Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утриманння малолітньої доньки, мотивуючи позов тим, що 10.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у сторін народилося донька [PERSON], [INFO] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.04.2017 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню доньку [PERSON] залишено на проживання з матірю. На даний час донька проживає з позивачкою і перебуває на повному її вихованні та матеріальному утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання доньки не надає, ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, хоча має постійні доходи, оскільки, неофіційно працює на будівництві, часто виїжджає за кордон на заробітки. Інших неповнолітніх дітей, чи перестарілих батьків на його утриманні немає. А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 1600,00 грн. до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, просила стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти щомісячно в розмірі по 1 000,00 грн. до досягнення нею повноліття (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про стягнення аліментів щомісячно по 1 000,00 грн. на утримання доньки визнає, не заперечує щодо їх задоволення, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 14). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. 10.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], 26.02.2014 р.н.(а.с. 5). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28.04.2017 року шлюб між сторонами розірвано, малолітню доньку [PERSON], [INFO] залишено на проживання з матірю [PERSON] (а.с.6, 7). Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що позивачка просить, а відповідач не заперечує, про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання доньки слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання доньки. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2018 рік у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Оскільки, відповідач не заперечує щодо визначеного позивачкою розміру аліментів по 1 000,00 грн. щомісячно на утримання доньки, то суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малітньої доньки по 1 000,00 грн. щомісячно, що буде відповідати її інтересам та зможе забезпечити належний фізичний та духовний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 1 000,00 гривень до досягнення нею повноліття, починаючи з 19.10.2017 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. . А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 640,00 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved