Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

12 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про визнання договору купівлі-продажу від 18.02.2012 року транспортного засобу не дійсним. Посилався на те, що рішеннями Київського районного суду м.Полтави від 12 травня 2011 року по справі за його позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] борг в сумі 143 010 грн. 00 коп. та 19.03.2012 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму боргу в розмірі 263 569 грн., виконавчі листи пред'явлені до виконання в Київський ВДВС Полтавського МУЮ. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, він ухиляється від виконання своїх обов'язків. На час пред'явлення до виконання виконавчого листа за рішенням суду від 12.05.2011 року відповідно до облікової картки ТЗ [NUMBER] за відповідачем рахувався транспортний засіб сідловий тягач марки VOLVO VNL 2006 року випуску, білого кольору, державний номер [NUMBER], який в подальшому, 18 лютого 2012 року, був проданий дружині [PERSON] з якою до цього часу перебуває в шлюбі, та проживає однією сім'єю. Просив, визнати договір купівлі - продажу транспортного засобу від 18.02.2012 року недійсним та повернути сторони у попередній стан. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Відповідачі у судове засідання неодноразово не з»являлись будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляли. Представник відповідача [PERSON]- адвокат [PERSON] повторно у судове засідання не з»явився , суд вважає неявку представника відповідача неповажною. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин не є перешкодою для розгляду справи. Судом встановлено, що рішеннями Київського районного суду м.Полтави від 12 травня 2011 року на користь позивача з [PERSON] стягнутий борг за договором позики у розмірі 143 010 грн. 00 коп. , рішенням цього ж суду від 19.03.2012 року стягнуто за договором позики 263 569 грн.. Вказані рішення виконуються у примусовому порядку, шляхом пред»явлення виконавчих листів до виконання в Київський ВДВС Полтавського МУЮ. В ході виконання виконавчого провадження державним виконавцем 18.01.2012 року прийняте рішення про накладення арешту на майно боржника , постанова ВП № 30545762 ( а.с. 14) , яка направлена на виконання в Полтавський ВРЕР ГУМВС України в Полтавській області та отримана ними 24.01.2014 року ( а.с. 46). Відповідно до ст.55 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою на арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних із проведенням виконавчий дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Копія постанови державного виконавця про арешт майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику. Згідно із ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою відповідальність зберігача майна, передбачену законом. Не дивлячись на накладення арешту на майно боржника, відповідач [PERSON] 18 лютого 2012 року продав належний йому транспортний засіб - сідловий тягач марки VOLVO VNL, 2006 року випуску, білого кольору, днз [NUMBER] своїй дружині - відповідачеві [PERSON] за 15 000 грн., що підтверджується матеріалами наданими Центром ДАІ (а.с. 43-46). Та обставина, що на час продажу автомобіля [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] підтверджується рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28.08.2013 року, яким шлюб зареєстрований між ними 04.08.2001 року був розірваний. [PERSON] не є стороною цього договору, однак його право на отримання коштів, які стягнуті судом на його користь із [PERSON] вказаним договором порушуються, оскільки на спірний автомобіль був накладений арешт з метою виконання виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 143 010 грн. Так як [PERSON] на час продажу автомобіля не виконав рішення суду про стягнення з нього боргу на користь позивача , право позивача на отримання боргу від реалізації спірного автомобіля порушене та може бути відновлене тільки в результаті визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу - сідловий тягач марки VOLVO VNL, 2006 року випуску, білого кольору, днз [NUMBER] від 18.02.2012 року недійсним. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 216 ЦК України передбачені правові наслідки недійсності правочину , а саме у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала від виконання цього правочину. Підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати по справі у розмірі 473 грн. судового збору. ( 229 грн. 40 коп. за позовні вимоги про визнання правочину недійсним, 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги про приведення сторін у попередній стан).

Outcome: approved