Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини; та на утримання дружини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона влітку 2017 року познайомилася з громадянином [PERSON] , який на той період часу перебував та тимчасово мешкав у [ADDRESS] у відповідності до «Дозвілу на тимчасове перебування». 3 лютого 2018 року стали проживати однією сім`єю і вести спільне господарство. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 02.08.2018 року позивачу було видано свідоцтво про встановлення батьківства, в якому записано, що після установлення батьківства дитині присвоєно прізвище [PERSON] . До лютого місяця 2020 відповідач, проживав з сім`єю, забезпечував дочку і позивача всім необхідним. В даний час відповідач звільнився з постійної роботи у місті Тирасполь і повідомив позивача, що більше матеріально допомагати не буде. Відповідач виїхав на своє постійне місце проживання в Україну, Миколаївську область, с.м.т. Братське. На вимоги позивач виплатити аліменти, відповідач відповідає, що коли влаштується тоді і буде сплачувати аліменти. На час подання позову зв`язок з відповідачем відсутній, матеріальну допомогу на дитину він так і не надає. Дочці [INFO] виповнилося 2 роки. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не бажає брати участь в утриманні дочки, матеріально не допомагає. Сторони не змогли прийти до згоди про сплату аліментів, що і послужило підставою для звернення з цим позовом до суду. У судове засідання не з`явився позивач, в позовній заяві просив суд справу розглядати за його відсутності. В судове засідання не з`явився відповідач, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 02.08.2018 року було видано свідоцтво про встановлення батьківства, згідно якого, [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Братське Братського району Миколаївської області є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Після встановлення батьківства дитині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с. 8). Відповідач матеріальну допомогу, яка б носила постійний характер, стабільний розмір та певну періодичність не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із частиною 4 вказаної статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, та на утримання дружини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved