Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

31 жовтня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом та заповітом на майно її батька [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, стайні-стодоли, підвалу, комори, гаражу, воріт з хвірткою, огорожі, колодязя, вартістю 186500 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), площею 0,83 га, вартістю 27124 гривні 69 копійок, та земельну ділянку (пасовище), площею 0,13 га, вартістю 639 гривень 58 копійок, що знаходяться на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , відповідачки [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.1989 року та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.06.2009 року позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2014 року її батька [PERSON] . Позивачка також є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 04.03.2014 року секретарем виконкому Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 21, згідно якого на випадок смерті все своє майно заповів позивачці. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з будинковолодіння, а саме: житлового будинку, стайні-стодоли, підвалу, комори, гаражу, воріт з хвірткою, огорожі, колодязя, вартістю 186500 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), площею 0,83 га, вартістю 27124 гривні 69 копійок, та земельної ділянки (пасовище), площею 0,13 га, вартістю 639 гривень 58 копійок, що знаходяться на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 488909 від 24.11.2005 року за реєстраційним № 010564707657, кадастровий номер 6122087500:01:001:0308, та серії ЯА № 489232 від 24.11.2005 року за реєстраційним № 010564707658, кадастровий номер 6122087500:01:001:0827, виданих на ім`я [PERSON] . Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкове майно складається з будинковолодіння, а саме: житлового будинку, стайні-стодоли, підвалу, комори, гаражу, воріт з хвірткою, огорожі, колодязя, вартістю 186500 гривень, що знаходиться в [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), площею 0,83 га, вартістю 27124 гривні 69 копійок, та земельної ділянки (пасовище), площею 0,13 га, вартістю 639 гривень 58 копійок, що знаходяться на території Садківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, право на спадкування яких за законом належить позивачці у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Садківської сільської ради № 117 від 26.02.2019 року, позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину. Однак, листом приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Лютого С.І. № 280/02-14 від 03.04.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті "Колос" № 14 від 28.03.2019 року втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 488909 на прізвище [PERSON] , вважати недійсним, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 489232 на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами [PERSON] , [PERSON] , суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на майно, що належало спадкодавцю [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved