Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

27.08.2014 року позивачі звернулись до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з вищезазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради від 27 січня 1994 року № 22, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] була приватизована трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 829 від 29 січня 1994 року, квартира передана сім»ї позивачів у спільну сумісну власність, оскільки частки співвласників у правовстановлюючому документі не визначені. Отже, частки в праві власності на квартиру є рівними та кожному із співвласників належить 1/5 частини квартири. [INFO] в м. Хмільнику Вінницької області у віці 76 років помер [PERSON], із ним постійно проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON], які на підставі ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину. В подальшому спадкоємці звернулись до Хмільницької міської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, оформити спадщину на 1/5 частину квартири вони не можуть, оскільки в свідоцтві про право власності на житло № 829 від 29 січня 1994 року, їх частки не були визначені та не була визначена частка померлого [PERSON]. У зв»язку із тим, що кожен із позивачів бажає самостійно розпорядитись часткою квартири, вони вимушені звертатись до суду із позовом про визнання квартири спільною частковою власністю та визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання позивачі не з"явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, підтримали заявлені ними вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач - представник Хмільницької міської ради в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 829 від 29 січня 1994 року, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS], передана сім»ї позивачів у спільну сумісну власність (а.с.20). [INFO] помер один із співвласників - [PERSON] (а.с 12), після смерті якого відкрилась спадщина на 1/5 частки квартири, яку прийняли [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія їх заяви, поданої до нотаріуса та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 36-38) В позасудовому порядку оформити спадщину у позивачів немає можливості, оскільки згідно листа нотаріуса у свідоцтві про право власності на житло відсутні відомості про належність нерухомого майна спадкодавцеві, а саме не зазначена частка у спільній сумісній власності на квартиру (а.с 24). Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року (в редакції, чинній на момент приватизації квартири) передача займаної квартири здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі. Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло № 829 від 29 січня 1994 року, квартира належить позивачам на праві спільної сумісної власності, оскільки частки співвласників у правовстановлювальному документі не визначені. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно приписів ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співаників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином суд вважає, що частки кожного із співвласників вищезазначеної квартири мають бути рівними, по 1/5 частці. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про неї відмову. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, позивачі [PERSON] та [PERSON] вважаються таким, що прийняли в спадщину після смерті [PERSON] його 1/5 частки в квартирі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки доведено, що квартира розташована по [ADDRESS] належить позивачам на праві спільної сумісної власності, частки співвласників є рівними, позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості без виділу часток співвласників, а також жоден із позивачів самостійно розпоряджатись своєю часткою у спільній сумісній власності не має можливості без її переведення у спільну часткову власність.

Outcome: approved