Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

15 серпня 2018 року, позивач звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON], у якому просила стягнути з ФОП [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн., позовні вимоги обґрунтовує наступним. 20.05.2017 року на сайті інтернет-магазину LeBoutique (www.lebotique.com) замовила куртку синю бренду PAUL BRIAL, країна виробництва - Франція, вартістю 1369 гривень. 27.05.2017 замовлення отримано кур'єром Нової пошти, отриманий товар та його упаковка не містила інформації про країну виробництва, склад матеріалу, умови використання, адресу виробника та інше. Товар не містить жодної інформації про те, що товар є оригінального виробництва та належить до відомого французького бренду. У день отримання товару була направлена претензія відповідачу та керівнику інтернет-магазину LeBoutique щодо надання у встановлені законом строки інформації про продукцію: основні властивості, відомості про умови зберігання та використання, найменування та місцезнаходження виробника; також надання будь-яких документів підтверджуючих країну походження товару - Франція. Та у разі надання підтверджувальних документів просила відшкодувати витрати на усунення недоліків товару. Відповіді від відповідача на претензію не отримала. Але на електронну адресу надійшла відповідь від інтернет-магазину про те, що вони зв'язалися з постачальником товару - ФОП [PERSON] щодо надання запитуваної інформації. Вважає дану річ не оригінальною, фальсифікованою продукцією, обіг якої є незаконним. Зазначає, що відповідачем спричинено їй моральну шкоду, що полягала у душевних хвилюваннях, погіршення стосунків з оточуючими і як наслідок погіршення здоров'я, близькі та оточуючі почали докоряти її, що вона купила неякісний товар, мусила звертатись до юристів та адвокатів за правовою допомогою та до суду, що також негативно позначилося на її майновому стані. Спричинену моральну шкоду оцінює у 10000 гривень. Після уточнення позовних вимог позивач ще просила зобов'язати її повернути товар: куртку синю бренду PAUL BRIAL відповідачу. Позивач у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні 01.02.2018 року надала заяву про уточнення позовних вимог, зокрема додала пункт у якому просить рішенням суду зобов'язати [PERSON] повернути товар: куртку синю бренду PAUL BRIAL відповідачу, самостійно не здійснювала будь-яких дій по поверненню куртки. Моральну шкоду також обгрунтовувала тим, що має авторитет серед подруг, як знавець модних брендів, надавала рекондації на яких сайтах інтернету можливо придбати фірмовий одяг, але після придбання вказаної куртки, подруги стали казати, що вона фактично не розбирається у брендах одягу, що завдало їй моральні страждання. Крім того з цього приводу погіршилися відносини і з чоловіком, з яким у подальшому було розірвано шлюб. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними. У запереченнях наданих представником відповідача 04.12.2017 зазначено, що згідно з договором публічної аферти, розміщеному у відкритому доступі на сайті інтернет-магазину LeBoutique: договірні відносини між Продавцями та Покупцями оформлюються у вигляді Договору публічної оферти, тобто відповідно до статей 633, 641 Цивільного кодексу України його умови однакові для всіх Покупців незалежно від статусу (фізична особа, юридична особа, фізична особа - підприємець) Натискання в інтернет-ресурсі на сторінці оформлення Замовлення кнопки «ЗАМОВИТИ», означає, що Покупець, незалежно від статусу (фізична особа, юридична особа, фізична особа - підприємець), згідно чинного українського законодавства, прийняв умови та порядок оформлення Замовлення, виявив бажання придбати товар у Продавця на умовах, визначених у Договорі публічної оферти. Замовлення позивачем було отримано кур'єром Нової пошти. Відповідно до пункту 8.2., 8.3 Договору публічної оферти:» при доставці Товарів в інші міста України чи на території іншої країни, що використовується іншими Службами доставки (далі Компаніями-перевізниками) покупець у повному обсязі і беззастережно погоджується з правилами перевезення вантажів цими Компаніями-перевізниками. Факт отримання Товару та відсутність претензій до якості Товару, який доставляється Компаніями-перевізниками, Покупець підтверджує власним розписом у товарно-транспортній накладній, декларації Компанії-перевізника, або у видатковій накладній при отриманні Товару. Зі свого боку, Продавець гарантує відвантаження Товару Компанії-перевізнику у кількості, зазначеній і оплаченій Покупцем, в комплекті згідно специфікації цього Товару і в належному (робочому) стані і якості». Відповідно до Листа-відповіді інтернет - магазину LeBoutique надав всю необхідну інформацію, яку запитував позивач: 1. Основні властивості (склад матеріалу; 2 Відомості про умови зберігання та використання; 3 Найменування торгової марки; 4. Країну походження; 5. Документи законного перетину кордону, та пропонував повернути товар та отримати назад сплачені за товар грошові кошти, проте позивач проігнорував цю можливість, логічно вбачається, що позивача влаштовує якість придбаного товару, тому безпідставним виглядає звернення до суду із позовною заяву про відшкодування моральної шкоди. Позивачем не додані докази, які б підтверджували направлення такої претензії. Факт завдання моральної шкоди повинен підтверджуватися відповідними документами, к матеріалах справи відсутні будь-які докази, які можуть підтверджувати факт нанесення моральної шкоди. Будь-яких висновків експертів, що отриманий товар не відповідає вимогам, має пошкодження, тощо, суду не надано, тому у позові просила відмовити. Будь-яких перешкод у позивача повернути товар протягом встановленого законом строку не було, але позивач цим правом не скоритсалася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є колишнім чоловіком позивача. Позивач є обізнаною особою на модні бренди одягу, орієнтується у моді, спілкується зі своїми подругами, які також цікавляться цими питаннями. Позивач через інтернет придбала куртку, яка надійшла їй поштою. На упаковці не містилось ніяких відомостей щодо країни походження, відсутні були бірки, що викликало сумнів у оригінальності цієї речі. Подруги позивача виказували свої зауваження з того приводу, що позивач не належним чином ориєнтується у брендах одягу, що завдало страждань позивачу. З цих підстав у них також виникали складнощі у відносинах під час перебування у шлюбі. Позивач хвилювалася з цього приводу, мала моральні старждання. Суд, заслухавши учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.05.2017 року [PERSON] 20.05.2017 року в мережі Інтернет на сайті : http://leboutique.com зробила замовлення №10572712 (куртка Н13006.00-Р74.00_Синій-комбінований_PAUL BRIAL) вартістю 1369 гривень. 27.05.2017 року позивачем отримано вище зазначене замовлення кур'єром «НОВА ПОШТА», що не заперечувалося сторонами. Таким чином, сторони уклали між собою публічний договір купівлі-продажу, а відтак, виниклі між ними правовідносини регулюються спеціальним законом -Законом України "Про захист прав споживачів" від 12.05.91 р. № 1023-ХІІ (далі -Закон № 1023), який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Крім того, п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ч.1,2 ст. 9 Закону № 1023, споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Позивач звернулась з претензією до інтернет-магазину Leboutique, щодо того, що придбаний товар не містить інформації про країну виробництва, склад матеріалу, умови використання, адресу виробника. На що у своїй відповіді компанією Leboutique надано інформацію про товар та підтверджувальні документи, також вказано про те, що пропонують повернути товар та отримати назад сплачені за нього грошові кошти. Позивачем не надано підтвердження того, що нею було направлено претензію відповідачу щодо того, що придбана куртка в інтернет-магазині Leboutique не містить інформації про країну виробництва, склад матеріалу, умови використання, адресу виробника. Відповідно до ст. 15 Закону № 1023, інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку. Відповідно до ст.4 п.5 Закону України «Про захист прав споживачів», право споживача на відшкодування моральної шкоди можливе тільки у разі її завдання внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У свою чергу відповідно до статті 711 Цивільного кодексу України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару неналежної якості, відшкодовується продавцем або виготовлювачем товару відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Позивач просить стягнути моральну шкоду, посилаючись саме на порушення прав споживача. Виходячи з того, що компанією Leboutique повідомлено витребувану інформацію щодо придбаного позивачем товару, доказів щодо направлення претензії відповідачу не надано, враховуючи те, що позивач не скористалась своїм правом, передбаченим ст. 9 Закону №1023, товар не було повернуто, позовна вимога про зобов'язання самого позивача повернути товар висунута не відповідачу, що позивачем не надані докази про заподіяння шкоди відповідачем у розумінні ст. 4 п.5 Закону № 1023, умовами публічного договору також не передбачено стягнення моральної шкоди, відомостей про невідповідність товару або наявність у товарі браку, пошкоджень, недоліків, тощо, суду не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди та відповідно задоволення позовних вимог. Крім того не підлягають задоволеню вимоги позивача про зобов'язання самого позивача повернути товар відповідачеві, виходячи з того, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у даному випадку захист прав споживача, суд не вбачає спору про право у даному випадку, до того ж позивач в судовому засіданні пояснила, що вона не повертала товар та не бажала цього здійснювати, відомостей про те, що у цьому позивачу відмовлено, суду не надано, тому у задоволенні зазначених вимог слід відмовити. Законом України «Про захист прав споживачів», зокрема ч.3 ст. 22 встановлено, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем, як споживача, тому з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved