Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності на 1\\4 частини квартири за [PERSON], з виплатою йому вартості вказаної частини квартири в сумі 23192грн., та визнання за кожним з них права власності на 1/3 частину квартири. В обґрунтування свого позову позивачі зазначили, що 14.01.1997 року сторони по справи приватизували однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 28,30м.кв., і на підставі свідоцтва про право власності володіють кожний по 1/4 частині цієї квартири. Шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано. Однак, хоча квартира є спільною власністю, відповідач перешкоджає їм проживати та користуватись належним їм житлом, погрожує, створює скандали, а в червні 1998 року забрав свої речі та виїхав проживати до своїх батьків в с.Гелетенці, де мешкає до сьогоднішнього дня. Крім того, після розірвання шлюбу між сторонами виникли неприязні стосунки, спільне користування квартирою неможливе. Відповідач не проводить оплату комунальних послуг, існує велика заборгованість, він не утримує житло, виїхав на інше місце проживання, втратив інтерес до квартири, як до місця постійного проживання. Відповідно до звіту про оцінку майна вартість квартири становить 92767грн., вартість 1/4 частини квартири становить 23192грн. і була внесена позивачами на депозитний рахунок суду. Тому позивачі просять припинити право спільної сумісної власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON], виплативши йому 1/4 вартості квартири в сумі 23192грн. та визнати за кожним з позивачів право власності на 1/3 вказаної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач [PERSON] також суду пояснила, що спільне проживання у квартирі з відповідачем неможливе, оскільки на даний час в квартирі проживає сім чоловік, відповідач проживає з батьками, а коли приїжджає, то влаштовує скандали. Відповідач в судове засідання не з'явився належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до\~ст.224 ч.1 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що позивач та представник позивачів не заперечує проти заочного вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках кожному ( по 1/4 частці) належить квартира [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності на житло від 14.01.1997 року, виданим відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому; повідомленням Хмельницького БТІ №692008 від 29.07.2015 року; свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 049318, виданим 12.07.2008 року, згідно якого [PERSON] 12.07.2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на "Зубченко"; свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 082409, виданим 23.10.2010 року, згідно якого [PERSON] 23.10.2010р. зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на "Виноград". 24.01.1996 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб і між ними склались неприязні відносини, що підтверджується: свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-БВ № 017797 від 24.01.1996 року; листом Зарічанського ВМ Хмельницького МУ УМВСУ в Хмельницькій області від 13.09.2014 року та висновком ДІМ Зарічанського ВМ Хмельницького МУ УМВСУ в Хмельницькій області від 03.12.2014 року, згідно яких [PERSON] 11.09.2014 року та 01.12.2014 року зверталась в міліцію з заявами про прийняття мір до [PERSON], який за місцем проживання вчиняв сварку. Свідок [PERSON] також суду показала, що [PERSON] раніше проживав з позивачами, там були постійні скандали, вони почали викликати міліцію і він пішов жити до мами. Тепер він приходить до позивачів вчиняє скандали, обзиває дітей, говорить, що хоче там проживати, оскільки в квартирі є його частка. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] розлучилась з чоловіком, який постійно вчиняв скандали. На даний час [PERSON] припинив проживати в квартирі через скандали, десь з грудня 2014 року, і зі слів позивачки їй відомо, що він проживає в с.Гелетинці. Згідно акту від 07.04.2015 року складеного мешканцями будинку № 24/2 по вул.Зарічанській в м.Хмельницькому, посвідченого Начальником ЖЕКу №6, в квартирі [ADDRESS] фактично мешкає [PERSON] з сім'ю, колишній чоловік [PERSON] в квартирі не проживає більше 10 років, і квартирі його майна не має. Згідно довідки ЖЕКу №6 у вказаній квартирі прописані та проживають: [PERSON]П.(власник); [PERSON]О.(дочка); [PERSON]О.(дочка); [PERSON]О.(зять); [PERSON]О.(онук); [PERSON]Д.(онук); [PERSON] (онука). [PERSON] прописаний в с.Гелетинці по вул.Козака,1, в будинку належному [PERSON], і з грудня 2014 року по даний час проживає за вказаною адресою, що підтверджується: довідкою виконавчого комітету Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №251 від 23.07.2015 року та технічним паспортом на даний будинок. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2015 року вбачається, що за [PERSON] не зареєстровано право власності на будь-яке нерухоме майно. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно звіту про оцінку майна вартість однокімнатної квартири №71 по по вул.Зарічанській, 24/2 в м.Хмельницькому становить 92767грн. [PERSON] згідно квитанції від 27.02.2015 року внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА у Хмельницькій області - 23192грн. для виплати [PERSON] вартості частки у спільній квартирі. В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачами суду не надано доказів того, що відповідач має будь-яке інше, окрім оспорюваного, належне йому на праві власності житло, а тому суд приходить до висновку, що припинення права відповідача на частку у спірній квартирі завдасть йому істотної шкоди. Доводи позивачів, що [PERSON] не утримує належного йому майна, не сплачує за комунальні послуги, не можуть бути підставою для припинення права власності останнього на належну йому частку у квартирі, оскільки позивачі не позбавлені права звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача коштів сплачених ними за комунальні послуги та коштів на утримання квартири, тому вказані доводи суд до уваги не приймає. Також суд не приймає до уваги доводи позивачів на підтвердження своїх позовних вимог щодо того, що відповідач втратив інтерес до належного йому майна і переїхав проживати до матері в с.Гелетинці, де зареєстрований. Оскільки, відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Враховуючи наведене, а також те, що частка відповідача така ж, як і частка кожного з позивачів, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності на 1\\4 частини квартири за [PERSON], з виплатою йому вартості вказаної частини квартири в сумі 23192грн., та визнання за кожним з них права власності на 1/3 частину квартири, задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed