Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

25 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з позовом в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВЕСТА-Дніпро» на його користь компенсацію за затримку у виплаті заробітної плати у розмірі-169834,80 грн.. 24 лютого 2014 року позивач уточнив свої позовні вимоги і просив стягнути з відповідача компенсацію за затримку заробітної платні: за вересень - 9391,36грн., за жовтень - 4279,11грн., за листопад - 417,24грн., а всього 14087,71грн., а також стягнути з ПАТ "ВЕСТА-Дніпро" на його користь 1822грн. недоотриманої заробітної платні за листопад 2013 року. В обґрунтування зазначив, що він-Сухоруков В.В., з 08.11.2007 року працював випробувачем-формувальником виробничого комплексу №3 табельний №1520 на ПАТ "ВЕСТА-Дніпро". На протязі всього 2013 року заробітна платня видавалася з затримками, а на прикінці листопада керівництво нам повідомило, що нас повинні скоротити, і запропонувало звільнитися за згодою сторін. 03.12.2013 року він звільнився, наказ про звільнення № 400-К від 03.12.2013 року. На момент звільнення заборгованість підприємства по заробітній платні сягала трьох місячного строку, а саме: заробітна платня за вересень - 3968,10 грн., заробітна платня за жовтень - 4376,79 грн., заробітна платня за листопад - 1250,51грн., а всього 9595,40грн.. Розрахункову платню при звільненні він отримав лише 11.12.2013р. в сумі 9595,40гр. Оплату за невикористану відпустку він отримав в повному обсязі на руки під розпис лише наприкінці січня 2014 року в розмірі 1250 грн. При цьому, зарплату за вересень повинні були видати не пізніш 7-го жовтня, а він її отримав 11 грудня, заборгованість за вересень складає 64 дня, за жовтень - 33 дня, за листопад - 3 дні. Тому, зарплата за 2 передуючих місяця - липень-4733,37грн.+ серпень -4071,09грн., всього 8804,46грн., середня - 4402,23грн., середня за день - 146,74 грн. Компенсація за вересень складає: 146,74*64=9391,36грн., середня зарплата для розрахунку затримки за жовтень: серпень -4071,09грн.+вересень - 3968,79грн.= 8039,88грн. середня - 4019,94грн., середня задень - 129,67грн., компенсація за жовтень складає: 129,67*33=4.279,11 грн., середня зарплата для розрахунку затримки за листопад: вересень -3968,10грн.+ жовтень - 4376,79грн.= 8344,89грн., середня - 4172,45грн., за день- 139,08грн. Вважає, що компенсація за листопад складає:139,08*3= 417,24грн, а всього компенсація за затримку у виплаті зарплати складає:14087,71гр. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 14087,71 грн., а також недоотриману заробітну плату за листопад 2013 року у розмірі-1822 грн., також зазначила, що наслідки вчинення чи невчинення процесуальних дій відомі, зміст ст. 10, 11 ЦПК України йому зрозумілі, просила справу розглядати на підставі доказів, наявних у справі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача-Публічного акціонерного товариства «ВЕСТА-Дніпро» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно наданих суду письмових заперечень просили в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що несвоєчасна виплата заборгованості відбулася у зв'язку із зупиненням випуску готової продукції підприємства, яке тривалий час не працює, розрахункові рахунки підприємства арештовані ДВС, тобто вважають, що вина відповідача відсутня. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявою представника позивача, письмовими запереченнями представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки встановлені ст. 116 КЗпП підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз'яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. В силу абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати обчислення виплат проводиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював випробувачем-формувальником в Публічному акціонерному товаристві «ВЕСТА-Дніпро» з 08 листопада 2007 року по 03 грудня 2013 року. Згідно наказу №400-к про припинення трудового договору від 03 грудня 2013 року, [PERSON] звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗУпП за угодою сторін, на підставі заяви [PERSON] від 03.12.2013 року.25 грудня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 14087,71 грн., а також недоотриману заробітну плату за листопад 2013 року у розмірі-1822 грн.. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач був звільнений з роботи 03 грудня 2013 року. Згідно довідки про заробітну плату №50 від 24.03.2014 року, остаточно виплата була проведена ПАТ «Веста-Дніпро» 17 січня 2014 року. Для обчислення середньої заробітної плати позивачу необхідно виходити з виплат за вересень-жовтень 2013 року, оскільки це останні місяці, які повністю відпрацьована позивачем. В вересні 2013 року заробітна плата позивача складала 4902,52 грн. за відпрацьований 21 день, за жовтень 2013 року склала 5372,58 грн. за відпрацьовані 23 дні. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Середньоденна заробітна плата позивача складає (4902,52 + 5372,58 =10275,10) : (21+23=44) = 233,53 грн.. Таким чином, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку становить: 233,53 грн. х (20+11=31)дн. = 7239,28 грн. Як вбачається, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі у розмірі 14087,71 грн., посилаючись на свій розрахунок. Проте згідно розрахунку, зробленого судом на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку становить 7239,28 грн. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача - Публічного акціонерного товариства «ВЕСТА-Дніпро» на користь позивача [PERSON] слід стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 7239 грн. 28 коп. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої заробітної плати за листопад 2013 року у розмірі 1822 грн., то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial