Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що за життя [PERSON] являвся його рідним братом, та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер рідний брат позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 5,1 умовних га по КСП «Прогрес» с. Петруші. Для оформлення спадщини після смерті брата, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ріпкинського нотаріального округу, проте в прийнятті документів для оформлення права на спадщину йому було відмовлено. Причиною відмови стало те, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, про що [PERSON] був юридично необізнаний, та те, що необхідно довести факт родинних відносин між позивачем та померлим, оскільки у свідоцтві про народження та паспорті позивача його прізвище зазначене як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище зазначене як « [PERSON] ». Так як [PERSON] не може реалізувати своє право на спадкування через те, що неможливо встановити факт родинних відносин між позивачем та померлим братом в позасудовому порядку, то вимушений звернутися з даним позовом до суду. У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, надіславши до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позов, в якому визнає позовні вимоги, стосовно їх задоволення покладається на розсуд суду та просив справу розглядати у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що від встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення, зміна або припинення спадкових прав позивача, суд доходить до висновку, що позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 за результатами розгляду цивільної справи №565/1145/17, вбачається, що: "Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо". Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, ураховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд доходить висновку про поважність причин пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved