Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

08 липня 2019 р. позивач в особі Органу опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] - уродженка м.Слов`янськ Донецької області на території Берестівської сільської ради Бердянського району проживає з 2006 року до вересня 2015 року. За час проживання показала себе з негативного боку, не працювала, батьківські обов`язки не виконувала, зловживала спиртними напоями, в побуті вела себе не адекватно, скандалила, хамила. [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (відомості про батька внесено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України), та [PERSON] , [INFO] (відомості про батька внесено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України). За період проживання на території Берестівської сільської ради з 29.01.2015 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували на обліку служби у справах дітей Бердянської райдержадміністрації, як діти, що опинилися в складних життєвих обставинах. Також сім`я [PERSON] , в якій виховуються малолітні діти, була взята на соціальний супровід Бердянським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. [PERSON] неодноразово запрошувалася на бесіду разом із дітьми до служби у справах дітей райдержадміністрації. Відповідно до копії постанови від 30.03.2015, наданої Бердянським міськрайонним судом, гр. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх синів [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] 2009 р.н. Так, по закінченню навчального року, мати [PERSON] не забрала своїх малолітніх дітей [PERSON] , 2007 р.н., та [PERSON] , 2009 р.н. із КЗ «Бердянська санаторна. ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР, де вони перебували за заявою матері. [INFO] малолітні [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] 2009 р.н. були вилучені працівниками Бердянського відділу поліції з КЗ «Бердянська санаторна ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР, та доставлені до КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання», про що складено Акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину. Сім`я гр. [PERSON] перебувала на обліку у відповідних службах, з нею проводилась профілактична робота, але позитивних змін не відбулося. Представник позивача - Садовська О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування викладені у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час, місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подала. Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації Лузан О.П. висловила думку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей, з огляду на обґрунтованість позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Громадянка України [PERSON] - уродженка м.Слов`янськ Донецької області.(а.с. 13). На території Берестівської сільської ради Бердянського району проживала з 2006 року до вересня 2015 року. Згідно копії свідоцтва видного виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області серії [NUMBER] матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] записана [PERSON] , відомості про батька внесено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с.15) Згідно копії свідоцтва видного виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області серії [NUMBER] матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] записана [PERSON] , відомості про батька внесено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с.14). 29 травня 2019 року Службою у справах дітей райдержадміністрації було проінформовано Службу у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, що згідно довідки Берестівської сільської ради від 29 травня 2019 року за № 719, [PERSON] у вересні 2015 року зруйнувала будинок, в якому проживала, та разом із малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виїхала в м.Бердянськ. На даний час сім`я на території ради зареєстрована, але не проживає. (зворотна частина а.с.34). 03 червня 2019 року Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради повідомила, що на їхню адресу надійшла інформація Бердянського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, щодо перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , у чужої людини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Під час телефонної розмови спеціаліста служби з [PERSON] стало відомо, що дитина вже перебуває у її знайомої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , при цьому Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради просила терміново перевірити дану інформацію та терміново вжити заходів щодо виявлення дитини та влаштування до медичного закладу або центру соціально-психологічної реабілітації. Додатково повідомляється, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку Служби у справах дітей виконкому Бердянської міської ради, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах, а саме проживають в сім`ї, в якій матір ухиляється від виконання батьківських обов`язків, дана родина фактичного місця проживання на території м.Бердянськ не має (зворотна частина а.с. 35, а.с. 34). З інформаційного листа Новопетрівського старостинського округу за № 62 від 04 червня 2019 року вбачається, що малолітній [PERSON] , 2009 р.н., тимчасово знаходився в сім`ї [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . 03 червня 2019 року о 19 год. 30 хв. дитину забрали працівники органів поліції.( зворотна частина а.с. 36). З листа Бердянського відділу поліції від 04 червня 2019 року за № 10899/50/01-19, вбачається, що гр. [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , повідомила, що в неї проживає малолітній [PERSON] , 2009 р.н., якого покинула мати [PERSON] , яка веде аморальний спосіб життя, та не бажає забирати сина. Співробітниками Бердянського відділу поліції малолітнього [PERSON] , 2009 р.н. було передано адміністрації КЗ «Бердянська санаторна ЗОШ-інтернат І - III ступенів» ЗОР. Протягом 2018-2019 років відносно [PERSON] складалися 8 адміністративних протоколів: 1 - ст. 175-1 КУпАП, 3 - ст.173 КУпАП, 1 - ст.178 КУпАП, 1 - ст.173-2 КУпАП, 2 - ст.184 КУпАП. [PERSON] є систематичним порушником громадського порядку, зафіксовані факти вживання алкогольних напоїв у громадських місцях, систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не має постійного місця проживання, не намагається створити необхідні умови для життя та розвитку дітей, не має в цілому впливу на хлопчиків, веде аморальний спосіб життя. При цьому Відділ поліції просив негайно вирішити питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н., та терміново вирішити питання щодо направлення дітей до закладу соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.35). Відповідно до листа КЗ «Бердянська санаторна ЗОШ-інтернат І-Ш ступенів» ЗОР від 05 червня 2019 року за № 681, 03 червня 2019 року, ювенальна поліція привезла до закладу малолітнього [PERSON] , 2009 р.н., якого доставили брудним, неохайним, з засмальцьованим волоссям. Із бесіди з психологом стало відомо, що 31.05.2019 мати в стані алкогольного сп`яніння залишила його в с.Старопетрівка та 3 дні не з`являлася, хлопчик бродяжив сам по території села, де і знайшла його ювенальна поліція. Також повідомляється, що 05.06.2019 о 22-00 на територію закладу у стані алкогольного сп`яніння прийшла мати дітей, [PERSON] , зі своїм другом, вимагала зустрічі з [PERSON] . Дитина в цей час вже відпочивала, охоронець вивів їх з території закладу. 25.05.2019 закінчився навчальний рік і всі діти, які перебували за заявою батьків відбули додому, крім дітей [PERSON] Адміністрація закладу неодноразово повідомляла про невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей [PERSON] , 2007р.н. та [PERSON] , 2009р.н., службу у справах дітей виконкому Бердянської міської ради, поліцію, соціальну службу (а.с.38). За інформацією щодо [PERSON] , наданої Берестівською сільською радою від 07 червня 2019 року № 01-73/612: [PERSON] проживала на території ради з 2006 року до вересня 2015 року. За час проживання показала себе з негативного боку, не працювала, батьківські обов`язки не виконувала, зловживала спиртними напоями, неодноразово залишала дітей на самоті. З нею неодноразово проводилися бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків. Проводилося відвідування сім`ї вдома. В побуті вела себе не адекватно, скандалила, хамила, за що неодноразово було нарікання з боку дільничного інспектора. За рекомендацією сільської ради, по заяві [PERSON] з 13 липня 2015 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували в Мелітопольському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. В серпні 2015 року [PERSON] розібрала будинок, в якому проживала разом із дітьми. Працівники сільської ради проводили бесіду щодо розбору будинку, на що [PERSON] пояснила, що вона продасть строй матеріали та купить житло в м.Бердянськ (зворотна частина а.с.39). Відповідно до листа УСЗН Бердянської райдержадміністрації від 06 червня 2019 року за № 2121, [PERSON] на обліку управління не перебуває, державну допомогу не отримує. Особова справа по запиту вибула в УПтаСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради 12 листопада 2015 року за вих. № 4677, допомога на дітей одинокої матері виплачена по 31 липня 2015 (а.с.37). Судом встановлено, що за період проживання на території Берестівської сільської ради, з 29 січня 2015 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку служби у справах дітей Бердянської райдержадміністрації, як діти, що опинилися в складних життєвих обставинах. Також сім`я [PERSON] , в якій виховуються малолітні діти, була взята на соціальний супровід Бердянським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Адміністрація КУ «Бердянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» БМР повідомляла про факт звернення дитини [PERSON] , 2007р.н. у супроводі шкільної медсестри, 09 лютого 2015 року, якому стало зле у школі, бо був голодний зранку та на вихідних вдома. Дитина розповідала, що матері часто не буває вдома, приходить у стані алкогольного сп`яніння. Малолітні [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2007р.н., 13 липня 2015 року були направлені до КЗ «Мелітопольський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР службою у справах дітей райдержадміністрації, де перебували на повному державному забезпеченні. [PERSON] неодноразово запрошувалася на бесіду разом із дітьми до служби у справах дітей райдержадміністрації. 20 серпня 2015 року [PERSON] відвідала службу у справах дітей райдержадміністрації та надала пояснення, що вона розібрала та продала будинок на строй матеріал, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Полтавської області та просила дозволу забрати дітей [PERSON] , 2007р.н. та [PERSON] , 2009р.н. із КЗ «Мелітопольський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». [PERSON] повідомила, що відповідальність за життя та здоров`я дітей бере на себе, а також зобов`язується надати з нового місця проживання акт обстеження умов проживання та довідку з місця навчання дітей. 20.08.2015 діти [PERSON] , 2007р.н. та [PERSON] , 2009р.н., були повернуті в сім`ю матері для подальшого проживання та виховання, у зв`язку з тим, що сім`я збиралася виїхати на постійне місце проживання до іншого міста. Для з`ясування, чому [PERSON] , 2007р.н. без поважних причин не приступив до занять з 01.09.2015, працівниками Берестівської ЗОШ І - III ступенів, 14.09.2015 було здійснено відвідування сім`ї [PERSON] , вдома нікого не було. Будинок у розібраному вигляді, про що був складений акт № 1 від 14.09.2015 про невідвідування навчальних занять учнем 3 класу Берестівської ЗОШ І-III ступенів. До служби у справах дітей Бердянської райдержадміністрації КЗ «Бердянська санаторна ЗОШ-інтернат І-III ступенів» ЗОР було надано довідки від 20 жовтня 2015 року №№ 1067, 1068, що [PERSON] , 2007р.н., навчається у 3 класі, а [PERSON] , 2009р.н., навчається у 1 класі закладу, та знаходяться на неповному державному забезпеченні з 05 жовтня 2015 року (зворотна частина а.с. 29). 02 листопада 2015 року до Бердянської райдержадміністрації від [PERSON] надійшло звернення про повернення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям за період з серпня по листопад 2015 року. Бердянська райдержадміністрація надала відповідь вих. № С-192/01 від 06.11.2015, що у зв`язку із перебуванням дітей з 13.07.2015 по 20.08.2015 на повному державному забезпеченні, УСЗН БРДА призупинено виплату державної соціальної допомоги одиноким матерям з 01.08.2015 року. Одночасно було роз`яснено, що допомога призначається і виплачується за місцем проживання батьків разом із дітьми. Згідно акту обстеження служби у справах дітей від 27.10.2015, малолітні [PERSON] , 2007р.н. та [PERSON] 2009р.н. знаходяться на утриманні та вихованні бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .(а.с.31-32). Заяви [PERSON] щодо того, що вона разом із дітьми проживає на території Берестівської сільської ради не підтвердилися актом обстеження комісії Берестівської сільської ради від 05 листопада 2015 року. Так, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Бердянській районній державній адміністрації (Протокол № 12 від 23.11.2015) сім`я [PERSON] була знята із соціального супроводу у зв`язку із зміною місця проживання (а.с. 32). Відповідно до копії постанови від 30 березня 2015 року, наданої Бердянським міськрайонним судом, гр. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх синів [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н.(а.с. 42). Так, по закінченню навчального року, мати [PERSON] не забрала своїх малолітніх дітей [PERSON] , 2007 р.н., та [PERSON] , 2009 р.н. із КЗ «Бердянська санаторна ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР, де вони перебували за заявою матері. [INFO] малолітні [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] 2009 р.н. були вилучені працівниками Бердянського відділу поліції з КЗ «Бердянська санаторна ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР, та доставлені до КУ БМР «Бердянське територіальне медичне об`єднання», про що складено Акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину(а.с. 45,46). Відповідно Актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину, 12 червня 2019 року працівниками служби у справах дітей Бердянської райдержадміністрації малолітні [PERSON] , 2007 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н., які залишилися без батьківського піклування, були влаштовані до КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, де перебувають на повному державному утримання по теперішній час. Таким чином, як вбачається з досліджених матеріалів справи, сім`я гр. [PERSON] перебувала на обліку у відповідних службах, з нею проводилась профілактична робота. Але позитивних змін не відбулося. Наведене свідчить про вкрай недбале ставлення гр. [PERSON] до виконання нею своїх батьківських обов`язків, їй байдуже, в яких умовах виховуються її діти, який приклад вони беруть для наслідування. Таким чином, встановлено, що відповідач повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, оскільки не приймає участь у їх житті, утриманні та вихованні. Згідно висновку органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав за № 01-42/0456 від 05 липня 2019 року, діючи виключно в інтересах дітей, орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] (а.с.9-12). Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених наст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. У пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Виходячи з вищенаведеного достовірно з`ясовано, що в порушення вимог ст. 150, 180 СК України, [PERSON] усунулася від виконання Конституційного обов`язку, передбаченого ст.51 Конституції України щодо належного виховання своїх малолітніх дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що з відповідача повинно бути стягнуто аліменти у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з часу звернення до суду, тобто з 08 липня 2019 року і до їх повноліття на користь майбутнього законного представника [PERSON] та [PERSON] . Аналізуючи всі докази по справі, вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, належного утримання, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з ними в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу, тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як самоусунення відповідача від своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, а відтак заявлені позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп.

Outcome: approved