Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з подальшим уточненням просить виключити майно з-під арешту, накладеного постановою державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ по ВП №35763142 від 20.12.2012 року та виключити з акту опису арештованого майна відповідно до витягів з реєстру обтяження нерухомого майна наступних об'єктів нерухомості: квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог посилався на наступне. На підставі рішення Київського районного суду м. Харкова в листопаді 2012 року з позивача було стягнуто на користь [PERSON] 2550,00 грн. Постановою державного виконавця від 20.12.2012 року був накладений арешт на все майно, що належить позивачу. У січні 2013 року, позивач сплатив [PERSON] призначену судом суму, у зв'язку з чим, постановою Київського ВДВС ХМУЮ було закінчено виконавче провадження, але арешт з майна державним виконавцем знятий не був. Тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Київського ВДВС ХМУЮ у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартир, розташованих за адресою: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS], що підтверджується договорами про купівлю-продаж та витягами з Державного реєстру правочинів. (а.с. 7-15). Відповідно до постанови державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ від 20.12.2012 року по ВП №35763142, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/2018/1651/12/07 виданого Київським районним судом м. Харкова 27.06.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 2550,00 грн. Постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ від 20.12.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №35763142, накладено арешт на все майно боржника - [PERSON] 09.01.2013 року ст. державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Конюховою В.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по ВП№35763142 у зв'язку з тим, що суму боргу сплачено в повному обсязі згідно платіжного доручення від 25.01.2013 року №119, виконавчий збір та витрати за проведення виконавчих дій перераховані на відповідні рахунки згідно платіжного доручення від 11.01.2013 року №4,3 та припинено чинність арешту майна боржника [PERSON] Відповідно до ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Але, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі постанови про відкриття провадження, ВП №35763142, 20.12.2012 року, державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Конюхової В.А. накладено арешт на все майно [PERSON] В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснено, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на право володіння ним. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. ( ч. 2 ст. 386 ЦК України). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно позивача порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Тому, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved