Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 23.12.2008 року, та після смерті [PERSON], який помер 17.09.2017 року, право приватної власності на 2/3частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Шевченка,23 в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області. Позов обгрунтовано тим, що 23 грудня 2008 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Шевченка,23 в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області, що відносився до категорії колгоспних дворів. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - позивач [PERSON], звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та на частину спадкового майна (земельну ділянку) одержав свідоцтво про право на спадщину за законом. 17.09.2017 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Шевченка,23 в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області, що відносився до категорії колгоспних дворів. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син - позивач [PERSON], звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та на частину спадкового майна (земельну ділянку) одержав свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батьків на 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Шевченка,23 в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області позивач позбавлений можливості, оскільки його батьки за життя не оформили правовстановлюючі документи на належні їм частки в спільній частковій власності на нерухоме майно колгоспного двору. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник Баланівської сільської ради - сільський голова [PERSON] також надав на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.12.2008 року в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 133668. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно , в тому числі і 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Шевченка,23 в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області, що відносився до категорії колгоспних дворів. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - позивач [PERSON], звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та на частину спадкового майна (земельну ділянку) одержав свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], довідкою Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області №337 від 13.06.2018 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРН № 669860. 17.09.2017 року в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №389568. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по вул. Шевченка,23 в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області, що відносився до категорії колгоспних дворів. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син - позивач [PERSON], звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та на частину спадкового майна (земельну ділянку) одержав свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], довідкою Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області №338 від 13.06.2018 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2018 року. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по Шевченка,23 в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2018 року № 02-31/155, копією спадкової справи №93/2017 до майна померлого 17.09.2017 року [PERSON], копією спадкової справи № 465/2008 до майна померлої [PERSON]. Житловий будинок, який є предметом позовних вимог, відповідно до даних погосподарської книги № 3 Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, входив до суспільної групи колгоспні двори. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи, що станом на 15.04.1991 року членами колгоспного двору по вул. Шевченка,23 в с. Баланівка Бершадського району Вінницької області були [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області №259 від 14.05.2018 року, а тому даний будинок належав їм на праві спільної часткової власності у рівних частинах. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved