Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа Воловецький РС ГУ ДМС України, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свою заяву мотивував тим, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. Крім позивача та членів його сім?ї в будинку зареєстрована, однак не проживає співмешканка покійного брата позивача [PERSON], яка в добровільному порядку відмовляється знятися з реєстраційного обліку, що перешкоджає позивачу повноцінно користуватися власним майном. [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно і належним чином. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване) відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник Воловецького районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в судове засідання також не з"явився. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS], що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №307354 від 11.03.2013 року (а.с. 5). Згідно відповіді Воловецького районного сектору Головного управління Державної міграційної служби за №18/271 від 23 березня 2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки виконкому Абранської сільської ради №339/02-17 від 13.05.2016 року житловий будинок №13 до 2001 року, тобто до перейменування будинків був будинком №10. Довідкою виконкому Абранської сільської ради №191/02-17 від 17.03.2016 року стверджується, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає з жовтня місяця 2015 року в будинку [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ст.ст.71 ч.1, 72 ЖК України відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки більше як 6 місяців без поважних причин не проживає у даному житловому приміщенні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Доказів про поважність причин відсутності відповідача [PERSON] у вказаному будинку судом не здобуто, як і не встановлено, що позивач чинив відповідачу перешкоди в користуванні жилим приміщенням. Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше шести місяців , а саме з жовтня місяця 2015 року не користуються будинком [ADDRESS], суд в сукупності всіх обставин по справі, з врахуванням ст. 41 Конституції, робить висновки про те, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а відтак позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved