Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

19.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розподіл майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем [PERSON] з 25.07.2003 року перебували у шлюбі, який зареєстрований 25.07.2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 49. Від шлюбних відносин в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки на протязі тривалого часу, приблизно трьох років у них відсутні будь-які сімейні цінності. У їхньому сімейному житті постійно виникають суперечки, які спричинялись на грунті побутових відносин, відношенням між чоловіком та жінкою. Зазначає, що на даний час вони проживають окремо, не спілкуються та не цікавляться життям один одного, не ведуть спільного господарства, оскільки спільних інтересів, окрім інтересів дітей немає. Вказує, що під час шлюбу, ними спільно з відповідачем за спільні кошти у 2012 році було придбано транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску. Даний автомобіль був зареєстрований за відповідачем [PERSON] , що підтверджується реєстраційною карткою на спірний автомобіль, де в графі «Дата першої реєстрації ТЗ» зазначена дата «23.05.2012 року». Зазначає, що вона тривалий час користувалась вказаним транспортним засобом, здійснювала різні поїздки у власних цілях, відвозила дітей до школи, їздила в магазин за продуктами, але приблизно у червні місяці 2018 року відповідач [PERSON] забрав вказаний автомобіль та подальша його доля їй невідома. При цьому, вона намагалася врегулювати з відповідачем даний спір мирним шляхом, але нічого з цього не вийшло. Зазначає, що на час подання позовної заяви та відповідно до інтернет сайту AUTO.RIA вартість спірного автомобіля становить 9500 доларів США, що в перерахунку до курсу валют в Україні станом на 27 вересня 2018 року, встановленого НБУ, курс долара США по відношенню до гривні складає 28,142 гривні, тому повна вартість спірного автомобіля складає (9500 доларів США * 28,148 = 267349). У зв`язку з тим, що вказаний автомобіль є неподільним в натурі, а також те, що спірним автомобілем користується відповідач, вона просить визнати транспортний засіб MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску об`єктом спільної сумісної власності подружжя та стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в справі. 19.09.2018 року позивач [PERSON] надала до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 20.09.2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, який зареєстрований на [PERSON] до набрання чинності рішенням суду по цивільній справі № 724/1543/18, провадження № 2/724/653/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Накладено заборону будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо транпортного засобу марки MERSEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску. 07.06.2019 року [PERSON] надав до суду зустрічну позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя, в якому просив прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву та об`єднати в одне провадження із первісним позовом [PERSON] . В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що він перебував у шлюбі із [PERSON] , який зареєстрований 25.07.2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 49. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалося та рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 травня 2019 року їхній шлюб розірвано. Як вказано в заочному рішенні Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2019 року, що [PERSON] в своїй позовній заяві вказує, що під час шлюбу за спільні кошти у 2012 році було придбано транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску та вказаний автомобіль був зареєстрований за ним [PERSON] , так дійсно він визнав що під час шлюбу було придбано транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску. Однак, під час шлюбу ними із відповідачкою було придбано не лише вищевказаний транспортний засіб, а також ще було побудовано житловий будинок по [ADDRESS] та за спільні кошти придбано ряд мебелі та побутової техніки для облаштування житлового будинку. При припиненні шлюбних стосунків із [PERSON] вони повністю досягли домовленості щодо поділу майна нажитого під час шлюбу, а саме домовились, що [PERSON] залишається будинок та рухомі речі в будинку, а він за собою залишає спірний автомобіль. Вказує, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності № 170658389 від 17.06.2019 року житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] , яка є матір`ю його колишньої дружини, однак зазначає, що даний житловий будинок дідусь його колишньої дружини подарував саме для проживання в ньому їхньої сім`ї. Вказує, що будинок станом на 2004 рік був недобудованим та потребував ремонту, все що було в будинку [ADDRESS] , це коробка житлового будинку, накрито перекриття, існували дерев`яні вікна, двері, дерев`яна підлога та чугунні батареї. Зазначає, що на протязі року після одруження вони з відповідачкою проживали за адресою: [ADDRESS] в будинку свекрухи, а в будинку [ADDRESS] робили ремонт та ними за спільні кошти було зроблено добудову кухні, ванної кімнати та котельні. Також, в період 2003-2004 років зробили сходи, залили вхід в будинок, залили металеві стовпчики та встановили ковану огорожу, а також біля вхідних дверей встановли 2 ковані козирки. Приблизно у 2005 році вони встановили балкон на другому поверсі будинку та обладнали мансарду, в цей час вони також облицювали будинок короїдом, зробили вимощення навколо хати. 13 червня 2014 року придбано та встановлено кондиціонер Saunier Duval 12KW - вартістю 4340 гривень. 