Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

10.11.2015 р. до суду в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], підтриманим ним у судовому засіданні, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні доньки, призначити його опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини її доходів,пославшись на те, що він є чоловіком хрещеної матері [PERSON] - [PERSON] Наприкінці березня 2014 року відповідачка дозволила, щоб її донька [PERSON] мешкала разом з ними деякий час, але дотепер вона дитину не забрала: малолітня [PERSON] постійно проживає в його сім'ї, вони з дружиною опікуються дитиною, дбають про стан її здоров'я, навчання, розвиток, матеріально її утримують. Відповідачка самоусунулась від виховання та утримання дитини, матеріально не допомагає, добровільно аліменти не сплачує, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, її шкільну освіту, підготовку до подальшого життя. На сьогоднішній день [PERSON] веде асоціальний образ життя, вживає спиртні напої, не працює, долею доньки не цікавиться. Відповідачка, повідомлена про час та місце слухання справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, в судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову суду не надала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради за довіреністю Костенко В.Г. підтримала висновок та подання Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради від 02.02.2016 р., за яким визнано за доцільне позбавлення відповідачки батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] та стягнення з неї аліментів, а також подання Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради від 02.02.2016 р. про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON], оскільки відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки [PERSON], [INFO], яка тривалий час постійно проживає в родині позивача, який створив дитині всі умови для життя і розвитку, фактично опікується нею як власною донькою, і за своїми якісними характеристиками та станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна. Суд, заслухавши сторону позивача, представника третьої особи, малолітню [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які допитані в судовому засіданні кожен окремо, підтвердили доводи сторони позивача, дослідивши письмові докази у справі, дістає таких висновків. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено: Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого ВРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МУЮ Донецької області відповідач [PERSON] є матерію малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Відомості про батька дитини за інформацією з Витягу з відповідного Державного реєстру записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.36). Мати дитини - відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Фактично дитиною опікується позивач [PERSON] і його дружина [PERSON], в сім'ї яких дитина постійно проживає з березня 2014 року. Зазначені обставини підтверджені: - поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків, які підтвердили, що малолітня донька відповідачки [PERSON] з березня 2014 року постійно проживає в сім'ї [PERSON], які опікуються нею як рідною дитиною, турбуються про стан її здоров'я, розвиток, навчання, забезпечують матеріально, створивши всі необхідні умови для комфортного життя і гармонійного розвитку дівчинки. Малолітня [PERSON] називає позивача батьком, а його дружину - матір'ю. Відповідачка напроти не цікавиться життям доньки, не відвідує її, матеріально не забезпечує; - характеристикою на колишню вихованку ДНЗ №7 «Ромашка» [PERSON] (а.с.15), з якої вбачається, що під час оформлення дитини до дитячого садка [PERSON] (дружина позивача і хрещена матір дівчинки) повідомила, що мати [PERSON] не має можливості в даний час опікуватись дівчинкою, та надала заяву від матері дівчинки про дозвіл забирати дитину з дошкільного закладу особисто хрещеній [PERSON], а також, що за час відвідування ДНЗ дівчинкою, [PERSON] систематично відвідувала батьківські збори, свята, приймала активну участь в житті групи; - інформацією з Костянтинівської ЗШ І-ІІІ ступеню № 9, згідно з якою [PERSON] навчається в 1-му класі. Дівчинка виховується в сім'ї [PERSON], є соціально адаптованою дитиною, в її поведінці немає ніяких відхилень, що свідчить про комфортність середовища, в якому вона перебуває. Ставлення подружжя [PERSON] до дитини чуйне, вони приділяють вихованню дитини багато уваги, про що свідчить рівень загального розвитку і готовності дитини до школи як високий, щодня приводять дівчинку до школи і забирають зі школи. [PERSON] має всі необхідні речі, доглянута, гарно вдягнута. За час навчання дитина ніколи і нічого не розповідала про рідну матір, жодного разу навіть не згадувала про неї (а.с.18); - актом обстеження умов проживання [PERSON] за адресою проживання позивача в [ADDRESS] (а.с.19), згідно з яким умови проживання є задовільними, у дівчинки є окрема кімната, обладнана необхідними меблями та інвентарем відповідного віку та потреби дитини. Стосунки між членами родини ґрунтуються на взаємоповазі і взаєморозумінні; - лікарняним висновком про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток малолітньої [PERSON], [INFO], за яким дитина є здоровою (а.с.20); - громадською характеристикою на відповідачку [PERSON], згідно з якою за час проживання за адресою [ADDRESS] відповідачка зарекомендувала себе з посередньої сторони, як особа, яка має на вихованні трьох дітей, від виховання старшої доньки [PERSON] самоусунулась; Підсумовуючи, суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON], [INFO], не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує доньку матеріально, що доведено позивачем і що не спростовано відповідачкою. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 02.02.2016 р. №86/12 визнано доцільним інтересам дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.57). Виходячи з наведеного, суд вважає , що відповідачка свідомо, з власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих їй прав, вона ні усно, ні письмово не спілкується з донькою, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини, її розвитком, не проявляє до неї ані найменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, а тому за п.2 ч.1 ст.164 СК України має бути позбавлена батьківських прав. Щодо вимог призначення опікуном та стягнення аліментів: За приписами ст.243 СК України над дітьми, позбавленими батьківського піклування, які не досягли чотирнадцяти років, судом встановлюється опіка. Згідно із ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Позивач [PERSON] є повнолітньою дієздатною особою, протягом 1998-2015 р.р. позбавленим батьківських прав не був (а.с.37), працює машиністом прокатної машини 3р ТОВ «Гласкомерц» (а.с.7), за місцем роботи характеризується виключно позитивно (а.с.8), його середньомісячний доход складає 2875 грн. (а.с.9), одружений з [PERSON] (а.с.10,11), має постійне місце проживання (а.с.12), за лікарняним висновком за станом здоров'я може бути опікуном (а.с.38), не судимий (а.с.41), за довідкою Донецького обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 01-931 від 27.11.2015 р. пройшов навчання (курси підготовки) кандидатів в опікуни (а.с.42). Обмеження щодо неможливості призначення [PERSON] опікуном, зазначені в статті 212 СК України, судом не встановлені. За поясненнями малолітньої [PERSON] у судовому засіданні вона має бажання і надалі проживати в сім'ї позивача, висловлювалася про позивача з теплотою як про свого батька, про дружину позивача - як про свою матір. За поданням Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради №87/12 від 02.02.2016 р. є доцільним інтересам малолітньої [PERSON], [INFO], яка фактично залишилися без батьківського піклування, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном [PERSON] (а.с.58). Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити позивача опікуном [PERSON], [INFO] Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Дійшовши висновку про необхідність позбавлення позивачки батьківських прав і про встановлення над дитиною опіки з призначенням опікуна, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.ст.182-183 СК України стягнути з відповідачки на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO] аліменти у визначеному позивачем і не спростованому відповідачкою розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) останньої. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved