Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що вона з відповідачем у справі перебуває у шлюбі,\~ зареєстрованому 20.09.1980 року міськ. відділ. ЗАГС м.Брянка Ворошиловградської обл., актовий запис № 550. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем були припинені, з грудня\~2017\~року,\~через несумісність\~характерів різні\~погляди на\~життя. На примирення не згодна та переконана, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Просила розірвати шлюб, зареєстрований 20 вересня 1980 року міськ. відділ. ЗАГС м. Брянка Ворошиловградської обл., актовий запис № 550 між позивачем та [PERSON]. Позивач [PERSON] до суду не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним шляхом розміщення виклику на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сторінці Лисичанського міського суду Луганської області, оскільки відповідач зареєстрована на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною Радою України куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 260233, виданим 20 вересня 1980 року міськ. відділ. ЗАГС м. Брянка Ворошиловградської обл., [PERSON] та [PERSON],\~20 вересня 1980 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 550. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу Павлова. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем [PERSON] до уваги відсутність згоди позивача на примирення, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить законодавству і не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № ПН 1517832 від 29 листопада 2018 року про сплату судового збору в сумі 704,80 грн. [PERSON] до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved