Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Хустської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] .Вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про оформлення спадкових справ, однак після заведення спадкової справи виявилося, що 15.11.2006 року на майно її померлого батька, що знаходиться за адресою [ADDRESS] накладено обтяження у вигляді арешту, реєстраційний номер 4055524. Підставою для обтяження вказана постанова від 13.09.2002, видавник Хустський райвідділ ДВС. Вона звернулася до нотконтори та ДВС для врегулювання даного питання, але по нотаріальним архівам та відомостям в Єдиному реєстрі боржників, на майно [PERSON] арешту не накладено. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. У своєму позові позивач просив суд скасувати обтяження у вигляді накладення арешту на\~ об`єкт нерухомого майна за № 4055524 зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою 15.11.2006 р. на підставі постанови 2876 від 13.09.2002 року, видавник Хустський райвідділ державної виконавчої служби. В судове засідання позивач не з`явився подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був власником квартири за адресою [ADDRESS] ( а.с.5) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 22.12.2020 р. вбачається, що на квартиру за адресою [ADDRESS] накладено обтяження у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна, на підставі постанови 2876 від 13.09.2002 року, видавник Хустський райвідділ державної виконавчої служби ( а.с.6). Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників, відомості про боржника [PERSON] відсутні (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , а отже спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, і ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно таїх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Суд констатує, що арешт на майно померлого [PERSON] накладено на підставі постанови Хустського РВ ДВС від 13.09.2002 року, однак відомості про [PERSON] як боржника у Єдиному реєстрі боржників відсутні, що свідчить про те, що обставини для накладення арешту перестали існувати. При цьому позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] і за жодних обставин не може вважатися стороною виконавчого провадження в межах якого накладено арешт, а тому її права підлягають захисту саме шляхом пред`явлення позову про знаття арешту з майна. Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження житлового будинку порушує право позивача на оформлення спадкових прав, зняття заборони відчуження майна не може бути проведена на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження житлового будинку

Outcome: approved