Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

29 серпня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником автомобіля CHEVROLET CRUZE, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Відповідач [PERSON] є власником автомобіля ЗАЗ ТР 698 К СПГ, державний номер [NUMBER]. Вказаний автомобіль відповідач передала в експлуатацію відповідачу [PERSON] для роботи в таксі. 24 березня 2013 року, о 09-45 годині, [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номер [NUMBER], рухаючись в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя по вул. Олімпійська, на перетині з вул. 130 Таганрозької дивізії, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з його автомобілем CHEVROLET CRUZE, чим порушив п.п. 2.3 б, 11.4, 12.1 ПДР України. Провина відповідача [PERSON] в скоєнні адміністративного правопорушення встановлена постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 09 квітня 2013 року, яка набрала чинності. В наслідок ДТП, йому як власнику автомобіля, була завдана матеріальна та моральна шкоду. Його автомобіль отримав механічну ушкодження та сума матеріальної шкоди, згідно висновку експерта, складає 15 157,76 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 9 994,03 грн. Величина втрати товарної вартості складає 5 163,73 грн. Згідно з укладеним договором №34/13 від 04.04.2013 року на проведення авто товарознавчої оцінки КТС, за огляд КТС та оцінку відновлювального ремонту ним було сплачено 400 грн., за оцінку вартості матеріальної шкоди - 400 грн. Крім того, йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 3 000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що у зв'язку з ДТП він знаходився в стресовій ситуації, був вимушений повністю змінити свої плати на той день, займатися проблемами, яки виникли в наслідок ДТП, займатися організацією проведення огляду у експерта, оцінки матеріальної шкоди, на що витрачалось багато його особистого часу та змінило його життєві плани, утворило психологічний дискомфорт. На тривалий час він був позбавлений можливості користуватися особистим транспортом, вільно пересуватися, планувати свій особистий та робочий час, що суттєво змінило його образ життя. Як приватний підприємець він використовував свій автомобіль щоденно, організовуючи свою роботу та заробіток грошових коштів для утримання родини. Звичний образ його родини був суттєво змінений, вони постійно знаходились в стані дискомфорту, що також спричинило його та його близьким моральні страждання. Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника наземного транспортного засобу від 12 вересня 2012 року, ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» застрахувало відповідальність [PERSON] перед третіми особами в разі настання ДТП за участю автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер ТР 698 К СПГ. Згідно вказаного полісу, за шкоду майну, встановлений ліміт на суму 50 000 грн., розмір франшизи складає 500 грн. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства, просить суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] 500 грн. в рахунок відшкодування франшизи за договором страхування, стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 3 000 грн, матеріальну школу в сумі 5963,73 грн., а також витрати понесені ним при зверненні до суду. В ході розгляду справи позивачем були уточнені позовні вимоги. Відповідно до остаточної редакції позовних вимог просив суд стягнути з [PERSON] суму франшизи в розмірі 500 грн., матеріальну шкоду в розмірі 5963,73 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., судовий збір в розмірі 114,70 та 229,40 грн., витрати по проведенню експертизи в розмірі 400 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не з'явились за невідомих суду причин, про місце, день та час слухання справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль CHEVROLET CRUZE, реєстраційний [NUMBER], 2011 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] виданого 1-ший ВРЕР м. Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 квітня 2013 року, яка набрала чинності, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумв 340 грн. З вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 24 березня 2013 року о 09-45 годині, керуючи автомобілем ЗАЗ, номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Олімпійська в Орджонікідзевському районі м. Маріуполі в районі перехрестя з вул. 130 Таганрозької дивізії, не був уважний та не обрав безпечної швидкості руху не урахувавши дорожню обстановку виїхав на смугу для зустрічного руху та скоїв зіткнення з рухавшимся в зустрічному напрямку автомобілем Шевролет, номерний знак [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.п.2.3 «б», 11.4, 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У відповідності до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1192 ЦК України передбачає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР смт. Володарське при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, відповідачу [PERSON] на праві власності належить автомобіль - ЗАЗ ТF698К СПГ, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з подальшими змінами) Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Отже, в сенсі наведених норм відповідач [PERSON], як володілець джерела підвищеної небезпеки, має нести зобов'язання за деліктними відносинами, що виникли, зокрема, по відшкодуванню позивачеві шкоди, спричиненої ДТП. Згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7789788 від 12 вересня 2012 року страховиком ПрАТ «Стархова компанія «Лафорт» застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] перед третіми особами на випадок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ ТF698К СПГ, реєстраційний номер [NUMBER]. Як вбачається з звіту №112/1 про оцінку вартості матеріальної шкоди спричиненої власнику колісного транспортного засобу від 05 квітня 2013 року, вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику колісного транспортного засобу - легкового автомобіля марки CHEVROLET CRUZE, реєстраційний [NUMBER], 2011 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN-code) - [NUMBER], склала 15 157,76 грн. Крім того, згідно зазначеного звіту величина втрати товарної вартості КТЗ CHEVROLET CRUZE, реєстраційний [NUMBER] становить 5163,73 гривні. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 5163,73 грн., а також франшиза в розмірі 500 грн. Також з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати пов'язані з розрахунком вартості відновлювального ремонту та розрахунком матеріальної шкоди в розмірі 800 грн. (400+400), що підтверджується відповідними квитанціями. Обговорюючи питання про компенсацію моральної шкоди, заявленої позивачем в розмірі 3000 гривень, суд вважає що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 16 ч. 2 п. 9 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За положеннями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. (з подальшими змінами і доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб та яка може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 23 ч. 2 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема за пунктом 2 у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3 000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 229,40 грн. за подання до суду позовної заяви майнового характеру та 114,70 грн. за подання до суду позовної заяви немайнового характеру. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього грошових сум. На підставі ст. 1167, 1188 ЦК України, ст. ст. 10, 61, 79, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved