Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Чернянської сільської ради Виноградівського району про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим будинком та зняття з реєстрації. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири в [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є її донькою, а відповідач [PERSON] її внуком і вони зареєстровані у вказаній квартирі. Наявність реєстрації відповідачів є перешкодою для отримання субсидії, позаяк їх реєстрація є формальною. Відповідачі не проживають на території сільської ради більше 10 років, що стверджується довідкою сільської ради. Позивачка просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою с.Черна по вул.Миру, 3/11 та скасувати реєстрацію за вищевказаною адресою. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, належним чином своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідача. Представник третьої особи виконкому Чернянської сільської ради в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проводиться без їхньої участі, на підставі поданих доказів. Розглянувши доводи позову, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд встановив наступні обставини. Як вбачається з Свідоцтва про державну реєстрацію прав №33834449 від 13.04.2012 року квартира з надвірною будівлею в [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Виноградівського районного суду №703/105/12 від 27.03.2012 року. Довідками Чернянської сільської ради Виноградівського району №02-29/208 та №02-29/207 від 09.02.2017 року стверджується той факт, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не проживають за вказаною адресою більше 10 років. З довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №23-09/143 від 16.02.2017 року та №23-09/133 від 16.02.2017 року [PERSON] та [PERSON], [INFO], значаться зареєстрованими за адресою [INFO]. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо. Згідно приписів ч.1 ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст.72 Житлового кодексу України, провадиться в судовому порядку. З позовної заяви позивачки вбачається, що остання бажає розпоряджатися своїм власним майном на власний розсуд, однак реєстрація відповідачів за вказаною адресою перешкоджає цьому. Разом з тим, розглядаючи вимогу позивачки про зняття відповідачів з реєстраційного обліку суд враховує, що питання зняття з реєстрації місця проживання/перебування вирішується та така процедура здійснюється органом реєстрації, яким визначено виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-1V "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Таким чином рішення суду щодо права користування особи житловим приміщенням, що набрало законної сили, є підставою для порушення питання зняття її з реєстрації перед органами реєстрації. Відтак позов у частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов є огрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial