Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай), рілля, площею 1,57 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], якому земельна часка (пай) рілля - площею 1,57 умовних кадастрових гектарів, належала відповідно сертифікату [NUMBER], в КСП «Птахофабрика «Зоря», виготовленого на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25.09.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 609. В обґрунтування вимог позовної заяви позивачем зазначено, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Позивач та відповідачі у справі (спільні діти з померлим) є спадкоємцями першої черги після смерті померлого [PERSON]. У шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], тоді як відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися із заявами про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до листа Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 09.10.2017, [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 2,17 умовних кадастрових гектарів в КСП «Птахофабрика «Зоря», відповідно до сертифікату [NUMBER] виготовленого на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25.09.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №609. При цьому, до складу площі 2,17 умовних кадастрових гектарів входять сільськогосподарські угіддя: рілля 1,57 умовних кадастрових гектарів, сіножаті - площа 0,43 умовних кадастрових гектарів та багаторічні насадження - 0,17 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю обліковується інформація про зареєстровані два державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровані в 2012 році на ім'я [PERSON] на підставі сертифікату [NUMBER], а саме: державні акти [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,3122 га пасовищ (кадастровий номер [NUMBER]) та [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,1270 га пасовищ (кадастровий номер [NUMBER]), які отримані гр.[PERSON] Разом з тим, інформація про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку ріллі, виготовленого на підставі сертифікату [NUMBER], відсутні. Таким чином, з посиланням на лист Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 09.10.2017, позивач вказує, що її чоловік при житті не оформив на себе право власності на земельну частку (пай) - рілля, площею 1,57 умовних кадастрових гектарів, а оригінал сертифікату [NUMBER] не зберігся. Як встановлено з відповіді Харківської районної державної адміністрації від 21.02.2018 надання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) не вбачається можливим у зв'язку з відсутністю бланків. Разом з тим, нотаріус Першої державної нотаріальної контори відмовила позивачу у оформленні земельної частки (паю) ріллі, на площу 1, 57 умовних кадастрових гектарів та запропонувала звернутися з цим питанням до суду, адже відсутній правовстановлюючий документ (сертифікат [NUMBER]) на земельну частку (пай) (в склад якої входила рілля 1,57 умовних кадастрових гектарів), виданий на ім'я померлого - [PERSON]. Так як оригінал сертифікату [NUMBER] було втрачено, позивачем про його втрату було опубліковано оголошення в газеті «Слобідський край». З огляду на все вище приведене, позивач звернулась до суду з відповідним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 26 квітня 2018 року. Згідно ухвали суду від 26 квітня 2018 року за клопотанням позивача витребувано докази з Першої державної нотаріальної контори Харківського району, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 21 травня 2018 року. В судове засідання призначене на 21 травня 2018 року знято зі слухання, у зв'язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої судової справи та призначена до розгляду на 12.06.2018. 01 червня 2018 року до суду з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області надійшли витребувані на підставі ухвали суду від 26.04.2018 відомості. 12 червня 2018 року судове засідання знято зі слухання, у зв'язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої судової справи та призначена до розгляду на 11.07.2018. Справа призначена на 11 липня 2018 року була знята зі слухання, у зв'язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті за результатами розгляду іншої судової справи та призначена до розгляду на 04.09.2018. В судове засідання призначене на 04 вересня 2018 року позивач не з'явилась. В матеріалах справи міститься заява від [PERSON], в якій остання вказала, що просить суд розглядати справу у її відсутність та просить задовольнити позов. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього до суду поштою 24.04.2018 (вх.№11040) надійшла заява (підпис посвідчено в.о. старости Роганської селищної рали Бринза О.В.), в якій відповідач вказав, що не заперечує проти вимог [PERSON], підтверджує викладені у позовній заяві обставини та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього до суду поштою 24.04.2018 (вх.№11041) надійшла заява (підпис посвідчено в.о. старости Роганської селищної рали Бринза О.В.), в якій відповідач вказав, що не заперечує проти вимог [PERSON], підтверджує викладені у позовній заяві обставини та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього до суду поштою 24.04.2018 (вх.№11031) надійшла заява (підпис посвідчено в.о. старости Роганської селищної рали Бринза О.В.), в якій відповідач вказав, що не заперечує проти вимог [PERSON], підтверджує викладені у позовній заяві обставини та просить розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи - Харківської районної державної адміністрації Щербань Л.О., яка діє на підставі довіреності від 03.01.2018 №01-19/17, надала до суду заяву, в якій вказала, що районна державна адміністрація не заперечує проти позову [PERSON] Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ , виданого 24 серпня 1977 року мовою оригіналу - «Зидьковский пос.совет Готвальдовского р-на Харьковской области». [PERSON] помер [INFO] в с.Хроли Харківського району Харківської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 11 квітня 2017 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай), рілля, площею 1,57 умовних кадастрових гектарів в КСП «Птахофабрика «Зоря», яке належало [PERSON] відповідно сертифікату [NUMBER], виготовленого на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25.09.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 609. Як вбачається з листа за вих.№29-20-0.23,061-754/126-17 від 09.10.2017 Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в Книзі реєстрації сертифікатів КСП «Птахофабрика Зоря» на ім'я [PERSON] обліковується запис про реєстрацію сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 05.11.1997 за №609. Сертифікат виготовлено на підставі розпорядження Харківської РДА від 25.09.1997 №818. Розмір земельної частки (паю) КСП складає 2,17 умовних кадастрових гектарів. В склад площі 2,17 умовних кадастрових гектарів входять так сільськогосподарські угіддя: рілля 1,57 умовних кадастрових гектарів; сіножаті/пасовища 0,43 умовних кадастрових гектарів; багаторічні насадження 0,17 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, записи в яких здійснювались до 29.12.2012 включно, в Управління обліковується інформація про зареєстровані два державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровані в 2012 році на ім'я [PERSON] на підставі сертифікату [NUMBER], а саме: державний акт [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,1322 га пасовищ (кадастровий номер [NUMBER]) та [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,1270 га пасовищ (кадастровий номер [NUMBER]), які отримані гр.[PERSON] Разом з тим, інформація про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку ріллі, виготовленого на підставі сертифікату [NUMBER], відсутня. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями статті 1257 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутність спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO], є його дружина - [PERSON] та діти - [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.06.1978), [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.02.1981) і [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.08.1990). Проте, як встановлено з відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 15.05.2018 за вих.№1509/02.14, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] звернулись до нотаріальної контори в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] (їх матері). Таким чином, позивач - [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Натомість, згідно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 березня 2018 року, державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку з тим, що нотаріусу не надано документи, які б стверджували факт наявності спадкового майна. Таким чином, у зв'язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом в позасудовому порядку, вона була змушена звернутися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п.45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії», згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Підставою звернення позивача до суду з даним позовом є неможливість оформлення нею права на спадщину у нотаріуса з причин відсутності правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. В статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України гарантується право на землю. У відповідності до пункту «а» частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Абзацом 7 статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. З огляду на викладене, позивач - [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], а відтак спадкує все майно померлого. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає позивача такою, що набула право на земельну частку (пай), рілля, площею 1,57 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], якому земельна часка (пай) належала відповідно сертифікату [NUMBER], в КСП «Птахофабрика «Зоря», виготовленого на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25.09.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 05.11.1997 за № 609.

Outcome: approved