Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

09.10.2018 до суду звернулося Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Українка» до [PERSON] про стягнення боргу за комунальні послуги, посилаючись на те, що через несплату відповідачем коштів за спожитий природний газ виникла заборгованість за 6 місяців у розмірі 9815,69 грн. та через несплату членських внесків виникла заборгованість за 17 місяців у розмірі 3325,20 грн. 25.10.2018 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Уточнивши свої позовні вимоги, представник позивача просить стягнути із відповідача збільшену суми боргу, станом на 31.10.2018 за спожитий природний газ у розмірі 11701,12 грн. та через несплату членських внесків у розмірі 4890 грн. та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2005 [PERSON] , остання набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Установчими зборами від 20.06.2010 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Українка», розташованого за адресою: провулок Український, 2-а, смт. Петриківка. Протоколом загальних зборів членів ОСББ «Українка» від 21.09.2016 № 5 встановлено розмір внесків співвласників в розмірі 2 грн. за квадратний метр квартири. Крім того, до вказаного протоколу долучено пояснюючу довідку щодо розподілу площі по житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , смт. Петриківка, відповідно до якого фактична площа квартири № [ADDRESS] , за яку необхідно сплачувати за фактичне газопостачання становить 111,55 квадратних метри. 03.10.2016 житловий комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] передано з балансу Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Українка». Утримання будинку та прибудинкової території ОСББ забезпечується як самим ОСББ, так і відповідними підприємствами - виконавцями послуг з утримання будинку на підставі договору, укладеного з ОСББ. Так, між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ОСББ «Українка» укладено договір на постачання природного газу. Станом на 31.10.2018 заборгованість за споживання природного газу у [PERSON] складає 16591,12 грн., а за членські внески 4890 грн. Під час підготовчого судового засідання відповідачем подано до суду відзив на позов та на заяву про збільшення позовних вимог, в якому заперечує проти позовних вимог, оскільки фактично позивачем не надано послуг із утримання будинку та прибудинкової території не укладено договори на тепло та електропостачання. Крім того, 8 років після створення ОСББ Хоменко В [PERSON] . сплачує кошти за тепло та членські внески шляхом передачі коштів особисто директорові ОСББ Ботвінко [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак жодного рахунку на оплату за тепло або розрахунку вона не отримувала. [PERSON] . подала до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог за якою заперечує проти позовних вимог через їх недоведеність. Крім того, жодних платежів через Приватбанк нею не здійснювалося, а лише здійснила платіж в розмірі 1545 в листопаді 2018 року, суму 3253 вона сплатила передавши їх особисто [PERSON] , а платіж 1607 нею не здійснювався взагалі. Подавши відповідь на відзив на позовну заяву позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Ухвалою суду від 10.01.2019 підготовче провадження в вказаній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача Савко Ю.М. підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. При цьому доповнив, що дійсно до 2016 року плату за використаний газ та членські внески збиралася особисто керівником ОСББ та вносилась на рахунок ОСББ, а з 2016 року всі мешканці отримують платіжки та особисто (самостійно) сплачують на рахунок ОСББ. Відповідач в судове засідання не заявився та його представник Ковтюх В.В. заперечуючи проти позову посилалась на обставини викладені в відзиві на позов. Наполягає на безпідставності позовних вимог, оскільки відповідачем сплачено всі рахунки, які були до неї доведені, шляхом передачі грошових коштів, особисто керівникам ОСББ. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закону № 2866)\~власники квартир\~у багатоквартирному\~будинку,\~функції по\~утриманню якого\~і прибудинкової\~території здійснює\~об`єднання\~співвласників,\~зобов`язані\~нести витрати\~по утриманню\~спільного неподільного\~майна.\~При цьому\~частка співвласника\~у загальному\~обсязі внесків\~і платежів\~на утримання,\~реконструкцію,\~реставрацію,\~проведення поточного\~і капітального\~ремонтів,\~технічного переоснащення\~спільного майна\~у багатоквартирному\~будинку встановлюється\~пропорційно до\~загальної площі\~квартири (квартир)\~та/або\~нежитлових приміщень,\~що перебувають\~у його\~власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Згідно ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку" визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» чинного на момент виникнення спірних правовідносин, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається зі змісту статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно частини шостої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі. Пунктами 1, 5, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права. Так, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 26 вересня 2018 року у справі №75012850/16-ц вказала, що «хоча у ч.1 ст.19 закону №1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Щодо посилань представника відповідача на те, що договір між позивачем та відповідачем про надання будь-яких послуг чи договору на газопостачання не укладався, а отже відсутні і підстави для здійснення нарахувань за оплату послуг за загальними внесками та за газопостачання, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону № 2866 для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Частинами 1, 2 статті 20 Закону № 2866 встановлено, що частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт загального майна та в інших спільних витратах у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні фізичних або юридичних осіб. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Утримання будинку та прибудинкової території Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку забезпечується як самим Об`єднанням, так і відповідними підприємствами виконавцями послуг з утримання будинку на підставі договору з Об`єднанням, а свої послуги об`єднанню такі підприємства надають за тарифами, встановленими органами місцевого самоврядування. Згідно положень ч.ч. 1, 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг, звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Пунктом 4 частини 2 вказаної статті визначено, що балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Українка» власними силами, а також із залученням відповідних підприємств на договірній основі забезпечує утримання будинку і прибудинкової території, виступаючи колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг. Суд вирішуючи дану справу виходить з того, що не зважаючи на те, що договір про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території між позивачем та відповідачем не укладався, відповідач будучи власником квартири та співвласником багатоквартирного будинку, перебуває у договірних відносинах із позивачем, а тому повинен оплачувати за надані об`єднанням послуги, оскільки власники квартир несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Слід зазначити, що відповідач як співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Українка», виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, та здійснювати витрати на управління багатоквартирним будинком, а відсутність договору не звільняє відповідача від оплати заборгованості за надані послуги. Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини. Зокрема судом встановлено, що згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та протоколу установчих зборів від 20.06.2010 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Українка», розташованого за адресою: провулок Український, 2-а, смт. Петриківка (а.с. 10, 77, ). На підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2005 [PERSON] набула право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та як власник квартири входить до членів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, про що свідчить відповідний список (а.с. 7, 10). Відповідно до ч. 13, 15 ст. 10 Закону № 2866, та положень п. 4.5.5 Статуту, 21 вересня 2016 на загальних зборах ОСББ, що відображено в протоколі № 5, прийняті рішення, яким встановлено розмір внесків та платежів членів об`єднання, в тому числі загальних внесків 2 грн. за м2 та внесків за газопостачання відповідно до площі квартир та загальної площі квартир, зокрема для квартири [ADDRESS] . З вказаним рішення відповідач ознайомлена (а.с. 11-13). 03.10.2016 житловий комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] передано з балансу Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Українка» (а.с. 8). 26.09.2016 та 11.09.2017 між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ОСББ «Українка» укладено договори на постачання природного газу, № 4659/1617-ТЕ-3 та № 3096/1718-ТЕ-3 відповідно. Пунктом 1.1 вказаних договорів встановлено, що постачальник зобов`язується поставити споживачеві в періоди 2016-2017 та 2017-2018 природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. Ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 4942,00 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять грн. 40 коп.) (п. 5.2 Договорів) Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Підпунктом 2 пункту 6.3 Договору встановлено, що в будь-якому випадку споживач (ОСББ «Українка») зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 6.1 цього договору, навіть коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу. За період проживання відповідача у вказаній квартирі, їй надавалися послуги з газопостачання, оскільки вказане відповідачем не спростовано та підтверджується актами наданих послуг з розподілу природного газу та нарахуваннями за спожитий газ за період з жовтня 2016 року по березень 2018 року включно (а.с. 14-15, 108-139). Згідно довідки про заборгованість та акту звірки заборгованості, за період з жовтня 2016 року по березень 2018 року позивачеві за спожитий газ всього нараховано 16480,71 грн. (а.с. 146-147), що відповідає порядку нарахування, визначеному за протоколом\~загальних зборів\~ОСББ №\~5\~від 21.09.2019\~та вищевказаним\~розрахункам ОСББ\~сформованим за\~актами наданих послуг з розподілу природного газу та нарахуваннями за спожитий газ з урахуванням тарифу на розподіл та транспортування газу. При цьому за вказаний період позивачем сплачено 3253 грн. за газ за період жовтня-грудня 2016 року, про що свідчить виписка по рахунку за період з 02.01.2017-29.12.2017 (а.с. 142-143). Отже, розмір заборгованості за надані послуги з газопостачання складає 13227,71 грн. (16480,71-3253=13227,71). Однак, з урахуванням заявлених позовних вимог, визначених у заяві про збільшення позовних вимог від 27.12.2019 з урахуванням принципу диспозитивності, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах\~заявлених нею\~вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1 ст. 13 ЦПК), суд вважає обгрунованими та доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача забогрованості за газопостачання в розмірі 11701,12 грн. Крім того, вказаною довідкою про заборгованість та актом звірки заборгованості, за період з жовтня 2016 року по жовтень 2018 року включно за внесками співвласників, передбачених протоколом загальних зборів ОСББ № 5 від 21.09.2019, позивачеві нараховано всього 4890 грн, що відповідає порядку нарахування таких внесків. При цьому, 16.01.2018 позивачем сплачено 1607,42 грн. членських внесків, про що свідчить виписка по рахунку за період з 02.01.2017-29.12.2017 (а.с. 142-143). Отже, розмір заборгованості за внесками співвласників складає 3282,58 грн. (4890-1607,42=3282,58). Здійснення інших платежів за газ та за загальними внесками відповідачем не підтверджено, а тому твердження останнього з зданого приводу про здійснення оплати, в тому чеслі, шляхом надання готівки керівникам ОСББ не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. З приводу твердження відповідача щодо сплати за послуги з газопостання та загальних внесків шляхом передання грошових коштів особисто керівникам ОСББ, судом допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили передання представником відповідача в особистому кабінеті останнього грошових коштів [PERSON] , в однак, яке цілове призначення даних коштів їм не відомо. В свою чергу свідок [PERSON] в судовому засіданні заперечив отримання ним, як керівником ОСББ грошових коштів від представника позивача в рахунок сплати позивачем за газ чи за внесками співвласників. Твердження позивача про необхідність стягнення з відповідача 80,83 грн. враховуючи їх у заборгованість по газопостачанню не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, зокрема рішенням загальних зборів ОСББ прийнятим в порядку, передбаченому п. 4.5.5 Статуту. За вказаних підстав суд, відноситься критично до відомостей зазначених в наданих позивачем платіжних дорученням за 20.10.2016 та 13.10.2016 та не приймає їх як доказ. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на наведене суд вважає, що відповідачем були порушенні права позивача щодо своєчасного та у повному обсязі отримання плати за надані ним послуги, які підлягають судовому захисту. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги часткого обґрунтовані та такі, що підлягаєть частковому задоволення, шляхом стягнення з відповідача 11701,12 грн. забогрованості за газопостачання і 3282,58\~грн заборгованості за внесками співвласників, а в іншій частині вимог позивача слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1591,44 грн., що пропорційно відповідає розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial