Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати припиненим Договір поруки № 699004045496003/п-1 від 11.06.2013 р., укладений між ним, ПАТ «Астра Банк» та ТОВ «НВО «Український завод електрообладнання». Також просив визнати припиненим Іпотечний договір № 699004045496003/І-2 від 11.06.2013 р., посвідчений ПН ХМНО [PERSON] за реєстровими № 997 та Іпотечний договір № 699004045496003/І-3 від 11.06.2013 р., посвідченими ПН ХМНО [PERSON] за реєстровими № 999 та зняти заборону відчуження предмету іпотеки, вилучивши відповідні записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як на підставу своїх уточнених позовних вимог він посилався на те, що банк збільшив обсяг його відповідальності, як поручителя, уклавши додаткові зміни до кредитного договору без його відома, посилався на те, що банк прострочив 6-ти місячний строк для подачі вимоги поручителю, також те, що основний позичальник за кредитним договром, ТОВ «НВО «УЗЕО», був ліквідований в установленому законом порядку, відомості про його припинення містяться в ЄДР, що стало наслідком припинення будь-яких зобов?язань за кредитними відносинами, а також стало наслідком припинення договору поруки та іпотеки. В судове засідання представник позивача не з?явився, подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «АСТРА БАНК» в судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник ТОВ «НВО «Український завод електрообладнання» в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з уточненою позовною заявою ознайомлений, її визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 11.06.2013 р. між [PERSON] (поручитель), ПАТ «Астра Банк» (кредитор або банк) та ТОВ «НВО «Український завод електрообладнання» (позичальник) був укладений Договір поруки № 699004045496003/п-1. Відповідно до умов п. 1.2. цього Договору поручитель брав на себе зобовязання перед банком відповідати за зобовязаннями позичальника за Генеральним кредитним Договором № 699004045496003 та Договір про внесення змін та доповнень № 1 від 11.06.2013 р..з усіма змінами та доповненнями до нього станом на дату укладання договору поруки. Крім укладення договору поруки [PERSON] також уклав Іпотечні договори № 699004045496003/І-2 та № 699004045496003/І-3 від 11.06.2013 р., посвідченими ПН ХМНО [PERSON] за реєстровими № 997 та 999. Вищезазначеними договорами він передав у іпотеку нежитлове приміщення 6-го поверху № 22, 22а, 22б, 22в, 22г в літ. «А-8», загальною площею 86,2 кв.м., що знаходяться в м. Харкові, вул. Чернишевська, буд. 13 та земельну ділянку з будинком, що знаходиться в с. Черкаська Лозова, вул. Флорінка, буд. 25. 13.06.2013 року були укладені Договір про внесення змін і доповнень № 2 та Договір про внесення змін і доповнень № 3, а 04.07.2013 р. Договір про внесення змін і доповнень № 4, з яким поручитель не ознайомлювався. Ці зміни до кредитного договору стосувалися укладання додаткових умов до кредитних траншів у розмірі 1\~143\~860,00 грн., 1\~175\~940,00 грн. та додаткові умови до заставного майна. 15.07.2013 року на адресу ПАТ «Астра банк» [PERSON] був відправлений лист від про припинення Договору поруки № 699004045496003/п-1 від 11.06.2013 р. на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, який міститься в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В травні 2015 року [PERSON] дізнався, що ПАТ «Дельта банк» пред?являє до нього вимоги, стосовно даного кредитного договору, оскільки отримав Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.02.2015 року, в якому суд відмовляв в стягненні з нього та ТОВ «НВО «УЗЕО» кредитних коштів. Розрахунок штрафних санкцій банку ведеться з 01.10.2013 року внаслідок чого можна робити висновок, що банк вказує, що терміни сплати чергового платежу Позичальником, тобто виконання основного зобовязання були порушені ще 01.10.2013 року. Однак, банк звернувся в судовому порядку до [PERSON] лише 18.08.2014 року, тобто після сплину 6-ти місячного строку для предявлення вимоги, коли, відповідно до норм ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука вже вважалася припиненою. До того ж, якщо умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення (Постанова Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13). Відповідно до умов 5.2. Договору поруки порука припиняється також у випадку, якщо банк протягом 6-ти місяців від дня встановлення строку виконання зобовязань за Кредитним Договором не предявить вимоги до Поручителя. Згідно з положеннями ч.4\~ст.559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Також це підтверджується п. 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Відповідно до п. 1.4 Договору поручитель відповідав перед банком за позичальника, в обсязі передбаченому договором, тобто до повного виконання зобов'язань по кредитному договору боржником в т.ч. і за погашення чергових траншів. Це підтверджується умовами договору поруки, в т.ч. п. 2.5. Договору в якому вказано, що банк вправі списувати грошові кошти з рахунків поручителя у розмірах строкових зобовязань позичальника. Тому в цьому випадку застосовуються норми ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Припинення зобов'язання означає, що учасники зобов'язання втратили свої права та обов'язки за зобов'язанням, тобто кредитор вже не має права вимагати, а боржник не має обов'язку виконувати, тому стягнення грошових коштів з поручителя в судовому порядку є неможливим. Крім того 30.09.2015 р. позичальник за кредитним договром, ТОВ «НВО «УЗЕО» знаходився у стані припинення (ліквідації) про що свідчить Протокол загальних зборів ТОВ «НВО «УЗЕО» від 30.09.2015 р. Про це також свідчить також Витяг з ЄДР від 24.12.2015 р. Так, згідно \~ч. 1 ст. 609 ЦК України\~зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора). Тобто відповідно до\~п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України\~ припиняється і право застави у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Про це свідчить і норма Закону України «Про іпотеку» де в ст. 17 вказано, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору та з інших підстав, передбачених цим Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому\~законодавством порядку. Також такі правові висновки були викладені в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 р. у справі № 6-52цс13, а також у висновках Верховного суду України від 01.02.2014 р., де вказано, що: « Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним. Виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до\~ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593,\~ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). З огляду на це, припинення юридичної особи у зв'язку з ліквідацією є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється .» Внаслідок того, що ТОВ «НВО «УЗЕО» є припиненим, то відповідно до ст. ч. 1 ст. 609 ЦК України, припинилися кредитні зобов?язання за кредитним договором, а також договором поруки та іпотеки. Оскільки банк не визнає припинення договору поруки і іпотеки та інший банк намагається стягнути з мене грошові кошти за кредитним договором, я вважаю свої права порушеними та звертаюся до суду за вирішенням цього спору, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України. Оскільки ніяких документів про передачу прав вимоги до іншого банку ПАТ «Астра Банк» надано не було, а також відсутність таких прав встановлена Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі 638/13998/14-ц від 05.02.2015 р ПАТ «Дельта Банк» не є стороною по зазначеній справі. Наразі ПАТ «Астра банк» є діючим господарюючим субєктом, оскільки в ЄДРПОУ не внесені відомості про його припинення, тому він може виступати стороною у суді. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved