Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

29 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, [PERSON] та [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним повністю патент України [NUMBER] від 26.06.2011 на корисну модель «[INFO]», який зареєстрований на ім'я відповідачів [PERSON] та [PERSON] патент на корисну модель та зобов'язати Міністерство економічного розвитку та торгівлі України здійснити публікацію у своєму офіційному бюлетені та виключити запис про реєстрацію патенту [NUMBER] від 26.06.2011 року на корисну модель у Державному реєстрі патентів України на винаходи та корисні моделі. В обґрунтування пред'явлених вимог позивач послався на те, що він є власником патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року, використовує патент у своїй господарській діяльності. В той же час в матеріалах справи наявний висновок ДП «УКРПАТЕНТ» від 03.10.2017 року за № 24277/ЗУ/17 про невідповідність патенту за [NUMBER] від 26.06.2011 року на корисну модель «[INFO]» критерію патентоздатності «промислова придатність». За таких обставин патент [NUMBER] від 26.06.2011 року порушує/обмежує законні права та інтереси позивача як власника патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року. В ході розгляду справи за клопотанням представника позивача до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача залучено БІОПРОМІН ЛІМІТЕД ЛІАБІЛІТІ ПАРТНЕРШІП, яке є власником патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року. Представник відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що патент України [NUMBER] на корисну модель був виданий відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи і корисні моделі, а Державна служба інтелектуальної власності, приймаючи таке рішення, не порушила жодної з вимог законодавства України, діяла відповідно до закону на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені законом. Представник відповідача [PERSON] направив суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що власником патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року є БІОПРОМІН ЛІМІТЕД ЛІАБІЛІТІ ПАРТНЕРШІП, відтак позивач ТОВ «Науково-виробничий комплекс «БІОПРОМІНЬ» не є належним позивачем у справі, оскільки не порушено його права та поставив під сумнів використання позивачем патенту [NUMBER] у своїй господарській діяльності. Представник третьої особи БІОПРОМІН ЛІМІТЕД ЛІАБІЛІТІ ПАРТНЕРШІП направила до суду пояснення, відповідно до яких зазначила, що компанія є власником патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року, просила суд пред'явлені позивачем вимоги задовольнити, оскільки використовує вказаний патент спільно з позивачем. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивача підтримала пред'явлені вимоги та просила їх задовольнити з огляду на те, що будь-яка особа має право звернутися до суду з позовом про визнання патенту на корисну модель недійсною, крім того, права позивача порушено як винахідника патенту [NUMBER] від 10.04.2017 року. Представники відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України щодо задоволення чи відмови в задоволенні позову не визначилися та просили прийняти рішення на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на відсутність порушених прав та інтересів позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи БІОПРОМІН ЛІМІТЕД ЛІАБІЛІТІ ПАРТНЕРШІП просила задовольнити позовні вимоги з огляду на те, що третя особа спільно з позивачем використовує патент [NUMBER] від 10.04.2017 року. Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в сукупності із поясненнями сторін, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, судовий захист можливий за наявності двох обставин у сукупності: наявності у особи прав та інтересів та порушення, невизнання або оспорювання таких прав та інтересів іншою особою. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Відповідно до ст. 463 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель та промисловий зразок є: 1) винахідник, автор промислового зразка; 2) інші особи, які набули прав на винахід, корисну модель та промисловий зразок за договором чи законом. Відповідно до Рішення Конституційного суду України за N 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року (справа N 1-10/2004) поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється, серед іншого, у разі відчуження власником свого майна. Судом встановлено, що позивач з моменту реєстрації 10.04.2017 року та до 02 січня 2018 року був власником патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року. Як вбачається з пояснень представника позивача та третьої особи, 02 січня 2018 року позивач ТОВ «Науково-виробничий комплекс «БІОПРОМІНЬ» здійснив відчуження права власності на вказаний патент на користь третьої особи БІОПРОМІН ЛІМІТЕД ЛІАБІЛІТІ ПАРТНЕРШІП шляхом укладення договору купівлі-продажу. Тобто станом на дату звернення до суду позивач ТОВ «Науково-виробничий комплекс «БІОПРОМІНЬ» не був власником патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року, отже і нього відсутнє право інтелектуальної власності на вказаний патент. В матеріалах справи наявна роздруківка зі Спеціалізованої бази даних «Винаходи (корисні моделі) в України», розміщеної на офіційному сайті ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) (http:[INFO]), де зазначено, що власником патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року є третя особа БІОПРОМІН ЛІМІТЕД ЛІАБІЛІТІ ПАРТНЕРШІП, Suite 1, 5 Percy Street, Fitzrovia, London, W1T 1DG, England (GB ), учасниками процесу вказана обставина не заперечується. В той же час, з Опису до патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року вбачається, що винахідниками за вказаним патентом є фізичні особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що спростовує твердження представника позивача про те що, винахідником за даним патентом є саме позивач ТОВ «Науково-виробничий комплекс «БІОПРОМІНЬ». Таким чином, позивач не є суб'єктом права інтелектуальної власності в розумінні ст. 463 ЦК України щодо патенту [NUMBER] від 10.04.2017 року. Також позивачем не надано жодних доказів наявності у нього охоронюваного законом інтересу щодо патенту [NUMBER] на корисну модель «[INFO]» від 10.04.2017 року, оскільки дії позивача по відчуженню вказаного патенту свідчать про відмову від права інтелектуальної власності на вказаний патент. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає недоведеною ту обставину, що у позивача ТОВ «Науково-виробничий комплекс «БІОПРОМІНЬ» наявне право та або законний інтерес, який порушується патентом України за [NUMBER] від 26.06.2011 року на корисну модель «[INFO]», який належить відповідачам [PERSON] та [PERSON], та про визнання недійсним якого просить позивач. На підставі ст. 141 ЦПК України суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивача ТОВ «Науково-виробничий комплекс «БІОПРОМІНЬ». На підставі викладеного та

Outcome: dismissed