Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

29.03.2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 08.10.2011 року шлюб між сторонами був зареєстрований актовим записом №79, від якого вони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] , з квітня 2016 року вони припинили сімейні стосунки, подальше спільне життя неможливе із-за несумісності характерів, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги, спору про поділ майна та виховання сина не існує, посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110 СК України прохав розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". 09.04.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 22.05.2019 року. Відзив на позов до суду не надійшов. 22.05.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті в судове засідання на 06.06.2019 року за участю сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що після припинення спільного проживання у квітні 2016 року, сторони вели перемовин щодо поновлення сімейних відносин, однак спільне проживання не поновили, посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110 СК України прохав розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суду не повідомив повторно, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не подав. Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області призначено заочний розгляд справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи судом, який не з`явився в судове засідання та не повідомив про причину своєї неявки до суду, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 08.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом №79 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися. У квітні 2016 року сторони припинили спільне, син мешкає з позивачем. Сторони вели перемовини щодо поновлення спільного проживання, але спільне проживання не поновили. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони дитину: сина, шлюбні відносини не склалися з вини сторін, що призвело до припинення сімейних відносин у квітні 2016 року, вважає примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на підставах, передбачених законом, підтверджений обставинами, встановленими судом під час їх перевірки достовірними, належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а після розірвання шлюбу бажає іменуватися цим прізвищем, то суд відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу залишає [PERSON] прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved