Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

16 січня 2016 року (відповідно до поштового штемпелю на конверті) позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 25 жовтня 2005 року укладено кредитний договір № KTD0SE00002155. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у сумі 6500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідач не виконувала зобовязання за кредитним договором і станом на 23 грудня 2015 року утворилася заборгованість у сумі 51302,99 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 1687,69 гривень; - заборгованість по комісії 65,71 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом 15235,14 гривень; - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 34314,45 гривень. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 51302,99 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. У судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. У відкритому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки ним пропущений встановлений законодавством строк позовної давності. Просить застосувати до правовідносин наслідки пропущення строку позовної давності і відмовити у позовові. Суд, дослідивши докази по справі, встановив таке. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 25 жовтня 2005 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № KTD0SE00002155, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в сумі 6500,00 грн. на строк до 23 жовтня 2007 року, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодилася з зазначеними в ньому умовами. Відповідно до п.2.2.9 позичальник взяв на себе зобовязання повністю повернути кредит до дати, зазначеної в п 1.1 даного Договору, тобто до 23 жовтня 2007 року. Відповідно до стаття 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд встановив, що відповідач [PERSON] повинна була повернути кредитні кошти до 23 жовтня 2007 року. Письмового договору про збільшення позовної давності сторони між собою не уклали. Позивач звернувся до суду 16 січня 2016 року (відповідно до поштового штемпелю на конверті). Відповідач [PERSON] заявила у судовому засіданні клопотання про застосування до правовідносин, що виникли між нею та банком, строків позовної давності і наслідків пропущення строків позовної давності у вигляді відмови у задоволенні позову. Суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 жовтня 2005 року № KTD0SE00002155 не підлягають задоволенню, оскільки позивач пропустив трьохрічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за цим кредитним договором, строк виконання якого сплив 23 жовтня 2007 року.

Outcome: dismissed