Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вищевказаним позовом проти [PERSON] (далі - відповідач), з вимогою стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач обґрунтовує свою вимогу наступними обставинами. 18.10.2015 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Крім того, менший син потребує лікування, а дохід позивача складається лише з допомоги по догляду за дитиною до 3-ох років. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільних з відповідачем дітей. Таким чином, вищезазначені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач на підтвердження вказаних обставин наводить наступні документи: копії свідоцтва про шлюб між сторонами; свідоцтва про народження спільних дітей; довідку, видану органом місцевого самоврядування за місце проживання позивача; консультаційний висновок спеціаліста; відомості про доходи позивача. Ухвалою суду від 07.09.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Сторони у справі не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву до суду не подав. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. 18.10.2015 між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Виконавчим комітетом Приборівської сільської ради серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Виконкомом Приборівської сільської ради серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Вінницьким МВ ДРАЦС ГУТУЮ у Вінницькій області серії [NUMBER] . Згідно довідки виданої виконкомом Приборівської сільської ради №154 від 28.04.2020 [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані та проживають з позивачем. У матеріалах справи міститься консультаційний висновок спеціаліста, виданий Лікарем-консультантом від 14.11.2019 з якого вбачається, що [PERSON] потребує лікування. Відповідно до довідки №1480 від 12.11.2019 позивач, у період з січня по жовтень 2019 року отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. Відомості про отримання позивачем інших доходів у матеріалах справи відсутні. Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільних з відповідачем дітей, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, виходить з наступних мотивів та норм права. Як визначено у ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на момент вирішення спору становить1921 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Суд зважає на те, що відповідач не подав заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі від 07.09.2020 та не навів обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі. З урахуванням обставин встановлених судом та обставин, які визначені ст. 182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також виключного права того з яким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх спільних дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. В силу вимог ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Ураховуючи те, що позов задоволено, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved