Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

21 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТзОВ «Цетехно» в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь неустойку за невиконання зобов`язання під час гарантійного ремонту в сумі 3749,85 грн. та моральну шкоду в сумі 2000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05.11.2019 він придбав в інтернет-магазині «Цитрус» смартфон Iphone 11 64GB Purpure Apple вартістю 24999,00 грн. і отримав його через мережу «Нова пошта» 06.11.2019. При увімкненні телефону ним було виявлено дефект товару у вигляді самовільного перезавантаження пристрою, а тому 08.11.2019 такий смартфон він відправив відповідачу для обміну із необхідним переліком документів. Вказує, що 11.11.2019 представник відповідача отримав товар, однак станом на 03.12.2019 із гарантійного ремонту не повернув, хоча 14 денний термін гарантії сплив ще 25.11.2019.Внаслідок листування між позивачем та відповідачем позивач зрозумів, що відповідач провів гарантійний ремонт товару, а не його заміну, проте з порушенням визначених законом строків. Після отримання товару з гарантійного ремонту позивач скерував заяву про виплату неустойки, однак йому відмовлено, так як відповідач вважав, що здійснив обмін товару на нову модель. Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивач зазначає, що з 05.11.2019 по 10.12.2019 не міг користуватися придбаним товаром, який є дорогим, що спричинило йому моральний дискомфорт, переживання, у нього погіршився сон, так як він був змушений звертатися на гарячу лінію, до відповідача, а згодом і до суду. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Так, відповідач вважає, що позивач безпідставно вказує про здійснення гарантійного ремонту, оскільки мало місце заміна товару, так як відповідач замінив юніт, тобто самого пристрою на новий ідентичний за параметрами та функціональністю пристрій. Також вказує, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки не було жодного дефекту продукції, а дії відповідача щодо заміни товару були здійснені в межах закону. У відповіді на відзив позивач вказав, що після відправки товару відповідачу, останній здійснив саме його ремонт, а не заміну, так як в акті виконаних робіт від 10.12.2019 зазначено саме про вид ремонту - заміна юніту і використання деталі. Також, в акті була зроблена відмітка про продовження строку гарантійного обслуговування. Вказує, що до товару йому додано ті самі аксесуари та комплектуючі, той самий гарантійний талон, а не нові, що свідчить про наявність саме ремонту, а не надання нового товару. Ухвалою суду від 23.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено судове засідання. В судове засідання позивач не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 05.11.2019 [PERSON] придбав у ТзОВ «Цетехно» Iphone 11 64GB Purpure Apple, ІМЕІ [NUMBER] за ціною 24999,00 грн., що доводиться товарним чеком №000211230 від 05.11.2019 (а.с. 7). 08.11.2019 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про обмін/повернення товару Iphone 11 64GB Purpure Apple, ІМЕІ [NUMBER] , у зв`язку з самовільною перезагрузкою телефону під час його використання (декілька разів на протязі години) (а.с. 9). Актом виконаних робіт від 10.12.2019 доводиться, що датою приймання товару є 11.11.2019, а найменування виконаних робіт вказано як «заміна юніта 354005101011915», також вказано, що датою закінчення ремонту є 09.12.2019 (а.с. 11). З копії гарантійного талону на Iphone 11 64GB Purpure Apple, серійний номер 353989106138024 видно, що дата його продажу 05.11.2019, а в графі облік робіт з технічного обслуговування та гарантійного ремонту міститься запис про дату ремонту 09.12.2019, зміст виконаної роботи та продовження гарантійного терміну до 02.12.2020 (а.с. 8). 03 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до ТзОВ «Цетехно» із заявою в якій просив відновити його порушене право як споживача (а.с. 21-22). У відповідь на заяву [PERSON] відповідач листом №10706 від 09.12.2019 повідомив, що на жаль, не має можливості задовольнити вимогу про повернення грошових коштів, так як було здійснено обмін товару на аналогічну модель (а.с. 23-24). Роздруківкою щодо руху посилки доводиться, що товар було доставлено та отримано позивачем 12.12.2019 (а.с. 31). 13 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до ТзОВ «Цетехно» із заявою в якій вказав, що ним отримано після гарантійного ремонту товар 12.12.2019, а тому оскільки продавець прострочив 14 днів гарантійного ремонту, то просив сплати неустойку у розмірі 1% від вартості товару за кожен день (а.с. 25-26). У відповідь на таку заяву позивача, відповідач листом №10374 від 17.12.2019 відповів, що не має можливості сплатити неустойку, так як було здійснено обмін товару на аналогічну модель (а.с. 27). Таким чином, між сторонами виник спір, який стосується правовідносин, що виникли між споживачем товарів і продавцем товарів та підпадає під регулювання Закону України «Про захист прав споживачів». Як видно з доводів сторін, спір виник у зв`язку з різною оцінкою ними обставин справи, а саме того, чи мав місце гарантійний ремонт придбаного позивачем товару, чи його заміна (обмін) на новий, аналогічний товар. Так, у ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції. Перелік груп технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У пункті 26 Постанови Кабінету Міністрів України №506 від 11.04.2002 «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів» визначено, що гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов`язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів. Поняття заміни товару на новий товар відображено зокрема у ч. 1 ст. 9 та ч. 7 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» і аналіз цих норм закону дає підстави для висновку, що заміна товару з недоліками відбувається на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості. Отже, аналіз описаних вище норм закону свідчить, що поняття гарантійний ремонт є відмінним від поняття заміни (обміну) товару. Так, при гарантійному ремонті відбуваються роботи з усунення недоліків товару шляхом заміни чи ремонту комплектуючих складових частин товару, або регулювальних робіт, тоді як при заміні (обміні) товару, такі роботи не здійснюють. З фактичних обставин справи судом встановлено, що у товарі, який придбав позивач у відповідача, було здійснено заміну юніта, що є складовою частиною товару, а тому мав місце саме гарантійний ремонт. Як видно з оцінених судом у справі доказів, а саме акту виконаних робіт від 12.12.2019, товар перебував саме у ремонті, оскільки визначено, що датою завершення ремонту є 09.12.2019. Крім того, як видно з гарантійного талону на придбаний позивачем товар, у ньому міститься відмітка про здійснення технічного обслуговування та гарантійного ремонту, у зв`язку з чим, продавцем було продовжено гарантійний строк до 02.12.2020. Вказана обставина, з огляду на положення ч. 6 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує на проведення відповідачем саме гарантійного ремонту. За таких обставин, позивач підставно вказує, що мало місце проведення гарантійного ремонту придбаного ним товару. Доводи відповідача щодо того, що мав місце обмін товару суд відхиляє як необґрунтовані. Частиною 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Як видно з фактичних обставин справи, позивач надав відповідачу товар для гарантійного ремонту і такий прийнятий ним 11.11.2019 (а.с. 11), тобто з врахуванням вимог ст. 253 ЦК України, початком строку гарантійного ремонту є 12.11.2019, а відведений законом чотирнадцятиденний строк закінчується 25.11.2019, так як останній день строку припав на вихідний день (ч. 5 ст. 254 ЦК України). Як встановлено судом, товар позивач отримав 12.12.2019. Тому, позивач обґрунтовано зазначає, що починаючи з 26.11.2019 до моменту його повернення 12.12.2019 товар перебував поза межами відведеного законом часу для гарантійного ремонту і за такий час йому необхідно виплатити неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару за кожен день затримки. Позивач просить суд стягнути суму неустойки за 15 днів, хоча за розрахунками суду, строк проведення ремонту понад строки визначені законом становить 16 днів. Однак, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, суд здійснює розрахунок суми неустойки за 15 днів. Тому, позивач підставно просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 3749,85 грн. (249,99 х 15 = 3 749,85). Також, позивач просить стягнути з відповідача суму завданої йому моральної шкоди, яку він оцінює на рівні 2000,00 грн. Суд вважає таку вимогу також обґрунтованою. Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частина 3 цієї статті визначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При чому, суд враховує, що як вірно визначено у п. 6.4. Методичних рекомендаціях Листа Мінюсту від 13.05.2004р. N 35-13/797 "Відшкодування моральної шкоди" моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди позивачу на рівні 2000,00 грн., суд виходить з того, що такий є співмірним та адекватним тим вимушеним життєвим змінам у житті позивача які він зазнав, а також часу і зусиллям, які він вчинив для відновлення свого права. Крім того, суд враховує також поведінку самого відповідача, який повністю заперечив будь-яке право споживача на отримання визначеної законом суми неустойки. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі як обґрунтовані. Окрім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved