Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у розмірі 6,24 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 000334 та зареєстрованого 05.04.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «Росія» Міловської сільської ради Балаклійського району за № 334 на землях Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області із земель колективної власності розпайованого КСП «Росія» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 21.04.1998 року в с. Криничне Балаклійського району Харківської області. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] є матірю [PERSON], яка після реєстрації шлюбу із [PERSON] змінила прізвище на «Пісарева». 21.04.1998 року [PERSON] померла, після її смерті позивач не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, однак вважає, що прийняла спадщину фактичним шляхом, є спадкоємицею першої черги. Відповідно до довідки відділу у Балаклійському районі Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «Росія» за № 334 зареєстрований та виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 000334 05.04.1996 року на імя [PERSON], розмір земельної частки (паю) становить 6,24 умовних кадастрових гектарів, мати позивача була включена в списки осіб до державного акту на землю від 21.11.1995 року серія ХР № 01-00-000275 КСП «Росія» під № 444. Оформити право на земельну частку (пай) позивач не може, оскільки було втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] В судове засідання позивач не з`явилась, від її представника надійшла до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, письмових пояснень не надав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] (д/п [PERSON]) [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ЯЯ-№798014. Із довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції від 12.08.2008 року № 651/04-03-56 вбачається, що 02.06.1951 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «Пісарева». [PERSON] померла 21.04.1998 року в с. Криничне Балаклійського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ВЛ № 600000. Відповідно до довідки Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 19.09.2017 року № 774, [PERSON] померла 21.04.1998 року та на день своєї смерті проживала та була зареєстрована разом з донькою [PERSON] [INFO] в с. Криничне Балаклійського району Харківської області. Відповідно до відповіді Відділу у Балаклійському районі Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області від 22.09.2017 року № 29-20-0.23,09-400/101-17, згідно з додатком до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Росія» серія ХР-01-00-000275 від 21.11.1995 року у списку громадян-членів КСП за № 444 значиться [PERSON]. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) громадян по КСП «Росія» за № 334 зареєстровано та отримано сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 000334 від 05.04.1996 року на [PERSON], розмір земельної частки (паю) по КСП «Росія» складає 6,24 умовних кадастрових гектарів. Вказане також підтверджується копією Державного акту на право колективної власності на землю та копією списку громадян-членів КСП «Росія». Відповідно до відповіді Відділу у Балаклійському районі Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.11.2017 року № 29-20-0.23,09-496/101-17, видача дублікатів сертифікатів на земельну частку (пай) на цей час не передбачена чинним законодавством, відомості стосовно реєстрації Державного акту на імя [PERSON] станом на 01.01.2013 року відсутні. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), оскільки відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Наведене свідчить, що мати позивача [PERSON] мала право на спірну земельну ділянку, однак не отримала Державний акт на право власності на землю, а Сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, які на цей час вже не можуть бути видані, що зумовлює необхідність визнання права лише в судовому порядку. Згідно пунктів 1, 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року\~цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги\~шостої Цивільного кодексу України\~застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Аналогічні роз'яснення містить пункт 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"\~член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. Згідно\~ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. Згідно\~ст. 529 ЦК України\~(1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст. 529 ЦК України (1963 року), констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємця першої черги за законом, на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 21 квітня 1998 року. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Outcome: approved