Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

22 квітня 2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого [INFO] у них народився син - [PERSON]. Через вроджену патологію (захворювання) яке є практично невиліковним, дитина часто хворіє, що призвело до призначення йому статусу «дитини-інваліда». Дана обставина стала причиною того, що позивачка, змушена була звільнитися з роботи для догляду за дитиною. Вищезазначена патологія ( захворювання) потребує постійного ретельного нагляду за дитиною, постійного проведення цілої низки профілактичних міроприємств, які включають в себе санаторно-курортне лікування з метою запобігання простудних та запальних процесів органів дихання. Відтак, [PERSON] являється дитиною з особливими потребами, яка потребує постійних додаткових витрат на ліки, періодичне (не менш ніж чотири рази на рік) обстеження в умовах Вінницької обласної дитячої лікарні тощо. Крім того, наш син сторін став школярем, відвідує різні гуртки для всебічного розвитку, що в свою чергу, тягне додаткові матеріальні витрати. Однак, [PERSON] зазначає, що їх подружнє життя супроводжувалось непорозуміннями, сварками, що призвело до того, що позивачка змушена була переїхати до батьків, та звернутись до суду із заявою про розірвання шлюбу, що призвело до того, що всі витрати по утриманню дитини лягли на її плечі. Відповідач працює юрисконсультом підприємства, інших дітей немає, однак з грудня 2013 року він не надає жодної матеріальної допомоги сім'ї та дитині. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON], [INFO], жителя м. Бершадь Вінницької області на її користь аліменти на утримання їх сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 40% від усіх видів заробітку (з огляду на те, що він має статус "дитини - інваліда"), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття та допустити рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. Позивачка [PERSON] до початку розгляду справи звернулась до суду із заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 7) та копії свідоцтва про одруження (а.с.6) народився [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON] Однак, на момент розгляду даної цивільної справи в суді згідно позовної заяви встановлено, що сторони проживають окремо, а в провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа з приводу розірвання шлюбу між ними. Згідно з копією медичного висновку № 65 [PERSON] в наслідок хвороби має статус "дитини -інваліда", а тому позивачка змушена з 26.11.2010 року по даний час здійснювати догляд за ним, що вказано у довідці УПіСЗН Бершадської РДА від 06.03.2014 року (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки відповідач працює та має можливість надавити дитині матеріальну допомогу, які та потребує від обох батьків, так як хворіє та потребує особливого догляду та утримання. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved