Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона знаходилася у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] з 2005 по 2010 роки. [INFO] у них народилася донька [PERSON], батьком якої добровільно записаний [PERSON] У 2010 році стосунки між подружжям розладились і відповідач покинув її із дитиною. Деякий час [PERSON] надавав допомогу на утримання доньки, але наприкінці 2012 року він припинив спілкування, перестав виконувати батьківські обов'язки по утриманню дитини. Вихованням та забезпеченням доньки займається тільки вона, а відповідач взагалі не цікавиться життям дитини. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], стягнути на її користь на утримання дитини з відповідача аліменти у розмірі ? частини його доходу (заробітку) щомісячно, стягнути судові витрати: 487,20 грн. судового збору та 350 грн. за правову допомогу адвоката по підготовці позову. У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги позов підтримали в повному обсязі. Додатково пояснили, що останні 3 роки відповідач не спілкувався з дитиною, не надавав кошти на її утримання. Не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон на оздоровлення. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову. У нього з позивачкою складні відносини з приводу грошового утримання її та їхньої доньки, хоча вони спільно вирішили, що він стане моряком. З 2010 року він навчався, а потім постійно перебував у довгострокових відрядженнях. Його обмежують у спілкуванні з [PERSON], змінили її номер телефону. Він надсилав на ім'я позивачки кошти на утримання доньки, що підтверджується копіями платіжних документів. Він спілкувався з учителями доньки, інтересувався її навчанням. Органи опіки прийняли рішення про недоцільність позбавлення його батьківських прав. Бажає спілкуватися із дитиною. Має інших дітей, на одного із яких сплачує аліменти, а також витрачає кошти на його лікування. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини, заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи: управління у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, у судове засідання не з'явився, надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступне. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона вихователька із дошкільного закладу, який відвідувала дитина [PERSON]. Спілкується із дитиною та її матір'ю, яка сама доглядає доньку, батька останні роки не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона допомагає [PERSON] у догляді за дитиною протягом останніх трьох років. З відповідачем не знайома. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він є хрещеним батьком [PERSON]. Вказав, що раніше відповідач та дитина спілкувались, однак останні три роки [PERSON] не цікавиться донькою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він є рідним братом позивачки. Пояснив, що і раніше він більше ніж батько допомагав доглядати дитину, а останні три роки [PERSON] взагалі не намагався спілкуватися із донькою. Як вбачається із матеріалів справи, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.3). У характеристиках на [PERSON] вказано, що протягом навчання дитини батько школу не відвідував, навчанням доньки не цікавився (а.с.4-5). Суд не приймає як доказ по справі акт від 18.11.2015 року (а.с.6), оскільки документ складений зі слів осіб, повноваження яких не підтверджені. Згідно із висновком департаменту труда та соціальної політики управління служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради від 26 січня 2016 року №66 недоцільно позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки батько є моряком дальнього плавання, що підтверджується наданими документами. У 2015 році переїхав на постійне проживання до Харківської області, намагається налагодити відносини з матір'ю дитини, що перешкоджає його спілкуванню з донькою [PERSON]. Подав заяву про встановлення порядку його участі у вихованні дитини (а.с.41-42). Копією платіжного документа підтверджується відправлення грошових коштів у розмірі 6000 грн. [PERSON] на ім'я [PERSON] 05.01.2016 року (а.с.57). Із копії Послужної книжки моряка, копією закордонного паспорту на ім'я [PERSON] вбачається, що він не однократно перебував у тривалих відрядженнях за кордоном у період з 2011 року по теперішній час (а.с.62-69). Згідно із копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2003 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частина доходу (а.с.70). Положеннями статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 Сімейного кодексу України вказує обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Оцінюючи поведінку відповідача [PERSON] щодо ухилення ним від обов'язків по вихованню дитини, суд враховує, що відповідач тривалий час не спілкується із своєю малолітньою донькою. Однак слід врахувати, що [PERSON] є моряком дальнього плавання та тривалий час перебуває у відрядженнях, що підтверджено наданими ним доказами. Негативні характеристики відповідача зі слів відповідачки, її матері та свідків, суд не вважає достатніми доказами для такої крайньої міри впливу як позбавлення батьківських прав. На підставі наведеного, суд вважає, що не доведені факти неналежного піклування відповідача [PERSON] про свою малолітню дитину [PERSON] Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, суд встановив наступне. Відповідач вказаний як батько дитини у свідоцтві про народження, батьківства не заперечує, погоджується із вимогами про стягнення аліментів у вказаному розмірі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із статтями 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору належить стягнути з відповідача. У Постанові Пленуму ВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 № 10 (пункти 47, 48) визначено, що відсутність розрахунку витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Тому у вимогах про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити, оскільки,

Outcome: partial