Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документу, посилаючись на те, що він в жовтні місяці 2018 року звернувся до об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за призначенням йому пенсії, проте отримав відмову з посиланням на те, що у трудовій книжці на титульній сторінці відсутня печатка підприємства, на якому вперше заповнялась трудова книжка. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В судове засідання заявник не з'явився, однак просить слухання справи проводити у його відсутністі, заяву підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи також направив заяву, якою просить розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Проаналізував направлені заяви, судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників на підставі положень\~ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. З трудової книжки серії БТ-І №1008034 від 31 серпня 1976 року на ім'я [PERSON] вбачається, що на титульному листі відсутня печатка підприємства, на якому вперше заповнювалась трудова книжка. Вказане підприємство ліквідовано. Факт належності вказаної трудової книжки [PERSON] підтверджується наступними документами: копією паспорта серії ВМ 980032, виданого 7 квітня 2001 року Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області на ім'я [PERSON], [INFO]; копією архівного витягу Комунальної установи "Трудовий архів м. Житомира" від 05.11.2018 року; копією атестата №0741 від 20.07.1976 року та довідкою Житлово-будівельного кооперативу №1 від 28.11.2018 року №876. Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно листа ВСУ від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заява є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved