Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

19.07.2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, в якій позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] на користь Очаківської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради та [PERSON] , [INFO] на користь Лисогірської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Первомайського району Миколаївської обласної ради у розмірі 1/4 частини від заробітку батьків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але не приділяють уваги їх вихованню, не утримують матеріально, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не забезпечили нормальні життєві умови для проживання дітей. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 05.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі за вказаним позовом. На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 29.12.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 13.01.2021 року матеріали справи передано судді Саламатіну О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 14.01.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 16.04.2021 року представниця позивача та третьої особи надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.05.2021 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] (згідно свідоцтва про народження виданого 30.03.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції) та [PERSON] , [INFO] (згідно свідоцтва про народження виданого 25.11.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції). Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.01.2013 (справа № 1431/19540/2012) [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були відібрані у батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 29.03.2013 року № 240 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 29.03.2013 року № 234 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішеннями виконкому Миколаївської міської ради від 29.03.2013 року № 237, [PERSON] був влаштований до Очаківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради на повне державне забезпечення. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради від 29.03.2013 № 239 малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована на повне державне забезпечення до Очаківського дитячого будинку. В подальшому, за медичними показниками, відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради від 16.05.2014 № 450, малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована на повне державне забезпечення до Лисогірської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Первомайського району Миколаївської обласної ради, де перебуває по теперішній час. Рішенням від 27.08.2014 року (справа № 490/4346/14-ц) Центральний районний суд м. Миколаєва відмовив органу опіки та піклування в особі виконкому Миколаївської міської ради у задоволенні позову до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 11.02.2016 року [PERSON] зверталася до Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради із заявою в якій зобов`язувалася звернутись до суду з позовом про повернення дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також просила надати дозвіл забрати своїх дітей на весняні канікули. Згідно повідомлення від 12.03.2016 року №Б-19 Службою у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради було відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на виїзд на весняні канікули дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 28.03.2016 року на запит Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради Центральний районний суд м. Миколаєва повідомив про те, що в провадженні судді Подзігун Г.В. знаходились на розгляді матеріали цивільної справи №490/1737/16-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] до органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про повернення дітей батькам, які не були позбавлені батьківських прав, та ухвалою суду від 15.03.2016 позовну заву [PERSON] , [PERSON] повернуто позивачам відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України. Адміністрація Очаківської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату Миколаївської обласної ради щодо стану виконання батьками [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , [INFO] , повідомила, що батьки [PERSON] постійно цікавляться успіхами та здоров`ям хлопчика, підтримується телефонний зв`язок, періодично відвідують в закладі. На канікулярний час дитину до себе забирає бабуся. Згідно з інформацією, наданою Лисогірською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат Первомайського району Миколаївської обласної ради, що протягом останніх років (з 01.09.2016) перебування [PERSON] у навчальному закладі, її батьки [PERSON] та [PERSON] , відвідували свою доньку кожен окремо. Мати відвідувала - 01.09.2016 року, вела себе неадекватно, ображала вихователів, провокувала конфлікт. 21.06.2017 року - вела себе некоректно, 23.07.2018 та прислала посилку 16.03.2018 (куртка, шапка, канцтовари та солодощі). Батько відвідував - 19.04.2017, 25.05.2017, 28.11.2017, 30.05.2018 та надіслав посилки із Львову в яких були іграшки та солодощі. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачі не піклуються про своїх дітей, не переймаються їх розвитком та здоров`ям. З 2013 року не вжили жодних заходів щодо повернення дітей в сім`ю, відвідування дітей є несистематичними та носять формальний характер. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав обґрунтований і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 193 СК України встановлено, що влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Враховуючи обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, суд прийшов до висновку, що відповідачі зобов`язані та мають можливість сплачувати аліменти на утримання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх їх заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 19 липня 2019 року (день подання позову до суду) і до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягнення судовий збір на користь держави в сумі 1816 грн. 00 коп. - за двома вимогами: стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. За викладеного,

Outcome: partial