Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити що вона [INFO] народила дитину - дочку [PERSON], та зареєструвати факт народження дитини, зазначивши місце народження: м. Донецьк, батьків дитини: батька - [PERSON], згідно зі ст. 135 СК України, мати - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] вона народила дитину - дочку [PERSON], на території тимчасово не підконтрольній владі України, що підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження № 94 від 17.05.2017 року. У зв'язку з тим, що дублікат медичного свідоцтва про народження № 94 від 17.05.2017 року було видано на території тимчасово не підконтрольній владі України, вона позбавлена можливості зареєструвати народження дитини у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, у зв'язку з чим була змушена звернутися до суду з даною заявою. [PERSON] та її представник адвокат Білозьоров О.Б. надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги заяви підтримали, просили їх задовольнити. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, справу просив розглянути на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасового окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представника дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до дублікату медичного свідоцтва про народження № 94 від 17.05.2017 року, [PERSON] [INFO] народила дитину жіночої статі у м. Донецьку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, факт народження дитини не можливо зареєструвати, а тому з метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надає можливість отримати громадянці України свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України. Разом з тим, заявниця просила зазначити батьком народженої дитини громадянина України [PERSON]. При цьому відомості про те, що заявниця перебуває у зареєстрованому шлюбі з останнім суду не надані. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народження вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в цій частині, у зв'язку з передчасністю заявленої вимоги, оскільки судом встановлено факт народження дитини, а при цьому ще не складено актовий запис про народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Outcome: partial