Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

17.08.2015 року ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № BL_КГ100090706 від 30.12.2011 року в розмірі 123 135,49 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 15 000,00 грн. із строком користування по 30.12.2014 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01,00% річних. Станом на 05.08.2015 року відповідач не виконала належним чином зобов'язань за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на вищезазначену суму. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Виходячи з наведеного суд вважає можливим ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 30.12.2011 року між ПАТ "Всеукраїнський [PERSON] " та [PERSON] укладено кредитний договір № BL_КГ100090706 про надання відповідачу кредиту в сумі 15 000,00 грн. Кредит надається з кінцевим строком повернення та сплати всіх виплат не пізніше 30.12.2014 року на умовах, визначених цим договором. ( п. 1, 2 спеціальної частини кредитного договору а.с. 6) Строк кредитування: з дня фактичного надання Кредиту на умовах Договору. Моментом повного виконання боргових зобов'язань є день зарахування на відповідні рахунки Банку в повному обсязі суми Кредиту, нарахованих процентів за користування ним, інших плат передбачених Договором, та штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання позичальником умов договору За користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01 % річних. ( п. 3 спеціальної частини договору ) За обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 3,00 % на місяць. (п. 4 спеціальної частини договору) Платежі є ануїтетними: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення Кредиту, а саме, основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку Договору за умови належного виконання зобов'язання Позичальником заборгованість повністю погашається. (п. 2.5.1 договору) Відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, відповідач порушив умови кредитного договору. Станом на 05.08.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором становить 123 135,49 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 13286,48 грн.; заборгованості за процентами - 1,86грн.грн.; заборгованості за комісією - 14395,76 грн.; плата за пропуск платежів - 95451,39 грн. ( а.с. 14 ) Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 530, ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти ) у строк та в порядку, що встановлені договором. З дослідженим судом доказів (Зокрема, спеціальна частина договору, а.с.5) не вбачається такого виду неустойки, чи платежу іншої правової природи як «плата за пропуск платежів». З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.14) вбачається, що [PERSON] припинив платежі по кредиту після 30.06.2012р. Проте, нарахування так званої «плати за пропуск платежів» (стовпчик розрахунку 14), та її накопичення (стовпчик розрахунку 16) відбулось у період з 01.05.2015р. по 05.08.2015р., з чого випливає, що сторони договору могли або мали узгодити між собою такий вид платежу. Однак, законних чи договірних підстав такого нарахування суд не встановив. У справі відсутні будь - які документи чи їх копії, з яких вбачалися б підстави такого нарахування та з'явлення такого виду платежу, не означеного у кредитному договорі, у вищеназваному періоді часу. Тому, в частині нарахування «плати за пропуск платежів» позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю. Так як з наданих до позовної заяви документів суд не має можливості встановити правову природу цього платежу та правильність його нарахування, що унеможливлює прийняття рішення про його стягнення. В іншій частині позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідач на користь позивача: 27 684,10 грн. В тому числі: 13286,48 грн. - прострочена до повернення сума кредиту; 1,86 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 14395,76 грн. - комісія . Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь Держави в сумі 276,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial