Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

26.01.2009 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 34088грн. 92 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № DNQ0AU01312458 від 27 вересня 2007 року відповідачу було надано кредит у розмірі 39681 грн. 59 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,16 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.09.2012 року. Однак зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 31 грудня 2008 року заборгованість за кредитним договором склала 34088 грн. 92 коп., з якої 30579 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом, 2887 грн. 34 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 263 грн. 82 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користуванням кредитом, 358 грн. 36 коп. - пеня. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення, які відповідають змісту позовних вимог. Додатково пояснив суду, що договору купівлі-продажу автомобіля Банк не має, оскільки права власності на автомобіль на даний час зареєстроване за відповідачем, автомобіль продано не було. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що позивач вже отримав в рахунок погашення заборгованості від відповідача рухоме майно (автомобіль), просила врахувати при постановленні рішення суду факт існування акту від 18.10.2008 року про передачу відповідачем автомобіля Банку. При цьому пояснила суду, що позивач реалізував дане рухоме майно згідно договору купівлі-продажу рухомого майна № 200811111-24 від 11.11.2008 року, який був укладений між закритим товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON]. Посилаючись на вищенаведене, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № DNQ0AU01312458, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий в ВАТ ВТБ Банк поточний рахунок на строк з 27.09.2007 року по 26.09.2012 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 31404,85 грн. на наступні цілі: купівлю автомобіля ВАЗ 210700-20, а у розмірі 8276,75 грн. на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,43% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати в розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, щомісячний платіж складає 831,20 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Також сторонами укладено 27 вересня 2007 року договір застави рухомого майна - автомобіля марки ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], у якості забезпечення виконання зобов'язань заставодавця, відповідача, за кредитним договором від 27 вересня 2007 року № DNQ0AU01312458 (а.с.4-8). Відповідно до п.2.2.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 7.1, 7,4 даного Договору. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору, при порушенні будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу. Зобов'язання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 31 грудня 2008 року заборгованість за кредитним договором склала - 34088 (тридцять чотири тисячі вісімдесят вісім) грн. 92 коп., яка складається з 30579 (тридцять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом, 2887 (дві тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 34 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 263 (двісті шістдесят три) грн. 82 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користуванням кредитом, 358 (триста п'ятдесят вісім) грн. 36 коп. - пеня. Згідно акту від 18 жовтня 2008 року [PERSON] передав та поручив ПриватБанку передати на реалізацію за ринковою вартістю автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: VIN-[NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], та направити отримані кошти на погашення заборгованості у разі невиконання [PERSON] зобов'язань перед ПриватБанком до 18.10.2008 року. В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що на даний час вищевказаний автомобіль не реалізовано, автомобіль зберігається на автостоянці ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що автомобіль, який було передано ПАТ КБ «Приватбанк» для реалізації згідно акту від 18.10.2008 року продано, проте кошти від продажу автомобіля в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не зараховані. Відповідно до пунктів 1.7, 1.8 договору №20081111-24 від 11.11.2008 року між закритим товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] щодо продажу, зокрема, автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до моменту його остаточного виконання сторонами. Сторони домовились здійснити нотаріальне посвідчення договору у семиденний строк з моменту підписання цього договору. Витрати, пов'язані з нотаріальним посвідченням договору, несе продавець. Право власності на рухоме майно переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору (а.с.29-32). Відповідно до ч.1 ст.209, ст.210 Цивільного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір про закупівлю, який укладається відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель", на вимогу замовника підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N1388 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Однак, в матеріалах справах відсутні відомості щодо нотаріального посвідчення договору, договір №20081111-24 від 11.11.2008 року нотаріально посвідчено не було. Право власності на автомобіль марки ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску: 2007, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], зареєстровано за [PERSON], [INFO], згідно відомостей, наданих Павлоградським МРЕВ. Таким чином, вищевказаний автомобіль продано не було, тому і кошти від продажу автомобіля в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не можуть бути зараховані. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved