Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Виноградівської районної адміністрації Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, стягнення заборгованості по сплаті аліментів та про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони одружилися 26.01.2008 року. Від шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Через рік після одруження відповідач покинув позивачку з малолітньою дитиною. 29.09.2010 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29.09.2010 року, яке було видано згідно рішення Виноградівського районного суду. З 2009 року вони разом не проживають, відповідач повернувся в с.Підполіззя, а позивачка з дочкою проживає в с.Букове у будинку своїх батьків. Рішенням Виноградівського районного суду від 30.12.2009 року (справа №2-1483/09) присуджено стягнення із відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини в розмірі по 500 грн. щомісячно. Позивачка вказує, що з 2009 року відповідач життям та здоров'ям дочки не цікавиться, жодного разу дитину не бачив, ніякої участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні не приймає, аліменти не сплачує, кілька місяців аліменти сплачував його покійний батько. Через заборгованість по сплаті аліментів відповідача було обмежено у праві виїзду за кордон. Згідно розрахунку, за підписом державного виконавця Воловецького РВ Биркович Е.П. заборгованості по аліментах від 20.10.2016 року по виконавчому листу станом на 20.10.2016 рік складає 9497,00 грн. У зв'язку з цим, позивачка звернулася до суду із позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав, стягнення заборгованості за аліментами в сумі 9497,00 грн. та збільшення розміру стягуваних аліментів до 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд такі задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації в судове засідання також не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 26.01.2008 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу [INFO] у сторін народилася одна дитина - дочка [PERSON]. 29.09.2010 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке було видано згідно рішення Виноградівського районного суду. Рішенням Виноградівського районного суду від 30.12.2009 року №2-1483/09 присуджено стягнення із відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального стану відповідача. Згідно довідки Буківської сільської ради Виноградівського району від 17.10.2016 року за № 02-25/730, дитина сторін проживає разом з позивачкою. Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї позивачки [PERSON] від 17.10.2016 року № 02-10/421 встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з мамою. Мама старається, працює щоб забезпечити матеріально свою дочку всім необхідним; в дитини є своя кімната, де наявні всі зручності і стіл для навчання. Дитина навчається у 3-му класі Буківської ЗОШ І-ІІІ ст.ст. Дитина здорова, доглянута. Сім'я забезпечена, санітарний стан житла задовільний. Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], від 26.01.2017 року за № 03-19/274, встановлено, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 24.01.2017 року. Для повного з'ясування обставин по даній справі на засідання було запрошено батька дитини, але він не з'явився. Прийнято рішення, письмовий висновок, за яким орган опіки та піклування в інтересах дитини вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1-2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Виходячи з того, що на підставі рішення Виногрдівського районного суду від 30.12.2009 року з відповідача стягувалися аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки, відповідач сплачував аліменти не в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 9497,00 грн., наявність якої підтверджено розрахунком заборгованості по аліментах від 20.10.2016 року, за підписом державного виконавця Воловецького РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Бирковича Е.П., суд вважає, що права позивачки підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості. Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З тексту позовної заяви встановлено, що відповідач є молодим працездатним чоловіком, постійного місця роботи немає, виїжджає на заробітки за кордон, інших утриманців не має. Крім цього витрати на утримання дитини збільшилися, зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2009 роком. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved