Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку. На попередніх судових засідання визнавав позовні вимоги у сумі 2000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] від 15.04.2014 (а.с.3). Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня по 30 червня становить 1626 гривень, з 1 липня по 30 листопада - 1699 гривень, з 01 грудня - 1779 гривень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується інформацією наданою Костопільською ДПІ (а.с.26). З виписки про рух коштів, з депозитного рахунку, вбачається, що [PERSON] за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року знято 676 722 грн. 10 коп. Також, позивачем було доведено, що у лютому-березні 2019 року на рахунок [PERSON] поступило 536059 грн. 96 коп. Окрім того, було встановлено, що відповідач є молодою, працездатною особою, інших дітей на утриманні не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved