Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

11.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся з позовам до відповідачки про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 10.05.2003 року. Від спільного проживання у шлюбі народилося двоє дітей, однак їхнє сімейне життя розладилося по причині несумісності характерів, внаслідок чого подружні стосунки між ними припинені з серпні 2018 року. Просить шлюб розірвати, дітей залишити з ним для проживання до їх повноліття, судові витрати покласти на нього (а.с.2-3). Ухвалою судді Баранівського районного суду від 12 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачці строк для подання відзиву, роз'яснено права учасникам справи, справу призначено до підготовчого судового засідання, здійснено виклик сторін (а.с.15). Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка до суду не з'явилася, подала заяву про визнання позову, просила справу розглядати без її присутності. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 200, ст.ст. 206, 207 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши наявні у справі докази, враховуючи визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 10.05.2003 року виконкомом Берестівської сільської ради Баранівського району Житомирської облаті, актовий запис №1 від 10.05.2003 року (а.с.6). Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.8), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7), які проживають з позивачем (а.с.10). Позивач, згідно копії наказу від 01.04.2014 року працює водієм в ТОВ "Форест Полісся -10" (а.с.11), отримує щомісячно заробітну плату, згідно довідки ТОВ "Форест-Полісся-10" 3 200 гривень (а.с.12), має у власності нерухоме майно, а саме: будинок по вул. Садовій,4 в м. Баранівка, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13). Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, сторони у своїх письмових заявах наполягали на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, спору про місце проживання дітей немає, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи те, що позивач просить покласти судові витрати на нього, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved