Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», Рівненського відділення № 51 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача та повернення грошового вкладу (депозиту). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 червня 2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір № 300131/73292/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті. Відповідно до умов вказаного договору ним в банку було розміщено грошову суму в розмірі 2 000 (дві тисячі) Євро на строк з 20 червня 2014 року по 20 січня 2015 року. При цьому за час користування коштами вкладу протягом вказаного терміну Банк взяв на себе зобов»язання нарахувати та сплатити йому проценти за ставкою 12,10% річних. Відповідно до умов договору, а саме до п. 6, після закінчення строку, визначеного п.1 Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, в строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов. 02 лютого 2015 року та 04 лютого 2015 року він отримав проценти за договором у сумі 100 та 25 Євро, що разом становить 125 Євро. Протягом періоду з 04 лютого 2015 року по 20 квітня 2015 року ним отримано вклад дрібними частинами в межах 100 (ста) Євро в день. Станом на 12.05.2015 року Банк йому не повернув 850 Євро. Позивач в судовому засіданні зменшив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на його користь суму внеску в розмірі 850 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 12 травня 2015 року становить 19\~638 грн. 30 коп., не заперечив щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з?явився повторно, з причин, невідомих суду, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, заперечень проти позову не надав. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з»явився повторно і був достовірно повідомленим про час і місце розгляду справи. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2014 року, між [PERSON] та ПАТ «Банк» Фінанси та кредит», в особі Рівненського відділення №51 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір № 300131/73292/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті. Відповідно до умов вказаного договору позивачем в банку було розміщено грошову суму в розмірі 2 000 (дві тисячі) Євро на строк з 20 червня 2014 року по 20 січня 2015 року. При цьому за час користування коштами вкладу протягом вказаного терміну, Банк взяв на себе зобов»язання нарахувати та сплатити йому проценти за ставкою 12,10% річних. Відповідно до умов договору, а саме до п. 6, після закінчення строку, визначеного п.1 договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, в строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов. 02 лютого 2015 року та 04 лютого 2015 року позивач отримав проценти за договором у сумі 100 та 25 Євро, що разом становить 125 Євро. Протягом періоду з 04 лютого 2015 року по 20 квітня 2015 року ним отримано вклад дрібними частинами в межах 100 (ста) Євро в день. Станом на 12.05.2015 року Банк позивачу не повернув 850 Євро. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно вимог ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від\~\~його виду (строковий або за вимогою) банк (сторона, що прийняла від іншої сторони грошову суму) зобов'язаний\~\~видати\~\~вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Таким чином, на відносини пов'язані з виконанням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 Цивільного кодексу України (статті 1046 - 1076), а також положення договору якими регулюються відносини з приводу здійсненого позивачем банківського вкладу. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Ні договором, ні жодним законом відповідач свої дії не обґрунтовує, оскільки діючі закони такого права йому і не надають. Своїми діями відповідач порушив також вимоги ст.ст. 629 та 1060 Цивільного Кодексу України, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577). Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження з вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження\~\~прав\~\~клієнта, щодо розпорядження\~\~грошовими\~\~коштами,\~\~що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ухилення відповідача\~\~ від повернення всієї суми вкладів є незаконним та безпідставними, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження\~\~його\~\~права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.\~\~ Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань по своєчасному і належному поверненню банківського вкладу є порушенням умов договору банківського вкладу і наведених норм Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Оскільки позивач є вкладником, що уклав з відповідачем - банком, договір банківського вкладу (депозиту) з метою отримання зі спливом встановленого договором строку вкладу та процентів на нього, тобто замовив банківські послуги для задоволення своїх власних побутових потреб, позивач є споживачем. Відносини між споживачами товарів (робіт, послуг) і виробниками, виконавцями, продавцями в умовах різних форм власності, захист прав та інтересів споживачів регулюється Законом України «Про захист прав споживачів». Офіційний курс гривні, встановлений НБУ по відношенню до євро, станом на 13.07.2015 року, складає 2426,77 грн. за 100 Євро, сума внеску (депозиту) розміром у 850 Євро еквівалентом до української гривні по курсу, встановленому НБУ на день постановлення рішення судом, тобто на 13.07.2015 року становить - 20 627 (двадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 54 копійок. За вказаних обставин, суд вважає, за необхідне стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суму внеску по договору № 300131/73292/7-14 строкового банківського вкладу (депозиту) «Пенсійний» на користь [PERSON] у розмірі 850 Євро, що еквівалентна до української гривні по курсу, встановленому НБУ на день постановлення рішення судом, тобто на 13.07.2015 року та становить 20 627 (двадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 54 копійок та судовий збір по справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved