Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2013 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] - [INFO], яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. З моменту розлучення відповідач кошти на утримання дитини не надає, її вихованням не займається. Будь які спроби позивача врегулювати з відповідачем питання матеріального утримання доньки ніякого результату не дали, відповідач ухиляється добровільно надавати дитині допомогу у вигляді грошового забезпечення. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Будь яким іншим особам аліменти відповідач не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Оскільки позивач не взмозі самостійно матеріально забезпечити дитину якій необхідне нормальне харчування, одяг, що потребує значних коштів, остання звернулася до суду з даним позовом у якому просила стягувати, щомісячно, із відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що проживає за адресою: [INFO], кв., 14, на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1860 грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 500 грн., при цьому пояснив, що на його утриманні також перебувають ще двоє дітей та дружина, а заробітна плата останнього складає близько 3000 грн. на місяць, в силу чого він не може сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі заявленому позивачем. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. (а.с. 4) [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №309773, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. (а.с. 5) Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України) Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю - [PERSON]. Таким чином, враховуючи те, що дитина проживає разом із позивачем, а також те, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, з урахуванням положень ст. 181 СК України, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема відповідно до частини першої вказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №162200, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] та [PERSON] 12.05.2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №938. (а.с. 23) Як вбачається зі свідоцтва серії 1-АМ №320327, виданого 01.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 24) При цьому, як зазначив відповідач, у нього на утриманні окрім дружини та дітей - [PERSON], [PERSON] перебуває ще одна дитина - [PERSON], який не є його рідним сином, однак являється сином його дружини - [PERSON], в підтвердження чого надав відповідне свідоцтво про народження. Однак дане свідоцтво судом не може бути взято до уваги оскільки даний документ не є підтвердженням того, що [PERSON] перебуває на утриманні відповідача. Разом з тим, жодних інших доказів того, що вищевказана особа перебуває на утриманні [PERSON] відповідачем до матеріалів справи не додано. Згідно з довідкою про доходи, виданою приватним підприємтвом "Конекс", заробітна плата [PERSON], який працює на посаді експедитора, за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року склала 18651,52 грн., 3357,29 грн. з яких - податок з доходів фізичних осіб. (а.с. 22) При цьому, згідно з довідкою виданою КП "Вінницька транспортна компанія", [PERSON] (дружини відповідача), яка перебуває на посаді кондуктора громадського транспорту, за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року доходу не отримувала. (а.с. 34) Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є людиною здоровою, працездатного віку, має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині, а тому враховуючи вікову категорію дитини та звичайні її потреби, суд вважає, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від одного з батьків щомісячно є необхідним та достатнім для утримання неповнолітньої дитини. Разом з тим, враховуючи те, що на утриманні відповідача перебувають інші особи (дружина та дитина [PERSON]), а також беручи до уваги розмір його заробітної плати, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1860 грн. (біцльше половини заробітної плати) може поставити останнього у скрутне матеріальне становище та буде суперечити інтересам самого позивача та вимогам закону. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту першого частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial