Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

15 серпня 2014 року [PERSON] в інтересах [PERSON] подав до суду заяву про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із померлою [INFO] в с.Новотимофіївка Снігурівського району [PERSON], вказавши, що такий факт не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку ст.1268 ЦК України. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали. Суду пояснили, що померла була бабцею заявника. Через похилий вік, вона за життя потребувала стороннього догляду, тому у зимовий час проживала з сином [PERSON] в м. Херсон, а влітку за місцем її постійного проживання в с.Новотимофіївка її глядів заявник. Останній раз з травня-червня 2011 року і до дня смерті. На його ім'я за життя бабця склала заповіт на належну на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За посвідченням спадкових прав до нотаріальної контори у встановлений законодавством термін [PERSON] не звернувся, бо виїхав на заробітки. Однак, підстав до продовження строку на прийняття спадщини не має, бо працевлаштування було неофіційним. Заінтересовані особи проти задоволення заяви не заперечували. Пояснили, що є непрацездатними спадкоємцями по закону після смерті матері [PERSON] До нотаріальної контори за прийняттям спадщини не зверталися. Їм було відомо про заповідальне розпорядження спадкодавиці на користь заявника, який почергово з батьком [PERSON] її доглядав у літній період в с.Новотимофіївка за місцем проживання [ADDRESS]. Право на цей будинок [PERSON] було передано попередньо за договором дарування. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов слідуючого. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] за актовим записом №7 в Книзі реєстрації смертей Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області [PERSON] померла [INFO] в с.Новотимофіївка Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5). Заявник [PERSON] є онуком покійного та спадкоємцем за заповітом. На підтвердження вказаних обставин суду представлено у копіях свідоцтва про народження [PERSON] і його батька [PERSON], заповіт від імені [PERSON], датований 10 червня 2009 року та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12-13,6,8). В силу ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №38228601, датою видачі 28 серпня 2014 року, після [PERSON] спадкова справа не заводилася. (а.с.35-36). Листом від 12 серпня 2014 року завідувачка Снігурівської державної нотаріальної контори на звернення заявника з приводу оформлення спадкових прав за заповітом роз'яснила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності письмового підтвердження факту постійного проживання його зі спадкодавицею і не звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця та вказала на можливість звернення до суду за підтвердженням такого факту чи за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.4). [PERSON] є мешканцем м. Херсон, що вбачається з реєстраційних даних паспорту серії [NUMBER], виданого Комсомольським РВКМУУМВС України в Херсонській області 15 грудня 1997 року, дата прописки 16 січня 1998 року (а.с.37). Місце постійного проживання заявника підтверджується і довідкою ПП "Жилсервис" реєстр.№2395 від 23 серпня 2014 року (а.с.44). Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, у ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року за №1382-IV з наступними змінами, наведено значення термінів: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні. Як пояснили суду учасники процесу, [PERSON] доглядав бабусю [PERSON] за місцем її постійного проживання в с.Новотимофіївка Снігурівського району у літні місяці, інший час з сім'єю проживав в м.Херсон. Таким чином, факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не знайшов свого підтвердження. Суд не приймає до уваги довідку, видану 12.12.2012 року за №495 (а.с.7) Новотимофіївською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області про те, що [PERSON] проживав разом зі своєю бабусею [PERSON] з липня 2010 року до дня її смерті [INFO] без відповідної реєстрації, остільки така інформація спростовується поясненнями учасників процесу та не містить даних про джерело її здобуття. З представленого суду витягу з погосподарської книги №2 на 2011-2015 роки слідує, що за обліковими даними органу місцевого самоврядування [PERSON] за адресою [ADDRESS] в с.Новотимофіївка проживала до дня смерті одна. Інших доказів на підтвердження факту, за встановленням якого мало місце звернення до суду, стороною заявника не надано. При вирішенні заяви, суд враховує і позицію, викладену у Листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», про те, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні заяви належить відмовити.

Outcome: dismissed