Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

25.04.2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області та просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: [ADDRESS] , в наступних частках: - за [PERSON] на 1/5 частину, як за членом колгоспного двору та на 2/5 частин, як спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] ; - за [PERSON] на 1/5 частину, як за членом колгоспного двору; - за [PERSON] на 1/5 частину, як за членом колгоспного двору. При цьому позивачі посилаються на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вони - позивачі, померлі [PERSON] та [PERSON] ,входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/5 частину цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилась спадщина на 1/5 частку будинку, яку прийняв її син - [PERSON] , що в загальній сукупності разом з часткою матері становило 2/5 частки житлового будинку. Коли помер [PERSON] , а саме [INFO], позивач [PERSON] успадкувала його частину в житловому будинку, як спадкоємець за законом першої черги, тому вона просить визнати за нею право власності на 2/5 частин вищезазначеного житлового будинку. Але постановою приватного нотаріуса позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на частку житлового будинку.Також позивачам рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено в проведенні реєстрації права власності на їх частку будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивачі звернулися до суду з цим позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просять розглянути справу у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - позивачі по справі. На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/5 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області № 933 від 11.12.2018 року (а.с.30), свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області 22.11.2003 року, відповідно до якого [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с.16), свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Дмитрівською сільською радою народних депутатів Болградського району Одеської області 15.12.1996 року, відповідно до якого [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON] (а.с.17). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно № 38605106 від 08.12.2017 року та № 43814956 від 01.11.2018 року позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказані частини житлового будинку через відсутність у них правовстановлюючого документу на ці частини будинку (а.с.38,39). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2000 року, виданого Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №11 [PERSON] , померла [INFO] (а.с.19). Спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.10.1950 року (а.с.18-а), фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 798/04, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори (а.с.82-98), з якої також вбачається що з заявою про видачу свідоцтва звернувся тільки син, який на деяке майно отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Загальна частка [PERSON] в житловому будинку склала 2/5 частин. Після цього, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з № 384, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.20). Після його смерті відкрилась спадщина на усе належне померлому майно, в тому числі на 2/5 частин у вищезазначеному житловому будинку. Позивач по справі [PERSON] є дружиною спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.11.1968 року, а/з №42, тобто відповідно до ст. 1261 ЦК вона позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради №933 від 11.12.2018 року (а.с.30) та матеріалами спадкової справи № 141/2015, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори, з якої також вбачається, що на деяке майно спадкоємець вже отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.51-80). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. №538/02.31 від 15.03.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на частку житлового будинку (а.с.40). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved