Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача, аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на дитину починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що у них з відповідачем на вихованні знаходиться спільна дитина, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість. Зазначила, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24.04.2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, а неповнолітнього, [PERSON] , залишено проживати з матір`ю - [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила вимоги задовольнити в повному обсязі. вказала, що дитина потребує додаткових витрат на її розвиток, відвідування дитячого садку та лікування. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав. що сплачувати аліменти в тому розмірі, який просить позивач не може, оскільки є безробітним, на підтвердження чого надав відповідну довідку Рівненського міського центру зайнятості. Крім того, вказав, що і так підтримує дитину, допомагає матеріально, надав для огляду суду декларацію про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу, відповідно до якої саме він був представником неповнолітнього під час укладення згаданої декларації. Зазначив, що надавав допомогу на лікування дитини. Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечив частково з підстав висловлених позивачем. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування), про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини - задоволено повністю. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.07.2015 року відділом РАЦС реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 893. Визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю дитини - [PERSON] Вказане рішення Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 31 липня 2018 року залишено без змін, постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 21.07.2018 року. Батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27.11.2015 року. В судовому засіданні досліджено довідку Рівненського міського центру зайнятості від 27.05.2019 року №01-40/2026 відповідно до якої [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 14.05.2019 року по даний час. Згідно з декларацією №0000-200Х-М303 поданою 29.05.2018 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу представником неповнолітнього [PERSON] був [PERSON] . Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2019 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1626 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, про те що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі який вона просить згідно позовних вимог. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, враховуючи потребу в витратах на лікування дитини, позицію відповідача, який позов визнав частково, однак є безробітним суд вважає позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1400,00 грн., щомісячно на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією спорів, з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved