Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

22 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, треті особи : Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області, Ізюмська районна державна адміністрація про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року в м. Антрацит Луганської області помер її батько [PERSON]. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний строк не зверталась, оскільки вважала, що після смерті батька відсутнє спадкове майно. У вересні 2014 року дізналась, що після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Петровського Ізюмського району Харківської області в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) в натурі згідно сертифікату серії [NUMBER]. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року у справі № 623/4454/14-ц,їй надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 08 грудня 2014 року вона прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. Однак Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості здійснити оформлення її спадкових справ, оскільки спадкова справа за померлим була заведена за місцем смерті спадкодавця в м. Антрациті Луганської області, та в неї відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) ділянка [NUMBER] контур №40 площею 9,9125 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП ім. Петровського Вірнопільської сільської ради для ведення товарного сільськосподарського виробництва після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] року в м. Антрацит Луганської області, що належала померлому на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 16 липня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №124, та передану у власність згідно розпорядження Ізюмської державної адміністрації від 21.04.2009 року № 161. Позивач [PERSON] та її представник- адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник Вірнопільської сільської ради Харківської області [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представники третіх осіб: Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області, Ізюмської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явились. Управлінням Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області надано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника на основі наданих до суду доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області 15 березня 2014 року, [PERSON] помер [INFO] року в місті Антрацит Луганської області, про що 05 травня 2010 року складено відповідний актовий запис № 26 (а.с.8) Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на, право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім. Петровського на території Вірнопільської сільської ради для ведення товарного сільськосподарського виробництва на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 16 липня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №124, та передану у власність згідно розпорядження Ізюмської державної адміністрації від 21.04.2009 року № 161.(а.с.10,11,12) Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкова справа відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви та роз'яснює право її подачі за місцем знаходження нотаріальної справи. Як вбачається з повідомлення Ізюмської державної нотаріальної контори № 3481/01-16 від 28 грудня 2015 року, та № 433/02-14 від 29 лютого 2016 року згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 25 грудня 2014 року за № 42594870 спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO] року заведена в Антрацитівській державній нотаріальній конторі Луганської області, спадкова справа № 417. Оформлення спадщини здійснюється за місцем відкриття спадщини (а.с.23) Спадкоємцем першої черги по закону, після смерті [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України крім інших спадкоємців, які звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини та за їх заявою відкрито спадкову справу, є також донька померлого - позивач у справі [PERSON], яка в передбачений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. (а.с.6,9) Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 листопада 2014 року у справі № 623/4454/14-ц за позовом [PERSON] до Вірнопільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, третя особа : [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] надано додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.13) 08.12.2014 року позивачем [PERSON] до Ізюмської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.14) Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882. Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 « Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.06.2014 року за № 640/25417, з метою забезпечення захисту прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, у зв'язку із соціально-політичною ситуацією тимчасово припинено доступ користувачів до Спадкового реєстру, зокрема в місті Антрацит Луганської області, що на сьогодні унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтв про право на спадщину та внесення інформації щодо їх видачі до вищезазначеного реєстру. Згідно повідомлення в.о. завідувача Антрацитівської міської державної нотаріальної контори архівний фонд нотаріальної контори, всі справи у тому числі і спадкова справа щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], знаходиться в м. Антрацит, на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні. Тому надати інформацію по вказаній справі неможливо. (а.с.50) Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того, главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, зідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, з наданих до суду доказів вбачається, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори в м. Антрацит Луганської області звернувся спадкоємець померлого [PERSON] ( не позивач у справі [PERSON].) з заявою про прийняття спадщини де і була відкрита спадкова справа № 417. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Позивачем не надано до суду обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а позовні вимоги заявлені передчасно, до виникнення цивільно-правового спору. Таким чином позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню за їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed