Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] та її представник - адвокат Панасюк І.І. звернулися в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення (неустойки) пені за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з Відповідачем є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина постійно проживає з Позивачкою та перебуває на її повному забезпеченні. Відповідач життям дитини не цікавиться, не бере участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні. Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 25.07.2012 року з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду, тобто з 16.07.2012 року. На даний час, розмір аліментів, присуджених в 2012 році, не задовільняє потреби дитини, а тому просить змінити розмір раніше присуджених аліментів, які стягуються із Відповідача на підставі рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 25.07.2012 року та стягнути з Відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2218 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, враховуючи, що Відповідач не сплачує своєчасно присуджені за рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 25.07.2012 року аліменти, тому просить стягнути з Відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 11341 грн. Позивачка та її представник в підготовчому судовому засіданні заявили клопотання про зменшення позовних вимог до розміру 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовну вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовчому судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав: Так, Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони у справі. Згідно рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 25.07.2012 року у справі № 0313/1090/2012 з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі-СК України), батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст. 181 СК України). Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків по відношенню до їх дитини, частка у матеріальному утриманні дитини для кожного з них не може бути меншою половини від прожиткового мінімуму. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він є матеріально забезпеченим, на момент розгляду справи є платником аліментів на спільну з Позивачкою дитину, не має непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати. Враховуючи вік неповнолітньої дитини, її стан здоров`я, матеріальне становище та обставини викладені вище, Суд дійшов висновку, що з Відповідача на користь Позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, повністю задовольнивши уточнені позовні вимоги в частині зміни розмірів аліментів, що стягуються за рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 25.07.2012 року. Крім того, згідно довідки-розрахунку Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби про стягнення аліментів та заборгованості з [PERSON] , станом на 01.08.2020 року заборгованість по аліментах складає 11341 грн. Відповідно, ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 11341 грн., повністю задовольнивши позовні вимоги. У зв`язку з тим, що Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" та з врахуванням ч.1 ст.142 ЦПК України з Відповідача на користь Держави слід стягнути 50% судового збору за дві позовні вимоги у розмірі 908 гривень. Інших доказів про розмір судових витрат сторони не надали і не зробили заяви про їх наявність. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved