Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

21 січня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 7 червня 1996 року з відповідачем перебуває в шлюбних відносинах, від яких [INFO] народився син [PERSON], а також [INFO] - син [PERSON]. Шлюб між сторонами розірваний рішенням Роменського міськрайонного суду від 22.02.2012 року. Після розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] залишився проживати з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Коштів позивачки для повноцінного утримання їх спільного сина не вистачає. Відповідач на даний час працює у Східній філії ТОВ "Секьюрайті" м. Прилуки водієм, має стабільний дохід, у нього задовольний стан здоров'я, на його утриманні інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків не має. За таких обставин просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] підтримала пояснення [PERSON] і просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини від його заробітку, посилаючись на те, що їх спільний з позивачкою повнолітній син [PERSON] проживає разом з ним і перебуває на його утриманні. Він проживає з матір'ю-пенсіонеркою і сам має поганий стан здоров'я. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 7 червня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народився син [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 6). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 22 лютого 2012 року шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] залишився проживати з позивачкою (а.с. 23). Матеріально забезпечувати сина в добровільному порядку відповідач відмовляється. Відповідач [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований, працює у Східній філії ТОВ "Секьюрайті" м. Прилуки водієм, регулярно отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, хоча він проживає з матір'ю-пенсіонеркою, яка отримує пенсію і стороннього догляду не потребує. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України. Задовольняючи повністю позов, суд не бере до уваги часткове заперечення відповідача проти позову і його згоду на сплату аліментів в меншому розмірі - 1/8 частині, ніж заявила позивача - ? частини, оскільки спільний син сторін Вадим, який проживає з відповідачем, є повнолітнім, має повну цивільну дієздатність і ніяким чином не обмежений у здійсненні своїх прав чи обов'язків. Відповідачем не надано ніяких доказів з приводу того, що повнолітній син [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька і отримує таку допомогу. Про свій поганий стан здоров'я відповідач доказів суду також не надав. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved