Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Іванівський» розміром 5,81 умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON], та на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Іванівський» розміром 7,11 умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її батька [PERSON] залишилась земельна частка (пай), яку він успадкував після смерті [PERSON], з якою він проживав однією сім'єю. Оформити спадкові права на земельну частку (пай) позивач не може у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, відсутні докази фактичного прийняття спадщини та маються розбіжності написання прізвища у свідоцтві про народження позивача та свідоцтві про смерть її батька. Позивач в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги Позивача підтримала, та просила суд задовольнити їх в повному обсязі (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував (а.с. 24). Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується довідкою №178, виданою виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 17.01.2005 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 5,81 умовних кадастрових гектари. Відповідно до довідки №91, виданої Виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 27.09.2016 р., в результаті проведення жеребкування земельних ділянок (паїв) із земель колективної власності колишнього КСП «Іванівський» [PERSON] належить земельна ділянка [NUMBER] площею 5,81 га.(а.с. 13) Згідно листа управління держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області №29-20.07-0.9-3287/2-16 від 25.10.2016 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №653 зареєстрована [PERSON], серія сертифіката [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON], починаючи з 1999 року по момент смерті останньої. Вони вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, частково робили ремонт, спільно сплачували за комунальні послуги, купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати. Таким чином, [PERSON] разом зі [PERSON] були однією сім'єю, проживали разом, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], адже постійно проживав на час відкриття спадщини разом із нею за однією адресою, що підтверджується довідкою №128, виданою виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 06.10.2016 року (а.с. 15). Про відмову від спадщини [PERSON] не заявляв. [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 5,81 умовних кадастрових гектари, яку він успадкував після смерті [PERSON], та земельна частка (пай) розміром 7,11 умовних кадастрових гектари, яка належала [PERSON] Відповідно до довідки №90, виданої Виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 27.09.2016 р., в результаті проведення жеребкування земельних ділянок (паїв) із земель колективної власності колишнього КСП «Іванівський» [PERSON] належить земельна ділянка [NUMBER] площею 7,11 га. (а.с. 12). Згідно рішення Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області XVІІІ сесії ХХІІІ скликання від 12.01.2012 року: сертифікати на право на земельну частку/пай/[NUMBER] та [NUMBER] на ім'я [PERSON] та [PERSON] вважати недійсними. Дозволити видачу дублікатів сертифікатів на право на земельну частку/пай/членам КСП «Іванівський» [PERSON] та [PERSON] замість втрачених (а.с. 10). Згідно листа управління держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області №29-20.07-0.9-3080/2-16 від 03.10.2016 року в книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №652 зареєстрований [PERSON], серія сертифіката [NUMBER] (а.с. 14). Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). У вказаному свідоцтві про народження маються розбіжності із прізвищем батька, так як вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Причина розбіжності у свідоцтві про народження Позивача та свідоцтві про смерть батька позивача - невірно проведена транслітерація прізвищ, бо в написані російською мовою прізвищ розбіжності немає. 04 грудня 1998 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб та позивачу було присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується відміткою у паспорті (а.с.7). Отже, спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є позивач, яка на момент смерті свого батька постійно проживала разом з ним, хоча і не була зареєстрована. Таким чином, позивач прийняла спадщину, адже саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Про відмову від прийняття спадщини позивач не заявляла. Відповідач по справі не є кровним родичем спадкодавцю, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, спадщину фактично не приймав, адже хоча й був зареєстрований з померлим, але постійно на час смерті з ним не проживав, на спадщину не претендує. Позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину Позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній оригінали правовстановлюючих документів, відсутні докази фактичного прийняття спадщини та маються розбіжності написання прізвища у свідоцтві про народження Позивача та свідоцтві про смерть її батька. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved