Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] діючи через свого представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» про захист прав споживача, посилаючись на те, що відповідачем безпідставно та необґрунтовано здійснюється нарахування плати за послугу з теплопостачання в квартиру [ADDRESS]. Відповідач нараховує додаткову кількість Гкал, на квартири, які мають прилад обліку теплової енергії, виходячи із різниці між обліковою тепловою енергією по загальному будинковому приладу обліку та теплової енергії, яка розподіляється між споживачами пропорційно опалювальній площі квартири, при цьому застосовуючи формулу нарахування кількості спожитої теплової енергії у разі відсутності квартирного приладу обліку та застосовує п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630. Вказані дії відповідача є протиправними. Просить суд визнати дії відповідача щодо завищення кількості використання теплової енергії всупереч показників квартирного приладу обліку теплової енергії неправомірними; зобовязати відповідача здійснити перерахунок кількості використаної теплової енергії за жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий 2017 року відповідно до показників квартирного обліку теплової енергії в квартирі [ADDRESS]; стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача повторно не зявився в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 22 грудня 2014 року між ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі заступника директора ВП «Черкаське ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» [PERSON] та [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS] укладено договір №245 про надання послуг з централізованого опалення місць загального користування. Згідно вказаного договору підприємство зобовязується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення місць загального користування, а споживач зобовязується вчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Отже [PERSON] є споживачем послуги з теплопостачання, яку надає ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно». 24 січня 2017 року [PERSON] звернулася до відповідача з листом, в якому вказала на те, що згідно рахунків-повідомлень на оплату теплової енергії за місяці: жовтень, листопад, грудень 2016 року, відповідачем нараховано завищену кількість використаних Гкал, яка не співпадає із фактичною кількістю використаних Гкал відповідно квартирного приладу обліку теплової енергії. Так, за жовтень 2016, нею фактично спожито 0,56 Гкал., за листопад 2016 року, нею фактично спожито 1 Гкал, що в сумі за два місяці (жовтень, листопад 016 р.) становить 1,56 Гкал теплової енергії. Водночас, відповідачем нараховано плату за листопад 2016 в розмірі 2,18 Гкал, що перевищує фактично спожиті Гкал на 0,62 Гкал. У грудні 2016 року, нею фактично спожито 1,03 Гкал., водночас відповідачем нараховано оплату за 1,62 Гкал, що перевищує фактично спожиті Гкал на 0,59 Гкал. Проосила зробити перерахунок використаної теплової енергії та привести його у відповідність до фактичних показників квартирного приладу обліку теплової енергії. Листом від 30 січня 2017 року відповідач повідомив позивача про те, що згідно п.12 постанови КМУ №630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальної площі (обєму ) квартири. При загальному обліку теплової енергії на централізоване опалення та постачання гарячої води горизонтальному розгалуженні внутрішньо будинкової системи опалення споживач сплачує: 1. за централізоване опалення та постачання гарячої води згідно з показниками квартирних приладів обліку гарячої води та опалення; 2. при відсутності приладів обліку гарячої води за установленою нормою споживання гарячої води та кількістю мешканців; 3. при відсутності у споживача приладів обліку теплової енергії на опалення в квартирі кількість спожитої теплової енергії визначається як добуток опалювальної площі квартири та середньою нормою витрат теплової енергії на один метр квадратний; 4. решту спожитої теплової енергії визначену як різниця між облікованою тепловою енергією по загальнобудинковому приладу обліку та тепловою енергією, зазначеною в п.п. 1.2.3. розподіляється між споживачами пропорційно опалювальній площі квартир. Разом з тим, пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач - фізична оба, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги. Відповідно ч.З ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету іністрів України від 21 липня 2005 р. №630, визначено, що плата за надані послуги носиться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії бо затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Таким чином, за наявності в будинку квартирних приладів обліку, послуги надаються окремо кожному споживачу теплової енергії, за які споживач сплачує відповідно до кількості спожитої ним теплової енергії, а у разі відсутності приладу квартирного обліку, нарахування має проводитися за будинковим приладом обліку, відповідно до норм за 1 кв.м. житлової площі квартири, з урахуванням показників приладів обліку інших квартир. Відповідно п.23 Правил користування теплової енергії затверджених Постановою Кабінеті Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. №1198, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Водночас відповідно акту ВП «Черкаська ТЕЦ» ВАТ «Черкаське хімволокно» прийняло на комерційний облік вузол обліку теплової енергії споживача за адресою [PERSON], 5, кв. 80, із 5 грудня 2014 року Згідно п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Отже, відповідачем не дотримано п. п. 10,20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 та п.23 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. №1198. При цьому відповідач виходить за межі договірних правовідносин, порушуючи засаду справедливості, згідно п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України. Водночас, відповідно до Договору № 245 про надання послуг з централізованого опалення місць загального користування від 22 грудня 2014 року, передбачена оплата за опалення місць загального користування в обсязі 1,743 Гкал/рік. Таким чином, нараховуючи незаконне підвищення кількості фактично невикористаних Гкал, відповідач двічі стягує плату за опалення МЗК, що є неприпустимим та протиправним. Відповідно п.3 Положення щодо застосування тарифів на послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання затвердженого 20 вересня 2016 року ВП «Черкаської ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», до 1-ї групи споживачів належить населення, яке проживає в житлових будинках всіх форм власності. Згідно п.8 Положення щодо застосування тарифів на послуги централізованого палення та гарячого водопостачання затвердженого 20 вересня 2016 року, ВП «Черкаської ЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», розрахунки за послуги з централізованого опалення проводяться для 1-ї групи споживачів шляхом застосування сезонного тарифу: при наявності приладу обліку теплової енергії - за показниками приладів обліку по тарифу, встановленому за 1 Гкал теплової енергії. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи. Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2017 року між ПП «Міжрегіональне юридичне бюро» в особі директора [PERSON] та [PERSON] укладений договір про надання правової допомоги №10ц-17 . Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Пунктами 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6\~Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,\~42,56\~ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року\~№ 4191-VI\~"Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №10 від 13 лютого 2017 року [PERSON] згідно договору про надання правової допомоги №10ц-17 сплачено 1175 грн. Вказана сума узгоджується з розрахунком витрат на правову допомогу, підтверджується документально та є обґрунтованою. За таких обставин, суд вважає, що з з Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» на користь [PERSON] слід стягнути 1175 грн. витрат, повязаних з правовою допомогою. Відповідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі вільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору. На підставі наведеного, Законів України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved