Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

29.08.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, 12.02.2014 року представник позивача [PERSON] надав суду доповнення до позовної заяви, яким просить суд: поділити майно подружжя [PERSON] та [PERSON], виділивши [PERSON] автомобіль Honda Civic TypeR, державний реєстраційний номер [NUMBER], та виділивши [PERSON] машину броньовану, рік випуску 1982, заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER], державний реєстраційний номерний знак «Транзит» [NUMBER]; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль Honda Civic TypeR, державний реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на машину броньовану, рік випуску 1982, заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER], державний реєстраційний номерний знак «Транзит» [NUMBER]; стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 05 травня 2000 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 25 серпня 2010 року рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області шлюб розірвано. Від даного шлюбу вона та [PERSON] мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти проживають спільно з нею. Перебуваючи у шлюбі вони за спільні кошти придбали в кредит автомобіль Honda Civic TypeR, державний реєстраційний номер [NUMBER], а також бойову розвід дозор машину зі знятою бойовою технікою, цільове призначення якої змінене на сільськогосподарське призначення. За час їх спільного проживання за усною домовленістю було визначено, що вказані транспортні засоби будуть документально оформлені на [PERSON] Мирним шляхом вирішити питання про поділ майна подружжя є неможливим у зв'язку із тим, що [PERSON] відмовляється це зробити, а лише на протязі досить тривалого часу лише обіцяє це зробити. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, суду надана заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі, просить суд задовольнити позовні вимоги. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач повідомлявся про розгляд справи через ЗМІ газету "Народне слово" від 27.02.2014 року. За таких підстав, за письмової згоди представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, дослідивши та врахувавши всі матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2010 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05.05.2000 року (а.с. 8). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], 2001 року народження (а.с. 9) та доньку [PERSON], 2008 року народження (а.с. 10). Перебуваючи у шлюбі за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] придбали в кредит автомобіль Honda Civic TypeR, державний реєстраційний номер [NUMBER], а також машину броньовану, рік випуску 1982, заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER], яка була зареєстрована на ім'я [PERSON] 01.07.2010 року. За [PERSON] станом на 25.08.2010 року на обліку перебувала машина броньована БРДМ-2РХБ, рік випуску 1982 року заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER], державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію машини [NUMBER], дата реєстрації 01.07.2010 року, на момент реєстрації вартість машини відповідно до накладної на відвантаження № ТВВВ-00744 від 09.10.2009 року склала 18864 грн. 16.02.2011 року вказана машина знята з обліку (а.с. 46-60). За усною домовленістю було визначено, що вказані транспортні засоби, які вони придбали будуть документально оформлені на [PERSON] Таким чином, машина БРДМ-2РХБ придбана за час шлюбу 09.10.2009 року та автомобіль Honda Civic TypeR придбаний за час шлюбу (а.с. 8, 57). Також, згідно ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 19, 22, 23-25, 30 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, суд приходить до висновку, що вказане в позовних вимогах майно є спільною сумісною власністю подружжя, набуте за час подружнього життя, позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та документально підтвердженими, а тому, підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі складаються із судового збору у сумі 229 грн. 40 коп. (а.с.1). Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved