Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Котломонтаж», третя особа - [PERSON] про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку з підвищенням вартості життя і збільшення розміру мінімального заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 13 листопада 1982 року він у якості пасажира їхав в автомашині «УАЗ-452», державний номерний знак [NUMBER] , яка належала БУ-62 «Котломонтаж» під керуванням водія цього ж будівельного управління [PERSON] . Через порушення правил дорожнього руху, водій [PERSON] скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого йому було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості. В результаті спричиненого каліцтва, через втрату працездатності він втратив заробіток інспектора дорожньо-патрульної служби, де працював на момент аварії. [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності. Також вказує, що він неодноразово звертався до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я до відповідача ПАТ «Котломонтаж». Останнім рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2020 року стягнуто з ПАТ «Котломонтаж» в його користь 962,50 грн. загальної одноразової доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за січень 2020 року, та по 962,50 грн. доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2020 року. Однак, з моменту ухвалення вказаного рішення суду розмір мінімальної заробітної плати змінився, відповідно, збільшилась сума - 35% від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати з 01 вересня 2020 року до 31 грудня 2020 року збільшився щомісячно на 277 грн. Загальна сума до відшкодування з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 рік становить: 5000 грн. - 4723 грн. = 277 грн. П`ятикратний розмір становить 1385 грн. ( 277*5), де 35% = 484,75 грн. * на 4 місяці (з 01.09.2020 по 31.12.2020 року), що становить 1939 грн. Розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2021 року збільшився щомісячно на 1000 грн. Тому в подальшому йому слід доплачувати по 2100 грн. щомісячно, виходячи з розрахунку збільшення розміру мінімальної заробітної плати з січня 2021 року, а саме 6000-5000=1000 грн. п`ятикратній розмір = 5000 грн., де 35%=2100 грн. Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з ПАТ «Котломонтаж» 4039 грн. заборгованості, з яких: 1939 грн. заборгованість з 01.09.2020 по 31.12.2020 року; 2100 грн. - заборгованість за січень 2021 року та в подальшому просить стягувати по 2100 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2021 року. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2021 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального провадження. 12 березня 2021 року відповідач ПАТ «Котломонтаж» подав відзив на позов. Вказав, що [PERSON] тілесні ушкодження були спричинені в наслідок ДТП, яка мала місце 13.11.1982 року, за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «УАЗ-452», державний номерний знак [NUMBER] , що є власністю Тернопільського СУ-62 «Котломонтаж» на підставі оренди і наказу керуючого трестом «Подільсьскпроммонтаж» від 31.03.1982 року. Згідно рішення Тернопільського міського народного суду від 24.11.1986 року, Тернопільський СУ-62 «Котломонтаж» визнано відповідальним за відшкодування шкоди спричиненої [PERSON] . Вказав, що згодом Тернопільський СУ-62 «Котломонтаж» припинив своє існування, правонаступників визначено не було, також не було здійснено передачу прав та обов`язків юридичної особи на підставі передавального акту. ПАТ «Котломонтаж» було засноване 08.06.2994 року та останнє не має жодного відношення до Тернопільського СУ-62 «Котломонтаж», оскільки не є його правонаступником. Зазначив, що тілесні ушкодження, котрі спричинені позивачу внаслідок ДТП, яка сталася 13.11.1982 року, встановлені висновком судово-медичної експертизи від 23.12.1982 року. Згодом для відшкодування шкоди проводились інші судово - медичні експертизи. Вказує, що позивач отримував травми і у 1992 році, тому виникають сумніви перебування тілесних ушкоджень визначених у наступних висновках судово-медичної експертизи у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, яка трапилась 13.11.1982 року. Посилаючись на наведене та те, що підстави для збільшення розміру відшкодування шкоди позивачем не доведені, просив відмовити у позові. У судовому засіданні позивач та адвокат Карпа М.М. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Майка М.Б. просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що вироком Зборівського народного суду від 26 січня 1983 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 215 КК УРСР на один рік виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 15% його заробітку в дохід держави, передавши його на перевиховання і виправлення колективу Тернопільського СУ-62 «Котломонтаж» без позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказаним вироком встановлено, що 13 листопада 1982 року близько 24 годин [PERSON] керуючи автомашиною УАЗ-452, яка належить Тернопільському СУ-62 «Котломонтаж», в с. Переможному Зборівського району, грубо порушив п. 9.6. Правил дорожнього руху, не справився з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на паркан господарства [PERSON] . В результаті цього наїзду потерпілий [PERSON] , що знаходився на передньому сидінні, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому правої бедрової кістки, закритого перелому нижньої щелепи, ран обличчя, а автомашина одержала технічні пошкодження. Вказаним вироком Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку експерта за №66 від 4 червня -4 липня 2011 року вбачається, що внаслідок травмування позивача під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.11.1982 року, його професійна працездатність втрачена на 35%. Між відповідною стійкою втратою загальної і професійної втрати працездатності у [PERSON] та дорожньо-транспортною травмою, яка відбулась 13.11.1982 року існує прямий причинно-наслідковий зв`язок у зв`язку з тим, що після травмування [PERSON] у 1982 році минуло вже багато років, функція правої нижної кінцівки не відновиться. МСЕК він визнаний інвалідок другої групи довічно, судово-медичному обслідуванню в подальшому не підлягає. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2008 року позов [PERSON] до ВАТ «Котломонтаж», треті особи на стороні відповідача [PERSON] , Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Тернополі, про відшкодування втраченого заробітку у зв`язку з втратою професійної працездатності внаслідок каліцтва, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Котломонтаж» на користь [PERSON] одноразово 16511,58 грн. відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 01 лютого 2005 року по 27 грудня 2008 року, а також 507,50 грн. щомісячно, починаючи з 27 грудня 2008 року. Зазначеним рішення підтверджено, що [PERSON] отримав ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і відповідач, як володілець джерела підвищеної небезпеки зобов`язаний відшкодувати позивачу спричинену шкоду. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08 грудня 2009 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 грудня 2008 року залишено без змін. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2011 року позов [PERSON] до ВАТ «Котломонтаж», третя особа на стороні відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, задоволено. Вирішено стягнути з ВАТ «Котломонтаж» в користь [PERSON] одноразово 22 475 грн. 87 коп. відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 13 вересня 2010 року по 31 жовтня 2011 року, та по 1723 грн. 75 коп. щомісячно, починаючи із 1 липня 2011 року. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 03 січня 2012 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2011 року залишено без змін. 23 вересня 2014 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області задоволено позов [PERSON] до ПАТ «Котломонтаж», третя особа на стороні відповідача [PERSON] про збільшення розміру відшкодування шкоди та стягнуто з ПАТ «Котломонтаж» в користь позивача одноразово доплату за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 01 грудня 2011 року по липень 2014 року в розмірі 8380,75 гривень та 407,75 гривень щомісячної доплати, починаючи із дня ухвалення рішення судом. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2016 року збільшено розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та стягнуто із ПАТ «Котломонтаж» в користь [PERSON] 2240 грн. загальної одноразової доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 01 вересня 2015 року по квітень 2016 року та по 406 грн. доплати за відшкодування шкоди, заподіяної за відшкодування здоров`ю, щомісячно, починаючи з 01 травня 2016 року. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2017 року стягнуто із ПАТ «Котломонтаж» в користь [PERSON] 175 грн. загальної одноразової доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 01 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року, та по 3062, 50 грн. 50 коп. доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, щомісячно, починаючи з 01 січня 2017 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2018 року стягнуто з ПАТ «Котломонтаж» в користь [PERSON] 1 830, 50 грн. загальної одноразової доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 01 січня 2018 року по 01 березня 2018 року, та по 915, 25 грн. доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, щомісячно, починаючи з 01 березня 2018 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2019 року стягнуто з ПАТ «Котломонтаж» в користь [PERSON] 2362,50 грн. загальної одноразової доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 01 січня 2019 року по 01 квітня 2019 року, та по 787, 50 грн. доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, щомісячно, починаючи з 01 квітня 2019 року. Останнім рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2020 року стягнуто з ПАТ «Котломонтаж» в користь [PERSON] 962,50 грн. загальної одноразової доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за січень 2020 року, та по 962,50 грн. доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2020 року. При визначенні суми доплати суд виходив із розміру мінімальної заробітної плати у сумі 4723грн. Вказане рішення набрало законної сили. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 24 лютого 2011 року, виданого Пенсійним фондом України встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ-ої групи довічно. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ст. 1197 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Встановлено, що професійна працездатність [PERSON] втрачена на 35%. Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", дія Закону від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не поширюється на працівників, які виконували роботу не відповідно до трудового договору, а на інших юридичних підставах і не є суб`єктами страхування від нещасного випадку, а також на осіб, зазначених у ст. 11 цього Закону, які не сплачували страхових внесків із добровільного страхування від нещасного випадку. Питання про відповідальність за ушкодження їхнього здоров`я має вирішуватись на підставі відповідних норм цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2017 року приватне акціонерне товариство «Котломонтаж» виплачує позивачу щомісячно 3 062, 50 гривень відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю. На підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір мінімальної плати змінився. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 1 вересня 2020 року становить 5000 гривень. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 1 січня 2021 року становить 6000 гривень. Таким чином, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, а саме розмір мінімальної заробітної плати з 01 вересня 2020 року до 31 грудня 2020 року збільшився щомісячно на 277 грн., тому збільшенню підлягає розмір відшкодування шкоди. Загальна сума до відшкодування з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 рік становить: 5000 грн. - 4723 грн. = 277 грн. П`ятикратний розмір 1385 гривень, де 35% = 484,75 гривень * на 4 місяці (з 01.09.2020 по 31.12.2020 року), що становить 1939 грн. Розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2021 року збільшився та становить 6000грн. У зв`язку із збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 01 січня 2021 року, розмір відшкодування шкоди відповідачем позивачу, підлягає відповідному збільшенню, виходячи із наступного розрахунку: 6000-4723= 1277грн., п`ятикратній розмір становить 6385 грн., де 35% = 2234,75 грн. Суд не погоджується з розрахунком наведеним позивачем щодо розміру доплати після 01 січня 2021 року, вважає його арифметично не вірним та не приймає його до уваги. Разом з тим, враховуючи заявлені позовні вимоги та положеннями ст. 13 ЦПК суд не вправі вийти за межі суми позову, а тому до стягнення підлягає саме розмір доплати у сумі 2100грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення з ПАТ «Котломонтаж» 4039 грн. одноразової доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю за період з 01 вересня 2020 по 01 лютого 2021 року, (з яких: 1939 грн. - заборгованість за період з 01.09.2020 по 31.12.2020 року; 2100 грн. - заборгованість за січень 2021 року) та по 2100 грн. доплати за відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2021 року. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що ПАТ «Котломонтаж» не є правонаступником Тернопільського СУ-62 «Котломонтаж», відтак не може нести відповідальність за шкоду завдану їх працівником, як такі, що спростовуються вищенаведеними судовими рішеннями, які набрали законної сили. Безпідставними також є твердження відповідача про те, що позивач отримував травми у 1992 році, тому виникають сумніви перебування тілесних ушкоджень у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, яка трапилась 13.11.1982 року. Вказане питання щодо отриманої позивачем травми у 1992 році було предметом дослідження судового експерта та на нього надано чітку відповідь у висновку експерта за №66 від 04 липня 2011 року. Експертом надано висновок про те, що науково-обґрунтованих підстав для зв`язку втрати загальної та професійної працездатності у [PERSON] з черепно-мозковою травмою 1992 року не має. Крім того, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 908 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved