Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

10.07.2019 позивач звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 14.08.2004 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневою сільською радою Згурівського району Київської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, проживають окремо, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Примирення не вбачають за можливе, тому просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання сторони не з`явилася, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 серпня 2004 року, який був зареєстрований Жовтневою сільською радою Згурівського району Київської області, актовий запис № 3, від якого мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Прізвище позивача до укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.4, 9, 10 - свідоцтво про шлюб та копії свідоцтв про народження). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення між ними не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. При поданні позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 768,40 грн (а.с.1 - квитанція). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі « Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява № 44647/98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами припинено, натепер сім`я фактично не існує, вони проживають нарізно та мають різні бюджети, на що посилається позивач та не заперечив відповідач. Дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. Понесені позивачем судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved