Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

14.01.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають трьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду після розірвання шлюбу визначено місце проживання неповнолітніх дітей разом з ним. Діти повністю знаходяться на його утриманні. Відповідач офіційно працевлаштована, має стабільний заробіток. [PERSON] проживає окремо від сім`ї і матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. З метою захисту майнових прав своїх дітей змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Відповідач та її представник у судовому засіданні пояснили, що визнають позов частково. Відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі Ѕ її заробітної плати, однак 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину сплачувати не має можливості, оскільки щомісячно отримує на руки близько 3000 грн. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі з 24.11.2007 року, який був розірваний рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/2658/17 від 13.09.2017 року (а.с. 10) та мають трьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6). За рішенням суду № 285/4663/17 від 09.08.2018 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей разом з батьком - позивачем [PERSON] (а.с. 11-12). Діти, як встановлено в судовому засіданні, проживають з батьком за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його утриманні. Також встановлено, що [PERSON] працює у ТОВ «Агенція-школа іноземних мов «Генерація ХХІ» та отримує заробітну плату (а.с. 37). Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві України. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2019 року - 1626 грн., з 01.07.2019 року - 1699грн., з 01.12.2019 року - 1779 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019 року - 2027 грн., з 01.07.2019 року - 2118 грн., з 01.12.2019 року - 2218 грн. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровою, працевлаштованою, позовні вимоги визнала частково, та враховує, що позивач є інвалідом 3-ї групи. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 14.01.2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved