Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

15.03.2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Станильської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, Трускавецької міської ради Львівської області, в якому просить визначити, що частка спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 4621287400:01:002:0238, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] становила 1/2 , а частка [PERSON] становить 1/2 частину цієї земельної ділянки, а також визначити, що частка спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0906 га, кадастровий номер 4621287400:01:002:0239, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS], становила 1/2 , а частка [PERSON] становить 1/2 частину цієї земельної ділянки. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина. Зазначає, що у приватній спільній сумісній власності її та її матері [PERSON] знаходяться дві вищевказані земельні ділянки. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не визначено розмір ідеальних часток вказаних земельних ділянок, належних спадкодавцю та рекомендовано звернутись із відповідним позовом до суду для вирішення даного питання. На даний час вона є єдиним спадкоємцем, оскільки [INFO] помер її батько [PERSON] , у зв`язку з чим просить визначити, що частки спадкодавця [PERSON] та її частки, в праві спільної сумісної власності на вказані земельні ділянки становить по 1/2. 16.03.2021 провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 06.04.2021. 06.04.2021 ухвалою судді закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 09.04.2021. Позивач [PERSON] в судове засідання не звилась, однак її представник адвокат Коцан Р.М. подав заяву про розгляд справи в їхній відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити. Представник Трускавецької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився. Міським головою Кульчицьким А. подано до суду клопотання, в якому він просить розгляд даної справи проводив у відсутності представника міської ради, не заперечивши щодо задоволення заявлених в позові вимог. Представник Станильської сільської ради Дрогобицького району Львівської області в судове засідання не з`явився. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріалами справи встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.09.1971, (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2007 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2019 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , (а.с. 24). З рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 2 - 1310 2008 р. від 07.08.2008 вбачається, що позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу, (а.с. 6). Відповідно досвідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 23636773 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23637018 вбачається, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4621287400:01:002:0238 належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , (а.с. 18, 19). Також, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 23638194 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 23638379 вбачається, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,0906 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4621287400:01:002:0239 належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22, 23). Крім того, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2008 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на Ѕ ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями на [ADDRESS] , друга половина житлового будинку залишається у власності [PERSON] як частка у спільному майні подружжя. Позивачем [PERSON] здійснено державну реєстрацію права власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20220586 від 13.09.2008, а.с. 6,8. Крім того, право власності [PERSON] на Ѕ частину житлового будинку на [ADDRESS] підтверджується також і витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно №20220626 від 13.09.2008, а.с. 17. Частинами першою та другою статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та другою статті 370 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними бо законом. Стаття 322 ЦК України встановлює, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Тому власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном та здійснювати стосовно останнього будь-які дії, що не суперечать закону, але й мусить виконувати певні обов`язки, передбачені законом. Одним з таких обов`язків власника є його обов`язок утримувати майно, що йому належить. Це означає, що він має нести витрати, необхідні для збереженості майна, а також мусить вживати усіх заходів, повязаних із забезпеченням належного стану майна. У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. В зв`язку з наведеним суд приходить до переконання, що виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частки спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на вказані земельні ділянки становить 1/2. За наведених вище підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved