Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 5814 грн. сплаченого авансу за розірваним договором у формі замовлення № 1527 від 26 серпня 2020 року, а також неустойки передбаченої ч.9 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 1 відсотка від зазначеної суми, що становить 58,14 грн., за кожний день затримки повернення грошей з 17 жовтня 2020 року до моменту виконання рішення про стягнення боргу з урахуванням приписів законодавства, що регулюють таке нарахування. В обґрунтування вимог вказував, що 26 серпня 2020 року ним за допомогою дистанційного зв`язку на інтернет сайті m1outlet.net було сформовано замовлення № 1527, яке складалося із трьох матеріальних речей. Даний сайт використовуються відповідачем, а тому того ж дня на рахунок останнього він, позивач, через сервіс інтернет оплат Portmone перерахував 5814 грн. в якості авансу у розмірі 50 відсотків від суми замовлення. Замовлені ним речі були доставлені 16 вересня 2020 року, тобто із суттєвим порушенням строків доставки обумовлених на сайті (8-10 робочих днів з моменту замовлення). Окрім того, такі речі виявилися неякісними та такими, що не відповідають опублікованому на сайті зразку за якістю виконання та кольором. Позивач вказав, що за таких обставин речі не можуть ним використовуватися для його цілей і потреб, а тому 16 вересня 2020 року він відмовився від їх отримання та 02 жовтня 2020 року направив для ФОП [PERSON] вимогу із пропозицією повернути кошти в добровільному порядку, від отримання якої відповідач відмовився 05 жовтня 2020 року та станом на день звернення до суду аванс для нього не повернув. З огляду на те, що відповідачем порушено його права як споживача, просив суд стягнути кошти сплаченого авансу та неустойку. Ухвалою судді від 29 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач, за положеннями ч.ч.7, 8 ст.128 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи, оскільки як фізична особа підприємець [PERSON] за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відсутній. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до\~ст.44\~ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З наявних в матеріалах справи поштових повідомлень №№ 3050101040117, 3050101045267, 3050101056684 вбачається, що судова кореспонденція (копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками), спрямована судом на адресу відповідача, повернулася на адресу суду з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За даними телефонограми № 576/21-Вих від 23.02.2021 відповідача повідомлено про наявність у провадженні суду зазначеної цивільної справи та про неодноразове повернення від нього поштових відправлень з причини його відсутності за зареєстрованою адресою місця знаходження. \~ \~ \~ \~Отже, у встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 26 серпня 2020 року [PERSON] за допомогою дистанційного зв`язку (поза межами торговельного/офісного приміщення), а саме на інтернет сайті m1outlet.net було сформовано замовлення № 1527, яке складалося із трьох матеріальних речей: кросівки BLADE WHITE N BLACK, розмір 44, модель Alexander MCQ BLADE WHITE N BLACK-172, вартість 4739 грн.; куртка Adorn, розмір XL, модель Off White Adorn-172, вартість 4739 грн.; джинси Consent, розмір 33, модель Loewe Consent-125, вартість 3444 грн. Того ж дня, 26 серпня 2020 року, [PERSON] через сервіс інтернет оплат Portmone перерахував в якості авансу у розмірі 50 відсотків від суми замовлення кошти в сумі 5814 грн. (квитанція № 7828-77НТ-5ТР1-6ХТ2 від 17.09.2020), котрі перераховано на рахунок [PERSON] (квитанція сформована ПАТ «Альфа-Банк»). За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] з 22.03.2008 року зареєстрований як фізична особа-підприємець за видом діяльності 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (основний). Згідно розміщеної на інтернет сайті m1outlet.net інформації (розділ 6) термін доставки по Україні як правило становить 8-10 днів, за винятком форс-мажорних обставин. 16 вересня 2020 року у відділення служби доставки «Нова пошта» від відправника [PERSON] доставлено для позивача замовлення № 20450279878944, від отримання якого він відмовився, що стверджується даними роздруківки із сервісу «Нова пошта у твоєму смартфоні». Відтак, замовлені позивачем речі були доставлені у строки понад ті, що обумовлені на сайті, котрий використовується продавцем ФОП [PERSON] . Окрім того, як зазначив [PERSON] , такі речі виявилися неякісними і такими, що не відповідають опублікованому на сайті зразку за якістю виконання та кольором, у зв`язку з чим не можуть ним використовуватися для його цілей і потреб. 02 жовтня 2020 року позивач направив для ФОП [PERSON] вимогу із пропозицією повернути кошти в добровільному порядку, від отримання якої відповідач відмовився 05 жовтня 2020 року, про що свідчать дані ксерокопій вимоги, опису вкладення у цінний лист, накладної, службового чеку та відмітки на поштовому відправленні. Під час розгляду справи до суду не надано жодного доказу на підтвердження повернення позивачеві авансу. Доказами, відповідно до\~ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п.8 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон), договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Відповідно до\~ст.525, 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Положеннями ч.1, п.1 ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). У разі\~коли надання\~недоступної,\~недостовірної,\~неповної або\~несвоєчасної інформації\~про продукцію\~та про\~виробника (виконавця,\~продавця)\~спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (ч.1 ст.6 Закону). Відповідно до ст.ст.610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно із ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 3 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза у торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. Відповідно до приписів ч.4 ст.13 Закону споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. Згідно ч.3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч.4 ст.12 Закону у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Судом встановлено, що [PERSON] 16 вересня 2020 року відмовився від отримання замовлених ним на інтернет сайті у продавця ФОП [PERSON] речей, проте впродовж тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору, тобто по 16 жовтня 2020 року включно, продавцем для нього не повернута сплачена сума грошей в розмірі 5814 грн. Відтак є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача у зазначеному розмірі сплачених грошових коштів в рахунок авансу за замовлення ним матеріальних речей. Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки, суд виходить з наступного. Згідно ч.7\~ст.13 Закону України "Про захист прав споживачів", до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою\~дев`ятою\~статті 12 цього Закону. Відповідно до ч.9\~ст.12 Закону, якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Період прострочення повернення відповідачем для позивача грошей з 17 жовтня 2020 року (з 31-го дня після відмови від отримання замовлення, про що споживачем оголошено для продавця через засоби телекомунікаційного зв`язку) по 20 травня 2021 року (дата постановлення судового рішення) становить 216 днів, 1 відсоток вартості продукції становить 58 грн. 14 коп., тому розмір неустойки становить 12558 грн. 24 коп. Згідно ч.10 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Разом з тим, відповідно до ч.3\~ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, положення частини третьої\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 по справі № 6-1120цс15 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 703/1181/16-ц. Враховуючи те, що розмір нарахованої за період з 17 жовтня 2020 року по 20 травня 2021 року неустойки значно перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення її розміру на підставі ч.3\~ст.551 ЦК України\~до суми в розмірі 5814 грн., тобто вартості сплачених [PERSON] грошових коштів в якості авансу за замовлення, від отримання якого він відмовився. А тому, виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів вивчених у судовому засіданні, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення неустойки, стягнувши її з відповідача в сумі 5814 грн. Також, суд враховує, що на час подання позову, позивач як споживач на підставі\~ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів"\~був звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ч. 6\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial