Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому було уточнено. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є співвласником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Другим співвласником даної квартири є його матір, [PERSON] . [INFO] матір позивача померла. Спадщину після смерті матері позивач не офромляв, але прийняв фактично, оскільки був зареєстрований на дату смерті матері з нею за однією адресою. Маючи намір оформити спадщину та продати квартиру позивач звернувся до приватного нотаріуса за консультацією, але при перевірці в реєстрі обтяжень з`ясувалось, що на квартиру накладено арешт, як на майно боржника, та оголошено заборону на його відчуження постановою АЕ 968086 від 18.12.2009, що була винесена Державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Позивач повідомляє, що в нього немає невиконаних зобов`язань, боргів по комунальним послугам. Також в нього був укладений договір іпотеки на кредитний договір, на підставі яких внесено запис про наявність іпотеки за даною квартирою, але кредит буо виплачено, заборгованості немає. Звернувшись до відповідача позивач отримав відповідь, що вирішити питання зняття арешту з належного йому нерухомого майна він може лише у судовому порядку, так як іншої підстави для зняття такого арешту окрім рішення суду немає. Позивач просить суд звільнити з-під арешту, скасувати обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9361477, зареєстровано 18 грудня 2009 року реєстратором Дніпропетровська філія державного підпримства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження - постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчуження АЕ 968086 від 18 грудня 2009 року, винесена державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Мінчевою В.В., - об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, адреса майна: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Кафтасьєва Г.В. звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Начальник Довгинцівського відділу Державної виконавої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білоус І. надала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі їхнього представника, рішення просить прийняти згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу та його матері [PERSON] на підставі приватної спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-16, - копії інформації з реєстру, витягу, свідоцтва, технічного паспорту, плану). [INFO] [PERSON] померла. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, складеної приватним нотаріусом Кучман І.І., позивачу стало відомо про наявність незнятого арешту, накладеного Довгинцівським відділом державної виконавчої служби КМУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ968086, від 18.12.2009 державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Мінчевою В.В. Арешт було накладено на невизначене майно, все нерухоме майно (а.с. 10-12 - копія інформаційної довідки). Також з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, складеної приватним нотаріусом Кучман І.І., вбачається, що 01.06.2007 на вказану вище квартиру було накладено обтяження: іпотека, відповідно до іпотечного договору від 31.05.2007 (а.с. 10-12). Відповідно до листу-повідомлення № 1228 від 18.09.2014, наданого ПАТ «Омега Банк», [PERSON] повністю виконав зобов`язання за кредитним договором № 0308/0507/88-264 від 31.05.2007 (а.с. 50). Відповідно до відповіді Довгинцівського відділу Державної виконавої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.12.2019 № 87492, позивачу було повідомлено, що згідно перевірки АСВП жодного виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] на виконанні у відділі не перебувало у період з 2011 року. Надати біль детальну інформацію неможливо в зв`язку з тим, що відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки (а.с. 8). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". 1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 2. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. 3. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. 4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. 5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно Постанови № 5 від 03.06.2016 року Пленуму ВССУ, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону «Про виконавче провадження»). Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна. Враховуючи той факт, що наразі у виконавчій службі не існує та не інснувало, починаючи з 2011 року, виконавчих проваджень відносно позивача, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] та зняти арешт з нерухомого майна, що накладений постановою державного виконавця АЕ 968086 від 18.12.2009.

Outcome: approved