Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи її тим, що 27.05.2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді домоволодіння та земельної ділянки. Звернувшись в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки її родинні звязки з матірю не підтверджуються через помилку в написанні прізвища спадкодавиці. Оскільки через вказану помилку заявниця не може реалізувати свої спадкові права, вона звернулася до суду з відповідною заявою в якій просила встановити факт, зокрема, що [PERSON], яка померла 27.05.2014 року є її рідною матірю. В судовому засідання заявник не зявилася, проте подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та підтримання вимог заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень щодо задоволення вимог заяви. Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про смерть від 27.05.2014 року, Серії І-СР№ 231450, спадкодавиця вказана як [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON] від 22.02.1982 року, Серії ЯГ№ 617954, в графі мати зазначена [PERSON]. З свідоцтва про шлюб від 06.09.1969 року, Серії ІІ-АГ№044390 вбачається що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. У державному акті на право власності не земельну ділянку від 19.01.2010 року та у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 03.01.2008 року спадкодавиця зазначена як [PERSON]. Згідно зі\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Приписами ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно п.7\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, з урахуванням наявних доказів по справі і принципу юридичної визначеності, суд вважає, що заява є законною, обґрунтованою, та підлягає задоволенню. З наявних доказів вбачається, що [PERSON], яка померла 27.05.2014 року, є рідною матірю [PERSON], [INFO].

Outcome: approved