Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

18 березня 2020 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] в інтересах [PERSON] до Заліщицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій представник позивача просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на майно його матері [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарського виробництва, площею 0,0080 га, вартістю 484 гривні 51 копійка, та земельної ділянки, площею 0,0395 га, вартістю 98 гривень 13 копійок, що знаходяться в [ADDRESS] , які утворились шляхом поділу 21.11.2017 року земельної ділянки, площею 0,0475 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 010020 від 14.07.2006 року, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Представник відповідача - Заліщицької міської ради у підготовче судове засідання не з`явився, однак від представника Заліщицької міської ради надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, з позовними вимогами згідний та просить їх задоволити. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.03.1969 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян прор шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00024742017 від 28.11.2019 року позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2018 року його матері [PERSON] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки для ведення особистого селянського господарського виробництва, площею 0,0080 га, вартістю 484 гривні 51 копійка, кадастровий номер 6122010100:02:005:0696, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарського виробництва, площею 0,0395 га, вартістю 98 гривень 13 копійок, кадастровий номер 6122010100:02:005:0695, що знаходяться в [ADDRESS] , які утворились шляхом поділу земельної ділянки, площею 0,0475 га, з кадастровим номером 6122010100:02:005:0113, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 010020 від 14.07.2006 року за реєстраційним № 010664703570, виданого на ім`я [PERSON] . Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарського виробництва, площею 0,0080 га, вартістю 484 гривні 51 копійка, кадастровий номер 6122010100:02:005:0696, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарського виробництва, площею 0,0395 га, вартістю 98 гривень 13 копійок, кадастровий номер 6122010100:02:005:0695, що знаходяться в [ADDRESS] , які утворились шляхом поділу земельної ділянки, площею 0,0475 га, з кадастровим номером 6122010100:02:005:0113, право на спадкування яких за законом належить позивачу у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Заліщицької міської ради № 3146 від 28.11.2019 року, позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину. Однак, листом приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Лютого С.І. № 95/01-16 від 06.03.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавиці. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті "Колос" № 10 від 06.03.2020 року втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 010020 на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - Заліщицькою міською радою, суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач в порядку спадкування має право на земельні ділянки, що належали спадкодавиці [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved