Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] як такий, що він ([PERSON]) є його рідним онуком та факт примусового, незаконного виселення домовласника [PERSON] з постійного місце проживання - [ADDRESS]. 19 лютого 2015 [PERSON] подав заяву про уточнення та доповнення позовних вимог та з урахуванням цієї заяви просив суд ухвалити рішення, яким встановити: - факт родинних відносин між ним і [PERSON], 1985 року народження, що народився в с. Феодосьєво Тамбовського округу, а після адміністративно-територіальної реформи в СРСР с. Феодосьєво було віднесено до Шацького району Рязанської області, визнавши його таким, що є рідним внуком; - факт примусового, незаконного виселення домовласника [PERSON] з постійного місця проживання - [ADDRESS]; - факт, що внаслідок незаконних дій органів держбезпеки УРСР та РСФСР, що призвели до арешту, осудженню, позбавленню домоволодіння і майна, виселенню з Києва та України, в період з 1931-1932 років, а в РСФСР арешту, осудженню та позбавленню життя в період 1941 року, в подальшому посмертна реабілітація (на Україні в 1989 році, а в Росії в 1993 році); - визнати [PERSON] потерпілою особою та, що в зв'язку зі смертю [PERSON] його права потерпілого переходять до його рідного внука [PERSON]. Зазначив, що встановлення таких фактів йому необхідно для звернення в комісію з питань відновлення прав реабілітованих в Україні та Росії. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року до участі в справі в якості заінтересовані особи залучена Комісія Київради з питань поновлення прав реабілітованих. У судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги своєї заяви та просив її задовольнити з наведених у ній підстав. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити: - факт родинних відносин між ним і [PERSON], 1985 року народження, що народився в с. Феодосьєво Тамбовського округу, а після адміністративно-територіальної реформи в СРСР с. Феодосьєво було віднесено до Шацького району Рязанської області, визнавши його таким, що є рідним внуком. Посилається на те, що останній є його дідом по лінії матері [PERSON], яка є рідною донькою [PERSON] Зазначає, що встановлення цього факту йому необхідно для звернення в Комісію з питань відновлення прав реабілітованих в Україні та Росії. На підтвердження своїх доводів [PERSON] надав суду: копію свідоцтва про своє народження з якого вбачається, що його мати є [PERSON] (а.с. 6); копію Архівної довідки Державного архіву м. Києва від 08 серпня 2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Києві, і її батьком є [PERSON] (а.с. 7); копію запису про народження [PERSON] № 1155 від 04 червня 1926 року (а.с. 8), копію свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] (а.с. 9). Крім того, заявник надав відповідь Служби безпеки України від 15 грудня 2014 року, з якої вбачається, що в матеріалах архівної кримінальної справи на [PERSON] є всі дані щодо цієї особи (а.с. 10). Аналогічну відповідь йому надано Федеральною службою безпеки Російської Федерації 13 серпня 2014 року та роз'яснено його право ознайомитися з матеріалами кримінальної справи (а.с. 12). [PERSON] не надав суду жодного доказу, який би свідчив про те, що наявні у нього копії свідоцтв про його народження, народження його матері не доводять його родинних відносин з [PERSON] і виникла необхідність звертатися в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Саме свідоцтва про народження є доказом родинних відносин осіб, і законом такі документи визначені такими, що підтверджують цей факт. Посилання заявника на те, що в Комісії Київради з питань поновлення прав реабілітованих його усно повідомили про те, що таких документів мало, суд вважає недостатнім для необхідності встановлення факту, що має юридичне значення. [PERSON] також просить встановити: - факт примусового, незаконного виселення домовласника [PERSON] з постійного місця проживання - [ADDRESS]; - факт, що внаслідок незаконних дій органів держбезпеки УРСР та РСФСР, що призвели до арешту, осудженню, позбавленню домоволодіння і майна, виселенню з Києва та України, в період з1931-1932 років, а в РСФСР арешту, осудженню та позбавленню життя в період 1941 року, в подальшому посмертна реабілітація (на Україні в 1989 році, а в Росії в 1993 році); - визнати [PERSON] потерпілою особою та, що в зв'язку зі смертю [PERSON] його права потерпілого переходять до його рідного внука [PERSON]. Суд вважає, що такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки встановлення зазначених фактів не передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що рішення про встановлення цих фактів йому необхідно для Комісії Київради з питань поновлення прав реабілітованих. Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні" передбачено, що вирішення питань, пов'язаних з встановленням факту розкуркулювання, адміністративного виселення, з відшкодуванням матеріальних збитків, поновленням трудових, житлових, пенсійних та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до цього Закону, покласти на обласні, міські і районні Ради народних депутатів. З цією метою Радам народних депутатів утворити штатні комісії, положення про які затверджується Кабінетом Міністрів України. За дорученням цих комісій органи внутрішніх справ встановлюють факти безпідставності заслання і вислання, направлення на спецпоселення, а також конфіскації і вилучення майна у зв'язку з необґрунтованими репресіями і матеріали перевірки надсилають комісіям. Згідно з Положенням про комісії з питань поновлення прав реабілітованих, головними завданнями Комісії є вирішення питань, пов'язаних з встановленням факту розкуркулення, адміністративного виселення з відшкодуванням матеріальних збитків і виплатою грошової компенсації реабілітованим, які відбували покарання у вигляді позбавлення волі або примусового поміщення до лікувальних закладів, поновлення житлових та інших прав громадян, реабілітованих відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні". Комісія відповідно до покладених на неї завдань виконує такі функції: 1) подає допомогу громадянам в одержанні необхідних документів у зв'язку з реабілітацією; 2) організовує публікацію повідомлень про реабілітацію в пресі чи іншим способом інформує громадськість за місцем роботи та проживання реабілітованого; 3) звертається до органів внутрішніх справ щодо проведення перевірок фактів безпідставності заслання і вислання, направлення на спецпоселення, а також конфіскації та вилучення майна у зв'язку з необґрунтованими репресіями (розкуркуленням); 4) заслуховує інформацію відповідних службових осіб про виконання законодавства з питань реабілітації, а також подання допомоги реабілітованим громадянам і членам їхніх сімей; 5) здійснює контроль за відшкодуванням реабілітованим громадянам матеріальних збитків і наданням установлених пільг; 6) вирішує інші питання пов'язані з поновленням прав реабілітованих громадян. Комісія, крім виконання зазначених функцій: 1) розглядає листи, заяви і скарги репресованих громадян або їхніх родичів з питань встановлення факту розкуркулення, адміністративного виселення, відшкодування матеріальних збитків, виплати грошової компенсації реабілітованим, а також надання пільг; 2) приймає рішення з питань: - встановлення факту розкуркулення, адміністративного виселення; - відшкодування матеріальних збитків відповідно до Положення про порядок виплати грошової компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості реабілітованим громадянам або їхнім спадкоємцям; - поновлення житлових, пенсійних та інших прав реабілітованих громадян. З наведеного вбачається, що встановлення всіх фактів щодо реабілітованих осіб віднесено до компетенції Комісії Київради з питань поновлення прав реабілітованих, тому встановлення цих фактів у судовому порядку суперечить ч. 2 ст. 256 ЦПК України. Крім того, при розгляді вимог [PERSON] суд також враховує, що в судовому засіданні останній пояснив суду, що до цієї комісії він звертався усно, письмову відмову у вирішенні порушених ним питань він не отримував. Будь-яких доказів того, що іншим шляхом він не може встановити такі факти та, що від них залежить виникнення його особистих чи майнових прав заявник не надав. З огляду на наведене, в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed