Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Бахмацького районного суду з позовом про стягнення з [PERSON] з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до 30 червня 2018 року, тобто по закінченню нею навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що дочка є студенткою першого курсу Конотопського медичного училища, денної форми навчання, і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач в судове засіданні не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-річного віку за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Красненської сільської ради Чернігівської області від 15.02.2016 року [PERSON] проживає разом з матір»ю [PERSON]. [PERSON] [INFO], є студенткою 1-го курсу Конотопського медичного училища, навчання провадиться на державній основі. Термін навчання закінчується 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою № 1313/01-22 від 18.01.2016 року, виданою учбовим закладом. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальний стан відповідача, позивача, ті обставини, що відповідач є особою працездатного віку, працює в СТОВ „Промінь" на посаді індженера з охорони праці та має таку середньомісячну плату в розмірі 1966 грн. 94 коп., не є інвалідом, добровільно на постійній основі матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, з урахуванням вимог доцільності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і з відповідача на її користь необхідно стягнути аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до 30 червня 2018 року, тобто по закінченню дочкою навчання. Окрім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 200 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв»язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу в сумі 200 гривень, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки, вони належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах.

Outcome: approved