Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

18.08.2020 позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання нею позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.07.2007 вона уклала шлюб з відповідачем і у шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що діти проживають та знаходяться на її утриманні, а відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку утримувати дітей. Відповідач є здоровою, працездатною особою, працює за межами України, отримує високий, мінливий та нерегулярний дохід, атому повинен сплачувати аліменти на утримання дітей. Добровільно коштів не надає, а тому змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 02.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. 24.11.2020 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, за наявними в справі матеріалами. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 24.11.2020 постановлено ухвалу суду за згодою позивачки про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням позовних вимог, згідно яких зокрема позивач просить розглядати справу без її участі, та не подання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14.07.2007, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). В шлюбі сторони мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] -копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 9 і 10). Довідкою Виконавчого комітету Турківської міської ради Львівської області №1755 від 03.06.2020 доводиться, що діти сторін зареєстровані з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] доводиться, що [PERSON] постійно проживає в смт.Бориня Турківського району Львіської області. Власного майна на території смт.Бориня не має. Діти сторін проживають з нею, на житловій площі батьків, за адресою: смт.Бориня, Турківський район, Львівська область (а.с. 12). Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати їх малолітніх дітей, а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Матеріалами справи встановлено, що малолітні діти сторін у справі проживають разом із матір`ю [PERSON] (а.с. 11,12). Відтак, позивач підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживає дитина. У свою чергу суд встановив, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. Позивач просить суд визначити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи доводи та надані докази позивачем при визначенні розміру аліментів суд, з урахуванням наведених вище положень закону, враховує вік та стан здоров`я дітей, те, що в суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Як визначено ст.. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Однак позивачем не надано суду відомостей про заробіток (доходи) відповідача, покликання на його роботу за межами України, отримання високого, мінливого та нерегулярного доходу не знайшли свого підтвердження жодним доказом. Відтак, суд позбавлений можливості оцінити достатність заробітку (доходу) відповідача як цього вимагають положення ст. 182 СК України у разі визначення мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що і просить позивач. З урахуванням усіх досліджених конкретних обставин справи, враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років із 01.07.2020 - 30.11.2020 становить 2318 грн., а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів стягуваних з відповідача на утримання малолітніх дітей в розмірі 1600 грн. на кожну дитину. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону Укриїни "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial