Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У липні 2020 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеса з вказаним позовом до [PERSON] про визначення прізвища дитини, в якій просила суд при державній реєстрації народження дитини жіночої статі, яка народилась [INFO] в м. Одеса у [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Ірак, та [PERSON] , [INFO] , громадянки України визначити дитині прізвище\~матері « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначила наступне. З відповідачем по справі [PERSON] , позивачка перебуває в шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2016 року в Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 872. В свідоцтві про шлюб в графі «Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка- [PERSON] , дружини [PERSON] ». Подружнє життя з відповідачем не склалося. На початку 2017 року сторони припинили сімейні стосунки і стали проживати окремо. З травня 2017 року [PERSON] підтримує фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком. Позивачка зазначила, що неодноразово пропонувала відповідачу розірвати шлюб в органах РАЦС, призначала зустріч, але він так і не з`явився в призначений час у відділ РАЦС Малиновського району м. Одеси для подання заяви про розірвання шлюбу.. В теперішній час, зв`язку з відповідачем немає і місце його знаходження позивачці невідоме. [INFO] у [PERSON] народилася донька. Батьком дитини є чоловік, з яким позивачка підтримує фактичні шлюбні стосунки. Однак реєстрація народження дитини в органах РАЦС на підставі п.19 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 з зазначенням в актовому запису про народження батьком дитини біологічного батька, оскільки для такої реєстрації необхідна відповідна заява її чоловіка [PERSON] , місце знаходження якого невідоме. У квітні 2020 року позивачка звернулась до Одеського міського відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою щодо державної реєстрації народження дитини на підставі ст.133 СК України. 05.05.2020 року отримала письмову відповідь за підписом начальника відділу РАЦС, якою позивачці було повідомлено наступне: на підставі наданих нею документів встановлено, що вона є громадянкою України і перебуваю в шлюбі з громадянином Республіки Ірак [PERSON] та мають різні прізвища. Згідно ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік-батьком дитини. Пунктом 2 Глави 1 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 з послідуючими змінами Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а)\~медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У зв`язку з неможливістю реєстрації народження дитини в органах РАЦС без спільної заяви батьків, що мають різні прізвища, позивачка вважає, що ефективним способом захисту особистих немайнових прав її малолітньої доньки на ім`я є визначення судом її прізвища за прізвищем матері « [PERSON] ». Рішення суду про визначення прізвища дитини необхідно для реєстрації народження дитини в органах РАЦС. Ухвалою Малиновського районного суду від 14.07.2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. У призначеному судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Від представника третьої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла заява (вхід.№11746 від 29.07.2020 року) про розгляд справи за відсутності представника відділу. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку\~ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 14.06.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00026773173 від 23.06.2020 року вбачається, що [PERSON] відповідно до посвідки на тимчасове проживання серії [NUMBER] від 29.09.2014 року проживав за адресою: [ADDRESS] на момент реєстрації шлюбу. Згідно до медичного свідоцтва про народження № 971 від 21.04.2020 року, відповідно до якого лікар [PERSON] підтверджує, що у громадянки [PERSON] [INFO] народилася дівчинка вагою 4000 грамів. З відповіді Одеського міського відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) від 05.05.2020 року № 48/56-106 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації народження дитини та зазначено наступне. [PERSON] є громадянкою України і перебуває в шлюбі з громадянином Республіки Ірак [PERSON] та мають різні прізвища. Так, згідно ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік-батьком дитини. Пунктом 2 Глави 1 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 з послідуючими змінами Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а)\~медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Пунктом 6 розділу ІІ Правил Документи, складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку. Пунктом 3\~розділу ІІ\~Правил встановлено для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України. Пунктом 21 Правил передбачено, якщо батьки мають спільне прізвище, це прізвище присвоюється і дітям. У разі різних прізвищ за згодою батьків, що підтверджується спільною заявою про державну реєстрацію народження, дитині присвоюється прізвище батька чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ, про що робиться відповідний запис у графі «Для відміток» актового запису про народження, який засвідчується підписами обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. У разі присвоєння дитині подвійного прізвища батьки зазначають у заяві про державну реєстрацію народження, з якого прізвища (батька чи матері) має починатись прізвище дитини. У разі якщо мати та/або батько дитини не можуть подати спільну заяву про державну реєстрацію народження, її та/або його письмова згода про присвоєння прізвища дитині, справжність підпису на якій має бути нотаріально посвідчено, може бути подана через представника, повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. За відсутності згоди дитині присвоюється прізвище на підставі рішення органу опіки та піклування або суду. Позивачка зазначили, що їй було повідомлено, що для проведення державної реєстрації народження дитини їй необхідно надати паспорт батька та його нотаріально посвідчений переклад на українську мову; документи, що підтверджують легальність перебування батька дитини на території України; медичне свідоцтво про народження дитини. А у разі неможливості надання одного із зазначених документів та неможливості присутності матері і батька дитини, питання щодо присвоєння прізвища дитині для проведення державно реєстрації відповідно до ст.133 СК України вирішується в органах опіки та піклування або в судовому порядку. Для вирішення питання реєстрації народження дитини позивачка також зверталася до Служби у справах дітей ОМР щодо надання допомоги в реєстрації народження в органах ДРАЦС дитини, де отримала письмову відповідь, якою їй було повідомлено, що відповідно до п.п. 69,70,71 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» служба у справах дітей готує документи для реєстрації народження та подання їх органам РАЦС тільки підкинутої, знайденої, покинутої в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я дитини, а також для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення імені, прізвища, по батькові дитини. Рішенням Одеської міської ради від 31.10.2018 року затверджено Положення служби у справах дітей ОМР у новій редакції, яким визначено повноваження та компетенцію служби, відповідно до якого порушене питання до повноважень служби у справах дітей ОМР не входить. Враховуючи викладене, позивачці було рекомендовано звернутися до суду. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ст.7 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина з моменту народження має право на ім`я та громадянство. Місце і порядок реєстрації народження дитини визначаються сімейним законодавством, реєстрацію актів цивільного стану, а підстави і порядок набуття та зміни громадянства визначаються\~Законом України\~"Про громадянство України", іншими нормативно-правовими актами. Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Постановою Верховної Ради № 789-XII\~від 27.02.91 свідчить, що дитина реєструється відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я. Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до ст.133 СК України якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 145 СК України\~передбачено, що прізвище дитині визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що позивачка намагалась зареєструвати народження дитини у відділі РАЦС, але їй було відмовлено у цьому, у зв`язку з тим, що для реєстрації народження дитини, батьки якої мають різні прізвища необхідно подати батькам спільну заяву про присвоєння дитині прізвища батька чи матері. Однак подача спільної заяви неможлива, оскільки місце знаходження відповідача мені невідоме. Відсутність реєстрації народження дитини порушує її особисте немайнове право на ім`я. Тому в інтересах дитини питання щодо визначення прізвища дитини підлягає розгляду в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч.2 абз.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено законом або договором. У зв`язку з неможливістю реєстрації народження дитини в органах РАЦС без спільної заяви батьків, що мають різні прізвища ефективним способом захисту особистих немайнових прав малолітньої доньки позивачки на ім`я є визначення судом прізвища дитини за прізвищем матері « [PERSON] ». Рішення суду про визначення прізвища дитини необхідно для реєстрації народження дитини в органах РАЦС. Відповідно до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Згідно ч.3ст.144 Сімейного кодексу України, реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч.1ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно вимог ч.1, 3ст.145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з вимог ст. ст.12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України. Зважаючи на те, що місце перебування відповідача невідоме, та те, що мати й батько мають різні прізвища суд приходить до висновку, що вимоги про визначення прізвища дитини як « [PERSON] » підлягають задоволенню, оскільки визначення прізвища новонародженої дитини за прізвищем матері не буде суперечити її інтересам, не порушує прав відповідача.

Outcome: approved