Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в судовому засіданні первісно заявлені позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що з від шлюбу з відповідачем, розірваного рішенням Краматорського міського суду від 06.03.2012 р., мають доньку [PERSON], [INFO] Відповідач покладені на нього законодавством обов'язки щодо виховання та утримання дитини не виконує. Так, аліментів на утримання дитини, стягнутих судовим рішенням від 25.11.2011 р. відповідач не сплачує, перебуваючи у розшуку за судовою ухвалою від 18.02.2015 р. Востаннє відповідач бачився з донькою в 2013 році, після чого не мав жодної спроби побачитись з дитиною, життям, розвитком, станом здоров'я дитини не цікавиться, не виявляє до неї ані найменшої батьківської турботи. Відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської радиявку представника в судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши позивачку, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований, а отже підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого ВРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON] - матір'ю дитини (а.с.8). Згідно з рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06.03.2012 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Після розірвання між батьками шлюбу малолітня дитина сторін постійно проживає з матір'ю, що підтверджує акт обстеження житлово-побутових умов гр. [PERSON] за адресою проживання: [INFO] (а.с.43). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25.11.2011 р. з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти (а.с.5). У відповідності до ухвали Костянтинівського міськрайсуду Донецької області від 18.02.2015 р. відповідача [PERSON] як боржника за аліментними зобов'язаннями оголошено в розшук. При цьому, за зазначеною судовою ухвалою сума заборгованості по аліментах на утримання дитини станом на 02.2015 р. складала 21823,47 грн. (а.с.6), що підтверджено розрахунком боргу по аліментах, проведеним ВДВС Костянтинівського МРУЮ (в матеріалах справи). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка є його донькою, відповідач - колишнім зятем. Після розірвання між сторонами шлюбу їх малолітня донька постійно проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач протягом кількох років (близько чотирьох) самоусунувся від виховання і утримання дитини, не піклується про її розвиток і стан здоров'я, не відвідує її, матеріально не підтримує, не цікавиться її інтересами та потребами. Свідок [PERSON] пояснив, що протягом тривалого періоду часу підтримує дружні стосунки з сім'єю батьків позивачки, а також із позивачкою. Щодо участі відповідача у вихованні малолітньої доньки сторін [PERSON] дав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Підсумовуючи, суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України [PERSON] не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, що доведено позивачкою і що не спростовано відповідачем. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради від 12.11.2015 р. № 01-30/4387 визнано доцільним інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.41-42). Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач свідомо, з власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих йому прав, він ні усно, ні письмово не спілкується з донькою, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини, її розвитком, не проявляє до неї ані найменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, а тому за п.2 ч.1 ст.164 СК України має бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved