Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON], який діє як представник за угодою від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що після смерті [INFO] батька заявниці, громадянина [PERSON], про що Лузським підрозділом Мурашинського міжрайонного відділу ЗАГС Кіровської області Російської Федерації вчинено відповідний запис акта про смерть за № 40 від 05 лютого 2013 року, залишилося спадкове майно, яким, в тому числі, являються вклади з відсотками, які зберігаються в підрозділах Кіровського Ощадного Банку №8612 ВВБ ПАТ «Сбербанк России», житлова квартира [ADDRESS] та житловий будинок із присадибною земельною ділянкою [ADDRESS]. За свого життя батько заявниці, [PERSON] ([PERSON]), склав заповітне розпорядження, посвідчене третього вересня 2004 року нотаріусом Лузського нотаріального округу Кіровської області, Російської Федерації, зареєстроване в реєстрі за №1589, згідно якого спадкодавець на випадок своєї смерті все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, в тому числі, житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані в [ADDRESS], заповів своїй дочці, [PERSON], [INFO], яка проживає в будинку [ADDRESS]. Спадщина відкрилася [INFO] внаслідок смерті батька заявниці, громадянина [PERSON], у зв'язку із чим дані цивільно-правові відносини слід врегульовувати положеннями Книги Шостої «Спадкове право», Глави 84 «Загальні положення про спадкування» та Глави 85 «Спадкування за заповітом» Цивільного кодексу України. Так, з метою оформлення права власності на спадкове майно за заповітом, заявниця звернулася до нотаріуса Лузського нотаріального округу Кіровської області, Російської Федерації (за місцем знаходження частини нерухомого майна) із відповідною заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, нотаріусом 09 серпня 2016 року за реєстраційним № 6 було винесено постанову про відмову в здійсненні нотаріальної дії в зв'язку із розбіжностями в прізвищах в свідоцтві про смерть спадкодавця - «[PERSON]» та прізвища батька свідоцтві про народження заявниці - «[PERSON]». Крім того, в постанові нотаріуса зазначено про те, що документів, які би підтверджували родинні відносини спадкодавця, [PERSON], зі спадкоємцем, [PERSON], нотаріусу не пред'явлено. Враховуючи наведене мають місце певні правові обставини, які підлягають встановленню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення. Так, при аналізі нотаріусом документів, які були пред'явлені Заявницею для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виявилося, що в правовстановлюючих документах, якими являються свідоцтво про народження заявниці та свідоцтво по смерть батька заявниці, ім'я та по батькові батька заявниці відрізняються одне від одного: в свідоцтві про народження [PERSON] батько дитини записаний, як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть батька заявниці він записаний, як «[PERSON]». Як убачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батько заявниці в актовому запису № 26 від 02 квітня 1943 року, складеному виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, про своє народження зазначений як «[PERSON], [INFO], місце народження: Україна, Закарпатська область, Рахівський район, село Середнє Водяне». В актовому запису про одруження, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя, виданого 01 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області (назва відділу на час видачі витягу), 27 березня 1964 року виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області складено запис акта про одруження за № 24 про одруження громадянина [PERSON] з громадянкою [PERSON]. Разом з тим, при реєстрації народження їхньої дитини, її ж заявниці, [PERSON], [INFO], в актовому записі про народження за № 50 від 30 квітня 1973 року замість правильного імені та по батькові батька заявниці - «[PERSON]» реєстратором було помилково вказано ім'я та по батькові «[PERSON]», а матір дитини записано, як «[PERSON]» згідно анкетних даних, вказаних в актовому записі про одруження. Фактичним підтвердженням цьому являється свідоцтво про народження заявниці, видане 30 квітня 1973 року виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області. Враховуючи наведене та ті обставини, про які йдеться в постанові нотаріуса про відмову в вчиненні нотаріальної дії, слід в судовому порядку встановити факт родинних відносин між заявницею, [PERSON], [INFO], та її батьком, як особою, яка в свідоцтві про смерть від [INFO] зазначена, як «[PERSON]», а у свідоцтві про народження його дочки, її ж заявниці, зазначений, як «[PERSON]». Ці обставини можуть бути пов'язані з тим, що історично так склалося, що територія Закарпаття до 1945 року входила до складу різних країн Європи, тому багатоконфесійність Закарпатського краю, який вирізняється також багатонаціональним складом населення, не могла не вплинути на ведення метричних книг, записи в яких в різні роки історичного періоду велися сільськими священиками церковнослов`янською, латинською, чеською, румунською, угорською, русинською та українською мовами. На підставі викладеного просив встановити юридичний факт, згідно якого визнати, що громадянин, який: в актовому записі про народження № 26 від 10 квітня 1943 року, складеному виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, зазначений як «[PERSON]»; в актовому записі про шлюб № 24 від 27 березня 1964 року, складеному виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, зазначений як «[PERSON]», в актовому записі про смерть № 40 від 05 лютого 2013 року, складеному Лузським підрозділом Мурашинського міжрайонного відділу ЗАГС Кіровської області Російської Федерації, зазначений як «[PERSON]» та який в актовому записі № 50 від 30 квітня 1973 року про народження [PERSON], складеному виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, зазначений як «[PERSON]», являється батьком громадянки [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS] Судові витрати просив залишити за заявником. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, однак її представник [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі його довірительки. Просить заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи - Рахівського районноговідділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, в судове засідання не з"явився, однак начальник відділу Гарна М.М. надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без представника відділу. На задоволенні заяви не заперечують. Представник заінтересованої особи - Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області в судове засідання не з"явилася, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І. надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. У відповідності до ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON], про що Лузським підрозділом Мурашинського міжрайонного відділу ЗАГС Кіровської області Російської Федерації вчинено відповідний запис акта про смерть за № 40 від 05 лютого 2013 року. Після його смерті в порядку положень ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на все майно, що належало йому на праві приватної власності, якими в тому числі, являються вклади з відсотками, які зберігаються в підрозділах Кіровського Ощадного Банку №8612 ВВБ ПАТ «Сбербанк России», житлова квартира [ADDRESS] та житловий будинок із присадибною земельною ділянкою [ADDRESS]. Оформити право на спадщину заявниця не має можливості оскільки наявні розбіжності у правовстановлюючих документах. Так, судом встановлено, що у свідоцтві про народження [NUMBER], виданого 30.04.1973 року , заявниця зазначена, як [PERSON], [INFO] із зазначенням батьків: "батько - [PERSON], мати - [PERSON]". На підставі свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 03.02.1995 року заявниці присвоєно прізвище [PERSON]. Поряд з цим, батько заявниці, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, в актовому запису № 26 від 02 квітня 1943 року, складеному виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, про своє народження зазначений як «[PERSON], [INFO], місце народження: Україна, Закарпатська область, Рахівський район, село Середнє Водяне». В актовому запису про одруження, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя, виданого 01 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області (назва відділу на час видачі витягу), 27 березня 1964 року виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області складено запис акта про одруження за № 24 про одруження громадянина [PERSON] з громадянкою [PERSON]. З вище наведеного слідує, що мають місце певні розбіжності у свідоцтві про народження заявниці та у свідоцтві про народження її батька, у свідоцтві про смерть, які підлягають усуненню в судовому порядку, шляхом прийняття відповідного судового рішення про встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами. Доказом того, що гр-н [PERSON], [INFO] є батьком заявниці [PERSON], являється також довідка №5089 від 10.08.2016 року видана Лузьким управлінням житлово-комунального господарства, з якої слідує, що заявниця [PERSON], [INFO] фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], а саме доглядала за квартирою, взяла особисті речі померлого, ощадні книжки, брала участь в його похованні. У відповідності із положеннями частин 1-2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1 родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Таким чином, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити та встановити юридичний факт родинних зв'язків між померлим [PERSON] та [PERSON]. Питання про відшкодування судових витрат заявницею не ставилося На підставі наведеного,

Outcome: approved