Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-27 00:00:00

27.07.2021 до суду звернувся позивач із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що є власником земельної ділянки загальною площею 2,0481 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області, яку успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя 02.03.2015 [PERSON] уклала з відповідачем договір оренди землі строком на сім років. При особистому відвідуванні ПП «Куземин Агро» він повідомив відповідача про намір розірвати договір оренди землі у зв`язку зі смертю орендодавця та переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, що передбачено п. 40 Договору, однак йому було відмовлено у мирному врегулюванні спору. Посилаючись на викладене, просить суд розірвати договір оренди землі б/н від 02.03.2015, укладений між [PERSON] та приватним підприємством «Куземин Агро» на земельну ділянку за кадастровим номером 5920385000:01:001:0451, номер запису про інше речове право в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 9099178 від 19.03.2015 та скасувати номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 9099178 від 19.03.2015. 28.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.03.2015 між [PERSON] та Приватним підприємством «Куземин - Агро» укладено договір оренди землі, на підставі якого [PERSON] передала підприємству в оренду земельну ділянку загальною площею 2,0481 га, у тому числі рілля 2,0481 га. Договір укладено строком на сім років. (а.с. 10-13). 19.03.2015 вказаний договір Реєстраційною службою Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 20115719 від 19.03.2015, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право : 9099178. (а.с. 14). Згідно з п. 40 договору оренди землі від 02.03.2015 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. [INFO] [PERSON] померла. З свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.05.2021 державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропаєм В.В. зареєстрованого в реєстрі за № 507 вбачається, що позивач [PERSON] успадкував після смерті матері приватну земельну ділянку площею 2,0481 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 5920385000:01:001:0451), що знаходиться на території Куземинської сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 003115, виданого 28.12.2001 на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Куземинської сільської ради від 27.06.2001 та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 1625. (а.с.9). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статті 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У пункті «б» частини першої статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є презумпція свободи договору, зокрема, відповідно до частини першої статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1,2 та 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частини третя та четверта статті 31 Закону України «Про оренду землі»). Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Розірвання договору може відбутися або за домовленістю між сторонами, або у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу про розірвання договору, за рішенням суду. Аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно із пунктом 40 спірного договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Цей пункт є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Таким чином, враховуючи, що в договорі у п. 40 сторони погодили таку підставу його розірвання, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а позивач набув права власності на земельну ділянку в установленому законом порядку і як новий власник спірної земельної ділянки не бажає продовжувати дію договору оренди землі, укладеного з попереднім власником, тому наявні підстави для припинення спірного договору оренди шляхом його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року № 588/1713/17-ц, від 05 лютого 2020 р. № 624/423/16-ц. Доказів, які б спростовували висновки суду, відповідач не надав. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання договору оренди землі б/н від 02.03.2015, укладений між [PERSON] та приватним підприємством «Куземин Агро» на земельну ділянку за кадастровим номером 5920385000:01:001:0451 підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про скасування номеру запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 9099178 від 19.03.2015, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду про розірвання договору оренди землі б/н від 19.03.2015 є самостійною підставою для припинення іншого речового права - оренди ПП «Куземи-Агро» земельної ділянки за кадастровим номером 5920385000:01:001:0451 (номер запису про інше речове права № 9099178) та при отриманні державним реєстратором рішення суду, що набрало законної сили, останній зобов`язаний внести відповідні відомості до державного реєстру. За таких обставин вимоги про скасування номеру запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 9099178 від 19.03.2015 задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: partial