Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" виключити із суми заборгованості [PERSON] за послуги теплопостачання належній їй квартири за адресою: [ADDRESS] заборгованість попередніх власників, що виникла до 11 листопада 2016 року. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу № НВА 868771 від 11 листопада 2016 року. Право власності було зареєстровано приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. Після придбання вказаної квартири та її реєстрації позивач постала перед фактом заборгованості попереднього власника квартири за теплопостачання. У виписці по особовому рахунку, яка надана КП КМР «Тепломережі» зазначено, що заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.11.2016 року становить 9683,15 грн., і це при тому, що вона лише після набуття права власності на квартиру почала отримувати ці послуги. Під час написання заяви від 07.11.2016 р. про відкриття на її ім'я особового рахунку в абонентському відділі КП КМР «Тепломережі» вона повідомляла відповідача, що не має наміру відповідати за борги попередніх власників квартири, але працівники відповідача повідомили, що ніхто заборгованість перераховувати не буде, і вони все одно будуть заборгованість покладати на неї. 21.11.2016 року КП КМР «Тепломережі» направило відповідь на заяву про відкриття особового рахунка в якій позивачу було відмовлено у перерахунку заборгованості. Вважає, що відповідач неправомірно перешкоджає у переоформленні особового рахунку на її ім'я, зараховуючи на особовий рахунок № 1080028 суму заборгованості за послуги теплопостачання за період до 11 листопада 2016 року, оскільки до зазначеного часу послуги позивач не отримувала, жодних договорів та інших правочинів або юридичних фактів, актів цивільного законодавства, рішень суду, які б створювали зобов'язання по сплаті за послуги за теплопостачання в період до 11 листопада 2016 року не укладала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача КП КМР «Тепломережі» Сорока В.М в судове засідання з'явилася, проти позовних вимог заперечувала, вказавши на те, що відповідно наказу УЖКГ №170 від 23.10.2013 року «Про затвердження Порядку відкриття, закриття та ведення особових рахунків для обліку абонентів споживачів послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та житлового законодавства України передбачено, що особовий рахунок це сукупність даних про житлове приміщення (квартиру, одноквартирний будинок, кімнат) в гуртожитку, тощо), кількість зареєстрованих в ньому осіб, відповідні дані про цих осіб, облік сум нарахувань та оплат за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, що належить громадянам на праві власності або у користуванні на праві найму (соціального найму). Після переоформлення особового рахунку на іншого квартиронаймача/власника номер особового рахунку та всі інші облікові дані по особовому рахунку, залишаються без змін, крім випадків, передбачених законом. Тому списати або не переводити заборгованість попередніх власників у КП КМР «Тепломережі» не має жодних підстав. Вказала на безпідставність позовних вимог, оскільки в позові позивачем не вказано яке саме право порушено відповідачем, тому просила відмовити у задоволенні позову повністю. Вислухавши представника відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2016 року позивач, [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу набула права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. за реєстровим № 1823 від 11.11.2016 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.5, 6). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", позивач є споживачем послуг підприємства відповідача лише після реєстрації і набуття права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], тобто з 11.11.2016 року і до теперішнього часу. Згідно матеріалів справи, 07.11.2016 р. позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив виключити заборгованість, яка утворилась з вини попередніх власників квартири до часу придбання квартири; відкрити або переоформити на її ім'я особовий рахунок як теперішнього власника квартири. Листом від 21.11.2016 р. відповідач відмовив позивачу у переоформленні особового рахунку на її ім'я без зарахування заборгованості за послуги теплопостачання, яка утворилася до 11 листопада 2016 р. з вини попередніх власників квартири, і продовжує зараховувати на особовий рахунок № 1080028 заборгованість у розмірі 9683,15 гривень, що підтверджується копією листа відповідача, а також випискою по особовому рахунку № 1080028 (а.с.11-13). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобов'язання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України) та належними сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обов'язок особисто, якщо інше не передбачено договором. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Діючим законодавством не передбачено обов'язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство яка надає житлово-комунальні послуги) зобов'язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання. Отже, як випливає з вищевикладеного, споживачами послуг з теплопостачання та стороною у правовідносинах з КП КМР «Тепломережі» до часу придбання квартири позивач не був, оскільки не користувався жодними послугами за місцем знаходження придбаної квартири. Згідно п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, виконавець зобов'язаний звільняти споживача від оплати за послуги у разі їх ненадання. Судом встановлено, що жодних угод (правочинів) між позивачами та відповідачем (в тому числі договору про реструктуризацію заборгованості) не укладалось. Жодних дій, які б свідчили про взяття на себе обов'язків попередніх мешканців квартири, в тому числі обов'язку зі сплати боргу за теплопостачання, позивачі не вчиняли. Факт надання відповідачем послуг саме позивачу до 11.11.2016 року, тобто до дати набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], відповідачем не доведено. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що сума заборгованості за теплопостачання попереднього власника квартири за адресою: [ADDRESS], що виникла за період часу до 11.11.2016 року, не може обліковуватися за [PERSON], тому позовна заява підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача складає 640,00 грн.

Outcome: approved