Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Черкаського відділення ПАТ «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. В подальшому подала уточнюючий позов в останній редакції від 25.05.2015 року, мотивуючи його наступним. Між нею та ПАТ «[PERSON] України» укладено договір банківського рахунку 006-23005-280813, відповідно до якого на рахунок банку Черкаським відділенням Пенсійного банку України перераховувалося призначене їй довічне грошове утримання судді у відставці. У зв'язку з укладеним договором банк видав їй розрахункову картку, якою вона користувалася. Будь яких обмежень в розпорядженні грошима, зарахованими на її рахунок, договором не передбачено. 16 грудня 2014 року банк отримав перераховане їй довічне грошове утримання. В той же день їй стало відомо, що банк обмежив видачу готівкових грошей. 18 грудня 2014 року банк припинив проведення будь - яких розрахункових операцій: вона не могла розрахуватися карткою за придбаний товар, ліки, будь що. У зв'язку з таким положенням у ПАТ « [PERSON] банк України», 23.12.2014 року вона звернулася до банку з заявою про переведення належних їй грошей на відкритий рахунок в ПАТ «ПриватБанк». 23.12.2014 року ПАТ « [PERSON] банк» здійснив касову операцію по перерахунку коштів в сумі 14875.10 грн. на рахунок ПАТ « ПриватБанк» (квитанція № ПН1213094). При цьому, за квитанцією ПК 1213094 з неї було утримано 150 грн. комісійної винагороди, що не передбачено умовами договору. Незважаючи на отримання комісійної винагороди, кошти на рахунок ПАТ «ПриватБанк» не надійшли до цього часу. Такі дії банку порушили її права споживача, встановлені законом. Договір банківського рахунку відповідно до ст.ст.627,633 ЦК України є публічним договором, до нього застосовуються приписи Закону України « Про захист прав споживачів». Порушення її законних прав банком призвело не тільки до порушення її планів, а завдало моральну шкоду. По перше, розрахункова картка - це картка з якої вона щоденно розраховувалася за необхідні продукти і послуги. Вона єдиний годувальник сім'ї, тому дії банку поставили її сім'ю в скрутне матеріальне становище, вони змушені були користуватися позиченими коштами. По друге, в належному їй будинку проводяться ремонтні роботи. Внаслідок дій банку незмогла оплатити рахунок на будівельні матеріали і придбати їх, що призвело до простою бригади будівельників. По - трете, для отримання 200 -500 гривень з карткового рахунку в касі банку вона змушена була втрачати час вистоюючи величезні черги: по 30 -40 осіб, тобто втрачати час і сили для отримання незначної частки з належних їй грошей. 16 грудня - день народження її дочки, 18 грудня - день народження у неї. Завдяки незаконним діям банку вона була позбавлена можливості отримати кошти, провести заплановані в цей день святкування. Крім того, вона не змогла оплатити замовлення на подарунки. Завдану моральну шкоду вона оцінює в 15000 грн. - в праві розпорядження саме такою сумою їй було відмовлено банком. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами ст. 1070 ЦК за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. За приписами наведених законів, сума відсотків за банківським рахунком повинна нараховуватися з дня отримання банком вимоги про видачу або перерахування коштів. Кошти списані з її рахунку 23.12.2014 року, але до цього часу на рахунок ПАТ «ПриватБанку» не надійшли. За умовами пенсійної програми [PERSON] їй повинні нараховувати 15 % річних від позитивного залишку на картці. Отже, проценти за банківськими вкладами мають бути нараховані і сплачені починаючи з 23.12. 2014 року по день виплати в розмірі, передбаченому договором, а саме 1.25% від суми за місяць: 939 грн. 06 коп. (15025 грн. х 1.25% х 5 місяців) станом на 25.05.2015 року. Боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу у гривні з урахуванням індексу інфляції становить : 21098.23 грн. (15025 грн. х 102.4x103.1x105.3x110.8x114), отже збитки по інфляції становлять 6073.23 грн., 3% річних з простроченої суми становить : 187.81 грн. (15025 грн.хЗ% =450.75 грн./12 х5) На підставі викладеного, просить стягнути з ПАТ « [PERSON] країни» 15025 грн. 10 коп.-основний борг, 939 грн. 06 коп. - проценти за користування грошима, 6073.23 грн - інфляційні втрати, 187.81 грн - 3% річних, а всього 22225 грн. 10 коп. Стягнути з ПАТ « [PERSON] України» моральну шкоду в сумі 15000 грн. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. Подав письмове заперечення відповідно до якого, 28.08.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування дебетної платіжної картки. На підставі постанови Правління Національного [PERSON] України від 02.03.2015 №150 «Про внесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку…». Згідно зі ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, вимоги позивача після початку процедури ліквідації можуть бути задоволені лише в порядку передбаченому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і застосуванню підлягає спеціальний Закон, а саме: ст. 36 вказаного Закону, якою передбачені наслідки запровадження тимчасової адміністрації банку. Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено повноваження уповноваженої особи Фонду, яка з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому сг.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право кредиторів на заявления уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Враховуючи вищевикладене, у ПАТ «Дельта Банк» відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача поза процедурою ліквідації, в іншій ніж передбачено законом черговості, оскільки позивач має право отримати грошову кошти виключно у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та підзаконними актами до нього, відповідно до встановленого порядку. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги є безпідставними, а відтак позов задоволенню не підлягає. Представник фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з»явився, хоч про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Подав клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог до фонду. Заслухавши позивача, представника ПАТ «Дельта Банк», дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратифікованої Законом України від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК). За змістом ч.4\~ст.60 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до положень\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ « [PERSON] України укладено договір № 006-23005-280813 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування дебетної платіжної картки з додатком №1 «Тарифи на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Пенсійний» у національній валюті» (а.с.3-4). Відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта №445316-2015/0702 та квитанції від 23.12.2014 року з рахунку [PERSON] було списано кошти в сумі 14875.10 грн., шляхом поповнення карткового рахунку [PERSON] №5168757255943922 в ПАТ КБ «Приватбанк». В судовому засіданні встановлено, що з часу списання коштів з рахунку в ПАТ «[PERSON] банк» по даний час, кошти в сумі 14875 грн. 10 коп. на рахунок [PERSON] відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» не надійшли. Дана обставина підтверджується випискою по рахунку №5168757255943922 з 01.12.2014 року по 01.07.2015 року. Отже ПАТ «[PERSON] банк», всупереч чинному законодавсту, не виконав обов»язок по виконанню умов договору по перерахунку коштів споживача та неправомірно стягнув комісійну винагороду в сумі 150 грн. На підставі постанови Правління Національного [PERSON] України від 02.03.2015 №150 «Про внесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. [PERSON] має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Статтею 1068 ЦК передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. [PERSON] зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Також,\~статтею 1074 ЦК України\~встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Посилання відповідача на\~Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" суд до уваги не бере, оскільки невиконання своїх зобов'язань у відповідача виникло до прийняття постанови Правління НБУ від 02.03.2015р., та відповідно до суду позивач звернулась 13 січня 2015 року. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення перерахованих коштів підлягають до задоволення. Як передбачено ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. В зв»язку з цим, вимога позивача про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» інфляційних збитків та 3% річних (Сума боргу у гривні з урахуванням індексу інфляції становить : 21098.23 грн. (15025 грн. х 102.4x103.1x105.3x110.8x114), отже збитки по інфляції становлять 6073.23 грн., 3% річних з простроченої суми становить: 187.81 грн. (15025 грн.хЗ% =450.75 грн./12 х5), також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За приписами ст. 1070 ЦК за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. За приписами наведених законів, сума відсотків за банківським рахунком повинна нараховуватися з дня отримання банком вимоги про видачу або перерахування коштів. Відповідно до п.2.7 договору «[PERSON] нараховує та сплачує клієнту проценти на позитивний залишок коштів, що знаходяться на Рахунку. Нарахування процентів на позитивний залишок коштів, що знаходяться на Рахунку на кінець кожного операційного дня, здійснюється [PERSON] у валюті Рахунку, виходячи зі ставки, яка наведена в Тарифах.» Відповідно до п.1.1.2 розділу тарифи, процент на позитивний залишок коштів складає 15% річних. Кошти списані з рахунку 23.12.2014 року, але до цього часу на рахунок ПАТ «ПриватБанку» не надійшли. Отже, проценти за банківськими вкладами мають бути нараховані і сплачені починаючи з 23.12.2014 року по день виплати в розмірі, передбаченому договором, а саме 1.25% від суми за місяць : 939 грн. 06 коп. (15025 грн. х 1.25% х 5 місяців). Відповідно до ч.1,4 ст. 1061\~ЦК України, виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачується усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ч.1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 4 ППВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди крім інших вимог, передбачених\~ст. 137 ЦПК, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім цього, даною постановою роз'яснено, що оскільки відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, то необхідно з'ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. В даному випадку, між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» склались правовідносини, які передбачені договором банківського вкладу, яким не передбачена можливість відшкодування моральної шкоди. Тому вимога [PERSON] про стягнення на її користь моральної шкоди, підлягає залишенню без задоволення. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а позивач відповідно до п. 17 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору, то відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з ПАТ «Дельта Банк». На підставі викладеного та

Outcome: partial