Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

19 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 1996 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син перебуває на її утриманні, навчається на першому курсі Дніпропетровського монтажного технікуму денної форми навчання на контрактній основі. Проживає в гуртожитку технікуму. Вона працює економістом в ПП "Комунальщик-1", отримує незначну заробітну плату і не в змозі задовільнити всі потреби сина, пов'язані з його навчанням. Син потребує матеріальної допомоги батька, яку той не надає. Просить суд стягти аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] щомісячно, до закінчення ним навчання, так як він знаходиться на її матері, стипендію не отримує, а батько має змогу сплачувати аліменти на його користь. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на користь позивачки, але в розмірі 1/8 частини, так як має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини. Крім того, являється інвалідом 2 групи, має тяжкий стан здоров'я, потребує постійного лікування, на що витрачає значні кошти. На сина [PERSON] сплачував аліменти в розмірі 1/6 частини до його повноліття, а зараз допомагає йому матеріально неофіційно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Копією паспорту [NUMBER] від 10 лютого 2013 року підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] в м.Першотравенську, Дніпропетровської області. Довідкою №1022 від 09 лютого 2015 року підтверджується, що [PERSON] навчається на 2 курсі з 01 вересня 2014 року на контрактній основі денного відділення Дніпропетровського монтажного технікуму. Закінчує навчання 30 червня 2017 року. Плату за навчання, згідно контракту, здійснила [PERSON] Копією заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2007 року підтверджується, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача. Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2009 року підтверджується, що зменшено розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) [PERSON] Копією довідки МСЕК від 27 червня 2014 року та копіями епікризів, долучених до матеріалів справи, підтверджується, що [PERSON] визнано інвалідом ІІ групи по трудовому каліцтву. Потребує постійного лікування у лікарів, санаторно-курортного та медикаментозного лікування. Враховуючи всі вивченні судом обставини, а саме те, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька в зв'язку з навчанням, позивачка сплачує по контракту за навчання сина, отримує незначну заробітну плату, відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], являється інвалідом ІІ групи, потребує постійного лікування в зв'язку з виробничою травмою, суд вважає можливим стягти з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. Відповідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються інваліди ІІ групи, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed