Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

10 грудня 2013 [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 19.09.2012 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON], [INFO]. З липня 2013 року сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинили своє існування. Примирення неможливе, оскільки ніяких почуттів між ними наразі немає. Дитина знаходиться на утриманні [PERSON] На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з [PERSON] кошти на утримання позивачки і неповнолітньої дитини у розмірі 50 відсотків від заробітної плати до досягнення нею трьох років, а після досягнення зазначеного віку - 25 відсотків від заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просила змінити своє прізвище на дошлюбне "[PERSON]", а також прізвище дитини на "[PERSON]". У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала, суду пояснила, що батько дитиною взагалі не інтересується, матеріальної допомоги не надає. Оскліьки відповідач усунувся від участі в житті дитини, то вона запобігаючи запитанню дитини щодо різності їх прізвищ, бажає зміни прізвища дитини на свою, яку також бажає змінити при розлученні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Про час та місця слухання справи був належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2012 року у 19.09.2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 379, між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У теперішній час сімейні стосунки не склалися, зберегти сім'ю неможливо, примирення сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, але відповідач утримання неповнолітньої дитині не забезпечує. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України суд враховує обставини справи та вважає, що при встановлених на час розгляду справи обставинах, позов підлягає задоволенню частково, а аліменти на утримання дитини стягненню у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Крім цього, згідно зі ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивачка наразі не працює, та, у відповідності до виписки з приказу від 20.12.2012 року №18-03/416, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років (а.с.10). При таких обставинах, з урахуванням вищевказаного, суд вважає, що розмір аліментів, якій підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання має бути встановлений у розмірі 1/6 частки усього його заробітку (доходу) щомісяця. При цьому судом враховується частка заробітку, яка буде стягуватися на утримання дитини. Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд зазначає, що в силу ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому їх треба відраховувати з 10.12.2013 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Разом з цим, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки про зміну прізвища дитини у зв'язку із зміною прізвища матері, з якою дитина буде проживати. Це буде відповідати інтересам дитини з урахуванням зазначених вище обставин. Згідно до ст. 148 СК України, при вирішенні спору про заміну прізвища дитини, беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища її інтересам. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню 229,40 грн. судового збору за вимоги майнового характеру, та 229,40 грн. судових витрат на користь позивача за сплачені нею вимоги немайнового характеру. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial