Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, щовідповідач є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 02.08.2018 року № 471 позивача призначено опікуном [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не опікується своїми дітьми, не виконує батьківські обов'язки, не займається вихованням дітей. Відповідно до розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду від 19.12.2018р. № 730-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.12.2018р. справа №398/4320/18 (провадження №2/398/2784/18) розподілена судді Ніколаєву М.В. Ухвалою суду від 02.01.2019 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 22.01.2019 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань не надала. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник органу опіки та піклування Олександрійської міської ради Кіровоградської областів судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити на підставі наявних матеріалів справи заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-284 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження (а.с. 6,9) відповідач є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 02.08.2018 року № 471 (а.с. 12) встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO], піклування над неповнолітнім [PERSON], [INFO], та призначено над ними опікуном [PERSON], [INFO]. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради від 29.12.2017 року № 464/9/10/3 (а.с. 11), комісія вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на утримання дітей. У висновку зазначено, що відповідач не виконує батьківські обов'язки, не займається вихованням дітей. Зі слів дітей матір вела аморальний спосіб життя, не дбала про них, вони часто залишалися голодні. Дитячою лікарнею міста Олександрії 10.052017 року складено акт про покинутих дітей у зв'язку з тим, що діти залишилися на тривалий час без догляду. На час обстеження дітей у лікарні мати до них не з'являлася, не приходила до служби у справах дітей, не телефонувала до навчальних закладів, які відвідують діти. На засідання комісії з питань захисту дитини, де розглядалося питання щодо позбавлення її батьківських, прав не з'явилася. Згідно судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.09.2017 року № 398/3180/17 (провадження № 2-н/398/232/17 з [PERSON], [INFO], стягнуто на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідачки має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків та неналежне їх виконання, воно не було пов'язано як об'єктивними так і суб'єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідачки та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час не має бажання спілкуватися з дітьми, не сплачує кошти на їх утримання. Наданий суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, суд приймає до уваги під час ухвалення рішення, оскільки як було встановлено судом відповідачка не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, які зокрема полягають у повазі до прав дітей та їх людської гідності. З огляду на вищевикладене та позицію органів опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо позбавлення батьківських прав відповідачки є обґрунтовані і заявлені з метою захисту прав та законних інтересів дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачка на даний час не приділяє уваги своїм дітям, ухиляється від належного виховання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, судові витрати в сумі 768,40 гривень, підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved