Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 15.01.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча фізично здоровий, інших утриманців немає, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Справу просить розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, подала заяву, в якій просила стягнути із відповідача на її користь судови витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак попередньо через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що не відмовляється та готовий надавати матеріальну допомогу, однак в межах своїх можливостей. Зазначив, що не має постійного заробітку, не отримує заробітної плати, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вважає, що аліменти на утримання дитини мають стягуватись у твердій грошовій сумі. Просив стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошові сумі в розмірі 350 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2013 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 15.01.2013 року (а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 20.06.2014 року (а.с.5). Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області від 10.11.2014 року за №1017, №1018 (а. с. 6). Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10, ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, також суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач не працює, проживає разом із матір'ю, яка перебуває на диспансерному обліку та є пенсіонером за віком, те, що він має нерегулярний, мінливий дохід, однак при цьому є фізично здоровою людиною працездатного віку, інших дітей та утриманців не має, тому може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, дійшов висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання дитини, визначений в твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 19.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 79 ЦПК України до судових витрат, крім інших, відносяться судовий збір, витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, адвокат [PERSON] участі у судовому засідання не брав, а лише 15.01.2015 року ознайомлювався із матеріалами даної цивільної справи, про що свідчить його письмова заява. Згідно укладеного договору на надання правової допомоги від 12.01.2015 року між позивачем та адвокатом [PERSON] та квитанції №12-02 від 12.01.2015 року позивач сплатила адвокату 1000,00 грн. Згідно розрахунку до Договору №12-02/2015 від 12.01.2015 року про надання правової допомоги адвокат [PERSON] надав наступні послуги: окрема процесуальна дія вчинена поза межами судвого засідання - ознайомлення із позовною заявою та іншими матеріалами справи, отримання фотокопій матеріалів справи та їхній правовий аналіз - 200 грн.; окрема процесуальна дія вчинена поза межами судового засідання - ознайомлення із матеріалами цивільної справи та надання усних юридичних консультацій - 800 грн. Однак, враховуючи предмет позовних вимог, об'єм цивільної справи, часткове задоволення позовних вимог та, виходячи із засад розумності, суд вважає, що на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в сумі 400 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. від сплати якого звільнено позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial