Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.02.2019 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого Цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває права вимоги, належне Цедентові і стає кредитором за кредитним договором №4555 від 15.09.2014 року, укладеного між Цедентом і [PERSON] 15.09.2014 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено кредитний договір №4555, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін складено графік погашення кредиту, згідно з яким [PERSON] зобов`язалась до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийнятті зобов`язання, відповідач постійно порушує графік сплати кредиту. Станом на 05.02.2019 року сума заборгованості за кредитом становить 8203,78 грн, яка складається з 1989,33 грн - заборгованість зі сплати основного боргу, 6214,45 грн - заборгованість зі сплати відсотків. На підставі викладеного, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4555 від 15.09.2014 року у розмірі 8203,78 грн. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 21.05.2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 9 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні. Представник позивача - Кожин О.Ю. до суду не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 37). Відповідач - Батуріна В.В. відзиву на позов не надала, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилась, відзиву до суду не надала, представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти вирішення справи при заочному розгляді, а відповідач була повідомлена про розгляд справи належним чином, суд приходить до переконання, щодо можливості заочного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, так як позовні вимоги позивача складають 8203,78 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню за наступних підстав. У відповідності до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2019 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого Цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває права вимоги, належне Цедентові і стає кредитором за кредитним договором №4555 від 15.09.2014 року, укладеного між Цедентом і [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», особа набуває статусу фінансової установи після внесення про неї запису до відповідного державного реєстру фінансових установ. У разі, якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. З матеріалів справи вбачається, що з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця - кредитної спілки, яка є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу [PERSON] , яка не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права та не має відповідної ліцензії, що суперечить положенням ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Такої ж позиції також дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 р. у справі №909/968/16. Тобто, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512, ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа, з погодження Національного Банку України. Крім того, судом встановлено, що заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 12.12.2017 року у справі №419/1943/17 (а.с. 34-35) було задоволено позовні вимоги Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" та, зокрема, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" заборгованість за кредитним договором №4555 від 15.09.2014 року у сумі 7144 грн (сім тисяч сто сорок чотири гривні) 81 коп. Вказане рішення суду набуло законної сили 22.12.2017 року. Вищевикладені обставини є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та унеможливлюють повторне звернення до суду з приводу споруміж тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, тобто відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» є суб`єктом звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, то судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України на підставі ч. 7 ст. 141 ЦПК України. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно зі ст. ст. 5 12 , 514, 610, 611, 1054 ЦК України, ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,

Outcome: dismissed