Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

19 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 3 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей, тобто до [INFO] на сина [PERSON] та до [INFO] на сина [PERSON]. Розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем мають від шлюбу неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 20.10.2016 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на дітей до вересня 2017 року, а затим припинив її надавати. Добровільно питання про стягнення аліментів та їх розмір вони не вирішили, а тому вона змушена звернутися до суду. Вона фактично утримує сама дітей. Відповідач має постійну офіційну роботу, працює в СТО м. Житомир на посаді автомеханіка та отримує офіційну роботу, він здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей не має, аліментів нікому не сплачує, а тому він зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину . Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів повинен гарантувати належний та гармонійний розвиток дитини і не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. Від відповідача до суду відзив щодо пред"явлених до нього вимог не надійшов. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягає задоволенню . У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком останніх вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Проте положеннями ч.3 ст.181 СК України встановлено, що у разі наявності спору між батьками за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і за вибором того з батьків або інших законних представників дитини , разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ст.183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Неповнолітні діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач не виконує належним чином обов"язки по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він працацездатний, тому має можливість належно сплачувати аліменти . Суд також враховує ту обставину, що відповідач відзиву до суду не подав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір необхідно стягнути із відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved