Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

10.08.2016 позивач\~\~звернувся до суду\~\~з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 05 жовтня 2001 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований у Жовтневому відділу реєстрації актів цивільного стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис №567. Спільних дітей з відповідачем від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сімейні стосунки. Між ними щодня виникали сварки з найменшого приводу, що призвело до нервового напруження, яке негативно відображалося на його стані здоровя та втрати почуттів. Шлюбні відносини фактично припинилися, між собою стали чужими людьми. Вважає, що сімя розпалась остаточно і її збереження суперечить його інтересам. На примирення також не згоден, а тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просить розглянути справу в його відсутності. Відповідач в судові засідання, призначені на 15.09.2016 та на 18.10.2016 та на 31.10.2016 не зявилася, про час і місце судових засідань повідомлялася належним чином, через засоби телефонного звязку та засоби масової інформації в порядку ч.9\~ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 05.10.2016. В силу положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно копії паспорту серії ЕК №652378 виданого Жовтневим РА УМВС України в Луганській області 26.11.1997 [PERSON] є громадянином України та перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 05.10.2001 Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області (а.с.4-6). Згідно паспорта серії ЕН №114266 виданого Кам'янобрідським РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області [PERSON] є громадянкою України та перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 05.10.2001 Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області (а.с.8-9). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05.10.2001 Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області. Інші докази, які б свідчили про перебування сторін у шлюбі, зокрема свідоцтво про шлюб, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян позивачем не надано, при цьому в позові він вказав, що оригінал свідоцтва про шлюб знаходиться у його дружини, проте вона відмовляється його надати, та просив суд витребувати його у [PERSON] Судом було задоволено клопотання позивача про витребовування свідоцтва про шлюб у [PERSON], проте ухвала залишилася невиконаною, оскільки суду не виявилося можливим направити її [PERSON] бо вона зареєстрована та фактично проживає у м.Луганську, що як відомо є тимчасовоокупованою територією куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Позивач у позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, бо в них різні погляди на життя, спільних дітей вони не мають, в сімї щоденні сварки, теплих почуттів не лишилося вони живуть як сусіди, та позивач вважає, що таке спільне життя та шлюб суперечить його інтересам та шкодить здоровю, а тому збереження шлюбу є неможливим і він наполягає на його розірванні. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовували доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Суд повідомляв відповідача, що в суді розглядається справа про розірвання шлюбу про що свідчать телефонограма (а.с.22) Таким чином суд вважає, що враховуючі вищезазначені обставини, вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним, неефективним, та таким, що буде суперечити волі позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, які не мають бажання зберегти сім'ю, а тому все зазначене вище є підставою для розірвання шлюбу між ними. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також суд вважає за необхідне [PERSON] залишити шлюбне прізвище «Бріжата», оскільки вона не звернулася до суду з вимогою про зміну прізвища. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір згідно квитанції від 30.07.2016 та здійснено витрати на оголошення в газеті "Урядовий курєр" в сумі 420 гривень, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved