Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Царичанська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за правом представлення. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 27 січня 2011 року померла її бабуся - [PERSON]. 01 лютого 2011 року року помер її дід - [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області. Померлі перебували у шлюбі з 13 січня 1968 року, рішенням виконкому Царичанської селищної ради № 310 від 18.05.1988 року видано свідоцтво на вищезазначений житловий будинок на імя її діда - [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У розумінні ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки вищевказаний житловий будинок був набутий її дідом та бабусею у власність за час перебування ними у шлюбі, то таке майно є спільною сумісною вланістю подружжя. За життя її діда та бабусі ними не укладався шлюбний договір чи будь-який інший договір, який би регулював правовий режим спільного майна подружжя, тобто кожен з них мав право на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку. Зазначає, що є рідною донькою [PERSON]. [PERSON] був рідним сином [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер 22.03.2000 року. У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України вона як спадкоємець за правом представлення прийняла спадщину після смерті її діда [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 112/11. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 року у справі № 22-ц/774/1932/14 їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 27 січня 2011 року бабусі [PERSON] - три місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. На підставі ухваленого рішення суду 06.06.2014 року вона звернулась до державного нотаріуса Царичанської ДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі [PERSON] Державним нотаріусом було посвідчено її підпис на відповідній заяві. Крім неї, спадкоємцем за законом після смерті її бабусі та діда є її рідна тітка [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та батька [PERSON] Положеннями ч.1 ст. 1276 ЦК України визначено, якщо спадкоємець за заповітом і за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У звязку з тим, що її дід помер через 4 дні після смерті своєї дружини та не встиг прийняти належну йому частку ця частина спадкується на загальних підставах його спадкоємцями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На даний час вона, як спадкоємець за правом представлення після смерті своїх бабусі та дідуся, прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але через існування спору між спадкоємцями та відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, який є спадковим майном, позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами у нотаріуса. 31.05.2012 року держнотаріусом Царичанської ДНК [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. 27.09.2013 року держнотаріусом Царичанської ДНК [PERSON] відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. До державного нотаріуса Царичанської ДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі [PERSON], померлої 27 січня 2011 року після подання нею заяви про прийняття спадщини 06 червня 2014 року вона не зверталася. Житловий будинок, який є спадковим майном, зареєстрований за її дідом - [PERSON], а правовий режим спадкового майна, а саме: спільна сумісна власність подружжя необхідно встановити в судовому порядку. У відповідності до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які надаються у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно п.3.1 даного листа визначено, що якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Прохає визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Садовій, 12 в смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON], померлої 27 січня 2011 року та [PERSON], померлого 01 лютого 2011 року. [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом та з позовом до [PERSON] про усунення від права спадкування. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 27 січня 2011 року померла її матір - [PERSON]. 01 лютого 2011 року помер її батько [PERSON], який постійно мешкав та був зареєстрований в [INFO] Російської Федерації. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку А-1, житловою площею - 31,2 кв.м., загальною площею - 75,9 кв.м. з допоміжними будівлями і спорудами, а саме - літня кухня Б-1, сарай Г-1, вбиральня Ж-1, №1 колодязь за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області. 24.06.2011 року вона звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка виконувала обовязки Царичанської ДНК, з заявою про прийняття спадщини після смерті своїх батьків - матері [PERSON] та батька [PERSON] та надала правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок. 24.06.2011 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської ДНК, яка виконувала обовязки Царичанської ДНК, за її заявою була заведена спадкова справа № 112/2011 після смерті її батька [PERSON] 19.09.2012 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської ДНК, яка виконувала обовязки Царичанської ДНК, за її заявою була заведена спадкова справа № 130/2011 після смерті її матері [PERSON] та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. 26.11.2014 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області їй визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] протягом двох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили. 12.12.2014 року [PERSON] звернулася до Царичанської ДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] До Четвертої дніпропетровської ДНК, яка виконувала обовязки Царичанської ДНК, з заявою про прийняття спадщини після смерті її батьків звернулася також [PERSON] (донька її рідного брата [PERSON], який помер 22.03.2000 року), яка була направлена поштою та отримана 27 липня 2011 року, але до теперішнього часу справжність підпису [PERSON] на вказаній заяві нотаріально не засвідчена. За життя її рідний брат [PERSON] на протязі тривалого часу не спілкувався зі своєю колишньою дружиною та донькою [PERSON], в свою чергу колишня дружина та дочка не спілкувалися з її батьками та відносини між ними з кожним роком погіршувалися. ЇЇ батьки - мати [PERSON] хворіла ІБС, кардіосклерозом атеросклеротичним, симптоматичною гіпертензією Ш ФК СН 2А-Б ст. та батько [PERSON] хворів туберкульозом легенів, мав 3 групу інвалідності. Через свій похилий вік та тяжкі хвороби перебували тривалий час у безпорадному стані і потребували постійного догляду, лікування, матеріальної допомоги. В вересні 2010 року стан здоровя матері різко погіршився, вимушене положення її в звязку з хворобою лише сидяче, здатність на самообслуговування була втрачена, вона потребувала постійного догляду. [PERSON] вимушена була переїхати проживати до матері і взяти на себе забезпечення їй належних умов по догляду та лікуванню. За життя [PERSON] потребувала підтримки своєї онуки [PERSON] та сподівалася на те, що її онука змінить своє ставлення до неї. В листопаді 2005 року [PERSON] навідувала бабусю, тобто їй достовірно було відомо про тяжку хворобу бабусі, її безпорадний стан та тяжке матеріальне становище. На початку жовтня 2010 року коли стан здоровя матері критично погіршився, вона викликала з Росії свого батька [PERSON], який знаходився на протязі трьох тижнів в смт Царичанка та допомагав їй доглядати за матірю, купував ліки та необхідні речі. В цей період [PERSON] відвідала свою бабусю лише один раз. Наступного разу зявилася лише в день поховання [PERSON] В останні роки свого життя її батько [PERSON] теж дуже хворів і потребував догляду, піклування та матеріальної допомоги. В останні роки життя її батьків саме вона утримувала їх на свої та позичені кошти - забезпечувала харчуванням, одягом, лікувала та забезпечувала належний догляд, поховала батьків за власні кошти. [PERSON] під час хвороби своїх бабусі та дідуся не цікавилася їх станом здоровя, не провідувала їх, не купувала їм ліки, свідомо ухилялася від догляду за ними, а саме від надання їм нематеріальних послуг - спілкування, поради тощо; від надання їм догляду під час хвороби, хоча мала фізичну можливість - прибрати житлове приміщення, попрати речі, приготувати їжу; від будь-якої матеріальної підтримки, хоча мала таку можливість, так як працювала з 2010 року. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ст. 1224 ч.5 ЦК України). Вважає, що [PERSON] свідомо на протязі тривалого часу, маючи можливість, ухилялася від надання допомоги бабусі [PERSON] та дідусю [PERSON], які через свій похилий вік та тяжкі хвороби перебували тривалий час у безпорадному стані, не могли самостійно забезпечити собі належні умови життя і потребували постійного стороннього догляду, піклування, матеріальної та моральної підтримки. Прохає усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті її бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] та визнати за нею право власності на житловий будинок А-1, житловою площею - 31,2 кв.м., загальною площею - 75,9 кв.м. з допоміжними будівлями і спорудами, а саме - літня кухня Б-1, сарай Г-1, вбиральня Ж-1, №1 колодязь за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті батьків - [PERSON] та [PERSON] Стягнути з [PERSON] на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 934 грн. 48 коп. та 473 грн. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю та зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом визнала частково, а саме лише на 1/2 частину спадкового житлового будинку; позовні вимоги [PERSON] про усунення від права спадкування не визнала. Пояснила, що з вересня 2006 року і по 2010 рік навчалася і постійно проживала в м. Дніпропетровськ. На момент вступу до коледжу була неповнолітньою, навчалась та сама потребувала матеріального забезпечення та отримувала його лише з боку своєї матері. Не завжди мала кошти на проїзд додому. Брак коштів та їх постійна економія призвели до того, що вона вимушена була у вільний від навчання час працювати задля можливості забезпечити себе необхідними речами. Коли в 2005 році та в 2010 року вона відвідувала бабусю, остання сама себе обслуговувала, готувала їжу, безперешкодно пересувалась по будинку. [PERSON] не надала жодних належних доказів того, що дідусь та бабуся потребували саме її допомоги, що вона ([PERSON]С.) мала змогу утримувати своїх дідуся та бабусю, але ухилялася від свого обовязку. Вважає, що вона як рідна дочка [PERSON], який був рідним сином спадкодавців, має право на спадкування тієї частини спадщини, яка б могла належати її батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] не визнали. Доповнили, що до теперішнього часу справжність підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини після смерті баби та діда нотаріально не засвідчено. Крім того, в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті її батька [PERSON], відсутня обгрунтована постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій та відсутня сама заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Вважають, що [PERSON] не прийняла спадщину в шестимісячний строк після смерті [PERSON], так як особисто не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після його смерті, тобто не скористалася своїм правом прийняття спадщини. Представник третьої особи - Царичанської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслали заяву з проханням розглядати дану справу без їх участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] була її сестрою. Дійсно її сестра та чоловік сестри - [PERSON] будували житловий будинок разом в період їхнього шлюбу. Підтвердила той факт, що [PERSON] бачила тільки на похоронах сестри. Доглядала та допомогала сестрі тільки її донька - [PERSON] та її донька - [PERSON] З дідусем [PERSON] [PERSON] ([PERSON]С.) теж не спілкувалася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її чоловік являється двоюрідним братом [PERSON] (батько чоловіка і матір [PERSON] - рідні брат і сестра). [PERSON] проживала недалеко. Постійний догляд за останньою здійснювала [PERSON] та її донька - [PERSON]. Покійна [PERSON] висловлювала свою волю про те, що той хто її догляне, той нехай і успадкує спадкове майно. Свідок [PERSON] (донька [PERSON]А.) в судовому засіданні пояснила, що померлі дідусь та бабуся хворіли. Дід [PERSON] проживав в Росії. Догляд за [PERSON] здійснювала лише її матір [PERSON] та вона. Свідки [PERSON] та [PERSON] (сусіди померлих [PERSON] та [PERSON]О.) в судовому засіданні підтвердили, що догляд за [PERSON] здійснювала лише [PERSON] та її донька [PERSON] Заслухавши сторони та представника відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкритя спадщини. Положеннями ч.1 ст. 1276 ЦК України визначено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.01.1968 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.31, т.1). На підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 22.06.1988 року, технічного паспорта на житловий будинок станом на 09.04.1988 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області, належить [PERSON] (а.с.36,41, т.1). Таким чином, наведені обставини свідчать, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області, побудований в період, коли [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Крім того, згідно домової книги [PERSON] прописана у вказаному будинку з 26.01.1970 року (а.с.37-40, т.1). Зазначені фактичні дані свідчать про те, що вказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак кожному з них належить по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області. 27.01.2011 року [PERSON] померла (а.с.44, т.1). 01.02.2011 року помер [PERSON] (а.с.46, т.1). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на належний їм житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не складали. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON], їхня донька [PERSON] (за законом першої черги) та [PERSON] (за правом представлення) - донька [PERSON] (сина [PERSON] та [PERSON]С.), який помер 22.03.2000 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (за законом першої черги) та [PERSON] (за правом представлення) - донька [PERSON] (сина [PERSON] та [PERSON]С.), який помер 22.03.2000 року. 24.06.2011 року до Четвертої дніпропетровської ДНК звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 27.07.2011 року до Четвертої дніпропетровської ДНК поштою надійшла заява [PERSON] ([PERSON]С.) про прийняття спадщини після померлого 01.02.2011 року [PERSON] та померлої 27.01.2011 року [PERSON] Згідно п.207 розділу 22 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцеві пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкритя спадщини. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Згідно вимог ст. 1269 ч.2 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). [PERSON] не надано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оформлену належним чином та справжність її підпису нотаріально не засвідчена, як в термін до 6 місяців з дня смерті померлого 01.02.2011 року [PERSON], так і до даного часу. 03.09.2011 року [PERSON] ([PERSON]С.) звернулася до Царичанської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті діда [PERSON], але вже після спливу шестимісячного строку з дня смерті померлого 01.02.2011 року [PERSON]С.(а.с.93, т.1). Встановлено, що [PERSON] з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини після померлого 01.02.2011 року діда [PERSON] до суду також не зверталася і до даного часу. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] було визначено кожній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини лише після померлої 27 січня 2011 року [PERSON] - три місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. 12.12.2014 року [PERSON] звернулася до Царичанської ДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] [PERSON] на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2014 року після подання нею заяви про прийняття спадщини 06.06.2014 року, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі [PERSON] до нотаріальної контори не зверталася. Стосовно позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування, суд приходить до висновку щодо недоводеності в судовому засіданні позовних вимог [PERSON] щодо ухилення [PERSON] від виконання обовязку по утриманню спадкодавців, які через похилий вік і тяжку хворобу перебували у безпорадному стані. З доводами [PERSON] погодитись не можна, оскільки вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З огляду на зміст зазначеної норми закону суд, вирішуючи такі справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини. Матеріалами справи не встановлено щодо потреби спадкодавців допомоги від спадкоємця - саме [PERSON] за умови отримання її від інших осіб, зокрема від іншої спадкоємиці - [PERSON] Суд, аналізуючи докази у справі, дійшов висновку про те, що відсутні підстави згідно з ч.5 ст. 1224 ЦК України для усунення спадкоємця [PERSON] від права на спадщину, тому що не доведено фактів безпорадного стану спадкодавців з урахуванням їх потреби в отриманні допомоги саме від онуки - [PERSON] та її умисного ухилення від надання допомоги спадкодавцям - у зв'язку з чим лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Разом з тим, суд приходить до висновку, що позивач за первісним позовом [PERSON], як онука, тобто спадкоємець за правом представлення має право на успадкування лише після померлої 27 січня 2011 року [PERSON], тобто на 1/6 частину спадкового майна - житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області, так як в матеріалах справи відсутня заява [PERSON], яка була б оформлена належним чином, про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON], оскільки справжність її підпису нотаріально не засвідчена і до даного часу, в звязку з чим, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Царичанська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за правом представлення підлягають частковому задоволенню. В іншій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом необхідно задовольнити частково, а саме визнати за [PERSON], право власності на 5/6 частин житлового будинку А-1, житловою площею - 31,2 кв.м., загальною площею - 75,9 кв.м. з допоміжними будівлями і спорудами, а саме - літня кухня Б-1, сарай Г-1, вбиральня Ж-1, №1 колодязь, який знаходиться за адресою: смт Царичанка, вул. Садова, 12 Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті батьків - [PERSON], померлої 27 січня 2011 року та [PERSON], померлого 01 лютого 2011 року .В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовити. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення від права спадкування залишити без задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial