Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 23.05.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської Ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації шлюбів 23.05.2006 року зроблено відповідний актовий запис за №849. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей дочку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають разом з ними. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через те, що між ними постійно виникають конфлікти, непорозуміння. Вони мають різні погляди на життя, сімейні відносини та виховання дітей, втратили почуття довіри та любові один до одного. Проживають з відповідачем в напружених відносинах, що негативно впливає на дітей. З вересня місяця 2016 року не підтримують шлюбні відносини. Вони намагались примиритись з відповідачем з метою збереження сім'ї, однак примирення не відбулось, вони прийшли до висновку про розірвання шлюбу. Шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам, оскільки вона не підтримує з відповідачем шлюбні відносини, тому просить суд строк на примирення не надавати. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "Рак". В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі (09.10., 01.11.2017р.) не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, що стверджується розпискою про вручення повістки на 09.10.2017 р. та повернутим поштовим конвертом з судовою повісткою на 01.11.2017 року з відміткою "Від отримання відмовився". Заяви про відкладення розгляду справи, відповідач не надав. Згідно ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітну на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст.77 ч.2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання без поважних причин. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. 23 травня 2006 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 849 (а.с. 3). В шлюбі мають дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 4,5). Відповідно\~до\~ст.112 ч. 2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити прізвище після розірвання шлюбу.

Outcome: dismissed