Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У грудні 2020 року представник [PERSON] , адвокат Лічман В. Л. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи: Державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміної М. І. про скасування державної реєстрації про реєстрацію право власності. В обґрунтування своїх вимог представник [PERSON] , адвокат Лічман В. Л. зазначив, що з 21.05.2003 року [PERSON] зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 1, 3, 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позивач має право на приватизацію, тобто передачі йому у власність квартири, де він постійно проживає. Але почавши підготовку документів для приватизації, [PERSON] стало відомо, що право власності на його квартиру зареєстровану за невідомою особою. Як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 03.09.2020 року державним реєстратором Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміною МЛ. за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. Відповідно до відповіді на адвокатський запит, Департамент міського господарства Одеської міської ради повідомив, що свідоцтво про право власності за параметрами, вказаними у адвокатському запиті, не видавалось. Квартира облікується як неприватизована. Додатково, 19.11.2020 року Департамент міського господарства ОМР повідомив, що КП «Міське агентство з приватизації житла» не видавалось розпорядження про приватизацію квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . У зв`язку з викладеним, позивач і звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. 08.12.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 08.12.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 09.12.2020 року судом направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, для уточнення зареєстрованого місця проживання відповідача. 14.12.2020 року на запит суду надано відповідь Відділом адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області з якої вбачається, що для отримання інформації необхідно вказати дату народження або паспортні дані [PERSON] 18.12.2020 року до суду надійшла заява від представник позивача [PERSON] , адвокат Лічман В. Л. про усунення недоліків позовної заяви (вхід.№55380). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 25.01.2021 року витребувано у Державного реєстратора комунального підприємства Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміної Марії Ігорівни належним чином засвідчену копію реєстраційної справі у паперовій та електронній формі щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54067135 від 15.09.2020 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 25.01.2021 року залучено Одеську міську раду до участі у цивільній справі № 521/20260/20 в якості третьої особи. Ухвалою Малиновського районного суду від 25.02.2021 року підготовче провадження було закрито та призначити справу до судового розгляду по суті. Позивач та треті особи до суду не зявились, про час та місце розгляду спрви повідомлені належним чином. Представником позивача до суду не зявився, однак засобами електроної пошти 25.02.2021 року вх . ЕП -4114 до канцелярії суду було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, у якій також він зазначив, що у разі виникнення обставин передбачених ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21.05.2003 року [PERSON] зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 1, 3, 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позивач має право на приватизацію, тобто передачі йому у власність квартири, де він постійно проживає. Але почавши підготовку документів для приватизації, [PERSON] стало відомо, що право власності на його квартиру зареєстровану за невідомою особою. Як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 03.09.2020 року державним реєстратором Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Хоміною МЛ. за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. Реєстрація права власності відбулась на підставі свідоцтва про право власності на житло серія номер [NUMBER] від 14.03.2005 видане нібито згідно розпорядження від 14.03.2005 №159831, яке зареєстроване та записано у реєстрову книгу за № 15-8314 видане УЖКГ ОМР яке посвідчує право власності на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] , розпорядження органу приватизації від 14.03.2005 № 159831 видане УЖКГ, технічний паспорт № 251-46-20 від 14.08.2020 виготовлений ФОП [PERSON] на квартиру [ADDRESS] замовником якого є [PERSON] . В той же час, згідно відповіді від 19.11.2020 року Департамент міського господарства ОМР повідомив, що КП «Міське агентство з приватизації житла» не видавалось розпорядження про приватизацію квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав. Стаття 18 вказаного Закону встановлює процедуру державної реєстрації прав. Пункти 5 та 6 частини 1 цієї статті унормовують, що державна реєстрація проводиться на підставі рішення про державну реєстрацію прав (пункт 5), після чого власне відкривається розділ в Державному реєстрі прав та/або вносяться до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав (пункт 6). Згідно вимог ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Відповідно до п.п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 р., державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. Відповідно до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 р., розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів. Відповідно до п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Відповідно до п. 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування. Відповідно до ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Реєстрація права власності відбулась на підставі свідоцтва про право власності на житло серія номер [NUMBER] від 14.03.2005 видане нібито згідно розпорядження від 14.03.2005 №159831, яке зареєстроване та записано у реєстрову книгу за № 15-8314 видане УЖКГ ОМР яке посвідчує право власності на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної власності [PERSON] , розпорядження органу приватизації від 14.03.2005 № 159831 видане УЖКГ, технічний паспорт № 251-46-20 від 14.08.2020 виготовлений ФОП [PERSON] на квартиру [ADDRESS] замовником якого є [PERSON] . В той же час, згідно відповіді від 19.11.2020 року Департамент міського господарства ОМР повідомив, що КП «Міське агентство з приватизації житла» не видавалось розпорядження про приватизацію квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Отже, судом отримано беззаперечні докази того, що реєстрація права власності на спірну квартиру відбулась на підставі документів, які не відповідають дійсності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Аналіз вищевказаних обставин та норм діючого законодавства, свідчить про те, що державний реєстратор Хоміна М.І. протиправно здійснила дії щодо реєстрації права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: approved