Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] . звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 лютого 2015 року [PERSON] під розписку позичив у нього в м.Рівне кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, які зобов'язався повернути до "15" квітня 2015 року. Розписка підготовлена та підписана відповідачем власноручно. По закінченні зазначеного строку відповідач суми позики йому не повернув, ухиляється він від її повернення й до цього часу. Це підтверджується претензією від 20.07.2015р., яка вручена відповідачу особисто. Станом на 16.09.2016р. офіційний курс 1 гривні до 1 долара США згідно НБУ становить 26,2067 Отже сума позики становить 26206,7 грн. Просив стягнути з [PERSON] ,[INFO], іпн [NUMBER], на його користь борг в розмірі: 26206 грн.70 коп.; суму втрат від інфляції в розмірі: 3433 грн. 08коп.; суму 0,5 % за кожен день прострочення в розмірі: 68006 грн. 39 коп., та сплачений судовий збір. Позивач до суду подав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, підтримав позов в межах доводів позовної заяви та просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся рекомендованою кореспонденцією, а тому вважається повідомленим належним чином. Заяви щодо розгляду справи в його відсутність суду не надав, про причину неявки суд не повідомив. Письмових заперечень до суду не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.169 ЦПК України з постановленням заочного рішення згідно до ст.224-228 ЦПК України проти чого не заперечує позивач. Дослідивши письмові матеріали по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що згідно наданої суду оригіналу розписки підтверджується, що 23 лютого 2015 року [PERSON] під розписку позичив у [PERSON] в м.Рівне кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, які зобов'язався повернути до "15" квітня 2015 року. Розписка підготовлена та підписана відповідачем власноручно.Місцем виконання договору є м.Рівне, за місцем реєстрації та проживання [PERSON], який мешкає [ADDRESS]. Кошти взяті в борг при свідку [PERSON] За умовами позики, в разі прострочення повернення грошових коштів [PERSON] зобовязався сплатити [PERSON] відсотки з розрахунку 05% суми позики за кожен день прострочки. По закінченні зазначеного строку відповідач суми позики не повернув, ухиляється він від її повернення й до цього часу. Претензія від 20.07.2015р., яка була вручена відповідачу особисто, залишилася не виконаною. Доказів того, що за вказаною розпискою [PERSON]. повернув кошти [PERSON], судом не встановлено. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.. 533 ЦК грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземнійвалюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частина 1 ст. 1049 ЦК України встановлює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Боргова розписка знаходиться у кредитора та надана в оригіналі для огляду судом і приєднана до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобовязання в повному обємі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Таким чином, сукупністю достовірно встановлених судом доказів доведено, що внаслідок неправомірних дій позичальником було порушено договір позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, за договором позики було взято у борг 1000 доларів США, а тому, суд прийшов до висновку, що офіційний індекс інфляції це знецінення зниження купівельної спроможності грошової одиниці України - гривні, а не іноземної валюти, тому долар США у борговому зобовязанні індексації не підлягає.\~ За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що вимога в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 3433,08 грн. до задоволення не підлягає. Суд прийшов до висновку, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача борг в сумі 1000 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на день постановлення рішення, що складає 27000,00 грн. (згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.03.2017р. 27.00 грн. за один долар), 93690,00 грн. 0,5% за кожен день прострочення з розрахунку: 27000,00 грн. (сума боргу) х 0,5% х 694 (дні прострочення за період з 16.04.2015р. по 10.03.2017р.). Всього підлягає до стягнення 120690,00 грн. На підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають до стягнення з відповідача судові витрати у виді судового збору в сумі 976,46 грн. , понесені позивачем, та підтверджені документально, та 230,44 грн. в прибуток державного бюджету України, як різницю між сплаченим судовим збором при предявленні позову та сумою боргу встановленою судом. На підставі вищевикладеного ст.ст. 526, 533, 545, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: partial