Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

12.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] , у якому позивач просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.02.2013 у розмірі 16079,83 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 11.02.2013. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач був проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". [INFO] позичальник [PERSON] помер, спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 05.10.2020 до спадкоємців позичальника було направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальник мав заборгованість 16079,83 грн., з яких: 16079,83 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 16079,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, до матеріалів справи додано клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, та до канцелярію суду передано заяву від відповідача [PERSON] , в якій вона просить провести розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити, долучила квитанції про сплату боргу на суму 22900 грн. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без представника позивача та відповідачів, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 18.01.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується витягом із статуту Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.51-55). Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] розмір кредитного ліміту Банком встановлений 31.10.2016 44000,00 грн., 14.03.2017 збільшено до 21000 грн., 01.07.2019 до 16080 грн. та 04.07.2019 зменшено кредитний ліміт до 0,00грн. Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п. 2.1.1.2.3 Договору, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку. На підставі підписаної заяви від 11.02.2013, [PERSON] було видано кредитні картки, в тому числі за № [NUMBER] . До кредитного договору в обґрунтування позовних вимог позивач АТ КБ «ПриватБанк» додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» «Універсальна», 55 днів пільгового періоду»,\~«Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD»\~та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені. Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 04.07.2019 становить 16079,83 грн., з яких: 16079,83 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 16079,83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.2019 [PERSON] помер [INFO] . Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідачем надано до суду роздруківки платіжних доручень, згідно яких [PERSON] перераховувала на карту [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти, а саме платіжне доручення: №Р24А553721215А84916 від 01.02.2019 1000 грн.; №Р24А559534570А16646 від 13.02.2019 1000 грн.; №Р24А581214914А89831 від 23.03.2019 1000 грн.; №Р24А599537303А47349 від 26.04.2019 1000 грн.; №Р24А614913097А42575 від 28.05.2019 1000 грн.; №Р24А629675518А82580 від 27.06.2019 1000 грн.; №Р24А855100259А76412 від 13.02.2021 3000 грн.; №Р24А860480178А53228 від 02.03.2021 3000 грн.; №Р24А869555078А75996 від 03.04.2021 3000 грн.; №Р24А878109940А89356 від 05.05.2021 3000 грн.; №Р24А1414585674С0503 від 04.08.2021 2500 грн.; №Р24А907821809А00308 від 07.09.2021 1000 грн.; №Р24А914457643А33111 від 27.11.2021 1400 грн., разом сплачено 22900 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті, та заборгованість відповідачем сплачена в повному обсязі, а тому суд приходить про відсутність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржників заборгованості за кредитом в розмірі 16079,83 грн., а від так позовні вимоги не підлягають задоволенню з вищевикладених підстав. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок самого позивача.

Outcome: dismissed