ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», та п. 11 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони», затверджених Постановою Кабінету Міністрів. (а.с. 218) Згідно звіту спеціаліста-оцінювача ФОП [PERSON] № 01-026 від 26.01.2019р. проведено дослідження автомобіля «Skoda Octavia» державний номерний знак [NUMBER] , яким підтверджується наявність пошкоджень відповідного автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.10.2018р., розрахована загальна вартість матеріального збитку в розмірі 48787,78 грн., з урахуванням НДС на замінні складові. (а.с. 65-71). За надання послуг по складанню вищезазначеного звіту позивачем було сплачено 1500 грн. (а.с. 92,93) Згідно акту виконаних робіт №АТО18010103 від 18.03.2019р., виконаного ДП «Автотрейдінг-Одеса», вартість виконаних робіт складає 46548,66грн., які позивач сплатив, що підтверджується квитанціями від 20.10.2018р. та 19.03.2019р. (а.с.132-135) Відповідно загальних положень Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів. Автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях (ст.5 Закону). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. В даному випадку законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, позивач лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір, що позивачем і було доведено. Власники доріг, вулиць або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях, що знаходяться у їх віданні (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух»). Як вбачається з п. 3.1.2 ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», гранична глибина окремих осідань, вибоїн на автомобільних дорогах не повинна перевищувати 6 см. Відповідно до пп. 1 п. а) ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління обєктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і звязку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. У п. 2.21 «Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів», затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 23 вересня 2003р. № 154, зазначено, що відповідальність за якість та своєчасне виконання робіт з ремонту та утримання об`єктів благоустрою несе виконавець робіт (підрядник) відповідно до законодавства. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звернуто увагу на те, що коли відшкодування шкоди в натурі не можливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У відповідності до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За статтею 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне керування автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої направляється й координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади в області транспорту і який має свої органи керування на місцях. КП «Міські дороги» було надано акт комісійного обстеження аварійного люку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова , 49 на перехресті вулиць Академіка Філатова і Івана та Юрія Лип , напроти парковки ветеринарної клініки, де зазначено, що при виїзді на місце комісія встановила, що місце дтп знаходиться на теплових мережах на проїзній частині вулиці. (а.с. 180) З листа Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» та додатків до листа від 29.05.2019 року за вх. № 02-01-01-184 вбачається, що за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 49 , не знаходиться теплових мереж, що перебувають на балансі. Найближча теплова камера, що знаходиться на балансі підприємства наявна за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 47/1 . (а.с. 192,193) Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до ДСТУ 3587-97 щодо безпеки дорожнього руху та вимог до експлуатаційного стану доріг та вулиць - автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках у разі виявлення будь- яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості. Згідно з п. 3.1.2. ДСТУ 3587-97 у разі виявлення вибоїн, до моменту їх ліквідації, такі повинні бути позначеними відповідними попереджувальними дорожніми знаками. Таким чином, схемою місця ДТП від 02.10.2018р., актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 02.10.2018р. з фотофіксацією, підтверджується відсутність будь-яких попереджувальних знаків біля виявленої вибоїни. (а.с. 57-64) Позивачем в судовому засіданні було надано відеозапис з місця пригоди, на якому зображена проїзна частина вулиці Академіка Філатова, у місті Одесі, на якій знаходиться колодязь без люку. З відео вбачається, що при наїзді на металеву конструкцію колодязя, вона хитається, та навколо металевої конструкції наявна вибоїна, яка, на думку суду, утворилась задовго до дати зйомки. Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача про те, що частина дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого було пошкоджено автомобіль позивача, знаходиться на балансі КП «Теплопостачання м.Одеси», оскільки доказів передання Одеською міською радою цієї частини дороги на баланс КП «Теплопостачанняч м.Одеси» не надано. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, що відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги». Відповідно до ст. 19 Закону України «Про автомобільні дороги» визначені основні обов`язки органів місцевого самоврядування щодо управління функціонування і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, серед яких: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг та інших населених пунктів відповідно до діїочих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; тощо. Відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема,' організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» зазначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі: забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво; реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах. Також зазначеної статтею визначено, що саме до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів. Власники доріг, вулиць або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях, що знаходяться у їх віданні (ч. 1 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух"). Як вбачається з п. 3.1.2 ДСТУ 3587- 97 "Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди", гранична глибина окремих осідань, вибоїн на автомобільних дорогах не повинна перевищувати 6 см. Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Рішенням Одеської міської ради від 24.01.2014р. №4569-УІ затверджено Положення про Дорожній фонд Одеської міської ради, які повинні спрямовуватися на фінансування будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, вулиць, доріг у населених пунктах, що належать до комунальної власності, а також на потреби дорожнього господарства. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За даних обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1000 грн. та витрат на оплату послуг експерта в розмірі 1500 грн., що взагальному складає 2500 грн.

Outcome: approved