Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, а потім уточнила її, до [PERSON], третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, та стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в 2012 році познайомилася з відповідачем і вони почали зустрічатися, між ними склалися близькі стосунки. Згодом вона завагітніла та [INFO] у неї народився син - [PERSON], біологічним батьком якого є відповідач. Тому позивач просить визнати відповідача батьком [PERSON], внести зміни до актового запису про народження, стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання сторони не з'явились, направивши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка у заяві від 02.12.2014 року позов підтримала з урахуванням уточнення. Відповідач у заяві від 02.12.2014 року проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Як вбачається з позовної заяви позивач у 2012 році познайомилася з відповідачем і вони почали зустрічатися, між ними склалися близькі стосунки. Згодом вона завагітніла та [INFO] у неї народився син - [PERSON], біологічним батьком якого є відповідач.. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.12.2013 року 26 листопада 2013 року зареєстровано народження [PERSON], запис про батька вчинено на підставі ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно із ст.128 Сімейного кодексу України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що відповідно до висновку експерта КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" № 366 від 14.11.2014 року [PERSON] дійсно є батьком [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача стосовно визнання [PERSON] батьком [PERSON] та внести зміни до актового запису № 06 в Книзі реєстрації народжень. Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення . При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Крім того, на підставі ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання матері дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання матері дитини у розмірі 1/8 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х років, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved