Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

13.12.2019\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~даним позовом\~та просила\~стягнути з\~ [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина\~ [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем з 2005 року проживали без реєстрації шлюбу однією сім`єю, мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] . Відносини між сторонами не склалися і з 2011 року вони припинили сімейні відносини, стали проживати окремо. Відповідач неналежним чином приймає участь у утриманні сина. Він офіційно працює у м. Житомирі, має стабільний заробіток, розмір якого позивачу невідомий. Син повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач інших утриманців не має. З метою захисту майнових прав сина змушена звернутись до суду. У відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково, просив стягнути аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої заперечення мотивував тим, що не має можливості сплачувати на утримання сина 2000 грн., оскільки має незадовільний стан здоров`я, має на утриманні малолітню доньку другої дружини та непрацездатну матір. Крім того, у сина [PERSON] задовільний стан здоров`я, а отримані кошти відповідач використовувала на власні потреби. Також відповідач добровільно сплачував аліменти, тому зазначений позов є безпідставним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Підтримує свої заперечення, викладені у відзиві. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований з позивачем за адресою: [ADDRESS] та постійно проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 4-5). Згідно вимог ст. 180 СК України [PERSON] як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина до досягнення ним повноліття. Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід роботи, відповідно до вимог ст. 183 СК України позивач визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2020 року - 1779 грн., з 01.07.2020 року 1859 грн., з 01.12.2020 року 1921 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2020 року 2218 грн., з 01.07.2020 року 2318 грн., з 01.12.2020 року 2395 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, має мінливі заробітки, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заперечення відповідача, що він оформлює групу інвалідності, суд приймає до уваги, однак на момент постановлення рішення такої обставини не існує, встановлення групи інвалідності є самостійною підставою для ініціювання питання про зменшення розміру аліментів. Також недоведеним є і факт перебування на утриманні відповідача неповнолітньої доньки дружини відповідача від першого шлюбу [PERSON] , 2012 року народження, та матері відповідача [PERSON] , і факт добровільного сплати відповідачем коштів на утримання сина. З іншої сторони позивач також не працює, звільнена з роботи у листопаді 2019 року за згодою сторін (а.с. 29). Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог. Одночасно позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно на утримання сина аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, тому суд вважає доцільним визначити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 13.12.2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial