overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачкою в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 29 серпня 1992 року шлюбі райвідділом ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 58 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 29.08.1992 року). Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило його звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Після розірвання шлюбу прохає залишити їй шлюбне прізвище - "[PERSON]". Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 29 серпня 1992 року шлюбі райвідділом ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 58 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 29.08.1992 року). Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило позивача звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці за її заявою залишити шлюбне - "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції шлюбі з 01 вересня 2012 року, про що зроблений відповідний запис. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося і протягом останніх двох місяців проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, вважає, що сім"я існує формально, збереження сім"ї є не можливим та недоцільним, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмовою заявою підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася письмовою заявою позовні вимоги визнала і не заперечувала щодо розірвання шлюбу, при реєстрації розірвання шлюбу просила присвоїти дошлюбне прізвище Зінцова. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №082016 від 01 вересня 2012 року. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Із позовної заяви встановлено, що подружжя остаточно вирішило шлюб розірвати, посилаючись на відсутність бажання до примирення. Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд, дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, вважає, що між сторонами подружні відносини не склалися, сім"я існує формально, так як сторони не підтримують подружніх стосунків, зберегти сім"ю не бажають з огляду на позицію як позивача, так і відповідача щодо необхідності розірвання шлюбу суд вважає надання строку на примирення недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому Коростською сільською радою Сарненського району Рівненської області шлюбі з 14.02.2010 року, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, а тому припинили подружні стосунки і тривалий час їх не підтримують, просить шлюб розірвати. [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, так як відповідачка має іншого чоловіка, з яким і проживає, в зв"язку з чим сторони не підтримують подружніх стосунків, при цьому сторони не бажають примирення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб доцільно розірвати. Щодо стягнення судових витрат по оплаті позивачем судового збору при поданні позову до суду, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача половину сплаченої суми судових витрат, виходячи з обставини проживання з [PERSON] малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому Кузнецовським міським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції Рівненської області шлюбі з 15.07.2010 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим протягом чотирьох років проживають окремо і не підтримують подружніх відносин, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмовою заявою підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою позовні вимоги визнала і не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, вважає, що між сторонами подружні відносини не склалися, сім"я існує формально, так як сторони чотири роки не підтримують подружніх стосунків і не проживають разом, зберегти сім"ю не бажають. Таким чином, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому Тутовицькою сільською радою Сарненського району шлюбі з 05.06.2009 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], однак за час спільного життя відносини в сім"ї склались таким чином, що подальше спільне проживання стало неможливим, в зв"язку з чим припинили з дружиною подружні відносини і з листопада 2011 року разом не проживають, а тому просить шлюб розірвати. [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що між сторонами склались неприязні відносини, сім"я існує формально, так як більше, ніж півроку не підтримують подружніх стосунків, оскільки позивач залишив сім"ю та проживає окремо тривалий час, примирення сторони не бажають. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач як мати добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, після розірвання шлюбу та припинення подружніх відносин обов"язки по утриманню і вихованню дітей не виконує, діти проживають з ним та знаходяться лише на його утриманні, в зв"язку з чим просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення згідно заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи у її відсутності не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Із рішення Сарненського районного суду від 11.02.2014 року, яке набрало законної сили, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 13.10.2003 року, розірваний. Згідно свідоцтв про народження серія [NUMBER], [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Із пояснень позивача, довідки Кричильської сільської ради №940 від 26.02.2014 року судом встановлено, що малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають з батьком [PERSON] в с.Угли Сарненського району Рівненської області. Таким чином, суд вважає, що відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], яка є матір"ю двох малолітніх дітей, що проживають і знаходяться на утриманні батька, зобов'язана утримувати їх до досягнення повноліття, при цьому враховує майновий стан кожного із сторін, потреби дітей шкільного віку, відсутність інших утриманців у сторін, та визначає розмір аліментів у виді 1/3 частини її заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] про розірвання із нею шлюбу, який мотивував тим, що їх шлюб було зареєстровано 05.03.2013 р. Заболотівською селищною радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №4. Від цього шлюбу у них є син [PERSON] [INFO]. Подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині відмови відповідачки проживати із своїм чоловіком у його батьків. Подружжя проживає окремо і фактично їх шлюб розпався. Позивач вважає, що їх шлюб став формальними, перебувати у такому шлюбі він не бажає, а тому просить суд цей шлюб розірвати. Син проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні, а тому позивач просив суд сина і після розірвання шлюбу залишити проживати із нею. Позивач подав до суду заяву, де вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у його відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, де вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, згідна на розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина із нею, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей немає, тому суд, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходяться на її утриманні, вважає, що дитину слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не заявила вимог, щодо визначення їй прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позивачці слід залишити шлюбне прізвище ""[PERSON]"". На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивував тим, 08 липня 2010 року виконавчим комітетом Кулачківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 3. Від спільного проживання у шлюбі у них є син [PERSON] [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через те, що у них різні характери та погляди на життя. З цього приводу між ними часто виникали різні непорозуміння, що призвело до втрати поваги один до одного. Протягом тривалого часу їх шлюб існує формально, спроб на примирення ніхто не робив, перебувати у такому шлюбі позивач не бажає, це суперечить його інтересам, а тому він просить суд цей шлюб розірвати, сина просить залишити проживати із матір'ю [PERSON] Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у його відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище "[PERSON]", справу просила розглядати у її відсутності. Суд дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, та згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх малолітніх дітей немає, тому суд, враховуючи, що діти постійно проживають біля матері та знаходяться на її утриманні, вважає, що неповнолітнього сина [PERSON] слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, суд вважає, що слід задоволити вимогу відповідачки щодо прізвища, яке їй присвоїти після розірвання шлюбу, відповідачці слід присвоїти шлюбне прізвище "[PERSON]". На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся через суд з позовом до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку ( пай) , вказуючи, що він працював та був членом КСП "Межиріч" Павлоградського району Дніпропетровської області і з 06.02.1995 року його було виключено з членів КСП «Межиріч» у звязку зі звільненням за власним бажанням. На момент реорганізації колгоспу та видачі йому державного акту на право колективної власності на землю 20 січня 1994 року він був фактично його членом, у звязку з чим включений до списку осіб до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Межиріч» під номером № 750, як особа, яка має право на земельну частку (пай), однак сертифікат не отримав. На даний час КСП «Межиріч» припинило свою діяльність як юридична особа. Просить визнати за ним право на земельну часку (пай) в розмірі 5,29 умовних кадастрових гектар вартістю 148\~103,64 грн. в КСП "Межиріч" Павлоградського району. В судове засідання від позивача надійшла заява про слухання справи в його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладаються на розсуд суду. Суд, вивчивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Факт членства позивача у КСП «Межиріч» підтверджується архівною довідкою № 84/1 від 24.03.2005 року, а також листом Управління Держгеокадастру у Павлоградському районі № Б -227/0-229/6 від 28.09.2016 року, згідно якого [PERSON] числиться за № 750 у списку осіб, який додається до державного акту на землю і затверджений рішенням загальних зборів від 13.11.1993 року №3. Згідно з вказаним листом розмір земельної частки ( паю) в межах колишнього КСП «Межиріч» складає 5,29 га, вартість станом на 01.01.2016 року 148103,64га. (а.с.4). Відповідно до Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995року, право на земельну частку ( пай) мають громадяни, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно з ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості )земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документами, що посвідчують право на земельну частку ( пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку ( пай). Таким чином, судом встановлено, що позивач являвся членом КСП «Межиріч», включений до списку осіб до Державного акту на право колективної власності на землю вказаного підприємства , тому має право на отримання земельної частки (паю), однак її не отримав, тому позов підлягає задоволенню, а за позивачем слід визнати , право на земельну частку (пай), розміром 5,29 умовних кадастрових га в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Межиріч». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувшись до суду 05.12.2014 року з позовом до [PERSON], третя особа Головного Управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказує, що у нього у власності знаходиться квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом, про державну реєстрацію прав № 4393095 від 24.01.2014 року, виданого КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації". Однак [PERSON] до теперішнього часу зареєстрована в квартирі, власні речи з квартири не вивезла, що перешкоджає власнику повноцінно користуватися помешканням, обіцянку знятися з реєстраційного обліку в квартирі також не виконала і продовжує перебувати зареєстрованою за адресою [ADDRESS]., її реєстрація підтверджується довідкою № 84/ХХІХ від 01 серпня 2014 року, наданою Криворізькою міською довідково-інформаційною службою, також за вказа\- ною адресою залишається бути зареєстрований і [PERSON], який зі слів відповідачки помер, однак вона не надала свідоцтва про смерть вказаної особи і [PERSON] залишається бути зареєстрованим за вказаною адресою і на нього теж нараховуються комунальні платежі. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим, місцем, проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням., визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Не маючи іншого шляху розв'язання проблеми та

Outcome: approved