16 жовтня 2014 року встановлено в житловому будинку систему отеплення, придбано 2 котли - газовий марки BAXI Ecofour (турбо) та твердопаливний котел виробництва Чехії марки VIADRUS. Для підключення котлів до системи опалення придбано всі необхідні матеріали та елементи на загальну суму 12015 грн.11 коп. Також до твердопаливного котла встановлено димохід із нержавіючої сталі, діаметром 160д, приблизно 6-7 метрів. Вказав, що вони викопали криницю біля будинку та встановили вигрібну яму із побутового каменю розміром 3м. на 2 м. в діаметрі. В кінці 2014 року до житлового будинку підведено водопостачання, встановлено систему очистки води та водяний насос, для цього придбано всіх необхідні матеріали та елементи на загальну суму 14462,87 гривень. У 2015 році в житловому будинку замінено вікна на металопластикові коричневого кольору в кількості 9 штук, в цьому ж році замінено міжкімнатні двері (вхід в котельню, білого кольору), замінено вхідні двері на броньовані із вставками зі скла коричневого кольору та на придбання вікон, дверей, доставку та їх монтаж заплачено 259093 гривень, що підтверджується копією комерційної пропозиції № 589006 від 15.04.2015 року. Вартість вказаних робіт згідно накладних становить 317726 грн. 98 копійок, проте зазначає, що буде ще для уточнення позовних вимог клопотати про призначення експертизи та після отримання висновку має намір уточнити позовні вимоги. Зазначає, що для облаштування житлового будинку ними придбано ряд меблів та техніки: спальню вартістю 6000 гривень, телевізор в спальню вартістю 2500 гривень, кухонні меблі вартістю 4000 гривень, холодильник вартістю 2000 гривень, мікрохвильову піч вартістю 800 гривень, пральну машинку вартістю 2500 гривень, газову плиту вартістю 1500 гривень, духовку електричну вартістю 1000 гривень, витяжку вартістю 800 гривень, морозильну камеру вартістю 2000 гривень, м`який куток із столом та 4-ма стільцями вартістю 1000 гривень, меблі в дитячу вартістю 3000 гривень, 2 комп`ютерні крісла вартістю 1000 гривень, посуд вартістю 2500 гривень, пилосос вартістю 1500 гривень, газонокосарку вартістю 1200 гривень, апарат для розпилювання хімії вартістю 800 гривень, електрогриль вартістю 1000 гривень, спінінг для рибалки чорного кольору вартістю 1500 гривень. Всього меблів та техніки на загальну суму 48600 гривень. Також вказує, що вони придбали 30 кубічних метрів дров, які залишились у користуванні [PERSON] . Крім того вказує, що в будинку де вони проживали він залишив особисті речі та подарунки. Тому, зазначає, що так як за ним зареєстрований транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску та вказаний транспортний засіб знаходиться у його користуванні, а в користуванні відповідачки [PERSON] залишився житловий будинок та все рухоме майно, яке знаходиться в ньому, тому він вважає, що з метою економії коштів залишити за ним транспортний засіб, а відповідачці [PERSON] залишити житловий будинок та все рухоме майно. Просить задовольнити його позовні вимоги, визнати за ним право приватної власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску, визнавши його спільним майном подружжя, визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, які було використано в процесі будівництва житлового будинку [ADDRESS] . В задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Також просить стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати в справі. 27.06.2019 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя відмовити, посилаючись на викладене у відзиві. Ухвалою суду від 29.08.2019 року зустрічний позов [PERSON] про розподіл майна подружжя прийнято до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] про розподіл майна та об`єднано позовні вимоги в одне провадження. 04.09.2019 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила виділити в натурі [PERSON] слідуюче майно: газонокосарку вартістю 1200 гривень, апарат для розпилювання хімії вартістю 800 гривень, електрогриль вартістю 1000 гривень, спінінг для рибалки чорного кольору вартістю 1000 гривень, диван із натуральної шкіри чорного кольору загальною вартістю 5000 гривень, морозильну камеру горизонтальну червоного кольору, телевізор марки Samsung 48d в спальню вартістю 5000 гривень, 30 куб.метрів дров вартістю 5000 гривень, а всього майна на суму 20000 гривень. Виділити в натурі [PERSON] спальню коричневого кольору, вартістю 10000 гривень, яка складається з ліжка, розміром 1,8 на 2 м., двох прикро ватних тумб, шафи чотирьох дверної, комоду із дзеркалом; телевізора марки Sаmsуng розміром 46d вартістю 650 доларів США, тумбу під телевізор коричневого кольору вартістю 2000 гривень; кухонні меблі світло-коричневого кольору вартістю 8000 гривень; кухонний куток із шкірзамінника, колір коричневий із столом та 4 стільцями вартістю 3000 гривень, холодильник марки Liphert - покриття нержавійка, вартістю 12000 гривень; мікрохвильову піч марки Sаmsуng сірого кольору, вартістю 1000 гривень, пральну машину марки Simens білого кольору, вартістю 2500 гривень; газову плиту марки Ардо, покриття - нержавійка, вартістю 4000 гривень; духовку електричну марки - Ардо, покриття нержавійка, вартістю 5000 гривень; витяжку покриття - нержавійка, вартістю 800 гривень; морозильну камеру вертикальну на 8 шухляд білого кольору вартістю 3000 гривень; меблі в прихожу темно-коричневого кольору з НДФ, які складаються з шафи на дві дверки, тумби під взуття; відкриті бокові полички із дзеркалом; комод під взуття темно-коричневого кольору вартістю 5000 гривень; диван з тканини бежевого кольору, вартістю 3000 гривень; стінку на чотири дверки з відкритим сервантом темно-коричневого кольору і НДФ, розміром приблизно до 3 метрів, вартістю 5000 гривень; меблі в дитячу, які складаються з комп`ютерного столу із навісними тумбами світло-коричневого кольору, ліжка розкладного, вартістю 3000 гривень; пилосос вартістю 1500 гривень; всього майна на суму 74000 гривень. Інші вимоги залишити без змін. 04.09.2019 року представник [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 04.09.2019 року заяву представника [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову - задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно. 24.09.2019 року представник [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву про залучення до участі в справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та клопотання про приєднання доказів по справі. 24.09.2019 року представник [PERSON] - [PERSON] надала до суду клопотання про призначення в справі судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 24.09.2019 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Ухвалою суду від 19.11.2019 року в задоволенні клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про призначення в справі судової будівельно-технічної експертизи відмовлено. 19.11.2019 року згідно ухвали суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. 26.12.2019 року в судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що все, що було зроблено в будинку по [ADDRESS] було куплено за кошти її матері, оскільки мати вже досить довгий час перебуває на заробітках за кордоном в Італії. Вказала, що вони з відповідачем спільно не проживають з літа 2017 року, під час спільного проживання з [PERSON] в них власних коштів ніколи не було, все купувалося за мамині кошти, автомобілі також купувалися за кошти її матері, кошти на бізнес, придбання автомойки також дала [PERSON] її мати, однак доходів із тієї автомойки в [PERSON] не було, що на даний час із автомойкою їй невідомо, у 2014 році був придбаний кондиціонер, але вони тоді разом з [PERSON] якраз не проживали. Суду пояснила, що [PERSON] в облаштування будинку нічого не вкладав, оскільки постійно говорив, що то не його будинок. Визнала в судовому засіданні, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску був куплений у шлюбі, однак не за спільні з відповідачем кошти, оскільки в них таких грошей ніколи не було, даний автомобіль був придбаний за кошти її матері у 2012 році за 20000 доларів США, доказів цього в неї немає, а тому вважає автомобіль спільним майном подружжя, проте [PERSON] його забрав, коли вони перестали проживати разом і продав його. Частково визнала в судовому засіданні обсяг спільно нажитого майна, а саме: газонокосарку 1200 гривень визнала, визнала що стара спальня була, її купляли у 2003 році за 100 доларів, кошти на придбання цієї спальні також дала її мати, на даний час старої спальні немає, восени 2017 року стару спальню замінили на нову, а стару спальню викинули, кухонні меблі світло-коричневого кольору вартістю 8000 гривень та кухонний куток із шкірзамінника, колір коричневий із столом та 4 стільцями вартістю 3000 гривень є в наявності, але вартість їх не така як зазначає в позові [PERSON] , ці меблі також купувала її мати, мікрохвильова піч є спільним майном - це подарунок чоловіка на 8 березня, пральну машину марки Simens, була в наявності, але вже давно вийшла з ладу і її немає, витяжка була, але придбана її матір`ю, диван в прихожу з тканини бежевого кольору вартістю 3000 гривень є в наявності, але купувала його її мати, він не є спільним майном, меблі в дитячу визнала що були спільним майном, пилосос вартістю 1500 гривень є спільним майном, телевізор в хаті був Samsung, але вони його подарували матері [PERSON] , щодо телевізора плазмового, то вказала що був такий, але 48d, як на те вказує відповідач вартістю 5000 гривень не було такого, також не було і телевізора 46d, морозильних камер, які зазначені в позові відповідачем не було, холодильник був у них Samsung білого кольору, який їм подарував батько, дрова 30 кубічних складометрів вартістю 5000 гривень купувалися її матір`ю у 2014 році, в той час коли купувалися дрова [PERSON] якраз не було, на даний час вже тих дров немає, спальні коричневого кольору вартістю 10000 гривень на даний час немає, апарату для розпилювання хімії вартістю 1800 гривень не було такого, електрогриль вартістю 1000 гривень не було такого, спініг чи був такий їй невідомо, диван із натуральної шкіри чорного кольору вартістю 5000 гривень не було такого, морозильна камера горизонтальна червоного кольору не було такої, тумби під телевізор вартістю 2000 гривень не було, холодильника марки Liphert - покриття нержавійка - немає, газову плиту марки Ардо, покриття нержавіка, вартістю 4000 гривень купила її мати, електричної духовки не було, морозильної камери вертикальної на 8 шухляд білого кольору, вартістю 3000 гривень немає, меблі в прихожу є в наявності, але вказала, що це не спільне майно, стінка на чотири дверки з відкритим сервантом темно-коричневого кольору вартістю 5000 гривень також немає в навяності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги та просив їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав суду пояснення, також був допитаний як свідок, та пояснив суду, що вони із [PERSON] перестали спільно проживати з травня 2018 року, за час спільного проживання вони придбали: газонокосарку за 1200 гривень, за спільні кошти придбали розпилювач для хімії новий за 250 євро, електрогриль був придбаний для бізнесу, але він знаходився в будинку та у 2018 році там і залишився, також купував і холодильник для бізнесу. Уточнив в судовому засіданні, що телевізора 48d не було, а були телевізори 46d, який був куплений у 2014 році за 650 доларів США і телевізор 40d, морозильна камера на 8 шухляд вертикальна залишилась в будинку, морозильна камера червоного кольору влітку працювала на майданчику, але у 2018 році залишилась в будинку, диван з натуральної шкіри був придбаний за спільні кошти у 2015 році, також залишився в будинку, спініг для рибалки був куплений ним, залишився в будинку, дрова купував сам у 2015 році - у жовтні 2017 року, які використовували протягом зими 2017-2018 року, частина дров була використана, а решта залишилась, на той час це було 20-23 куби, з яких 10-11 кубів він хоче забрати собі, спальню коричневого кольору купували за спільні кошти з позивачкою, станом на 2018 рік вона залишилась в будинку, кухонні меблі були придбані ним, оскільки він в той час працював на автобусі та кухонний куток, стіл з 4 стільцями у 2004 році також придбав він, так як працював тоді, мікрохвильову піч подарував дружині на 8 березня, яку визнав спільним майном, пральну машину марки Simens білого кольору їм подарували на весілля, газову плиту - поверхню Ардо була куплена спільно зі свекрухою [PERSON] (200 доларів їхніх спільних з дружиною, а 300 доларів надала свекруха), при цьому вказав, що вартість електричної духовки входила до вартості газової плити, оскільки все це купувалося разом, витяжку вартістю 800 гривень купували за спільні кошти, прихожу замовляли у 2004 році тоді і було встановлено її, диван бежевого кольору був придбаний за спільні кошти у 2012 році, стінка на чотири дверки (довжиною 3 метри) була куплена у 2004 році, меблі дитячі за власні кошти були придбані у 2011 році, пилосос Sаmsуng був придбаний після весілля, станом на 2018 рік залишився в будинку. З приводу будівельних матеріалів пояснив суду, що вони спільно з дружиною робили огорожу за спільні кошти з каменю та заліза, для цього було завезено 15 кубів каменю, з якого також робились і відмостки біля будинку, вартість яких не пам`ятає, для цього також купувались за спільні кошти залізні стовби, вуголки, арматура була придбана, яка використовувалась на металеву огорожу, на ворота, на заїзд також, залізо десь коштувало 1500 доларів, було завезено 10 тонн цементу (по 50 гривень за мішок) - це все є спільним майном. Також вказав, що фундамент заливали із залізобетону, в загальному на добудову до будинку було витрачено 4 тонни цементу та 2 камази піску, було встановлено балкон, на встановлення якого витратили 800 доларів, ковані козирьки встановили, алюмінієву огорожу по периметру, спереді була зі сталі, а від сусідів сітку - 70 метрів по периметру, вартістю 1500 доларів, заливали стовби під цю алюмінієву огорожу, це було у 2017 році. Також вказав що було зроблено короїд на будинку, який коштував разом з роботою 5000 доларів США. У 2004 році копали криницю, ще разом з покійним дідусем, а купували кільця на криницю вони з [PERSON] за спільні кошти, вартість їх на той час складала 8000 гривень. Також вказав, що було проведено до будинку водопровод з нержавіючої труби, яму зробили із блоку, протягнули воду, це коштувало 800 доларів США, це також робилось у 2004 році. Вказав, що до будинку було прибудовано пристройку, на яку купувалося кирпіч, шифер, коштувало це десь 3000 доларів, зробили теплу підлогу та у ванній залили все у 2004 році. Щодо конструктивних елементів суду пояснив, що були встановлені вікна та двері в будинку, оплату за вікна та двері здійснював він за їхні спільні з дружиною кошти, вхідні двері парадні коштували 59000 тисяч гривень, загальна вартість всіх дверей десь 100000 гривень, за вікна було заплачено 80-90 тисяч гривень, оплату за які здійснював саме він, було встановлено котли за спільні кошти, свекруха до котлів немає ніякого відношення, також було встановлено балконний блок з вікнами, дозамовляли підвіконники, москітні сітки, все це разом коштувало 259000 гривень, в прийстройці мінялася електропроводка 200 доларів, також вказав що на облаштування кімнати в пристройці (плитка, ванна, котельня, вагонка пластикова) на все було витрачено 7000 доларів, 3500 доларів з яких були виділені свекрухою [PERSON] , все це робилося в період з 2015-2018 роки. Також пояснив що на будинку було встановлено ковані вироби (балкон, козирьок на сходах, перила) це робилося у 2005-2006 роках. Що є на даний час із вищевказаного майна в будинку йому невідомо. Також вказав, що кошти на вказане майно були зароблені ним із його бізнесу, а саме автомойки, літнього майданчику в парку. За комунальні послуги постійно сплачувала його дружина, розрахункові книжки за комунальні послуги раніше у 2003 році були оформлені на брата свекрухи, а пізніше переоформлені на свекруху [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні і в якості свідка суду пояснила, що будинок за адресою: [ADDRESS] був подарований їй на підставі договору дарування її покійним батьком та належить їй на праві власності, все що робилося у будинку та господарстві та купувалося біля цього житлового будинку, все за її особисті кошти, так як вона вже досить довгий час перебуває на заробітках в Італії та присилала додому кошти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є братом [PERSON] яка являється матір`ю [PERSON] , однак з сестрою він зустрічається дуже рідко, так як вона весь час знаходиться в Італії. Вказав, що йому відомо, що в будинку робились ремонти, проте за чиї кошти він низнає, отоплення в цьому будинку проводив ще їхній батько, ремонтними роботами невідомо хто займався, оскільки сестра рідко приїжджала додому. [PERSON] [PERSON] у власності була якась автомойка і бар у парку. Вказав, що в той час, десь років 10 тому, як будинок перебував у власності батька копався колодязь, чи був присутній [PERSON] при цьому йому невідомо. Він в будинку за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] був лише декілька разів, останніх декілька років в будинку взагалі не був. Кошти з Італії сестра надсилала на два будинки, йому відомо, що в цьому будинку проживали також діти [PERSON] та [PERSON] та сестра, в якої також у власності є квартира. Вказав, що сестра поїхала до Італії десь 10 років тому, квартира нею була придбана останнім часом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона із [PERSON] є близькими подругами більше 10 років, вказала що вона працює в страховій компанії, їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку матері, будинок був укомплектований меблями, в ньому робились ремонти, облицювання короїдом, будувалось все за кошти матері [PERSON] . [PERSON] з часу їх знайомства перебувала в декретній відпустці, а потім працювала, на біржі, їй відомо що в них був бізнес автомойка та бар в парку. Були також автомобілі Фольксваген Кадді та Віто мерседес, які куплені мамою [PERSON] . На даний час [PERSON] пішов із сім`ї та продав автомобіль, про це їй відомо зі слів [PERSON] , також їй відомо, що за рахунок матері [PERSON] мінялись вікна в будинку, також вона була присутньою та бачила як робився короїд на будинку та встановлювались ковані вироби, коли саме передавались кошти за ремонт вона присутньою не була. Вказала, що на даний час в будинку стоять газовий та твердопаливний котли, які, як їй відомо купила мати [PERSON] десь у 2005 році, це їй також відомо зі слів сім`ї. Вікна та двері мінялись ще за часу спільного проживання [PERSON] та [PERSON] спільно в сім`ї. [PERSON] займався лише організацією купівлі матеріалів, вікон, дверей, кованих перил на балкон і сходи на задні двері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] поїхала до Італії у 2006 році, на початку не часто приїжджала додому, а потім стала приїжджати 1 раз на рік, на період цього часу проживала з сім`єю, їй відомо що меблі в цьому будинку були з 2005 року. В [PERSON] у власності була автомойка, якою він розпоряджався, так як був приватним підприємцем. Також їй відомо, що в [PERSON] у власності є квартира, яка придбана декілька років тому у м. Хотині. Також вказала, що в будинку було здійснено добудову котельні та добудову на 2 поверсі. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК. При цьому, тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України. Судом встановлено, що сторони по справі з 25.07.2003 року перебували у шлюбі, який між ними зареєстровано 25.07.2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 49, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин в сторін є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 травня 2019 року на даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сторони не проживають однією сім`єю, не спілкуються між собою та не цікавляться життям один одного, не ведуть спільного господарства. Як встановлено в судовому засіданні, сторони після свого одруження стали проживати в будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок відповідно до договору дарування житлового будинку від 16.03.2004 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 3196000 від 29.03.2004 року належить [PERSON] (матері позивача за первісним позовом [PERSON] ) (том 1 а.с. 112-114), вказаний факт також був підтверджений поясненнями третьої особи [PERSON] , наданими в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи та було визнано сторонами в судовому засіданні, під час шлюбу у 2012 році сторонами було придбано транспортний засіб - автомобіль марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску, право власності на який було зареєстровано за відповідачем [PERSON] , що підтверджується крпією реєстраційної картки на спірний автомобіль, де в графі «Дата першої реєстрації ТЗ» зазначена дата «23.05.2012 року», а у графі прізвище фізичної особи зазначено [PERSON] . Відповідно до відомостей з інтернет сайту AUTO.RIA, які надані суду позивачем за первісним позовом [PERSON] та її представником [PERSON] , на які вони посилаються в обґрунтування первісних позовних вимог, вартість аналогічного автомобіля становить 9500 доларів США, що в перерахунку до курсу валют в Україні станом на 27 вересня 2018 року, встановленого НБУ, курс долара США по відношенню до гривні складає 28,142 гривні, повна вартість автомобіля складає (9500 доларів США * 28,148 = 267349), та яке позивач за первісним позовом [PERSON] просить визнати спільним сумісним майном подружжя та стягнути на її користь грошову компенсацію в розмірі 1/2 вартості вказаного автомобіля. Отже, як встановлено судом, договір про купівлю вказаного автомобіля був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї. Згідно ст. 65 СК України, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-486цс16. Отже, як встановлено судом, автомобіль марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску був набутий сторонами за час проживання в шлюбі. Проте, згідно договору купівлі-продажу від 13.09.2018 року транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску був проданий відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 7344/2018/1102705 від 13 вересня 2018 року за кошти в розмірі 201000 гривень, що підтверджується копією відповідного договору. Доказів того, що вказаний транспортний засіб був проданий за спільною згодою подружжя судом не встановлено. Даний транспортний засіб був проданий [PERSON] і враховуючи докази у справі та позиції сторін у той час, коли сторони перестали проживати спільно однією сім`єю. Враховуючи, що в силу Закону, а саме статті 60 СК України, вказаний транспортний засіб є спільним майном подружжя, а тому задовольняти позов [PERSON] в частині визнання транспортного засобу спільним майном подружжя підстав немає. У відповідності до вищевказаного договору купівлі-продажу автомобіля, 1/2 вартості вищевказаного транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску, який був придбаний сторонами [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу у 2012 році на момент його продажу, а саме станом на 13 вересня 2018 року склала 100500 (сто тисяч п`ятсот) гривень. Зазначені правові позиції висловлені у постановах Верховного Суду України від 12.02.2020 року справа № 725/1776/18, та від 21.03.2018 року справа № 726/2165/15-ц. При цьому, в судовому засіданні сторони [PERSON] та [PERSON] визнали, що даний транспортний засіб є їх спільною сумісною власністю подружжя. Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частини спірного автомобіля, що станом на 13.09.2018 року становить суму 100500 (сто тисяч п`ятсот) гривень. В свою чергу, позивач [PERSON] , в обґрунтування зустрічних позовних вимог, посилається на те, що ним та [PERSON] під час шлюбу було придбано не лише вищевказаний транспортний засіб, а також побудовано житловий будинок по [ADDRESS] та за спільні кошти з позивачкою було придбано ряд мебелі та побутової техніки для облаштування вищевказаного житлового будинку, вони в цьому будинку спільно із [PERSON] робили ремонти та за спільні кошти було зроблено добудову кухні, ванної кімнати та котельні. В період 2003-2004 років зробили сходи, залили вхід в будинок, залили металеві стовпчики та встановили ковану огорожу, а також біля вхідних дверей встановили 2 ковані козирьки. У 2005 році встановили балкон на другому поверсі будинку та обладнали мансарду, в цей час вони також облицювали будинок короїдом та зробили вимощення навколо будинку. 13 червня 2014 року було придбано та встановлено кондиціонер Saunier Duval 12KW - вартістю 4340 гривень, що заперечувалось в судовому засіданні позивачем [PERSON] , яка вказала що вказаний кондиціонер був придбаний за кошти її матері [PERSON] , в період відсутності [PERSON] , так як вони станом на час придбання кондиціонера тоді разом із [PERSON] не проживали. Також [PERSON] вказує, що 16 жовтня 2014 року було встановлено в житловому будинку і систему опалення, придбано 2 котли - газовий марки BAXI Ecofour (турбо) та твердопаливний котел виробництва Чехії марки VIADRUS. Для підключення котлів до системи опалення придбано всі необхідні матеріали та елементи на загальну суму 12015,11гривень. До твердопаливного котла встановлено димохід із нержавіючої сталі, діаметром 160д, приблизно 6-7 метрів, було викопано криницю біля будинку та збудувано вигрібну яму із побутового каменю розміром 3 на 2 м. в діаметрі. В кінці 2014 року до житлового будинку було підведено водопостачання, встановлено систему очистки води та водянний насос, для цього придбано всі необхідні матеріали та елементи на загальну суму 14462,87 гривень. У 2015 році в житловому будинку замінено вікна на металопластикові коричневого кольору в кількості 9 штук, в цьому ж році замінено міжкімнатні двері (вхід в котельню, білого кольору), замінено вхідні двері на броньовані із вставками зі скла коричневого кольору та на придбання вікон, дверей, доставку та їх монтаж заплачено 259093 гривень, що підтверджується копією комерційної пропозиції № 589006 від 15.04.2015 року, за які як на те посилається [PERSON] у своїх поясненнях, він заплатив особисті кошти, які були ним зароблені від діяльності його бізнесу. Вартість вищевказаних робіт згідно видаткових накладних в загальному становить 317726,98 гривень. При цьому, [PERSON] в обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, що для облаштування житлового будинку ними спільно з відповідачкою [PERSON] було придбано і ряд мебелі та техніки: спальню вартістю 6000 гривень, телевізор в спальню вартістю 2500 гривень, кухонні меблі вартістю 4000 гривень, холодильник вартістю 2000 гривень, мікрохвильову піч вартістю 800 гривень, пральну машинку вартістю 2500 гривень, газову плиту вартістю 1500 гривень, духовку електричну вартістю 1000 гривень, витяжку вартістю 800 гривень, морозильну камеру вартістю 2000 гривень, м`який куток із столом та 4-ма стільцями вартістю 1000 гривень, меблі в дитячу вартістю 3000 гривень, 2 комп`ютерні крісла вартістю 1000 гривень, посуд вартістю 2500 гривень, пилосос вартістю 1500 гривень, газонокосарку вартістю 1200 гривень, апарат для розпилювання хімії вартістю 800 гривень, електрогриль вартістю 1000 гривень, спінінг для рибалки чорного кольору вартістю 1500 гривень, всього меблів та техніки на загальну суму 48600 гривень. Також було придбано 30 кубічних метрів дров, які залишились у користуванні [PERSON] також, позивачем зазначено, що в будинку де вони проживали він залишив особисті речі та подарунки. Ухвалою суду від 04.09.2019 року (справа № 724/1543/18, 2-з/724/13/19) за клопотанням представника відповідача [PERSON] - [PERSON] було забезпечено позов, шляхом накладення арешту на наступне майно: спальню коричневого кольору, яка складається з ліжка, розміром 1,8 на 2 м., двох прикро ватних тумб, шафи чотирьох дверної, комоду із дзеркалом; телевізора марки Sаmsуng, розміром 48d, телевізор марки Sаmsуng розміром 46d, тумбу під телевізор коричневого кольору; кухонні меблі світло-коричневого кольору; кухонний куток із шкірозамінника, колір коричневий із столом та 4-ма стільцями; холодильник марки Liphert - покриття нержавійка; мікрохвильову піч марки Sаmsуng сірого кольору; пральну машину марки Simens білого кольору; газову плиту марки Ардо, покриття - нержавійка; духовку електричну марки - Ардо, покриття нержавійка; витяжку покриття - нержавійка; морозильні камери 2 штуки - одна вертикальна на 8 шухляд білого кольору та одна горизонтальна червоного кольору; меблі в прихожу темно-коричневого кольору з НДФ, які складаються з шафи на дві дверки, тумби під взуття; відкриті бокові полички із дзеркалом; комод під взуття темно-коричневого кольору; 2 дивани - один з тканини бежевого кольору та один диван із натуральної шкіри чорного кольору; стінку на чотири дверки з відкритим сервантом темно-коричневого кольору і НДФ, розміром приблизно до 3 метрів; меблі в дитячу, які складаються з: комп`ютерного столу із навісними тумбами світло-коричневого кольору; ліжко розкладне; пилосос вартістю 1500 гривень; газонокосарку; апарат для розпилювання хімії; електрогриль, вартістю 1000 гривень; спінінг для рибалки чорного кольору; 30 кубічних метрів дров, що знаходиться в житловому будинку [ADDRESS] . Проте, як встановлено судом, відповідно до акту державного виконавця Томки І.Д. від 09.09.2019 року Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), який був наданий на запит суду 19.06.2020 року, станом на 09 вересня 2019 року (на час виконання ухвали суду про забезпечення позову від 04.09.2019 року) в будинку за адресою: [ADDRESS] було відсутнє слідуюче майно: спальня коричневого кольору, яка складається з ліжка, розміром 1,8 на 2 м., двох прикро ватних тумб, шафи чотирьох дверної, комоду із дзеркалом; телевізор марки Sаmsуng, розміром 48d, телевізор марки Sаmsуng розміром 46d, тумба під телевізор коричневого кольору; холодильник марки Liphert - покриття нержавійка; пральна машина марки Simens білого кольору; газова плита марки Ардо, покриття - нержавійка; духовка електрична марки - Ардо, покриття нержавійка; морозильні камери 2 штуки - одна вертикальна на 8 шухляд білого кольору та одна горизонтальна червоного кольору; шкіряний диван із натуральної шкіри чорного кольору; стінку на чотири дверки з відкритим сервантом темно-коричневого кольору, розміром приблизно до 3 метрів; меблі в дитячу, які складаються з: комп`ютерного столу із навісними тумбами світло-коричневого кольору; ліжко розкладне; газонокосарка; електрогриль; спінінг для рибалки чорного кольору; дрова використані. Було наявне слідуюче майно: кухонні меблі світло-коричневого кольору; кухонний куток із шкірозамінника, колір коричневий із столом та 4-ма стільцями; мікрохвильову піч марки Sаmsуng сірого кольору; витяжку покриття - нержавійка; меблі в прихожу темно-коричневого кольору, які складаються з шафи на дві дверки, тумби під взуття; відкриті бокові полички із дзеркалом; комод під взуття темно-коричневого кольору; диван з тканини бежевого кольору; пилосос вартістю 1500 гривень; апарат для розпилювання хімії. При цьому, в судовому засіданні позивачем [PERSON] було визнано спільним сумісним майном подружжя слідуюче майно: автомобіль марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску (вартість на момент продажу 201000 гривень), газонокосарку вартістю 1200 гривень, мікрохвильову піч марки Sаmsуng сірого кольору, вартістю 1000 гривень, пральну машину марки Simens білого кольору, вартістю 2500 гривень, була але замінена, меблів в дитячу вартістю 1000 гривень, пилесос вартістю 1500 гривень. В свою чергу, відповідачем [PERSON] в судовому засіданні було визнано спільним сумісним майном подружжя все вище перелічене майно, на яке він посилається в обґрунтування зустрічних позовних вимог та надано до суду копії видаткових накладних № ДВІ1-00001 від 13.06.2014 року, № ДВІІ-00790 від 16.10.2014 року, № ДВІІ-00772 від 13.10.2014 року, № ДВІІ-00781 від 14.10.2014 року, № ДВІІ-00792 від 16.10.2014 року, № ДВІІ-00819 від 24.10.2014 року, № ДВІІ-00865 від 03.11.2014 року, № ДВІІ-00002 від 08.01.2015 року, копію комерційної пропозиції № 589006 від 15.04.2015 року, копії трьох виписок із інтернет сайту AUTO.RIA, два витяги із сайту Міністерства юстиції України на прізвище [PERSON] та [PERSON] . Суд, оцінивши вище перелічені у справі докази, які надані до матеріалів справи [PERSON] не погоджується із ними, так як дослідивши вказані докази, судом встановлено лише одну єдину видаткову накладну № ДВІ1-00001 від 13.06. 2014 року на кондиціонер Saunier Duval 12KW (валюта долар США, на дату 13.06.2014 року, курс 12,4), що в загальному становить 4340 гривень, в якій зазначено «одержувача» [PERSON] ( [ADDRESS] ) (том. 1, а.с. 137). В решті видаткових накладних № ДВІ1-00790 від 16.10.2014 року (том 2, а.с. 7 на звороті), № ДВІІ-00772 від 13.10.2014 року, № ДВІ1-00781 від 14.10.2014 року (том 2, а.с. 3 на звороті), № ДВІ1-00792 від 16.10.2014 року (том 2, а.с. 10 на звороті), № ДВІ1-00819 від 24.10.2014 року (том. 2 а.с. 11 на звороті), № ДВІ1-00865 від 03.11.2014 року (том. 2 а.с. 2 на звороті), № ДВІ-00002 від 08.01.2015 року (том. 2 а.с. 3 на звороті) вказано одержувача [PERSON] (свекруху [PERSON] ), якій на праві власності і належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та в якому, як встановлено судом вище і проживали після одруження [PERSON] та [PERSON] , а тому суд вважає доведеним, що власником майна є [PERSON] . Вказаний факт спростовує наявність підстав [PERSON] та його представника [PERSON] у зустрічній позовній заяві для визнання спільним майном подружжя: апарат для розпилювання хімії вартістю 800 гривень, електрогриль вартістю 1000 гривень, спінінг для рибалки чорного кольору вартістю 1000 гривень, диван із натуральної шкіри чорного кольору загальною вартістю 5000 гривень, морозильну камеру горизонтальну червоного кольору, телевізор марки Samsung 48d, 30 кубічних метрів дров вартістю 5000 гривень, шафи чотирьох дверної, комоду із дзеркалом; телевізора марки Sаmsуng розміром 46d вартістю 650 доларів США, тумбу під телевізор коричневого кольору вартістю 2000 гривень; кухонні меблі світло-коричневого кольору вартістю 8000 гривень; кухонний куток із шкірзамінника, колір коричневий із столом та 4 стільцями вартістю 3000 гривень, холодильник марки Liphert - покриття нержавійка, вартістю 12000 гривень; газову плиту марки Ардо, покриття - нержавійка, вартістю 4000 гривень; духовку електричну марки - Ардо, покриття нержавійка, вартістю 5000 гривень; витяжку покриття - нержавійка, вартістю 800 гривень; морозильну камеру вертикальну на 8 шухляд білого кольору вартістю 3000 гривень; меблі в прихожу темно-коричневого кольору з НДФ, які складаються з шафи на дві дверки, тумби під взуття; відкриті бокові полички із дзеркалом; комод під взуття темно-коричневого кольору вартістю 5000 гривень; диван з тканини бежевого кольору, вартістю 3000 гривень; стінку на чотири дверки з відкритим сервантом темно-коричневого кольору із НДФ, розміром приблизно до 3 метрів, вартістю 5000 гривень. Також даний факт, спростований в судовому засіданні і під час дачі пояснень третьої особи [PERSON] , яка була допитана також в якості свідка, та яка суду пояснила, що даний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був подарований їй покійним батьком, та все, що робилося в цьому будинку було придбано за її власні кошти, оскільки вона на той час та по сьогоднішній день на заробітках за кордоном в Республіці Італія. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність, або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Проте, як встановлено судом, а ні відповідачем в справі [PERSON] , а ні його представником [PERSON] до суду не подано жодного доказу в підтвердження факту, на який вони посилаються, як на обставини в обґрунтування позовних вимог, а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та недоведеними. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Крім того, як встановлено судом, а ні відповідачем [PERSON] , а ні його представником не додано до матеріалів справи письмових доказів придбання будівельних матеріалів саме відповідачем [PERSON] за його власні зароблені кошти, на які вони посилаються в обґрунтування позовних вимог та заперечень, та на які відповідач [PERSON] посилався в судовому засіданні. При цьому, судом з наявних у справі доказів, не встановлено наявність доказів, що все майно яке заявлено в зустрічному позові, як спільне майно подружжя є таким і що воно набувалось, крім того є в наявності. Крім того, [PERSON] позовних вимог інших ніж про поділ майна подружжя до [PERSON] не заявлено, жодних вимог про відшкодування витрат на будівельні та ремонтні роботи не ставиться до [PERSON] , яка є власником житлового будинку. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, дійшов висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд враховує інтереси обох сторін по справі та ніяким чином не звужує та не обмежує гарантовані Законом права сторін, як бувшого подружжя при виділенні частки та розподілі майна, придбаного за час перебування останніх в шлюбі, при цьому враховує спірне майно, яке визнано самими сторонами та набуте ними за час шлюбу, а відповідно таке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим приходить висновку про визнання спільним сумісним майном подружжя наступне майно: автомобіль марки MERCEDES-BENZ 115D, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску вартістю 201000 гривень, газонокосарку вартістю 1200 гривень, вартість старої спальні купленої у 2003 році за 100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ склала 5,33 за 100 доларів США станом на 01.12.2013 року), що складає 533 гривні, мікрохвильову піч марки Samsung сірого кольору - вартістю 1000 гривень, пральну машину марки Simens білого кольору вартістю 2500 гривень, меблі в дитячу (вказана сума була уточнена під час дачі пояснень відповідача [PERSON] ) вартістю 1000 гривень, пилосос вартістю 1500 гривень, кондиціонер Saunier Duval 12KW вартіст. 4340 гривень, всього судом встановлено спільного сумісного майна подружжя на загальну суму 213073 (двісті тринадцять тисяч сімдесят три) гривні. При цьому, суд виходить із правил рівності часток подружжя в спільному сумісному майні, та частка кожного із подружжя становить 1/2 частки від загальної суми вартості спільного майна, тобто від суми 213073 гривень, що складає 106536,50 гривень (за кожним). Від цієї суми, а саме вартості 1/2частки майна позивача [PERSON] (106536,50 гривень) віднімаємо вартість майна, яке було виділено останній в рахунок спільного майна подружжя (мікрохвильову піч марки Samsung сірого кольору - вартістю 1000 гривень; пилосос вартістю 1500 гривень; кондиціонер Saunier Duval 12KW - вартістю 4340 гривень = 6840 гривень), і тоді сума складає 99696,50 гривень, яку і стягуємо з [PERSON] на користь [PERSON] . Як вже було встановлено вище, судом визнано спільним майном подружжя і спальню, яка була куплена у 2003 році за 100 доларів США, що визнала [PERSON] , що відповідно до курсу НБУ склала 5,33 за 100 доларів США станом на 01.12.2013 року, пральну машину марки Simens білого кольору - вартістю 2500 гривень, та меблі в дитячу вартістю 1000 гривень, що становить 4033,00 гривень (1/2 частка від якого) становить 2016,50 гривень. Доказів про іншу вартість рухомого майна ніж та, яка визнається сторонами суду не надано, а тому суд, при поділі майна бере ту вартість, яка визнається зокрема відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] . Виходячи із вищевикладеного, від суми частки в спільному майні подружжя 1/2частка [PERSON] , яка становить 99696,50 гривень віднімаємо 2016,50 гривень, і всього сума до стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] становить 97680 (дев`яносто сім тисяч шістсот вісімдесят) гривень. Таким чином, суд вважає, що слід виділити в рахунок поділу спільного сумісного майна подружжя у власність [PERSON] право власності на: мікрохвильову піч марки Samsung сірого кольору - вартістю 1000 гривень; пилосос вартістю 1500 гривень; кондиціонер Saunier Duval 12KW - вартістю 4340 гривень. [PERSON] виділити в рахунок поділу спільного сумісного майна подружжя у власність газонокосарку - вартістю 1200 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за частку в спільному сумісному майні подружжя в розмірі 97680 (дев`яносто сім тисяч шістсот вісімдесят) гривень. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] та зустрічних позовних вимог [PERSON] в іншій частині - відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial