Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

20 грудня 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,41 в умовних кадастрових гектари, яка перебуває в КПС "Авангард", села Українка Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті матері залишилося спадкове право відносно вищевказаної земельної частки (пай) відповідно до виданого на ім'я матері сертифіката [NUMBER]. На час смерті матері із нею, окрім позивачки, були зареєстровані та проживали відповідачі, з яких [PERSON] є чоловіком померлої, всі інші - дітьми. За оформленням своїх спадкових прав позивачка звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно в цілому їй було відмовлено у зв'язку з наявністю інших спадкоємців, чоловіка та дітей померлої. Відповідачі ж приймати спадщину після померлої [PERSON] не бажали та не мають такого бажання нині, але у встановленому законом порядку та строки від неї не відмовилися, що нині перешкоджає їй в оформленні своїх спадкових прав. За такого, за захистом своїх спадкових прав позивачка була змушена звернутися до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявами, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі, вказали, що не мають та не мали раніше бажання приймати спадщину після смерті [PERSON], однак у встановленому законом порядку від неї не відмовилися. Оскільки прийняття спадщини є їх правом, а не обов'язком, то їх реєстрація із померлою на час смерті не може вплинути на їх волю щодо спадкових прав. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтв про народження [NUMBER] та про шлюб [NUMBER], позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9). За даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року, про що Українківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 12 від 12.09.2002 року (а.с. 7). Відповідно до сертифікату [NUMBER], виданого 11.11.1996 року на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 23 вересня 1996 року №537р, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24.01.1997 року за № 1952, на час смерті [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 3,41 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в КПС "Авангард", села Українка Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 10) . Вказане також підтверджується довідкою відділу Держкомзему у Жовтневому районі Миколаївської області від 05.12.2012 року (а.с. 11). Підстави, з яких позивачка була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджуються листом нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 06.12.2012 року № 1383/61-16, згідно якого [PERSON] було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на ціле спадкове майно у зв'язку з наявністю окрім неї інших спадкоємців майна померлої [PERSON], а саме: її чоловіка та дітей (а.с. 13). Вказане також слідує з довідки Українківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 28.11.2012 року, згідно якої на час смерті [PERSON] із нею проживали та були зареєстровані чоловік [PERSON] та діти [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Однак за даними Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Положення ст. 549 ЦК України 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом фактичного прийняття спадщини, до чого прирівнюється проживання спадкоємця із спадкодавцем на час смерті останнього. Відповідно до ст. 553 ЦК України (1963 року) спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 549 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Однак відповідачі, не маючи наміру приймати спадщину, належним чином від неї не відмовилися, що на даний час перешкоджає [PERSON] нотаріально оформити свої спадкові права на все спадкове майно. Спадкоємець іншої можливості захистити своє право на майно, окрім як звернутися до суду, не має через неподання вчасно іншими спадкоємцями до нотаріальної заяви про відмову від спадщини. Відповідно до ст.529 ЦК України 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До складу спадщини відповідно до ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 529, 549 Цивільного кодексу України 1963 року, [PERSON] як спадкоємець першої черги фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], а інші спадкоємці - відповідачі по справі, не маючи наміру прийняти спадщину від неї у встановленому законом порядку не відмовився, проте відсутність їх наміру на прийняття спадщини також підтвердили в адресованих суду заявах, позивачка позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання за нею право на земельну частку (пай).

Outcome: approved