Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

23 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати на її користь із [PERSON] аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову і досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 06 жовтня 2012 року вона і [PERSON] перебувають у шлюбі, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхня дочка [PERSON] проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. З часу припинення подружніх відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Домовленості щодо утримання дитини батьком між ними не досягнуто. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з липня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, шлюб між ними не розірваний, з цього час відповідач матеріально дочку не утримує. Просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення йому судової повістки, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] із 06 жовтня 2012 року перебувають у шлюбі, на даний час подружніх відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 397 від 17 жовтня 2017 року Комунального підприємства "Надія" села Семиполки Броварського району Київської області. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги позивачу на утримання дочки [PERSON] не надає, є працездатною особою. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки позивачу не надає, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved