Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат [PERSON] звернулася до суду із позовом до Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, виконавчого комітету Княгиницької сільської ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради від 26 листопада 1999 р. № 60 в частині визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку за [PERSON], визнання недійсним свідоцтва про право власності на будинковолодіння в частині надання права власності на 1/4 частини житлового будинку [PERSON], визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом. У позовній заяві зазначено, що 13 червня 1996 року померла бабуся позивачки [PERSON], якій на праві власності належала 1/4 частка будинковолодіння в с. Загіря по вул. Джичка, буд.2 Рогатинського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцем за законом після її смерті був батько позивачки [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер 20 квітня 2017 року. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], подала заяву в Рогатинську районну державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги, матір позивачки [PERSON] та брат [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, про що подали заяви до нотаріальної контори. Оформити у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті батька позивачка не може у звязку з тим, що документ, що посвідчує право власності [PERSON] на 1/4 частину домоволодіння виданий 25 грудня 1999 року після смерті спадкодавця 13 червня 1996 року, а згідно п.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. У судове засідання позивачка, представник позивачки не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. Княгиницька сільська рада позовні вимоги визнала, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача. Відповідно до вимог ст.43 ЦПК України, участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 13 червня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ № 007771, виданим виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер 20 квітня 2017 року що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ № 248878, виданим виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] документально підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] серія І-НМ № 259372, де в графі батько зазначений [PERSON]; свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON] серія ІI-НМ № 264961, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до довідки № 759, виданої 09.11.2017 р. виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради, [PERSON] який помер 20.04.2017 р. постійно, до дня смерті проживав в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Княгиницької сільської ради не реєструвався і не посвідчувався. У домоволодінні на день смерті [PERSON] разом з ним проживали: дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], зять [PERSON], онука [PERSON], онук [PERSON] [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] на користь [PERSON], на спадкове майно не претендують, що підтверджується їхніми заявами, посвідченими 11.07.2017 року секретарем виконавчого комітету Помонятівської сільської ради Рогатинського району. Державним нотаріусом Рогатинської районної нотаріальної контори 04 листопада 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 20 квітня 2017 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 13 червня 1996 року у звязку з тим, що документ, що посвідчує право власності [PERSON] на 1/4 частину домоволодіння свідоцтво про право власності на будинковолодіння в с. Загіря видане Княгиницькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 25 грудня 1999 р., після смерті спадкодавця 13 червня 1996 року. У постанові зазначено, що згідно документів спадкової справи № 238/2017 р., єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його донька [PERSON], яка 15 липня 2017 року подала заяву про прийняття спадщини за законом. Згідно свідоцтва про право власності на будинковолодіння в с. Загіря Рогатинського району Івано-Франківської області, виданого 25 грудня 1999 року за реєстровим № 12 на підставі рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради № 60 від 26 листопада 1999 року будинковолодіння на праві приватної власності належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки № 282 виданої 25 липня 2017 р. Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, станом на 25.07.2017 р. дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: А житловий будинок загальною площею 129,7 м2, житловою площею 74,0 м2, Б літня кухня загальною площею 56,4 м2, "В" комора загальною площею 20,7 м2, "Г" стайня-стодола загальною площею 51,8 м2, № 1 ворота загальною площею 6.7 м2, № 2 огорожа загальною площею 33,0 м2. Згідно висновку про вартість обєкта оцінки від 10.08.2017 р. ринкова вартість домоволодіння по вул. Джичка, буд. 2 в с. Загіря Рогатинського району Івано-Франківської області становить 200000 грн. Стаття 1 протоколу до Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та\~ нести цивільні обовязки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обовязків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) . За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована,\~ не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,\~ а тому\~ позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved