Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що шлюб з відповідачкою зареєстрували шлюб 21.07. 2013 року у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом № 29. Від шлюбу дітей не народилося. Відповідачка [PERSON], розірвати шлюб з органах ДРАЦС не бажає. Сімейне життя не склалося через те, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, вони перестали розуміти один одного. Дружина не поважала його як чоловіка. Сумісне життя між ними є неможливим, тому вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Миритися з відповідачем не бажає. На підставі наведеного, просить шлюб між ними розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити прізвище відповідачці на її розсуд. Позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав, просить такі задовольнити. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні, на задоволенні позову не заперечувала. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2013 року у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану вчинено відповідний актовий запис № 29. Від шлюбу у сторін дітей не народилося. З огляду на матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя через поважні причини. Подружні відносини між сторонами припинені. У даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам обох, оскільки вжиті судом заходи щодо примирення сторін не дали результату, позивач миритися не бажає, відповідачка на розірванні шлюбу не заперечує. У відповідності до положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12. 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. В даному випадку, суду відома позиція обох сторін, а саме суперечність їх інтересам перебування у шлюбних відносинах міжсобою, у зв'язку з чим суд вважає за можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка [PERSON], як особа, яка після реєстрації шлюбу, змінила прізвище, виявила надалі іменуватися прізвищем "Мойсюк". В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved