Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності, посилаючись нате, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 року виданого УЖКГ міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно розпорядження органу приватизації №119879 від 30.06.1998 року їм на праві загальної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності на дану квартиру зареєстроване в «ОМБТІ та РОН» 17.07.1998 року за №39-стр.183-кн.279 пр. На час приватизації квартири [ADDRESS], що розташована на 3 поверсі 5 поверхового будинку, їхня квартира складалася з 4-х кімнат - житловою площею 44,6 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 10,4 кв.м, 2-а кімната 17,2 кв.м, 3-я кімната 8,9 кв.м, 4-а кімната 8,1 кв.м, кухні площею 5,9 кв.м, вбиральні (поєднаної) 3,2 кв.м, коридору 6,9 кв.м, балкону 0,9 кв.м. Загальна площа квартири становила 61,5 кв.м. У 1999 році згідно з проектом затвердженим відповідними інстанціями, при участі УКБ Одеської міської Ради, без згоди позивачів та інших власників квартир будинку, в притулок до будинку № 47, був побудований житловий будинок [ADDRESS]. Будівництво будинку № 47-А, грубо порушило не тільки їхні права як співвласників, але і усі можливі будівельні норми та правила, тому що закривало вікно у житловій кімнаті. Щоб уникнути свідомого порушення будівельних норм та правил, а також врахувавши скарги мешканців, будівельники, за відповідними дозволами та розпорядженнями, зробили переобладнання квартири, належної позивачам на праві власності, внаслідок якого площа квартири та назва приміщень - змінилися. Оскільки, на неодноразові звернення до Одеської міської ради, про видачу правовстановлюючих документів вже на змінену квартиру, ні відповіді ні будь-яких пояснень позивачі не дочекалися, вони вимушені звернутися з наступним позовом до суду в якому просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину, за [PERSON], за [PERSON] по 1/4 частині квартири [ADDRESS], що розташована на 3 поверсі 5 поверхового будинку, та в цілому складається з 4 кімнат житловою площею 61,4 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 10,4 кв.м, 2-а кімната 20,3 кв.м, 3-я кімната 11,1 кв.м, 4-а кімната 19,6 кв.м, кухня площею 5,7 кв.м, вбиральні-ванна (сполученої) площею 3,2 кв.м, коридору площею 6,7 кв.м, 5,7 кв.м, загальною площею - 82,7 кв.м. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяву, в якій вказали, що свої позовні вимоги підтримують з підстав викладених у позові, просять суд задовольнити позов. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання призначене до розгляду на 5.11.2014 року не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в їхню відсутність. В судове засідання, яке відбулося 12.11.2014 року не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечення на позов не подали. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх наданими до суду доказами, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1998 року виданого УЖКГ міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно розпорядження органу приватизації №119879 від 30.06.1998 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві загальної часткової власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 61,5 кв.м. Право власності на дану квартиру зареєстроване в «ОМБТІ та РОН» 17.07.1998 року за №39-стр.183-кн.279 пр. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка - позивачка по справі [PERSON], яка 23 жовтня 2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом доля [PERSON] у квартирі [ADDRESS] складає - 1/2 частину даної квартири. Як вбачається з технічної документації складеної та виданої КП ОМБТІ та РОН у 1998 році, на час приватизації квартири [ADDRESS], що розташована на 3 поверсі 5 поверхового будинку, дана квартира складалася з 4-х кімнат - житловою площею 44,6 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 10,4 кв.м, 2-а кімната 17,2 кв.м, 3-я кімната 8,9 кв.м, 4-а кімната 8,1 кв.м, кухні площею 5,9 кв.м, вбиральні (поєднаної) 3,2 кв.м, коридору 6,9 кв.м, балкону 0,9 кв.м. Загальна площа квартири становила 61,5 кв.м. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється учасниками процесу, що з 1995 по 1999 роки згідно з проектом затвердженим відповідними інстанціями, при участі УКБ Одеської міської Ради, без згоди власників квартир будинку [ADDRESS], в притулок до вищезазначеного будинку, був побудований житловий будинок [ADDRESS]. З метою запобігання свідомого порушення будівельних норм та правил, з врахуванням скарги мешканців, будівельники, за відповідними дозволами та розпорядженнями, зробили переобладнання квартири, належної позивачам на праві власності, внаслідок якого площа квартири та назва приміщень - змінилися. З Розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради №849/01-04 виданого в серпні 1999 року головою Виконавчого комітету Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради " Про прийняття на баланс житлового будинку по [ADDRESS]", вбачається що на підставі листа Управління капітального будівництва №257/01 від 03.03.99 р., приймається на баланс ЖЕВ Малиновського району від УКБ Держвиконкому Одеської міської Ради будинок [ADDRESS] з 23.08.99 р. площею - 1352,33 кв.м, площею - 2389,59 кв.м, з 10-кімнатною вставкою житловою площею 171,97 кв.м. УКБ держвиконкому Одеської міської Ради наказано передати ЖЕВ технічну документацію. Контроль за виконанням розпоряджень покладено на першого заступника голови райадміністрації. Як вбачається з технічного паспорту виданого КП "БТІ" ОМР виготовленого за станом на 22.07.2014 року, квартира [ADDRESS] що розташована на 3 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 4 кімнат житловою площею 61,4 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 10,4 кв.м, 2-а кімната 20,3 кв.м - самочинно збільшена на 3,0 кв.м, 3-я кімната 11,1 кв.м, 4-а кімната 19,6 кв.м - самочинна, кухня площею 5,7 кв.м, вбиральні-ванна (сполученої) площею 3,2 кв.м, коридору площею 6,7 кв.м, 5,7 кв.м - самочинно переобладнаний із житлової. Загальна площа квартири 82,7 кв.м. В технічній документації зазначено про переобладнанні приміщення кв. [ADDRESS]: приміщення №7 під час нового переобладнання 5,7 кв.м із житлової; приміщення №5 під час нового переобладнання 3,0 кв.м збільшена за рахунок площі балкону; приміщення №8 під час нового будівництва 19,6 кв.м. Згідно з наданим до суду розрахунковими документами на квартиру [ADDRESS], ЖЕВ Малиновського району змінено особовий рахунок вказаної квартири, згідно з яким з 1999 року до нараховується квартплата за приєднану кімнату. В процесі розгляду даної справи судом виносилися ухвали про забезпечення доказів, про витребування з УКБ Одеської міської ради документації щодо проектування та будівництва житлового будинку [ADDRESS] (рішення компетентних органів про відвід земельної ділянки для будівництва житлового будинку [ADDRESS]; проектно-кошторисну документацію, розпорядження та інше). На виконання даної ухвали суду начальником Управлінням капітального будівництва ОМР було надіслано на адресу суду лист №1241/2 від 02.10.2014 року з якого вбачається, що після будівництва та здачі будинку в експлуатацію УКБ всю наявну документацію щодо проектування та будівництва житлового будинку [ADDRESS], передало ЖЕВ Малиновського району, яке і займалось обслуговуванням та експлуатацією вказаного будинку, тобто УКБ після здачі будинків в експлуатацію не зберігає документацію та ще й на протязі 15 років, документацію щодо проектування та будівництва об'єктів. Після отримання відповіді з УКБ Одеської міської Ради з КП ЖКС «Черьомушки» витребувана вся наявна у них документація щодо проектування та будівництва житлового будинку [ADDRESS] (рішення компетентних органів про відвід земельної ділянки для будівництва житлового будинку [ADDRESS]; проектно-кошторисну документацію, розпорядження та інше). На ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014 року КП ЖКС «Черьомушки» повідомило, що будинок [ADDRESS] був прийнятий на баланс ЖЄО Малиновського району правонаступником якого є КП «ЖКС «Черьомушки» на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації № 849/01-04 ( копія додається). Суд проаналізувавши вищезазначені документи, прийшов до висновку, що після будівництва 10-кімнатної вставки та прибудови до квартири [ADDRESS], у належній позивачам квартирі [ADDRESS] було змінено функціональне призначення деяких приміщень, житлова та загальна площа квартири. Суд також прийшов до висновку, що позивачі ніякого самочинного переобладнання не робили, всі дії пов'язані з реконструкцією квартири вчинялися виключно за розпорядженнями УКБ Одеської міської Ради та Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради, за їхньою ініціативою, та були пов'язані з будівництвом житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до статті 186 ЦК України річ призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. В контексті даної правової норми поділ речі на головну і приналежність є традиційним для цивільного права. Юридичне значення такого поділу полягає насамперед у тому, що приналежність слідує за головною річчю, якщо в договорі або в законі не встановлено інше. Головна річ завжди має самостійне значення, а її приналежність залежне, допоміжне та слугує найкращому використанню головної речі. Приналежність головної речі вказується у стандартах, технічних умовах, визначається в договорі. Головна річ може використовуватися за призначенням без приналежності, оскільки остання лише сприяє функціонуванню головної речі і не має сама по собі самостійного господарського значення. З відсутності таких підстав при розгляді цього питання слід керуватися звичаями ділового обороту. Таким чином, враховуючи, що документи (рішення про відвід земельної ділянки під будівництво, договори про забудову та інше) пов'язані з будівництвом жилого будинку [ADDRESS] та 10-ти кімнатною вставкою в цьому будинку, яка згідно з технічною документацією пов'язана спільним призначенням з частиною квартир будинку [ADDRESS], суд приходить до висновку що кімнатна вставка площею 19,6 кв.м у будинку [ADDRESS], побудована напроти приміщень № 7 та приміщення № 6, зазначених у технічному паспорті квартири [ADDRESS] пов'язана спільним призначенням з квартирою [ADDRESS], а тому є її приналежністю. Суд приходить до такого висновку, з врахуванням що сама по собі будь-яка кімната у кімнатній вставці без квартири функціонувати не може, тому що взагалі втрачається її призначення як кімнати, тому слід визнавати її приналежність за головною річчю, саме за квартирою [ADDRESS]. В процесі розгляду справи вставлено, що в ході виконання будівельних робіт, пов'язаних з будівництвом житлового будинку [ADDRESS] та будівництвом 10-кімнатної вставки, у квартирі [ADDRESS] робітниками будівельної компанії, що будували житловий будинок за згодою УКБ Одеської міської ради та Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради у квартирі [ADDRESS] була проведена необхідна реконструкція приміщень, внаслідок якої житлова кімната площею 5,7 кв.м була переобладнана у коридор площею - 5,7 кв.м, у зв'язку з закриттям вікна, а житлова кімната площею 20,3 кв.м, збільшена за рахунок балкону з метою уникнення порушення інсоляційних норм. Відповідно до статті 152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку ( квартир) що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Враховуючи документи, описані вище у мотивувальній частині рішення, суд приходить до висновку, що перепланування квартири [ADDRESS] відбулося за правилами статті 152 ЖК України, без будь-яких порушень з боку позивачів по справі. Відповідно до статті 16 ЦК України, законом визначені способи захисту порушених цивільних прав, до яких відноситься і визнання права власності. Згідно з ч.1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право володіння означає юридично забезпечену можливість власника мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого господарського чи іншого впливу. Право користування - це юридично закріплена можливість власника щодо господарського, підприємницького, культурно-побутового використання майна та вилучення з нього корисних властивостей. Право розпорядження - це юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати юридичну та фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо (наприклад: продати, подарувати, передати за заповітом, обміняти). Відповідно до вимог статі 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В контексті даної норми позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Враховуючи, що Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, КП ЖКС «Черьомушки» надали до суду документи підтверджуючі, що позивачі є особами які мають право тільки користування нерухомим майном - кімнатною вставкою площею 19,6 кв.м, суд робить висновок про те, що відповідач в повному обсязі не визнає за позивачами права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження квартирою [ADDRESS], тому порушені цивільні права [PERSON], [PERSON], [PERSON], як власників житла, підлягають захисту в судовому порядку. З квитанцій представлених позивачами до суду видно, що після зміни особового рахунку квартири [ADDRESS] у зв'язку з приєднанням до квартири житлової кімнати площею 19,6 кв.м, вони піклуються про квартиру, регулярно вносять плату за комунальні послуги, заборгованостей не мають. З викладених вище підстав, суд вважає доведеним, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є повноправними власниками кожний своєї частки квартири [ADDRESS], тому за ними слід визнати право власності на чотирьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS], за правилами статей 316, 317, 328, 392 ЦК України.

Outcome: approved