Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

10.04.2014 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] за участі третьої особи ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 01.08.2013 року з відповідача на її користь на утримання двох дітей були стягнуті аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму. З часу ухвалення вищезазначеного рішення матеріальний стан позивачки погіршився, зменшився розмір її заробітної платні до 930 грн. 00 коп. на місяць, внаслідок чого вона не має змоги повноцінно забезпечувати прожитковий мінімум своїм дітям навіть у сукупності з аліментами які сплачує їй відповідач. Просила суд збільшити розмір аліментів які стягнуті з відповідача за рішенням суду на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з ? частини на 1/3 частину з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму з дня подачі позову до дня досягнення повноліття дітьми. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі. Просив винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції, Петренко Т.В., яка діє на підставі довіреності до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі. Просила винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 01.08.2013 року з відповідача на її користь на утримання двох дітей були стягнуті аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму. (а.с. 8) З часу ухвалення вищезазначеного рішення матеріальний стан позивачки погіршився, зменшився розмір її заробітної платні до 930 грн. 00 коп. на місяць, внаслідок чого вона не має змоги повноцінно забезпечувати прожитковий мінімум своїм дітям навіть у сукупності з аліментами які сплачує їй відповідач. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно правової позиції, яка викладена у справі за № 143 цс 13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із погіршенням матеріального стану позивачки та покращенням матеріального становища платника аліментів суд вважає, що позивачка має право на збільшення розміру аліментів від відповідача. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів визначених судом, оскільки, як встановлено судом після стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки за рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 01.08.2013 року, змінився матеріальний стан позивача у зв'язку з зменшенням розміру заробітної платні, що є підставою для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, оскільки для збільшення або зменшення аліментів достатня зміна однієї з обставин, визначених ст. 182 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved