Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

11 грудня 2020 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, як орган опіки та піклування, звернулася до суду в інтересах дитини з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , посилаючись на наступні обставини. [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ст.135 СК України. Хлопчик проживає у бабусі [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Мати ухиля- ється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не цікавиться його життям, навчанням та станом здоров`я, не займається його утриманням та фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. За місцем проживання вона характеризується негативно. Питання про ви- конання відповідачем своїх батьківських обов`язків неодноразово розглядалося на засіданні комі- сії з питань захисту прав дитини, попереджалася та притягувалася до адміністративної відповіда- льності. На виконання рішення комісії від 26.11.2020 р. службою у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] . За таких обставин просила позбавити ві- дповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. Представник позивачау судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила справу роз- глянути з її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.26). Відповідач до суду за викликом не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи спо- віщалася належним чином (а.с.35), відзиву на позовну заяву не подала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення, в яких не зеперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути у його відсут- ність (а.с.23-24). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, враховуючи наявність дос- татніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення, у відповід- ності до ст.ст.280-282 ЦПК України. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов`язані вживати усіх необхі- дних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психоло- гічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального по- водження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьків- ських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] р. народ- ження , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) Відповідно до висновку Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 09.12.2020 р. (а.с.3), даний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити бать- ківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З копії паспорту серії [NUMBER] (а.с.5 ) видно, що відповідач [PERSON] народилася [INFO] р. в с.Федорівка Федорівського району Кустанайської області. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини в порядку, пе- редбаченому ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів циві- льного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00016446290 від 18.03.2016 р. (а. с.7). Із актів обстеження житлово-побутових від 12.09.2019 р. та від 09.11.2020 р. (а.с.8-9), видно, що малолітній [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з бабусею. Будинок обладнаний пічним опаленням, житлово-побутові умо- ви проживання у задовільному стані, відсутній одяг та власні речі дитини. За місцем проживання відповідач характеризується негативно, хлопчик на теперішній час про- живає з бабусею [PERSON] , 1958 р. народження, яка займається його вихованням, мати хло- пчика офіційно не працевлаштована, іноді працює по найму, участі у вихованні дитини не прий- має, вживає алкогольні напої (а.с.10,12). З довідки КЗ «Глибоківської ЗОШ І-ІІІ» (а.с.13) вбачається, що [PERSON] регулярно від- відує заняття в школі. Дитина завжди охайна, доглянута, забезпечена шкільним приладдям. Бабуся [PERSON] завжди цікавиться шкільним життям онука. Довідкою фельдшерсько-акушерського пункту с.Глибоке Татарбунарського району Одеської об ласті від 12.11.2020 р. (а.с.16) підтверджується, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та розвитку сина [PERSON] , 2009 р. народження, в медичний заклад з медичних питань стосо- вно дитини звертається бабуся [PERSON] . В силу ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навча- ння, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як передбачено ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ч.ч.1, 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини право на рівень життя, не- обхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпече- ння гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п. 17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наяв- ність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повно- літніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує належним чином батьківських обо в`язків щодо утримання та виховання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] р. на- родження, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подаль- шій долі, не цікавиться його станом здоров`я, фізичний та духовний розвиток, підготовку до нав- чання та самостійного життя. Зважаючи на дані обставини та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає за мо- жливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 11.12.2020 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Ук- раїни. На підставі викладеного,

Outcome: approved