Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

20 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ТОВ фірма «Тріанекс» про визнання припиненою поруки [PERSON] по Договору поруки №13-10/3 від 24 жовтня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Тріанекс» та [PERSON] В обгрунтування позовних вимог вказує, що 24 жовтня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» (Кредитор), ТзОВ фірмою «Тріанекс» (Боржник) та [PERSON] (Поручитель) було укладено Договір поруки №13-10/3. Згідно даного Договору поруки, Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань, в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за Кредитним договором №13-10 від 30.08.2010 року, укладеним між Боржником та Кредитором (далі за текстом - Кредитний договір). Як зазначив представник позивача, відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору №13-10 від 30.08.2010 року року з урахуванням змін, внесених Договором №2 від 24.10.2012 року про внесення змін, дата остаточного повернення кредиту - 25 листопада 2015 року. При виконанні основного зобовязання боржник зобовязаний дотримуватися як граничного терміну повернення кредиту, так і графіку сплати щомісячних платежів, що входить до змісту зобовязання, яке виникло на основі кредитного договору. Відповідно до пункту 4.3. Кредитного договору, позичальник сплачує проценти у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. При цьому, останній платіж на погашення кредиту ТОВ «Тріанекс» здійснено 30.08.2013 року, а відсотків - 19.11.2013 року. Враховуючи вищезазначене, зобовязання позивача як поручителя ТОВ «Тріанекс» за Кредитним договором припинилися щодо погашення кредиту та відсотків 28.02.2014 року, а щодо сплати відсотків - 31.05.2014 року. Саме до сплину цих строків відповідач мав право звернутися з позовною вимогою до майнового поручителя про виконання ним зобовязання за Кредитним договором. Оскільки цього зроблено не було, тому, як зазначає представник позивача, поруку [PERSON] по Договору поруки №13-10/3 від 24.10.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», ТзОВ фірмою «Тріанекс» та [PERSON] слід визнати припиненою. Представник третьої особи в судовому засіданні висловила позицію про необхідність задоволення позову повністю. Представник відповідача ПАТ «Кредобанк» проти позову заперечила, подавши письмові заперечення, згідно яких, зазначає, що ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду 18.02.2015 з позовом про стягнення з ТОВ " Тріанекс" та [PERSON] заборгованості, тобто в межах строків позовної давності та в межах дії Договору поруки від 24.10.2012 року, що був укладений між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] тому, просить суд в позові відмовити. Заслухавши представників сторін в судовому засіданні, дослідивши надані ними письмові докази, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2010 року між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Тріанекс» було укладено Кредитний договір №13-10, відповідно до умов якого ТОВ «Тріанекс» отримало Кредит в розмірі 271 689,56 євро. Дата остаточного повернення Кредиту - 29 серпня 2014 року; Цільове призначення Кредиту - погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №16-06 від 26.01.2006 р. в сумі 85 000,00 євро, погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №249-06 від 10.11.2006 року в сумі 22 500,00 євро, погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №76-07 від 23.03.2007 року в сумі 28 800,00 євро, погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №137-07 від 18.05.2007 року в сумі 124 733,99 євро.( а.с.5-10) 15 серпня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Тріанекс» було укладено Договір № 1 про внесення змін до Кредитного договору №13-10 від 30.08.2010 року, яким внесено зміни до умов забезпечення Кредиту та до порядку сплати комісій за адміністрування Кредиту.( а.с.11) 24 жовтня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Тріанекс» було укладено Договір № 2 про внесення змін до Кредитного договору №13-10 від 30.08.2010 року, яким внесено зміни до процентної ставки, умов забезпечення Кредиту, порядку сплати комісій, порядку повернення Кредиту, зокрема до графіку повернення Кредиту, та встановлено дату остаточного повернення Кредиту - 25 листопада 2015 року.( а.с.12) 24 жовтня 2012 року з метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Тріанекс» перед ПАТ «Кредобанк» за Кредитним договором між ПАТ «Кредобанк», TOB «Тріанекс» та [PERSON] був укладений Договір поруки № 13-10/3 (надалі - «Договір поруки»).( а.с.13) Згідно п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобовязується відповідати перед ПАТ «Кредобанк» за виконання ТОВ «Тріанекс» зобовязань в повному обсязі (повернення кредиту, сплата процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за Кредитним договором. Згідно з п. 2.6. Договору поруки ТОВ Тріанекс» та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед ПАТ «Кредобанк». Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач вважає, що його зобовязання як поручителя ТОВ «Тріанекс» за Кредитним договором припинилися щодо погашення кредиту та відсотків 28.02.2014 року, а щодо сплати відсотків - 31.05.2014 року з огляду на положення статті 559 ЦК України, згідно якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Покликання представника позивача на правові позиції, викладені у постановах Верховного суду України по справі № 6-1451цс від 14.09.2016 року та по справі № 6-53цс14 від 17.09.2014 року судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки в даному випадку договором поруки визначений конкретний строк дії поруки - три роки від дня настання строку виконання основного зобов"язання за Кредитним договором ( п.4.7 договору поруки), а строк виконання основного зобов"язання погашення встановлений 25 листопада 2015 року ( п.2 кредитного договору № 13-10 від 30.08.2010 року) Позивач вважає, що з часу несплати кожного з платежів починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя. Проте дане твердження Позивача є помилковим та спростовується положеннями самого Договору поруки від 24.10.2012 року №13-10/3. Відповідно до п. 4.7. Договору поруки № 13-10/3від 24.10.2012 року Договір поруки припиняється за сплином трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання за Кредитним договором.( а.с.13) Відповідно до Кредитного договору № 13-10 від 30 серпня 2010 року строк повернення Кредиту до 25.11.2015 року. Договором поруки в п. 4.7. встановлено строк його припинення - за спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання за Кредитним договором., тобто строк дії поруки припиняється 25 листопада 2018 року. З позовною заявою про стягнення заборгованості з ТОВ «Тріанекс та [PERSON] за Кредитним договором №13-10 від 30.08.2010 року ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду 18.02.2015, тобто в межах строків позовної давності та в межах дії Договору поруки від 24.10.2012 року, що був укладений між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON], тому посилання позивача на ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України\~ суд вважає безпідставними. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ч.1 ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. З аналізу Договору поруки №13-10/3 від 24.10.2012 року вбачається, що строк виконання основного зобовязання чітко визначений строк повного погашення кредиту 25 листопада 2015 року. За таких обставин у банку виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту з 25 листопада 2015 року, а оскільки банк звернувся до поручителя з позовом про стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором - у лютому 2015 року, тобто в межах строків передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК, тому, умови для визнання поруки припиненою відсутні, підстав для задоволення позову немає. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed