overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

12.09.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 грудня 2016 року помер її батько - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шкільна, 16 в с. Паліївка Маловисківського району Кіровоградської області. На випадок своєї смерті він не залишив заповіту. Вона є спадкоємцем померлого за законом, однак, звернувшись до нотаріальноїї контори з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, у зв"язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок. Тому, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вул. Шкільна, 16, с. Паліївка Маловисківського району Кіровоградської області, в порядку спадкування після смерті її батька. Представник позивача в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 06 грудня 2016 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 236463. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований по вул. вул. Шкільна, 6, с. Паліївка Маловисківського району Кіровоградської області. Відповідно до ст. 1216, 1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. Позивач, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв"язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Маловисківської міської ради Маловисківського району, встановлено, що за спадкодавцем [PERSON] числиться житловий будинок №16 по вул. Шкільній с. Паліївка Маловисківського району Кіровоградської області, в якому він проживав та був зареєстрований з 25 вересня 2001 року по день його смерті - 06 грудня 2016 року. З архівної довідки №305 від 20.06.2017 року вбачається, що право власності на житловий будинок № 16, що розташований по вул. Шкільна в с.Паліївка Маловисківського району не зареєстровано. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого за законом, відповідач не заперечує проти задоволення позову, на даний час право власності зареєструвати не можливо, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

12.11.2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану бершадського районного управління юстиції ВІнницької області, актовий запис №111. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO], однак сімейне життя не склалось у зв'язку з тим, що чоловік не забезпечує сім'ю та погрожує їй. В наслідок цього з 03.10.2015 року сторони проживають окремо, а дочка залишилась проживати з матір'ю. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12.11.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №111. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Карман". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, надала до суду заяву, в якій просила змінити позовні вимоги та залишити їй прізвище "Чілінгарова", в решті позовних вимог позов підтримала, просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, сторони не заявили претензій з приводу розподілу спільнонажитого майна, дитина від шлюбу проживає з матір'ю, яка не заперечує, щоб батько брав участь в її вихованні та утриманні. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

12.11.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що причинами розпаду сім*ї стали відсутність порозуміння в сімейних стосунках, сварки, різність характерів, проживають окремо, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені з травня 2013 року, проти проживання дитини з матір'ю не заперечував. Суд,дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 17 жовтня 2009 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження їх донька [PERSON] народилась [INFO] року, у графах "батько" записаний [PERSON], "мати" - [PERSON]. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. З травня 2013 року сторони проживають окремо, подальше спільне життя і збереження сім*ї суперечить їх інтересам. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

12.11.2013 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 25.03.2007 року він відповідно до кредитного договору , надав відповідачу кредит в сумі 535, 20 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 05.11.2013 року існує заборгованість - 10236,60грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 359,62 грн., по процентам за користування кредитом 3240,58 грн., по комісії за користування кредитом 28,92 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), штраф 463,65 грн. (процентна складова), які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з"явився, за вказаною адресою не проживає, дано оголошення в газету " Урядовий кур"єр" про місце та час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Судом встановлено, що позивач 25.03.2007 року він відповідно до кредитного договору , надав відповідачу кредит в сумі 535, 20 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 05.11.2013 року існує заборгованість - 10236,60грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 359,62 грн., по процентам за користування кредитом 3240,58 грн., по комісії за користування кредитом 28,92 грн., штраф 500,00 грн. (фіксована частина), штраф 463,65 грн. (процентна складована, які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

12.11.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 22753,31 грн. та 243,60 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору №б/н від 17.05.2013 року, ПАТ КБ "Приватбанк" надало [PERSON] кредит в сумі 9171,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 28.10.2014 року становить 22753,31 грн. і складається з наступних сум: 16417,19 грн. - заборгованість за кредитом; 4776,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також до суми заборгованості входять штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1059,68 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

12.11.2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від року відповідач 26.09.2013 року отримав кредит у розмірі 15 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів, тоді як відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав. Так, станом на 30.09.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 26 796,36 грн., у тому числі: -- 15 748,29 грн. - заборгованість за кредитом, -- 8 245,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 1 050,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - (фіксована частина) - 1 252,21 грн. - (процентна складова). Представник позивача в позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 26 796,36 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по вказаній справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до укладеного договору № б/н від року відповідач 26.09.2013 року отримав кредит у розмірі 15 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки, відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов*язання за кредитним договором, станом на 30.09.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 26 796,36 грн., у тому числі: -- 15 748,29 грн. - заборгованість за кредитом, -- 8 245,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 1 050,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - (фіксована частина) - 1 252,21 грн. - (процентна складова). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в силу ст. 526, 530, 598-599, 1054-1056 ЦК України, є правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

12.11.2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.05.2010 року відповідачка 14.05.2010 року отримала кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору. Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, про що відповідач підтвердив свою згоду власноруч підписом на заяві. Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів. Станом на 30.09.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 22 644,37 грн., у тому числі: -- 14 625,07 грн. - заборгованість за кредитом, -- 5 917,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 546,97 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). -- 1 054,49 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 22 644,37 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по вказаній справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до укладеного договору № б/н від 14.05.2010 року відповідачка 14.05.2010 року отримала кредит у розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30.09.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 22 644,37 грн., у тому числі: -- 14 625,07 грн. - заборгованість за кредитом, -- 5 917,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 546,97 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). -- 1 054,49 грн. - штраф (процентна складова). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в силу ст. 526, 530, 598-599, 1054-1056 ЦК України, є правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

12.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 01.03.1997 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачкою сімейні відносини припинилися з 2012 року, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згоден, тому просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Стос". Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 01.03.1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №5. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити відповідачці прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved