Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про скасування арешту, накладеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2012 року у справі №2-3009/12 на автомобіль [NUMBER], 2006 року випуску; визнання за ним права власності на даний автомобіль [NUMBER], 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов) №JF1SG5LE56G089824 (а.с.5-7). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з прилюдних торгів він придбав автомобіль SUBARU FORESTER. 2006 року випуску. Під час державної реєстрації було встановлено, що на даний транспортний засіб накладено арешт ухвалою Дарницького районного суду м. Києва по цивільній справі №2-3009/12. У зв'язку з чим, він звернувся до Дарницького районного суду м. Киева з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Однак, йому було відмовлено. Посилаючись на ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», ст..328 ЦК України просить скасувати арешт та визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль. Позивач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі та представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника третьої особи - Регіональний сервісний центр в м. Києві надійшла також заява про розгляд справи без участі їх представника та письмові пояснення по суті позову (а.с.105). У відповідності до ст. 169 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін, які не з'явилися, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності по п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2012 року №2-3009/12 в порядку забезпечення цивільного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми за договором позики накладено арешт на автомобіль [NUMBER], 2006 року випуску (а.с.85). У наступному, 07.12.2015 року відбулись торги, організатором яких був ДП "Сетам" та під час яких позивачем [PERSON] було придбано транспортний засіб SUBARU FORESTER, д.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов) №JF1SG5LE56G089824 (а.с.9). 20 січня 2016 року згідно акту видачі майна переможцю торгів вказаний транспортний засіб було передано [PERSON] (а.с.10). Як вбачається із акту державного виконавця ВДВС Ірпінського міського управління юстиції у Київській області від 27.04.2016 року та постанови державного виконавця про припинення чинності арешту від 04.05.2016 року, транспортний засіб SUBARU FORESTER, який був реалізований на електронних торгах, реалізований під час примусового виконання виконавчого листа №2-2341 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "ОТП Банк" боргу в сумі 1 321 048,56 грн (а.с.11, 12). У зв'язку з цим, 04.05.2016 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області звільнено з-під арешту зазначений автомобіль за постановами відділу, в тому числі за ухвалою Дарницького районного суду м. Києва №2-3009/12 від 03.04.2012 (а.с.12). У своєму листі №31/26-7431 від 06.06.2016 року Регіональний сервісний центр в м. Києві зазначив, що арешти, які накладені на автомобіль SUBARU FORESTER знято, але для зняття арешту, накладеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва №2-3009/12 від 03.04.2012, необхідно оригінал ухвали суду про зняття арешту (а.с.13). Отже, [PERSON], який придбав транспортний засіб, звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.09.2016 року йому було відмовлено з тих підстав, що він не є стороною по справі (а.с.17). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.10.2016 року вищевказана ухвала залишена без змін (а.с.96-98). Позивач, звертаючись до суду з зазначеним позовом, посилався на статтю 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року). Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно бази даних АІС ІНКОМ, транспортний засіб SUBARU FORESTER д.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов) №JF1SG5LE56G089824 з 12.06.2006 року зареєстровано за [PERSON] (а.с.39, 106). Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). У даному позові позивач просить визнати право власності на майно і зняти з нього арешт, накладений в рамках цивільної справи. Однак, ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» розглядає випадки звільнення з-під арешту майна, на яке арешт накладений не судом в рамках цивільного провадження, а державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, а як вже було зазначено арешт на автомобіль SUBARU FORESTER накладений в рамках цивільної справи. Крім того, матеріали справи не містять доказів про виконання в повному обсязі рішення Дарницького районного суду м.Києва від 05.02.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики. Таким чином, позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх прав та інтересів. Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з наведеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Outcome: dismissed