Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 травня 2015 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе, відповідач зловживає спиртними напоями, в сім'ї вчиняв сварки. У звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище "Харченко". У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 15). Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами, що надсилалося на адресу його реєстрації, повернулося без вручення з відміткою, що адресат за зазначеною адресою не проживає. За таких обставин відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не прибув. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06 травня 2015 року сторони уклали повторний шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 75, що підтверджується виданого повторно копією свідоцтва про шлюб від 26 серпня 2011 року серії 1-СР № 076338 (а.с. 6). У шлюбі сторони мають малолітнього сина - [PERSON], 22 червня [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04 липня 2006 року серії 1-СР № 023503 (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає позивачу набуте нею у шлюбі прізвище "Харченко". Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved