Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість по аліментам у розмірі 15346,93 грн., а також судові витрати в розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду від 22 вересня 2009 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Южноукраїнського міського суду від 29 квітня 2009 року з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Виконавчий лист знаходився на виконанні у відділі ДВС Арбузинського районного управління юстиції. Згідно з розрахунком державного виконавця ДВС загальна сума заборгованості [PERSON] по аліментах станом на 22.01.2015 року становить 15346,93 грн. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку з чим у період з 2010 року по 2015 рік виникла вищезазначена заборгованість. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила врахувати те, що є постанова відділу ДВС Арубузинського районного управління юстиції, яким за відповідачем вже проводиться стягнення аліментів з усіх видів його заробітку (доходу) на користь позивача. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 вересня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.4). Як вбачається із свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.2). 29 квітня 2009 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 25 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). В судовому засіданні було встановлено, що позивач з виконавчим листом по вищезазначеному рішенню суду зверталась до відділу ДВС, але згодом вона його відкликала. Відповідно до розрахунку наданого відділом ДВС Арбузинського районного управління юстиції [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у період з 2010 по 2015 роки, що станом на 22.01.2015 року складає 15346,93 грн. (а.с.6). Проте, згідно з постановою державного виконавця відділу ДВС Арбузинського районного управління юстиції від 02 лютого 2015 року з [PERSON] вже проводиться стягнення заборгованості у розмірі 15346,93 грн. з усіх його видів заробітку (доходу) на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с.18), що в даному судовому засіданні є предметом позову. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення її повноліття. Відповідно до ч.1 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо тривалий час виконавчий лист не пред'являвся до виконання, аліменти можуть бути стягнуті державною виконавчою службою за минулий час, але не більше ніж за три роки. Пунктом 7.19. Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання. Як видно із ч.3 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.8 ст.74 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі якщо утримані суми аліментів стягувачу не перераховані, державний виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, роз'яснює йому права, встановлені частиною першою статті 87 цього Закону, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно з 7.13. Інструкції державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості по сплаті аліментів є безпідставним, а тому задоволенню суду не підлягає. На підставі наведеного, та

Outcome: dismissed