Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

24 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Повного товариства «Іванов «Фірма Свагі» про поновлення на роботі, мотивуючи свій позов тим, що вона була прийнята на роботу по переведенню в перукарню №20, 01.09.1995 року наказом №1, після реорганізації даної перукарні її було переведено на посаду директора в фірму «Свагі». 20.09.2017 року їй стало відомо, що на підставі наказу №25/05-17 її було звільнено з посади директора. З даним наказом вона не згодна, оскільки наказ не містить зазначення підстави звільнення, а саме не вказано статтю КЗпП України. В зв'язку з чим просила суд визнати незаконним та скасувати наказ №25/05-17 про її звільнення з займаної посади. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач Повне товариство «Іванов «Фірма Свагі» в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Враховуючи згоду позивача [PERSON], представників позивача [PERSON], [PERSON] та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, що не з'явився в судове засідання. Суд, заслухавши позивача [PERSON], її представників [PERSON], [PERSON], допитавши свідка [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на роботу по переведенню в перукарню №20. 01 вересня 1995 року наказом № 1, після реорганізації вказаної перукарні позивача було переведено на посаду директора в фірму «Свагі». 25.05.2017 року на підставі наказу 25/05-17 [PERSON] було звільнено із займаної посади та відсторонено від керівництва (а.с.8). В судовому засіданні встановлено і дану обставину підтвердила свідок [PERSON], що про існування вищевказаного наказу [PERSON] довідалась лише 20 вересня 2017 року при отриманні в Київському районному суді міста Полтави позовної заяви Повного товариства «Іванов «Фірма Свагі» в особі засновника [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням. Наказ №22/03-17 Голови комісії з реорганізації КТ «Іванов та інші фірма «Свагі» [PERSON] (а.с.7) не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки в даному наказі відсутня дата його складення, що унеможливлює здійснити відлік двохмісячного терміну. Крім того, даний наказ не відповідає вимогам Кодексу законів про працю України, а саме ст.49-2 КЗпП України, в якій зазначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Наказ не містить жодного персонального повідомлення про наступне вивільнення. Натомість, директора [PERSON] зобов»язано довести до особового складу працюючих даний наказ. Суд приходить до висновку, що наказ №25/05-17 від 26.05.2017 року про звільнення [PERSON] з займаної посади і відсторонення від керівництва був прийнятий із значними порушеннями чинного законодавства України. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, він зобов'язаний у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Крім того, у разі якщо вивільнення є масовим, то відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення" власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Вимогами ст.42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Згідно пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Крім того 22.08.2017 року [PERSON] звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду (справа №816/1431/17) з адміністративним позовом до Державного реєстратора Чутівської районної державної адміністрації [PERSON] про визнання рішення державного реєстратора Чутівської районної державної адміністрації [PERSON] від 21.02.2017 про державну реєстрацію змін до установчих документів КТ «Горшкова та інші - Фірма «Свагі» - зміну повного найменування, зміну органу управління, зміну складу або інформації про засновників - протиправним та скасування в Єдиному державному реєстрі реєстраційну дію: про державну реєстрацію змін до установчих документів КТ «Горшкова та інші - Фірма «Свагі» - зміну повного найменування, зміну органу управління, зміну складу або інформації про засновників (запис від 21.02.2017 року № 15881050009009138); скасування в Єдиному державному реєстрі реєстраційні дії: про державну реєстрацію змін до установчих документів Командитне товариство «Іванов та інші - Фірма «Свагі» про зміну повного найменування, зміну складу або інформації про засновників (запис від 23.02.2017 року № 15881050010009138); про державну реєстрацію змін до установчих, документів Командитне товариство «Іванов та інші - Фірма «Сваті» про зміну повного найменування, зміну складу або інформації про засновників (запис від 17.03.2017 № 15881050011009138); про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення Командитного товариства «Іванов та інші - Фірма «Свагі» в результаті реорганізації (запис від 17.03.2017 № 15881270012009138); про внесення змін до відомостей про Командитне товариство «Іванов та інші - Фірма «Свагі», що не пов'язані зі змінами в установчих документах - зміну керівника юридичної особи (запис від 06.06.2017 № 15881270012009138); про державну реєстрацію припинення Командитного товариства «Іванов та інші - Фірма «Свагі» в результаті реорганізації (запис від 06.06.2017 № 15881120014009138) з огляду на порушення визначеного законодавством України порядку внесення змін до установчих документів юридичної особи - Командитного товариства «Іванов та інші - Фірма «Свагі». Частиною 1 статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною 1 статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] довідалась про своє звільнення з товариства 20 вересня 2017 року, а тому в межах строку зазначеного в ч.1 ст.233 КЗпП України звернулась в суд за захистом своїх порушених прав. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Повного товариства «Іванов «Фірма Свагі» про поновлення на роботі підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved