Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вона є власником земельної ділянки площею, 1.1637 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області. Проте на даний час під час реєстрації свого права на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що кадастровий номера належної їй земельної ділянки, який зазначений у вказаному Державному акті, не співпадає із кадастровими номерами, зазначеним в Державному земельному кадастрі. Оскільки виправити помилку в Державному акті на даний час неможливо із-за змін в законодавстві, тому позивачка просила суд визнати Державий акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] недійсними в частині кадастрового номеру та визнати за нею право власності на вказаний у Державному акті земельної ділянки з кадастровим номером, який зазначений в Державному земельному кадастрі, тобто на земельну ділянку з кадастровим номером -[NUMBER]. До початку розгляду справи по суті позивачка змінила предмет позову та просила суд визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] недійсними в частині зазначеного кадастрового номеру та встановити факт, що має юридичне значення, а саме: те, що належна їй відповідно до вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку земельна ділянка має кадастровий номер, відповідно, [NUMBER]. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка та її представник позовні вимоги підтримують, а представник відповідача - Топорівської сільської ради Ружинського району - позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка є власником земельної ділянки, площею 1.1637 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області. що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданими 17.10.2007р. Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВЕС 043078 зареєстрованого в реєстрі №740 від 20.04.2007 року. Судом встановлено, що у вказаному Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено кадастровий номер земельної ділянки, належної [PERSON], а саме:[NUMBER]. В той же час, як вбачається з Витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого відділом Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області 04.12.2015р. , на підставі вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку: - площею 1.1637 га, розташовану призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, кадастровий номер якої [NUMBER]; Таким чином судом встановлено, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на ім'я позивачки, допущено помилку, а саме: невірно вказаний кадастровий номер належної їй земельної ділянки. Вказане підтверджується також довідкою відділу Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області від 03.06.2015р. № 1317/02. Відповідно до ч.1 ст.193 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Питання, що стосуються присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, внесення змін у відповідні документи щодо кадастрових номерів тощо, врегульованічинним законодавством, а саме Законом України "Про Державний земельний кадастр". Проте внести зміни щодо виправлення вказаної помилки в оригінали правовстановлюючих документів на даний час неможливо із-за змін в законодавстві, зокрема, втрати чинності Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009р.№325 та набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. А тому вищевказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я позивачки, необхідно визнати частково недійсними, оскільки в ньому допущено технічну помилку, внаслідок якої зазначений в ньому кадастровий номер земельної ділянки не відповідає кадастровому номеру ціє земельної ділянки, який зазначено в Державному земельному кадастрі. Відповідно ч.2 ст.256 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи , що у зв'язку з зазначеному помилкою в Державному акті позивачка не може реалізувати своє право розпорядження належною їй земельною ділянкою, а саме: не може, зокрема, відчужити належну їй земельну ділянку, тому питання встановлення факту наявності кадастрового номеру у належній їй земельній ділянці має для позивачки юридичне значення. З врахуванням викладеного, усунення порушень прав позивачки можливе шляхом не тільки визнання частково недійсним виданого їй Державного акту на право власності на земельну ділянку, а і встановлення факту, що має юридичне значення: факту наявності у належній їй земельній ділянці кадастрового номеру, зазначеного в Державному земельному кадастрі.

Outcome: approved