Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

29 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона з 23 квітня 2004 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Рішенням суду від 21 грудня 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина, участі у його вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Їхній малолітній син [PERSON] проживає разом із нею, [PERSON], та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] є здоровою та працездатною особою, працює та отримує заробітну плату, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу малолітньому синові. Просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ?? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що з 23 квітня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2012 року шлюб між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, позивачем [PERSON], та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги своєму синові [PERSON] не надає. З 09 грудня 2013 року працює торговим агентом у Приватному підприємстві "Ласунка-Маркет". Його сукупний дохід за період з 09 по 31 грудня 2013 року складає 1081 грн. 82 коп. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги малолітньому сину [PERSON], [INFO], добровільно не надає, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору позивачі звільняються. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved