Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та до [PERSON] сільської ради Демидівського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] держаний нотаріус Млинівської державної нотаріальної контори Млинівського району Рівненської області [PERSON], в якому просить: встановити факт постійного проживання його, [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 08 лютого 2009 року за адресою: вул. Гірницька, 8 м.Дубно Рівненської області; визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Демидівської районної державної нотаріальної контори 22.10.2010 року за реєстром № 343 на земельну ділянку площею 0,48 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області, після смерті [PERSON]; визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Демидівської районної державної нотаріальної контори 22.10.2010 року за реєстром № 345 на земельну ділянку площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Грушевського, що знаходиться в с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області, після смерті [PERSON]; скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,4787 га, кадастровий номер 5621482003:01:000:0011, надану для ведення підсобного сільського господарства, що знаходиться в с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області, виданий на ім»я [PERSON] [PERSON] сільською радою Демидівського району Рівненської області 31 серпня 2012 року, серії ЯМ № 732905; визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на: - земельну ділянку площею 0,4787 га, кадастровий номер 5621482003:01:000:0011, надану для ведення підсобного сільського господарства, що знаходиться в с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області, згідно державного акту на земельну ділянку серії ЯМ № 732905, виданого [PERSON] сільською радою Демидівського району Рівненської області 31 серпня 2012 року; - земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах по КСП ім.Грушевського, що знаходиться в с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області, яка була надана [PERSON] на підставі сертифіката серії РВ № 006866, виданого 05 липня 1996 року Демидівською райдержадміністрацією Рівненської області на підставі рішення від 17 червня 1996 року № 177. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 лютого 2009 року в м.Дубно померла [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO]. Проте з 2005 року по день смерті вона проживала разом з позивачем однією сім»єю в м.Дубно вул.Гірницька,8 Рівненської області. 30 вересня 2010 року державним нотаріусом Демидівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області було заведено спадкову справу № 86 після смерті [PERSON]. 22 жовтня 2010 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,48 га, наданої для ведення особистого селянського господарства на ім»я [PERSON]. На підставі даного свідоцтва про право на спадщину за законом 31 серпня 2012 року [PERSON] сільською радою Демидівського району Рівненської області було видано відповідачці державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,4787 га, серії ЯМ № 732905. Також 22 жовтня 2010 року державним нотаріусом було видано відповідачці свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах в КСП ім.Грушевського. На підставі даного свідоцтва було внесено зміни до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 006866 від 05.07.1996 року , згідно яких власником земельної частки (пай) стала відповідачка - [PERSON] 21 вересня 2014 року позивач випадково серед старих документів знайшов заповіт [PERSON], посвідчений [PERSON] сільською радою Демидівського району Рівненської області 05 серпня 2002 року за реєстром № 77. 31 жовтня 2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області для того, щоб з»ясувати чи чинний заповіт. [PERSON] витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 78781318 від 31.10.2014 року даний заповіт [PERSON] є чинним та зареєстрований 26.10.2006 року в Рівненській філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. 09 лютого 2014 року відділом РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області було видано свідоцтво про смерть [PERSON]. У зв»язку з цим нотарісуом було заведено спадкову справу після смерті саме [PERSON]. При заведенні спадкової справи державний нотаріус Демидівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області перевірила наявність заповіту [PERSON], так як було зазначено в свідоцтві про смерть. Проте за життя правильне ім»я [PERSON] було [PERSON]. Однак у довідці про причину смерті було допущено помилку в імені померлої та зазначено її, як [PERSON]. У зв»язку з чим і виникла така помилка при видачі свідоцтва про смерть [PERSON] Тому державний нотаріус і не побачила в реєстрі зареєстрованого заповіту останньої. Так як свідоцтво про смерть [PERSON] від 09 лютого 2014 року було видано з помилковим зазначенням імені померлої як [PERSON], то позивач 23 жовтня 2014 року отримав повторне свідоцтво про смерть, де ім»я померлої зазначено правильно як [PERSON]. Позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Проте на ім»я відповідачки було видано два свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. [PERSON] того, позивач зазначив, що він з 26.11.2002 року по 19.07.2011 року був зареєстрований в [INFO]. З 2005 року він постійно проживав за даною адресою разом з [PERSON] до дня її смерті. У зв»язку з цим вважає себе таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Однак позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадкового майна, оскільки в нього відсутній документ, який свідчить про факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вона була зареєстрована в [INFO], а також на спадкове майно після смерті [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки на ім»я відповідачки. В досудовому порядку вирішити цей спір немає можливості, у зв»язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] того позивач пояснив, що восени 2014 року знайшов заповіт [PERSON] Коли усно звернувся в нотаріальну контору з проханням відкрити спадкову справу на підставі заповіту після смерті [PERSON], то нотаріусом йому було відмовлено, так як спадщину після [PERSON] за законом , прийняла інша особа відповідачка [PERSON] і спадкова справа була відкрита Державним нотаріусом Демидівського нотаріального округу за місцем реєстрації покійної [PERSON] в с. Вовковиї Демидівського району і другої спадкової справи за місцем смерті особи, заведено бути не може. [PERSON] йому ніколи не повідомляла, що залишила на випадок своєї смерті заповіт на його ім»я. [PERSON] того, пояснив, що [PERSON] проживала з ним однією сім»єю з 2005 року в м.Дубно по вул. Гірницька,5 Рівненської області до дня своєї смерті 09.02.2009 року, він доглянув її та поховав за власні кошти, а тому вважається таким , що прийняв спадщину. Протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. На сьогодні не може оформити своє право на спадкове майно, оскільки право власності оформлено на відповідачку, на її ім'я видані свідоцтва , які нотаріусом самостійно скасовані бути не можуть . [PERSON] того , у нього , як спадкоємця за заповітом на сьогодні відсутні правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки і він не зможе оформити своє право власності у нотаріуса. Про дані обставини йому письмово повідомив нотаріус на його звернення у квітні 2015 року. Відповідачка [PERSON], дізнавшись про існування заповіту , не заперечувала, щоб він переоформив спадщину на себе. Однак, в позасудовому порядку вони це зробити не можуть. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнав повністю з підстав викладених позивачем у позовній заяві. Не заперечує, щоб було визнано недійсними та скасовано державну реєстрацію свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих [PERSON] на земельні ділянки площею 0,48 га та площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області, які за життя належали [PERSON]. [PERSON] того, не заперечує, щоб було скасовано державний акт на земельну ділянку площею 0,4787 га, надану для ведення підсобного сільського господарства, виданий на ім»я відповідачки [PERSON] Також не заперечує, щоб за позивачем в порядку спадкування за заповітом було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,4787 га та земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в с.Вовкиї Демидівського району Рівненської області, які належали [PERSON]. [PERSON] дійсно оформила спадщину на себе як племінниця, оскільки не знала про існування заповіту на ім'я [PERSON], який дійсно у 2005 році забрав до себе проживати [PERSON]Г в м. Дубно, доглядав за нею до дня її смерті., хоча і не перебував з нею у родинних стосунках. В добровільному порядку між собою зробити перерозподіл спадщини вони не можуть і нотаріус також цього зробити не може, тому і змушені звернутися до суду. Представник відповідача сільський голова [PERSON] сільської ради Демидівського району Рівненської області [PERSON] на розгляд справи не з»явився. Однак направив на адресу суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю Просить їх задовольнити та справу розглянути без участі представника сільської ради /а.с.97/. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] держаний нотаріус Млинівської державної нотаріальної контори Млинівського району Рівненської області [PERSON] суду пояснила, що при оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] на ім»я відповідачки [PERSON] перевіряла наявність заповіту в Спадковому реєстрі (заповітів, спадкових договорів). Наявність заповіту перевіряла на ім'я [PERSON], так як було записано у свідоцтві про смерть, яке надала їй відповідачка [PERSON] Так як заповіт був наданий від імені [PERSON], то відповідно за завданими параметрами пошуку в Спадковому реєстрі, а саме на ім»я [PERSON], заповіту знайдено не було. Відповідно нею, як державним нотаріусом, було заведено спадкову справу за законом і видано свідоцтва про справо на спадщину на земельні ділянки, що належали померлій [PERSON] за законом на ім»я відповідачки [PERSON] Вона, як державний нотаріус Млинівської державної нотаріальної контори, не може скасувати свідоцтва про державну реєстрацію свідоцтв про право на спадщину за законом, так як видавались вони Демидівською державною нотаріальною конторою, якої на сьогодні вже не існує. [PERSON] того, суду пояснила, що у разі спадкування за заповітом та за законом, в першу чергу спадкування здійснюється за заповітом, а у випадку відсутності заповіту, спадкування буде здійснюватись за законом. Разом з тим, якщо спадкоємець на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, то відповідно він вважається таким, що прийняв спадщину. Не заперечує, щоб позовні вимоги позивача було задоволено та, щоб було визнано недійсними та скасовано державну реєстрацію свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих [PERSON] на земельні ділянки площею 0,48 га та площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області, які за життя належали [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що в 2005 році вона з [PERSON] забрали до себе проживати в [INFO], [PERSON]. До дня смерті вона проживала з ними однією сім»єю. Померла [PERSON] в 2009 році в м.Дубно. В 2014 році серед документів знайшли заповіт від імені [PERSON], яким вона все своє майно заповіла [PERSON] Коли звернулись в нотаріальну контору, щоб оформити спадщину за заповітом, то було повідомлено, що земельні ділянки, які належали покійній, успадкувала [PERSON] На сьогодні між [PERSON] та [PERSON] всі питання щодо спадщини погоджено. [PERSON] того, суду показала, що у свідоцтві про смерть спадкодавиця булу записана як [PERSON], а у повторному свідоцтві про смерть , як [PERSON], так як і у заповіті. Майже у всіх правовстановлюючих документах покійна значилася по імені як [PERSON]. Розбіжності у імені [PERSON] і [PERSON] могли виникнути із-за перекладу її імені з російської мови "Парасковья", як зазначено у її свідоцтві про народження . Заслухавши пояснення позивачки, представників позивача та відповідачки, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] державного нотаріуса Млинівської державної нотаріальної контори [PERSON], показання свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 075148, 09 лютого 2009 року в м.Дубно померла гр. [PERSON] /а.с.9/. Дане свідоцтво про смерть було видано на підставі актового запису про смерть № 66 від 09 лютого 2009 року, в якому гр.[PERSON] також зазначена, як [PERSON]. /а.с.113/. Актовий запис про смерть видавався відповідно до довідки про причину смерті, в якій зазначено, що 08 лютого 2009 року померла гр. [PERSON] /а.с.14/. Разом з тим, відповідно до повторно виданого свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 166937, в м.Дубно 08 лютого 2009 року померла гр. [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на законних підставах майно. 30 вересня 2010 року державним нотаріусом Демидівської районної державної нотаріальної контори Рівненської області було заведено спадкову справу № 86/2010 після смерті [PERSON] /а.с. 69-86/. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем на майно [PERSON] є відповідачка [PERSON]. [PERSON] того, в матеріалах спадкової справи є в наявності [PERSON] зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори), відповідно до якого інформація про наявність заповітів від імені [PERSON] відсутня. /а.с.77,78/. Однак, з заповіту від 05 серпня 2002 року вбачається, що [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, в тому числі і дерев»яний житловий будинок, хлів, льох, криницю, які знаходяться в с.Вовковиї Демидівського району, заповіла [PERSON]. /а.с.11/. [PERSON] зі Спадкового реєстру (заповітів/спадкових договорів) № 38781318 від 31.10.2014 року вище вказаний заповіт від імені [PERSON] є чинним та зареєстрованим 26.10.2006 року в Рівненській філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України /а.с. 17/. Отже позивач згідно заповіту є спадкоємцем на майно [PERSON]. Про те, що ім»я спадкодавиці невірно було зазначено у свідоцтві про її смерть серії1-ГЮ № 075148, так як виписувалось на підставі актового запису про смерть та довідки про причину смерті, підтвердили в суді позивач та свідок [PERSON] [PERSON] того, в матеріалах справи є в наявності документи, зокрема копія свідоцтва про народження виписана на російській мові , де остання значиться як "Столярчук Парасковья Игнатьевна" серіх ЯЛ № 443498 /а.с.15/, копія свідоцтва про одруження [PERSON] серії І-ГЮ № 032863 /а.с.16/, договір № 47 оренди земельної частки (паю), в якому покійна значиться як [PERSON] /а.с.12/, а також свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 25 грудня 1988 року, яке видано на ім»я [PERSON] /а.с.13/, в сертифікаті на право на земельну частку/пай/ серія РВ № 006866 покійна значиться також , як [PERSON]. [PERSON] того, відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Демидівського району Рівненської області № 964 від 12.11.2014 року, [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована у [INFO] до дня смерті 08 лютого 2009 року /а.с.20/. Отже дані розбіжності в написанні імені померлої призвели до того, що позивач не може оформити своє право на спадкове майно. Разом з тим, ще однією причиною того, що позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно є те, що відповідачці [PERSON] в порядку спадкування за законом було видано свідоцтва про справо на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], зокрема на земельну ділянку площею 0,48 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області та на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах по КСП ім.Грушевського, що знаходиться в с.Вовковиї Демидівського району Рівненської області . Відповідно до ч.1 ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до роз»яснень, які містяться в п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК ( 435-15 ) свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, тощо. Судом встановлено, що внаслідок помилки в написанні імені померлої у її свідоцтві про смерть, державний нотаріус при відкритті спадкової справи не перевірила наявності заповітів за вказаними параметрами . Відповідачці було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, хоча остання не мала права на спадкування за законом, так як [PERSON] за життя заповіла все своє майно позивачу. Останній прийняв спадщину після її смерті , так як постійно проживав разом з спадкодавицею на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. З цих підстав видані нотаріусом свідоцтва підлягають визнанню недійсними і як наслідок тягнуть за собою скасування їх державної реєстрації . Позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлої. Спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині після смерті спадкодавця судом не встановлено. Відповідно до свідоцтва про смерть № 420858 чоловік спадкодавиці [PERSON] помер 16 листопада 1970 року /а.с.10/. Відповідно до повідомлення Першої Дубенської державної нотаріальної контори № 91/01-16 від 20.04.2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали [PERSON], оскільки ним не подано документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно та не подано доказів постійного його проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини /а.с.108/. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Про те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, підтверджується поясненнями, даними в суді самим позивачем, представником відповідачки, поясненнями свідка [PERSON][PERSON] того, даний факт також підтверджується довідкою КП ЖЕК № 2 , згідно якої померла [PERSON] проживала з 2005 року (без реєстрації) станом на (дата смерті 08.02.2009 р.) за адресою м.Дубно вул.Гірницька, буд.8. /а.с.19/ . А також, як вбачається зі свідоцтва про смерть, місцем смерті [PERSON] є м. Дубно Рівненської області /а.с.8-9/. Отже факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді. [PERSON] того, знайшов своє підтвердження і той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем на майно [PERSON] за заповітом і окрім, як в судовому порядку він не зможе визнати за собою право власності на спадкове майно, оскільки в позивача відсутні правовстновлюючі документи на нього /а.с.108/. З вище викладених підстав, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.\~ 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1221,1223, 1236,1268\~ЦК України,

Outcome: approved