Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. [PERSON], [INFO], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.07.1992 року народження, зареєстрований в реєстрі за № 291. Позивачка вказує, що з 2008 року [PERSON] перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON]. В 2012 році з метою отримання тимчасового виду на проживання [PERSON] звернувся до неї з проханням зареєструвати його в квартирі, обґрунтувавши наміром оформити шлюб з її онуком. Відповідно до довідки Дачненської сільської ради від 13.11.2017 року за № 1805/02-26, гр.. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS]. В 2013 році відповідач виїхав за межі України зв'язок з ним втрачено. Відповідно до акту обстеження проживання громадянина [PERSON] за адресою [ADDRESS], складений депутатом Дачненської сільської ради в присутності сусідів проведено обстеження проживання та встановлено, що гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS] фактичтично не проживає з 2013 року по теперішній час. Позивач вказує, що Відповідач добровільно не бажає змінювати адресу за реєстраційним обліком. Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Відповідно до Постанову Пленуму Верховного Суду. України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснено, що на ствердження вибуття наймача або членів його сім'ї на постійне проживання в інше жиле приміщення суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Факт непроживання відповідачівпо справі за спірною адресою понад шести місяців без поважних причин підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню. Позивач при подачі позову просив звільнити від сплати судового збору, оскільки є пенсіонером та перебуває у скротному матеріальному становищі. Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Outcome: approved