Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

22.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON], [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], який проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує та не спілкується з дитиною, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, та повідомлено, що наданий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав підтримує та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 22.12.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2014 року по справі № 520/11688/14-ц розірвано. Рішення набрало законної сили 23.12.2014 року /а.с. 7/. [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 1111, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 4/. Згідно довідки № 51 від 27.10.2015 року за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON], 1974 року народження, та [PERSON], 2007 року народження /а.с. 8/. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зверталася із заявою до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою за фактом розшуку колишнього чоловіка [PERSON], 1974 року народження, та за результатами проведеного комплексу заходів по встановленню місця мешкання [PERSON] результатів не отримано /а.с. 10/. З листа Поштамту - ЦПЗ № 1 від 15.10.2015 року вбачається, що за період з 14.03.2015 року по 14.09.2015 року в підприємстві не значаться перекази на ім'я [PERSON] /а.с. 11/. Відповідно до характеристика учня 2-Н класу [PERSON]., наданої директором ОНВК «Гімназія № 7» від 01.09.2015 року, дитина [PERSON] навчається у даному закладі з 2014 року, вихованням дитини займається мати, піклуються хлопчиком бабуся та дідусь. Батько дитини [PERSON] жодного разу у навчальному закладі не з'являвся /а.с. 9/. У ході судового розгляду справи, судом досліджено висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування № 534/01-11 від 29.03.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Висновком встановлено, що батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітнього, не проявляє до нього турботи та уваги, не цікавиться справами хлопчика та станом його здоров'я. Факти ухилення батька від виконання батьківських обов'язків підтверджуються заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved