Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

11.01.2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 04.10.2008 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу народилися донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . З відповідачем шлюбні відносини фактично припинені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 04.10.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №57. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 11.01.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] 17.02.2020 року ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області сторонам надано строк на примирення терміном 1,5 місяці. З матеріалів справи вбачається, що за вказаний строк сторони примирення не досягли. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне відновити позивачці дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved