overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

21 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що [INFO] в селі Паволочка Романівського району Житомирської області померла її мати - [PERSON] [INFO]. Заява обгрунтована тим, що органом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику було повідомлено про відсутність актового запису про смерть [PERSON] та відмовлено у видачі свідоцтва про смерть останньої у зв'язку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми та рекомендовано звернутись до суду. Необхідність встановлення даного факту [PERSON] пов'язує із реалізацію її права на спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] В судове засідання заявник та заінтересовані особи, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з"явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, заявник свою заяву підтримала, а заінтересовані особи проти її задоволення не заперечили. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно пункту 8 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO] та похована на місцевому кладовищі села Паволочка Романівського району Житомирської області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області № 1327 від 19 грудня 2016 року. В архівах відділу державної реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області актовий запис про смерть [PERSON] відсутній, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 11 жовтня 2016 року. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки пов"язаний з реалізацією її спадкових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

21жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з вищезазначеною позовною заявою вказуючи на те, що 09 березня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 56 . Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, їхня сім»я, фактично, розпалася. Донька проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо надання матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання доньки, між ними не досягнуто, тому вона бажає , що б він сплачував аліменти за рішенням суду. Просить стягнути аліменти. Позивач до суду не з»явилася, надала заяву в якій просить слухати справу без її участі на задоволенні позову наполягає. Відповідач до судового засідання, яке відбулося в режимі віжеоконференції, з»явився. Позов визнав повністю, пояснив, що не виплачував аліменти , оскільки навчався і не мав заробітку. Вислухавши пояснення , відповідача , дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 243.60 гривень судового збору. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

21 квітня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.04.2012 в розмірі 20074,16 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, у поданій письмовій заяві надала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду також не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.04.2012 ПАТ КБ "ПриватБанк" надало [PERSON] кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-7). За розрахунком позивача, станом на 31.01.2015 заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.04.2012 складає20074грн. 16 коп., з яких 7827грн. 66 коп. - заборгованість за кредитом; 9214грн. 40 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1600 грн. 00 коп. - заборгованість зкомісії;а також: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 932 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 4). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобов'язання за кредитним договором № б/нвід 20.04.2012, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 20074 грн. 16 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

21 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відпоідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Про час і місце розгляду справи позивач і відповідач були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки про склад сім"ї, виданої Романівською селищною радою Житомирської області, дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

21 липня 2015 року ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі Нікопольського району електричних мереж звернулося до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 1460,55 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. посилаючись на наступні обставини. [PERSON] є споживачем електричної енергії, але договір у письмовій формі з ним не укладався. Відповідач за спожиту електричну енергію, яку використовував на власні потреби, повністю не розрахувався. За період з 01.06.2014 року по 01.01.2015 року споживачем спожито електроенергії на суму 1550,55 грн. За цей період споживачем сплачено 90,00 грн. Залишок несплаченої суми складає 1460,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію. ( а.с.3) В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. В судове засідання сторони не з'явилися, тому згідно з правилами ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем електричної енергії, але договір у письмовій формі з ним не укладався, але за місцем його проживання відкрито особовий рахунок №0401064. Відповідач за спожиту електричну енергію, яку використовував на власні потреби, повністю не розрахувався. Таким чином за період з 01.06.2014 року по 01.01.2015 року споживачем спожито електроенергії на суму 1550,55 грн. За цей період споживачем сплачено 90,00 грн. Залишок несплаченої суми складає 1460,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію (а.с.3). Добровільно відповідач заборгованість сплатити не бажає. Відповідно до ст. 526 ЦК України \~зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі Нікопольського району електричних мереж за вартість не облікованої електроенергії, яка виникла внаслідок порушення ПКЕЕ для населення у сумі 1460, 55 грн. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

21 липня 2015 року ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі Нікопольського району електричних мереж звернулося до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 733 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. посилаючись на наступні обставини. [PERSON] є споживачем електричної енергії, але договір у письмовій формі з ним не укладався. Відповідач за спожиту електричну енергію, яку використовував на власні потреби, повністю не розрахувався. За період з 01.08.2012 року по 02.02.2015 року споживачем спожито електроенергії на суму 2011,2 грн. За цей період споживачем сплачено 1278,01 грн. Залишок несплаченої суми складає 733 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію (а.с.3) В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. В судове засідання сторони не з'явилися, тому згідно з правилами ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем електричної енергії, але договір у письмовій формі з ним не укладався, але за місцем його проживання відкрито особовий рахунок №0343084. Відповідач за спожиту електричну енергію, яку використовував на власні потреби, повністю не розрахувався. Таким чином за період з 01.08.2012 року по 02.02.2015 року споживачем спожито електроенергії на суму 2011,2 грн. За цей період споживачем сплачено 1278,01 грн. Залишок несплаченої суми складає 733 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію (а.с.3). Добровільно відповідач заборгованість сплатити не бажає. Відповідно до ст. 526 ЦК України \~зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі Нікопольського району електричних мереж за вартість не облікованої електроенергії, яка виникла внаслідок порушення ПКЕЕ для населення у сумі 1460, 55 грн. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

21 листопада 2017 року заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт належності їй державного акту серії [NUMBER] про право приватної власності на земельну ділянку, площею 1,00га, виділену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Лиманівської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області. Вказувала, що при написанні її прізвища в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". Посилаючись на те, що в адміністративному порядку вона не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просила підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявниці, її представника та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявниці серії [NUMBER], її прізвище - [PERSON]. Заявниця отримала у приватну власність земельну ділянку, площею 1,00 га, виділену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Лиманівської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області. На підтвердження права власності їй був виданий 25 грудня 2001 року державний акт серії [NUMBER]. В той же час в ньому її прізвище було записано з помилкою: замість «[PERSON]» зазначено - «[PERSON]». Між тим співпадання інформації про заявницю (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на її ім'я (паспорті, тощо) вказують, що державний акт оформлений саме на неї. Встановлення факту належності документу необхідно заявниці для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

21 лютого 2014 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню в сумі 1 576 грн. 64 коп. за період з 1 березня 2012 року по 31 грудня 2013 року. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач, проживаючи, в [ADDRESS], не здійснює оплату за комунальні послуги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач проживає у [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію від 27 січня 2014 року. За цією адресою МКП «Хмельницьктеплокомуенерго» за договором від 6 березня 2006 року надає відповідачу послуги по теплопостачанню за затвердженими в установленому порядку тарифами, про те останній не оплачує їх в повному обсязі, внаслідок чого його заборгованість за період з 1 березня 2012 року по 31 грудня 2013 року становить 1 576 грн. 64 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь МКП «Хмельницьктеплокомуенерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 1 576 грн. 64 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 483 грн. 60 коп. (судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. + 240 грн.00 коп. витрати за публікацію оголошення в пресі), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~21\~лютого 2016 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис\~ № 14, в\~ якому у них народилася донька Стефанія, [INFO]. У звязку із різними поглядами на життєві цінності та різними характерами між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, що привело до припиненню сімейно-шлюбних відносин та окремого проживання більше року, тому [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з\~ відповідачем. В судове\~засідання позивач\~[PERSON]\~не зявилася,проте подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Демчишина». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. \~Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 3 пункту 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 12.06.2009,\~№ 2\~"Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і тому, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задовольнити вимоги позивача. Спору щодо місця проживання доньки Стефанії, [INFO],немає. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "Демчишина". На підставі наведеного, ст. ст. 105,110 - 112 СК України,

Outcome: approved