Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

I. Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території. II. Позиція позивача В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Попри встановлені законом строки у зв`язку з тривалою хворобою позивач звернулась до нотаріуса тільки 15.10.2020. В зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Іншим спадкоємцем крім позивача є її рідний брат [PERSON] . Позовні вимоги заявлені на підставі ст. ст. 1268,1269, 1270, 1272ЦК України. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши свої повноваження представникові. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяви від 03.03.2021 та від 07.04.2021 у яких просив розглядати справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. ІІІ. Заперечення відповідача Відповідач не скористався правом на подання суду письмового відзиву на позов. Відповідач в підготовчі та судове засідання не прибув, про час і місце їх проведення повідомлений належним чином, згідно ст. 12-1 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"та ст. 1-1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", що підтверджується копіями оголошень про виклик учасника справи від 18.01.2021, 09.02.2021, 03.03.2021, розміщених на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. IV. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 23.12.2020 позов залишено без руху та встановлено [PERSON] строк у п`ять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом: зазначення обставин та доказів, щодо заведення спадкової справи, кола спадкоємців, наявності чи відсутності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження; надання доказів сплати судового збору; надання належним чином засвідчених копій письмових доказів. 12.01.2021 позивачем подано заяву про усунення недоліки позову. Ухвалою від 18.01.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.02.2021. 08.02.2021 судом, без виходу до нарадчої кімнати, шляхом занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання до 03.03.2021 року, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою від 03.03.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.03.2021. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. У відповідності до положень ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, справа розглядається за відсутності учасників справи. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. V. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.09.2020 Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] померла [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.01.1959 Озеранською селищною радою Гомельського району Гомельської області та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00028089678 від 08.08.2020, [PERSON] є дочкою [PERSON] . Постановою від 15.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті [PERSON] . Виписками з історії хвороби від 14.02.2020, із медичної карти стаціонарного хворого від 12.03.2020 та від 23.03.2020 встановлено, що [PERSON] має захворювання серця та з 05.02.2020 по 23.03.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні в медичних закладах. Посилаючись на вказані докази, позивач вважає, що нею було пропущено строк на прийняття спадщини з поважних причин та просить суд встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. VІ. Норми права, які застосував суд За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1270 ЦК України). Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень підпункту 1.2. п. 1, підпунктів 2.1, 2.2, 2.3 п. 2, підпункту 3.1. пункту 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 (далі - Порядок), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Згідно підпунктів 3.3, 3.6, 3.18, 3.19 п.3 Порядку заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. У відповідності до підпункту 4.9. п. 4 Порядку свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. VIІ. Оцінка суду Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Позивач просить поновити їй строк на подачу заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що його було пропущено з поважних причин та в зв`язку з чим їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії. При цьому визначивши відповідачем [PERSON] , який також є спадкоємцем після померлої [PERSON] та не відмовився від прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вирішення питання про спадкування майна можливе після відкриття нотаріусом спадкової справи для встановлення зокрема й кола спадкоємців, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження. При цьому у разі встановлення нотаріусом інших спадкоємців, які прийняли спадщину, за їх письмовою згодою спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Отже, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про оформлення спадкових справ судовому розглядові не підлягають. До таких правових висновків дійшов Верховний суд у постановах від 13.12.2018 у справі № 235/4294/17 та від 26.06.2018 № 344/6591/16-ц. Позивачем до позовної заяви додано копію постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коба Н.В. №357/02-31 від 15.10.2020 року, відповідно до якої позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто вказаною постановою не підтверджено, що [PERSON] зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Доказів заведення спадкової справи та доказів прийняття спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] позивачем не надано. В заяві від 12.01.2021 року позивач зазначає, що з телефонної розмови з нотаріусом їй стало відомо, що за її заявою спадкова справа не заводилась та зазначила, що їй не відомо чи відкривалась спадкова справа за заявою [PERSON] . Клопотань про витребування доказів позивачем не заявлялось. За відсутності спадкової справи суд позбавлений можливості перевірити обставини щодо кола спадкоємців, які прийняли спадщину, оскільки такі повноваження має здійснити виключно нотаріус після відкриття спадкової справи. У разі ж встановлення інших спадкоємців, які прийняли спадщину, позивач матиме можливість подати заяву про прийняття спадщини за їх згодою. І лише у разі встановлення судом незгоди інших спадкоємців, які прийняли спадщину, на прийняття спадщини позивачем, або у разі відсутності таких спадкоємців, суд може вирішити спір про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Слід зазначити, що визначення додаткового строку без участі у справі інших спадкоємців, у разі їх наявності, порушуватиме їх права на спадкування. Також слід звернути увагу, що відповідачем у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. 111 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Матеріали справи не містять доказів прийняття спадщини відповідачем у справі. Більше того в матеріалах справи взагалі відсутні докази, що підтверджують родинні зв`язки відповідача [PERSON] як зі спадкодавцем так і з позивачем, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність у вказаної особа права на спадкування після смерті [PERSON] , а отже позивачем не доведено, що [PERSON] є належним відповідачем у справі. Позивачем заяви про зміну відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача до суду не подавались. При цьому приймаючи до уваги відсутність будь-яких заяв, що свідчать про волевиявлення щодо спадкового майна, неможливо встановити і місце відкриття спадщини, а відтак і орган місцевого самоврядування, за таким місцем, який може бути відповідачем у справі у разі відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину. За таких обставин, враховуючи недоведеність позивачем обставин неможливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а також правових підстав для пред`явлення позовних вимог до [PERSON] , суд не вбачає підстав для задоволення позову. VIII. Висновок суду Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю. IX. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову [PERSON] судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed