Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

17.07.2012 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що Між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] 14.10.2013р. був укладено Договір .№73 про надання послуг та Акт прийому-передачі наданих послуг від 08.11.2013р., згідно якого сторони домовились, що вартість послуг складатиме 7 700,0 грн. Свої договірні обов'язки [PERSON] виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач мав здійснити оплату за отримані послуги на умовах п.2.2. Договору, тобто оплатити послуги згідно з актом здачі-приймання. Але відповідач не виконав договірні обов'язки в повному обсязі, тону у останнього з'явилася заборгованість в розмірі 4 620,0 грн. По\- зивач, намагаючись врегулювати спір мирним шляхом неодноразово звертався до відповідача з вимогою погасити заборгованість - зв'язувався з боржником по мобільному телефону, на що від\- повідач повідомляла, що сплатить заборгованість наступного місяця, а згодом взагалі не відповіда\- ла на дзвінки. До теперішнього часу заборгованість не сплачена, тому відповідачу було направле\- но листа-попередження від 05.09.2014р., чим [PERSON] дотримався умов п.7.1 Договору про вжи\- вання всіх можливих заходів для вирішення спору мирним шляхом, але в зв'язку з ігноруванням попереджень змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до п.2.1. Договору оплата за надання послуг відповідачем не була здійснена, в зв'язку з чим має заборгованість в розмірі 4 620 грн., чим останній порушив умови п.4.2.3 Договору та ст.629 ЦПК України. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого ін\- дексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому, згідно ст. 625 ЦПК України сума інфляції за період з 11.2013р. по 12.2014 р. по 12.2014 р. становить 104,20 грн., 3% річних за період з 11.2013р. по 01.2015р. - 173,25 грн. В зв'язку з тим, що умови Договору були відповідачем порушені, позивач поніс витрати в розмірі 1 350,0 грн. за правову допомогу та складання договору про надання юридичних послуг №001/Р-0505/2012 від 07.05.2012р.та Додатку №38 до Договору від 05.09.2014р. В зв'язку з тим, що ці збитки були понесені з вини Від\- повідача та згідно ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", де вказано, що розмір компенсації витрат не може перевищувати 40% встановленої мінімальної заробітної плати (на 01.01.2014г. - 1218 грн.), тобто 487,20 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, з яких 1-на година - ознайомлення з матеріа\- лами справи; 1-на година - досудове вирішення спору та 1-на година - складання позовної заяви. Просить стягнути з [PERSON] на користь ФОП "[PERSON]" заборгованість в сумі 4 620 грн., інфляцію -104,20 грн. та 3% річ\- них - 173,25 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1 350 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. Представник позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з позовом про підтримку своїх вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач з позовом згодна, звернулася до суду с заявою про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.10.2013р. був укладено Договір №73 про надання послуг та Акт прийому-передачі наданих послуг від 08.11.2013р., згідно якого сторони домовились, що вартість послуг складатиме 7 700,0 грн. (а.с.3). Відповідно до п.2.2. Договору № 73 від 14.10.2013 р. оплата за надання послуг відпові\- дачем була здійснена не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 4 620,0 грн. 05.09.2014 року позивач рекомендованим листом направив [PERSON] претензію про сплату заборгованості, але остання заборгованість не погасила (а.с.5). Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач своє зобов'язання по сплаті заборгованості виконала не в повному обсязі, заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст..625 ЦК України), зокрема сплата заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми які згідно розрахунку складають 104,20 грн. та 173,25 грн. відповідно (а.с.8-9) і які також підлягають стягненню з відповідача. Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договір № 73 від 14.10.2013 року, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та [PERSON] даного договору із дотримання вимог діючого законодавства, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов'язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Таким чином , суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача основну суму боргу - 4 620,0 грн., 104,20 грн. суми інфляції та 175,60 грн. - 3% річних, а разом 4 897,45 грн. Відповідно до ст. ст.. 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. та 1 350,0 грн. за надання правової допомоги, а разом 1 593,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved