Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

26.11.2020 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 26.11.2020 і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24.11.2001 вона уклала шлюб з відповідачем і у шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. 23.06.2014 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вказує, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, а є фізично здоровою особою та може брати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Ухвалою суду від 21.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 11.02.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням позовних вимог, згідно яких зокрема позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] у сторін у справі народився син [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області 07.08.2008 видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Львівської області від 09.11.2020 №2950 доводиться, що син сторін - [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 19.11.2020, складеного Турківською міською радою Львівської області, при обстеженні виявлено, що [PERSON] проживає з дітьми [PERSON] та [PERSON] , діти перебувають на постійному утриманні матері. Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати їх неповнолітнього сина, а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Матеріалами справи встановлено, що неповнолітній син сторін у справі проживає разом із матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відтак, позивач підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживає дитина. У свою чергу суд встановив, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Позивач просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, визначивши такий в розмірі 2000 грн. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням наведених положень закону при визначенні розміру аліментів суд враховує вік та стан здоров`я дітей, у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням усіх досліджених обставин справи, перевірених доказами, суд дійшов висновку, що розмір аліментів у розмірі 2000 грн., як просить позивач, є необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved