Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з цивільним позовом до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно яке складається з квартири [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову позивач вказала, що [INFO] року помер [PERSON], батько позивача [PERSON]. Документом підтверджуючим родинні стосунки між позивачем та [PERSON] є свідоцтво про її народження. Відділом приватизації житла УЖКХ Сєвєродонецького міськвиконкому їм було видане свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 15 вересня 1998 року. [INFO] року, [PERSON], померла. Після її смерті [PERSON] був єдиним спадкоємцем першої черги, за законом. До його спадщини входило 1/2 частка в квартирі [ADDRESS], та грошові кошти на рахунку AT «Державний ощадний банк України». 12 грудня 2012 року [PERSON] отримав два свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчені державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. В першому свідоцтві спадкове майно складається з: 1/2 (однієї другої) частки квартири розташованої за адресою: [ADDRESS],на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER], виданого 15.09.1998 року відділом приватизації УЖКГ міськвиконкому, розпорядження № 1105 від 10.09.1998 року зареєстрованого у Сєвєродонецькому бюро технічної інвентаризації 19.02.1999 року за № 686. В другому свідоцтві спадкове майно складається з: грошових внесків у AT «Державний ощадний банк України» філії Луганського обласного управління ТВБВ № 10012/013 на рахунку [NUMBER] з залишком 3,77 грн., на рахунку № [NUMBER] з залишком 0,25 грн., на рахунку № [NUMBER] з залишком 3914,55 грн. з усіма належними відсотками, компенсаціями та індексаціями, які належали померлій, на підставі довідки за № 70/08-370 АТ«Державний ощадний банк України» філії Луганського обласного управління ТВБВ № 10012/013 від 27.06.2012 року. 22 червня 2012 року, [PERSON] склав заповіт в якому заповідав позивачці [PERSON] все майно на яке він мав право за законом на час смерті. Даний заповіт був зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 52997220 від 22.06.2012 року. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON], представник позивача,за довіреністю [PERSON] звернулась з заявою до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори. 19 грудня 2015 року постановою державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12.12.2012 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою за № 2-2054 на ім'я померлого [PERSON], не було зареєстровано у Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації, в наслідок чого відсутня реєстрація права власності на вищевказану квартиру на ім'я померлого [PERSON] Представник позивача про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та підтримав позов у повному обсязі. Представник відповідача про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та просив вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих суду, та досліджених у відкритому судовому засіданні копій спадкових справ Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори № 899/2012 до майна померлої [INFO] року [PERSON], розпочатої 12 грудня 2012 року та закінченої 12 грудня 2012 року, та № 579/2015 заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, свідоцтво про право на спадщину в якій не видавалося, встановлено наступне Згідно із копією свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 1998 року № [NUMBER], виданого відділом приватизації житла УЖКГ Сєвєродонецького міськвиконкому, на підставі розпорядження № 1105 від 10 вересня 1998 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 382738, виданого 02 червня 2003 року відділом РАЦС Сєвєродонецького МУЮ в Луганській області, [PERSON] померла [INFO] року. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. за № 2-2054, вбачається, що спадкоємцем спадкового майна у вигляді ? частки в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, є її син - [PERSON]. Згідно із копією заповіту від 22 червня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Кізіми В.В. за № 629, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05 травня 2015 року відділом РАЦС Сєвєродонецького МУЮ в Луганській області, [PERSON] помер [INFO] року. З копії постанови про відмову у здійснені нотаріальної дії від 19 грудня 2015 року, державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. відмовлено у здійснені нотаріальної дії за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON], представником якої за довіреністю є заявник, в зв'язку із тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12 грудня 2012 року Першою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою за р. № 2-2054 на ім'я померлого [PERSON], не було зареєстровано у Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] 12 грудня 2012 року став спадкоємцем спадкового майна у вигляді 1/2 частки в квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS], що залишилося після смерті [PERSON]. При цьому, [PERSON] помер [INFO] року. Згідно із ст. 1299 ЦК України ( в редакції, яка була чинною станом на час прийняття [PERSON] спадщини після померлої [PERSON]) якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Суд звертає увагу, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Більш того, Законом України від 04 липня 2013 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із запровадженням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з Цивільного кодексу України виключено статтю 1299, якою передбачалося, що спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Отже, станом на час смерті спадкодавця [PERSON], обов'язкова реєстрація права власності на спадщину у вигляді частки в квартирі розташованої за адресою: [ADDRESS] чинним законодавством України передбачена не була. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Таким чином, [PERSON] станом на час своєї смерті мав право власності на всю квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], в тому числі і на частку квартири, що залишилися після смерті [PERSON], а отже [PERSON] має право на спадкування за заповітом вказаного нерухомого майна. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом права власності на квартиру яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved