Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

11 червня року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства, внесення змін про батька дитини в актовому записі про народження дитини та стягнення аліментів на її утримання на період до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову мотивовані тим, що [PERSON] є батьком її дитини малолітнього сина [PERSON], але від виконання батьківських обов'язків ухиляється, кошти на утримання дитини на надає. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав викладених у позові, та подала клопотання про призначення судової експертизи, відповідач на даному засіданні був присутнім та підтримав її клопотання. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомленим належним чином, згідно до ст. ст. 74, 76 Цивільного-процесуального кодексу України а.с. 65, 66, 69, також згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" від 18.12.2014 р. №98 (1591) а.с. 89, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, причині неявки суду не повідомив, доказів або заперечень проти задоволення позову не надав, а тому, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та те, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], про що Миколаївською селищною радою Широківського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про народження серія [NUMBER], та зроблено актовій запис № 01 від 10 січня 2014 року а.с. 6. Батьком дитини зазначений [PERSON]. Відповідно до пояснень позивачки, запис про батька здійснений з її слів. Після народження сина, відповідач деякий час спілкувався з позивачем, визнавав сина своєю дитиною, але в подальшому став ухилятися від виконання батьківських обов'язків, тому позивач звернулася до суду та просила встановити факт батьківства у судовому порядку. 16 липня 2014 року ухвалою суду по справі призначена судово-медична експертиза на вирішення якої поставлено питання чи є відповідач батьком дитини. Проведення експертизи покладено на КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» . Відповідач неодноразово сповіщався та попереджався судом про наслідки у разі ухилення від участі в експертизи, але на судову експертизу не з'явився, матеріалі для проведення дослідження не надав, тому експертиза не була проведена з вини відповідача. Відповідно до п.9 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Судом в якості свідків були допитані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Кожен окремо, свідок, показав, що [PERSON] з [PERSON] підтримали довгий час стосунки, відвідували спільних знайомих, а також спілкувались з батьками. В той час коли вона знаходилась під час вагітності в лікарні [PERSON] відвідував її, а також приїздив в пологовий будинок після того як вона родила дитину. Про обставини за яких відповідач став відмовлятися від сина та не визнавав сина, свідки пояснити нічого не змогли. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утримання інших дітей, непрацездатність чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути не меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач, на утриманні якої знаходиться неповнолітня дитина, займається вихованням дитини, проживає разом з нею, про що суду надана відповідна довідка, яка мається в матеріалах справи. Відповідач утримань за виконавчими листами не має. Обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів у відповідача немає і, отже, він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку відповідача, що буде стягуватися як аліменти повинна скласти 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею при подачі позову та документально підтверджений судовий збір в розмірі 243, 60 грн. , та 250 грн. витрати , пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача , відповідно до ст. 79 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір на користь державного бюджету у розмірі 243,60 грн.. На підставі ст. 128, 180, 181, 191 СК України,

Outcome: approved