Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

17.05.2017р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюбні відносини фактично були припинені та з 16.03.2016р. вони почали жити окремо, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки у них різні погляди на ставлення до їхнього сімейного життя та на виховання дитини, спільне господарство ними разом не ведеться. Відповідачем створену нову сім'ю. Від даного шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають біля позивача. Спору щодо проживання, виховання та утримання дітей, поділу майна у сторін немає, діти будуть проживати разом з позивачем. Також позивач вказує на те, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Крім того, позивач просила витрати зі сплати судового збору стягнути з відповідача на її користь. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила не надавати строку для примирення, при чому зазначила, що спору щодо місця проживання дітей та майнового у неї з відповідачем не має. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та просив не надавати строку для примирення, при чому зазначив, що спору щодо місця проживання дітей та майнового у нього з позивачем не має. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність визнання відповідачем позову, судом встановлено наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2012р. сторони уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Сирівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 3 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.2012р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного "[PERSON]" було змінено на "[PERSON]". Від шлюбу є спільні малолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.08.2005р., серії [NUMBER] від 03.06.2009р., серії [NUMBER] від 03.02.2016р., серії [NUMBER] від 03.02.2016р.), які проживають біля матері. Спору щодо місця проживання дітей та майнового у сторін немає. Фактично сторони з 16.03.2016р. не проживають однією сім'єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред'явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 88 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved