Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про стягнення суми боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що між нею, [PERSON], та [PERSON], [PERSON] (далі - Відповідачі) було укладено усний Договір купівлі - продажу, згідно якого вона передала останнім двох дорослих бичків, а вони, в свою чергу, зобов'язалися сплатити за них 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. Далі позивач зазначає, що вона передала їм вищевказаний товар, але відповідачі їй передали лише 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп., решту грошових коштів відповідачі зобов'язувалися повернуто пізніше, однак, до теперішнього часу так і не повернули. У зв'язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду та просити суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на її, [PERSON], користь суму основного боргу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі - 208 (двісті вісім) грн. 80 коп., моральну шкоду у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить здійснити розгляд справи без її участі за наявними матеріалами, а позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.29). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 20,25) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 22,28), про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлені такі обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на початку лютого 2012 року на базарі в смт. Петриківка Дніпропетровської області було укладено у вербальній формі договір купівлі - продажу. Згідно умов такого договору позивач зобов'язалась передати у власність відповідачам товар у вигляді двох дорослих бичків, а відповідачі в свою чергу, зобов'язалися прийняти такий товар, та сплатити [PERSON] за нього обумовлену договором суму в розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. Як вбачається із матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за таким договором купівлі-продажу виконала у повному обсязі, передавши відповідачам [PERSON], [PERSON] означений товар, в той час як відповідачі свої зобов'язання за таким договором виконали лише частково, а саме: прийняли означений товар, та сплатили позивачеві 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі - продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною , що визначається відповідно до ст. 632 ЦК України, а також, вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаро-розстрочених документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. В силу дії ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601, 604- 609 ЦК. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на встановлені обставини справи та вимоги матеріального закону, суд доходить висновку, про необхідність стягнення із відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму основної заборгованості за вказаним договором купівлі-продажу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У відповідності до ч.2 ст. 615 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. За таких підстав, вимога позивача про стягнення із відповідачів 3 % річних від простроченої суми в розмірі 208 грн. 80 коп. ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Разом з цим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3000 (три тисячі ) грн. 00 коп. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440 (1) ЦК та іншим законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону від 12 травня 1991 р. N 1023-XII "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Однак в даному випадку правовідносини, що виникли між сторонами є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, у зв'язку з чим в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. За вказаних обставин та вимог чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача тільки суми боргу за отриманий товар у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 208 грн. 80 коп., в іншій частині позовних вимог - відмовити. Суд зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Також, на підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, присуджує з другої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені ним та документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з чим, з відповідачів [PERSON], [PERSON] слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були нею понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 114 грн. 71 коп. із кожного такого відповідача окремо. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial