Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві зазначила, що 29 січня 2015 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований в серпні 2005 року - розірвано, неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу залишено проживати з матір'ю. З часу припинення шлюбно-сіменйних відносин відповідач добровільно не приймає участі в матеріальних витратах на дітей, що змушує позивачку звернутися до суду із даною позовною заявою. Відповідач фізично здоровий, їздить на сезонні роботи за межі України, на даний час працевлаштований в Польщі, де отримує хороший заробіток, конкретний розмір якого їй невідомий, інших утриманців не має. Позивачка вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей без погіршення свого матеріального стану. 07 червня 2017 р. позивачка подала до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи стягнення з моменту звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, стягнути з відповідача на утримання їх двох дітей аліменти в розмірі по1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття. Суду пояснила, що до 2016р. вона працювала на роботі та отримувала заробіток. В даний час не працює, хоча шиє вдома на замовлення. Утримання дітей відповідач повністю поклав на неї. Не заперечила, що відповідач де-коли платив на утримання дітей по 500 грн. Відповідач [PERSON] подав заперечення, в якому уточнені позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 700 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні пояснив, що після припинення шлюбу між ним та позивачкою, їх неповнолітні діти проживають разом із позивачкою, окремо від нього. Він сплачує аліменти на утримання дітей в загальній сумі 1000 грн. щомісячно. Крім того, він купує дітям одяг, взуття, шкільне приладдя. Щороку протягом зимових шкільних канікул та літніх канікул діти проживають з ним, в будинку його батьків, на повному його та його батьків фінансовому утриманні та забезпеченні. В даний час він не працевлаштований, постійного заробітку не має. Інших дітей, крім [PERSON] та [PERSON], відповідач не має, аліментів на утримання непрацездатних батьків не сплачує, він фізично здоровий. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Згідно роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом; розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України. Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08.08.2006 р. виконавчим комітетом Угорницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON], який народився [INFO] року, актовий запис № 26 від 08.08.2006р., є [PERSON] та [PERSON]. Копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.07.2008 р. виконкомом Яворівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] року, актовий запис № 16 від 14.07.2008р., її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 січня 2015 року по справі № 346/173/15-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 серпня 2005 року у виконкомі Угорницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 22; неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю [PERSON]. Копіями довідок № 20 та № 21, виданих 13.03.2017 року Тишківським навчально-виховним комплексом загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад Городенківської районної ради Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON], 2008 року народження, зарахована ученицею 1 класу та [PERSON], 2006 року народження, зарахований учнем 3 класу Тишківської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 12.03.2015 року як такі, що прибули на навчання з Отинійської ЗОШ І-ІІІ ступенів Коломийського району, особова справа, відповідно, - № 845-Г та № Г-51. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. В силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено за заявою одержувача визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст. 182 СК визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей сторін, суд враховує їх матеріальне становище, наявність чи відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дітей. Суд також виходить із встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 травня по 30 листопада становить 1777 гривень, з 01 грудня -1860 гривень. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнений позов підлягає до часткового задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 930 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулась до суду з позовом 25.04.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial