Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

23.01.2014 року до Кіровського районного суду м. Донецька звернувся [PERSON], з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на період навчання позивач посилався на те, що 02.03.2000 року шлюб між батьками позивача [PERSON] і [PERSON] був розірваний. З 01.09.2013 року позивач навчається на першому курсі денного відділення економічного факультету за спеціальністю «Маркетинг» Донецького національного університету, що підтверджується довідкою від 22.01.2014 року. Кінцевий строк навчання - 30.06.2017 року. Позивач не працює, мешкає з матір'ю [PERSON], яка також не працює. Батько позивача [PERSON] не надає матеріальної допомоги, тому позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, тому має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на власне утримання у розмірі 2000 (двох тисяч гривень) щомісячно до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 - річного віку. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Суд у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.11.1994 року батьком [PERSON] [INFO], є [PERSON]. 02.03.2000 року шлюб між батьками позивача [PERSON] і [PERSON] був розірваний.. З 01.09.2013 року позивач навчається на першому курсі денного відділення економічного факультету за спеціальністю «Маркетинг» Донецького національного університету, що підтверджується довідкою від 22.01.2014 року. Кінцевий строк навчання - 30.06.2017 року. Позивач не працює, мешкає з матір'ю [PERSON], яка також не працює. Батько позивача [PERSON] не надає матеріальної допомоги, тому позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, тому має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на власне утримання у розмірі 2000 (двох тисяч гривень) щомісячно до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 - річного віку. Відповідач у своїх письмових поясненнях вказав, що має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Третя особа [PERSON], мати позивача, від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно із довідки про доходи заробітна плата відповідача становить 2458, 20 грн. на місяць. Задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на період навчання суд виходить з положень ст. 199 СК України, згідно з якою, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначене роз'яснено також в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно якого батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ухвалюючи рішення судом також враховані матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів та періоду їх стягнення з відповідача, суд не виключає можливості, беручи до уваги досягнення позивачем [PERSON] працездатного віку, самостійного отримання коштів до існування шляхом праці за трудовим або іншим договором. Також підлягає врахуванню дата закінчення позивачем [PERSON] навчального закладу 30.06.2017 року та отримання ним стипендії за успішне навчання у розмірі 730 гривень щомісячно. Тому суд вважає обґрунтованою вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача, повнолітнього сина [PERSON], аліментів в сумі 1062 грн. (однієї тисячі шістдесят двох гривень) щомісячно починаючи з 22.01.2013 року до 30.06.2016 року, але не більш ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial