Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

24 липня 2019 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 липня 2015 року позивач уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №59. Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З початку 2017 року сімейне життя між сторонами по справі погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи з середини 2017 року позивач та відповідач сумісно не проживають та не ведуть спільного господарства, тому позивач прохає розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнив позовні вимоги та прохає розірвати шлюб з відповідачем, без стягнення з відповідача на його користь судових витрат. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України , за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 липня 2015 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №59, згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За ствердженням позивача, яке відповідач не спростувала, шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Як зазначено устатті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України,кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Як вбачається з ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечувала проти задоволення позову. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу між сторонами, що не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON], яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved