Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 25.11.2014 помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входять належні на праві власності земельні ділянки на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ ЧН № 037946, який виданий 29.08.2002 загальною площею сіножать 0,3344 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7422080700:28:127:0599, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ЧН № 048298, який виданий 26.08.2002, загальною площею 2,5828 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких рілля 1,9525 га, кадастровий номер 7422080600:68:160:0599 та пасовище площею 0,6303 га, кадастровий номер 7422080600:68:164:0599, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт посвідчений секретарем Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яким все своє майно заповів позивачу. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про проведення судового розгляд за його відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявився, надавши суду заяву за підписом сільського голови про розгляд справи у їх відсутність. Позов визнають. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 25.11.2014 помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 245372, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, відповідний актовий запис № 19) /а.с. 8/. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельні ділянки на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ ЧН № 037946, який виданий 29.08.2002 загальною площею сіножать 0,3344 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7422080700:28:127:0599, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ЧН № 048298, який виданий 26.08.2002, загальною площею 2,5828 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких рілля 1,9525 га, кадастровий номер 7422080600:68:160:0599 та пасовище площею 0,6303 га, кадастровий номер 7422080600:68:164:0599, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Згідно заповіту посвідченого 17.11.2014 секретарем Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 28, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що він матиме право за законом, заповів [PERSON] /а.с. 26/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки звернувся до Козелецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 81/2015 /а.с. 25/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 26 серпня 2002 року на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 22.03.2001 № 24 було виготовлено та видано державний акт серії ІІ ЧН № 048298 на право приватної власності на землю площею 2,58 га в межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради, передану для товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 11/. 29 серпня 2002 року на імя [PERSON] на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання [PERSON] сільської ради від 29.10.2001 було виготовлено та видано державний акт серії ІІ ЧН № 037946 на право приватної власності на землю площею 0,33 га в межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради, передану для товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 15/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 20/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України\~ -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту серії ІІ ЧН № 048298 на право приватної власності на землю становить 2,5828 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких рілля 1,9525 га, кадастровий номер 7422080600:68:160:0599 та пасовище площею 0,6303 га, кадастровий номер 7422080600:68:164:0599, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі Державного акту серії ІІ ЧН № 037946 на право приватної власності на землю становить 0,3344 га, кадастровий номер 7422080700:28:127:0599 /а.с. 13, 14, 17/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved