Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано Хмільницьким міськрайонним судом 02.04.2012 року. Під час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Весь тягар утримання доньки лежить на позивачеві у той час як відповідач по справі є працездатним, має доходи, але жодної допомоги та кошти на належне утримання доньки не надає, тому позивач вимушена звернутись до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву у якій позовні вимоги визнавав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі розмірі 950 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки він не є працевлаштованим, його заробітки носять мінливий та нерегулярний характер, а також він робив грошові перекази на ім'я відповідача, на доказ чого додавши копії поштових квитанцій, а тому позовні вимоги в цій частині вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Відтак, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері [PERSON], яка потребує матеріальної допомоги для її утримання. Ці факти та обставини встановлені поясненнями сторін, дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема: свідоцтвом про народження малолітньої дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 25.12.2009 року (а.с. 7), довідкою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] за № 17-18/96 від 17.01.2018 року, виданою Хмільницькою міською радою Вінницької області (а.с. 6), копією рішення Хмільницького міськрайонного суду від 02.04.2012 року у справі № 227/565/12 про розірвання шлюбу (а.с.8). В ході розгляду справи встановлено, що малолітня дитина сторін у справі [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, в той час як з боку відповідача належним чином його батьківський обов'язок не виконується. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки [PERSON] хоча не заперечує свого обов'язку щодо цього. Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2017 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб громадянкою [PERSON] [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до статей 180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у справі є здоровою працездатною особою, не повідомив суд про наявність обставин, які перешкоджають йому нести зобов"язання по утриманню своєї малолітньої дитини [PERSON] відповідно до вимог закону. На утриманні [PERSON] перебуває також малолітня дитина від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Виходячи з цього, суд, визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, будуть враховувати як інтереси відповідача у справі, так і інтереси, фізичні та духовні потреби малолітнньої дитини [PERSON] Наведені відповідачем [PERSON].у відзиві на позовну заяву доводи, обставин, на підставі яких суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, не спростовують, тому позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved