Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з часу подачі заяви в суд. В позовній заяві зазначила, що 14 липня 2001 р. з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 28. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, перебувають на її вихованні та утриманні. Рішенням Городенківського районного суду від 17 вересня 2015 р. шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з позивачкою. Відповідач коштів для утримання дітей та сімї в добровільному порядку не надає, хоча часто виїздить за кордон на заробітки, в даний час перебуває на роботі в Чехії та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Позивачка не працює, знаходиться по догляду за дитиною-інвалідом до 6-ти років, а тому їй важко утримувати трьох дітей самій. Оскільки відповідач перебуває за кордоном, позивачка вважає, що з нього слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 750 грн. в місяць на кожну дитину, що становитиме 2250 грн. в місяць. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, відповідач позов визнає. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2015 року по справі № 342/210/15-ц (провадження № 2/342/187/2015), яке набрало законної сили 28 вересня 2015 р., шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 14.07.2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 28, - розірвано. Від шлюбу в сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 145935, виданого 18 березня 2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції, [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 018635, виданого 30 липня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції та [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 206871, виданого 19 червня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Вищезгаданим рішенням суду дітей залишено проживати з матірю. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сімї, коштів на утримання дітей не надає. Доказів того, що відповідач працює та має регулярний дохід суду не надано, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та позицію відповідача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 22.08.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved