Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

10.09.2010 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку. 10.11.2011 року і 20.12.2011 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON] в її інтересах, та в інтересах неповнолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку. До участі у справі в якості третьої особи був залучений Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 14.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNG0G10000004454, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 200 000 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути суму кредиту, виплатити за користування кредитними коштами 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.01.2023 року. У відповідності до умов договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця. В період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж)для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також, інших витрат. В порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим, загальна сума заборгованості станом на 13.07.2010 року становить 259 796,55 грн. Позивач також зазначає, що в забезпечення виконання кредитного договору, 14.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем був укладений договір іпотеки № DNG0G10000004454, відповідно до якого, відповідач [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 93,7 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], а також, земельну ділянку площею 0,0911 га., кадастровий номер 1211900000:01:029:0022, яка розташована за вищезазначеною адресою. Посилаючись на ст.ст. 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.. 109 ЖК України, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNG0G10000004454 від 14.01.2008 року в розмірі 259 796,55 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 93,7 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0911 га., кадастровий номер 1211900000:01:029:0022 які розташовані за адресою: [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON], шляхом продажу зазначеного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також, наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити відповідачів [PERSON], [PERSON], неповнолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] із спірного житлового приміщення із зняттям з реєстраційного обліку. В судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], яка діє також і в інтересах неповнолітніх дітей, в судове засідання не з'явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, з наступного. Згідно до ст. 11,16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 14.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNG0G10000004454, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 200 000 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути суму кредиту, виплатити за користування кредитними коштами 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.01.2023 року. У відповідності до умов договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця. В період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж)для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також, інших витрат. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим, загальна сума заборгованості станом на 13.07.2010 року становить 259 796,55 грн. яка складається з: заборгованість за кредитом - 196 017,86 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 37 816,61 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 2 344,21 грн.; штраф (процентна складова) - 23 617,87 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Банку. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець (Кредитор) має право дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, суд приходить до переконання, що Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитного договору, 14.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки № DNG0G10000004454, відповідно до якого, відповідач [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 93,7 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], а також, земельну ділянку площею 0,0911 га., кадастровий номер 1211900000:01:029:0022, яка розташована за вищезазначеною адресою У відповідності до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішення суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та неповнолітні [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] проживають та зареєстровані в спірному житловому приміщенні. У відповідності до ст. 109 ЖК України та ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Оскільки предметом іпотеки є житловий будинок, а який звертається стягнення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги банку в частині виселення мешканців є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням або виселення. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку у спірному житловому приміщення не підлягають задоволенню, оскільки, не входять до компетенції суду. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 1 728,50 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: partial