Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кавалерідзе, 27» (далі по тесту ОСББ) про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ від 30.08.2018 в частині визначення розміру внеску на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Обгрунтовує позов тим, що він є співвласником будинку [ADDRESS] , членом ОСББ. 30 серпня 2018 року відбулись загальні збори, на яких він був присутній та приймав участь у голосуванні з інших питань. Проте, голосування з питань збільшення розміру внеску на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на загальних зборах не проводилось, оскільки таке питання взагалі не вирішувалось і не ставилось на голосування. Вважає, що рішення про збільшення внеску з 2,01 грн./кв.м до 4,10 грн./кв.м прийнято з\~порушенням встановленого порядку, всупереч Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», оскільки голосування проводилось лише в порядку письмового опитування, без поіменного голосування безпосередньо на загальних зборах, без жодних пояснень необхідності збільшувати розмір внесків, без пояснень кошторису в його дохідній та витратній частинах. Вважає, що прийняте рішення про збільшення внеску порушує його права як співвласника, просить рішення загальних зборів в частині збільшення внеску визнати недійсним як таке, що ухвалено з порушенням Закону і Статуту, порушенням прав позивача. Ухвалою від 22.10.2019 позов прийнято до провадження і призначено підготовче судове засідання. 13.11.2019 від відповідача\~ОСББ\~«Кавалерідзе, 27» до суду надійшов відзив, в якому просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Вказує, що загальні збори ОСББ від 30.08.2018 проведені відповідно до вимог\~Закону\~України «Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ, всі члени ОСББ як співвласники отримали письмове опитування, в якому кожен проголосував. За підсумками письмового опитування власників ОСББ більшість власників квартир висловилась підвищити внески до 4,10 грн./кв.м: «за» - проголосували 53 співввласника, лише 12 - висловились «проти». Серед власників, котрі висловили свою позицію «проти» був позивач, котрий до теперішнього часу здійснює оплату за попереднім тарифом, у зв`язку з чим утворилась перед ОСББ заборгованість в розмірі 2347 грн. Голова правління ОСББ «Кавалерідзе, 27» [PERSON] С [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовує зустрічні вимоги тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Оскільки останній здійснює оплату внесків і платежів у розмірі без врахування тарифах, затверджених рішенням від 30.08.2018, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 2347 грн.. Крім того, просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 40,31 грн., інфляційні втрати в розмірі 68, 06 грн., пеню за несвоєчасну сплату внеску в розмірі 318,56 грн., судові витрати і витрати на правову допомогу. Ухвалою від 20.11.2019 зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] 03.12.2019 від [PERSON] до суду надійшов відзив на зустрічний позов, відповідно до якого проти зустрічного позову заперечує в повному обсязі, просить відмовити, оскільки оскаржує збільшені внески на утримання будинку з 2,01 грн. до 4,10 грн. за один кв.м. ОСББ « [ADDRESS] , [ADDRESS] » 13.12.2019 подало відповідь на відзив. 13.12.2019 від ОСББ «Кавалерідзе, 27» надійшла заява про застосування строків позовної давності. 17.12.2019 позивач подав пояснення на відповідь на відзив, в якому висловив свою незгоду з витратами, понесеними відповідачем на правову допомогу, вказав, що квитанцій про сплату таких коштів в розмірі 8000 грн. матеріали справи не містять. 17.12.2019 відповідачем подане клопотання про долучення до матеріалів справи доказів і заперечення. Ухвалою від 17.12.2019 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач первісний позов підтримав, просить визнати загальні збори ОСББ від 30.08.2018 недійсними в частині визначення розміру внеску, так як\~вважає, що\~в цій частині рішення прийнято без дотримання вимог\~чинного законодавства, в порушення процедури. Розцінює отриманий ним лист опитування лише як такий, що не може слугувати підставою для збільшення внесків. Наполягає, що під час проведення загальних зборів 30.08.2018 до його відома ніхто не довів економічну необхідність підвищення внесків, не роз`яснено обгрунтування такого кроку, він бажав особисто проголосувати під час проведення зборів. Вважає, що його права порушені тим, що йому не дали можливості особисто проголосувати і висловитись під час проведення загальних зборів. Тому просить в судовому порядку скасувати нові тарифи. Зустрічний позов не визнав, пояснив, що здійснював оплату без врахування нових внесків в знак протесту. Представник відповідача\~ОСББ\~«Кавалерідзе, 27» Шарко С.В. в судовому засіданні первісний позов не визнав й стверджує, що загальні збори ОСББ від 30.08.2018 проведені відповідно до вимог\~Закону\~України «Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» та\~Статуту ОСББ,\~всі члени ОСББ про дату та час загальних зборів були сповіщені. Оскільки питання, включені до порядку денного вирішувались протягом тривалого часу, присутні співвласники іноді виходили з приміщення, тому останнє питання Зборів в частині збільшення тарифів вирішили провести за допомогою опитувальних листів. За результатами письмового опитування 53 співвласника висловились про збільшення внеску з 2,10 грн. до 4,10 грн. Дійсно, 12 співвласників висловились проти підвищення, в тому числі позивач. Просить відмовити позивачу у задоволенні первісного позову. Підтримав зустрічний позов з мотивів, викладених у зустрічній позовній заяві. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши вступні слова сторін, показання свідків, вважає, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічні позовні вимоги - задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що 30.08.2018 членами\~ОСББ\~«Кавалерідзе, 27» проведені загальні збори\~ОСББ\~«Кавалерідзе, 27», що підтверджується протоколом загальних зборів. За положеннями ст.ст.1,4\~Закону\~України «Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного будинку»,\~ об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Майно об`єднання утворюється з майна, переданого йому співвласниками у власність, одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст.10 вищевказаного Закону, органами управління об`єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. Позивач є власником квартири [ADDRESS] та є членом ОСББ «Кавалерідзе, 27». Звертаючись до суду з позовом [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що під час проведення 30.08.2018 загальних зборів питання про збільшення розміру внеску не ставилось і голосування не проводилось. Суд вважає, що рішення зборів ОСББ є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання певних відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.\~\~\~\~У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (членів) об`єднання можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. При цьому, суд виходить з того, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, суд має оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Відповідно до положень пункту 3.6 Розділу ІІІ. Статуту ОСББ «Кавалерідзе, 27», до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. За пунктом 3.8 Статуту, рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, форму та порядок управління багатоквартирним будинком вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які в сукупності володіють не менше як двома третинами голосів від загальної кількості голосів усіх співвласників. З матеріалів справи вбачається, що в порядок денний загальних зборів співвласників 30.08.2018 під 4 номером зазначено: Затвердження кошторису ОСББ та визначення розміру внеску на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Голосування - за результатами письмового опитування, підсумки голосування: «за» 53 співвласники, загальна площа 3,231,3 кв.м; «проти» - 12 співвласників, загальна площа 832,3 кв.м Рішення прийнято, внесок з розрахунку 4,10 грн. за один кв.м. (а.с.74-76) Допитані в судому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили суду, що члени ОСББ про дату, час та повістку дня загальних зборів сповіщалися. Оскільки збори відбувались емоційно, розтягнулись у часі, багато з присутніх самостійно залишав збори, тому 4 питання вирішили провести в режимі письмового опитування. Свідки вказали, що кожен з присутніх міг підійти і висловитись, проголосувати, жодних перешкод нікому не чинилось. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що вважає проведені збори незаконними, листок письмового опитування вважає незаконним, висловлювався проти підвищення тарифів, на даний момент здійснює оплату по нових тарифах, пояснюючи неправомірними діями голови ОСББ щодо не видачі довідки. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 4\~ст. 129 Конституції України\~однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України) Відповідно до вимог\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~\~(ст. 89 ЦПК України). Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Горраіз Лізаррага та інші проти Іспанії» (заява №62543/00 від 10.11.2004) зазначено, що «... в сучасному суспільстві, коли громадяни стикаються з особливо складними управлінськими рішеннями, звернення до колективних органів, таких як асоціації, є одним із доступних, а іноді і єдиним доступним для них, засобом, завдяки якому вони можуть ефективно захищати власні інтереси. Крім того, законодавством більшості європейських країн визнано право асоціацій брати участь у судових провадженнях для захисту інтересів своїх членів. ... Суд не може ігнорувати цей факт при тлумаченні поняття "потерпілий". Будь-яка інша, надміру формалізована інтерпретація цієї концепції, зробить захист прав, гарантованих Конвенцією, неефективними та ілюзорними (п. 38). Суд визнав, що гарантії статті 6 § 1 також розповсюджуються на об`єднання, у разі, коли вони вимагають визнати права чи інтереси їх членів (п. 45). Застосовуючи такий підхід Європейського суду з прав людини до контексту обставин справи, Суд дійшов висновку, що ОСББ, яке є об`єднанням громадян, мета створення та діяльність якого прямо та безпосередньо пов`язана із забезпеченням і захистом прав співвласників будинку, є належним виразником інтересів більшості членів цього об`єднання. Водночас, інтереси об`єднання, як юридичної особи, не завжди співпадають з інтересами кожного члена об`єднання. Отже, з урахуванням мети створення, ОСББ має пряме та безпосереднє відношення до усіх питань, що стосуються будинку, а отже може мати власну, окрему від інтересів кожного окремого члена об`єднання, матеріально-правову зацікавленість у спорах що стосуються будинку. Наявність матеріально-правової зацікавленості у ОСББ у правовідносинах, що виникають щодо будинку чи його складових, утримання, експлуатації та інших подібних питань є передумовою визнання за ОСББ самостійної процесуальної правосуб`єктності. Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є необгрунтованим. На переконання суду, оспорюваний позивачем пункт рішення стосовно підвищення внеску шляхом письмового опитування прийняте більшістю голосів від загальної кількості голосів співвласників. Тому підстав для задоволення первісних позовних вимог [PERSON] суд не вбачає. Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд задовольняє зустрічні позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості, виходячи з наступного. За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У своїй діяльності ОСББ керується Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання обслуговувати та проводити поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території, надавати інші послуги, а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги у строки та на умовах, передбачених законом. На підставі ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» обов`язки співвласника своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання, крім іншого, має право відповідно до законодавства та статуту: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Відповідно до ч.3 ст.17 Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» - ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Йому нараховувались належні до сплати внески на утримання та експлуатацію будинку та прибудинкової території, вивезення побутових відходів, виходячи з тарифів, затверджених загальними зборами членів ОСББ на кожен рік, але [PERSON] здійснював оплату у розмірі меншому від розміру, встановленого Загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті внесків на утримання та експлуатацію багатоквартирних будинків, які входять до складу ОСББ, в [PERSON] за період з 01.10.2018 по листопад 2019 року виникла заборгованість в розмірі 2347 грн. Також ОСББ на суму боргу нараховано 3% річних від прострочених платежів 40 грн. 31 коп., інфляційні втрати 68 грн. 06 коп., пеня за несвоєчасну сплату внесків 318 грн. 56 коп. Дані розрахунки заборгованості, в тому числі в частині 3% річних і інфляційних нарахувань стороною відповідача за зустрічним позовом не оспорювались, є чинними, будь-яких інших розрахунків [PERSON] не подано, а відтак такі беруться судом до уваги. З`ясовано, що Правління ОСББ надсилало власнику квартири [ADDRESS] повідомлення-вимогу про необхідність сплати заборгованості. Таким чином, суд вважає, що відповідачем за зустрічним позовом порушені права позивача щодо своєчасного та у повному обсязі отримання плати за надані ним послуги, правильність обрахунку відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] не спростовано, що є підставою для її стягнення. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь ОСББ заборгованості у розмірі 2773 грн. 93 коп. Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги, суд відмовляє у стягненні витрат на правову допомогу. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до приписів ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У своїй постанові Верховний Суд від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 зауважив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача ( ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Крім того, відповідно до положень ч.8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом. В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг. Як убачається з матеріалів цивільної справи, представництво інтересів позивача за зустрічним позовом по справі здійснював адвокат Маруняк В.Б.. Дійсно, до матеріалів справи долучено Договір про надання правничої допомоги від 01 листопада 2019 року, додаток до договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2019 року, акт приймання-передачі результатів правничої допомоги від 03 грудня 2019 року. Як роз`яснено в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При проведенні судових дебатів представник ОСББ Шарко С.В. вказав, що після ухвалення рішення будуть ініціювати питання про стягнення витрат на правову допомогу. В той же час, матеріали справи не містять доказів, які мали підтвердити фактично понесені ОСББ, котра є юридичною особою, витрат на правову допомогу, оскільки акт приймання-передачі результатів правничої допомоги від 03 грудня 2019 року не є доказом реально понесених стороною витрат на виконання. Суд враховує, що виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК, якою встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Крім договору про надання правничої допомоги та акту про надання правничої допомоги згідно з договором про надання правничої допомоги, також повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. За встановлених обставин, оскільки оплата за надання правничої допомоги не підтверджено належними доказами, відсутні підстави для задоволення вимог ОСББ про відшкодування судових витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом в користь ОСББ слід стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: partial