Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування своїх вимог вказувала, що від шлюбу з відповідачем, розірваному в 2007 році мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишився проживати з нею, відповідач з спілкується з дитиною, не бере участі в його вихованні та утриманні. Дитина часто хворіє та з метою оздоровлення позивачка має намір влаштувати для дитини туристичну поїздку до моря за кордон. Відсутність згоди батька дитини на виїзд сина за кордон порушує права дитини на відпочинок та суперечить інтересам дитини, тому просить надати неповнолітньому сину [PERSON], [INFO].н. дозвіл на виїзд за межі України без дозволу та супроводу його батька [PERSON] у супроводі матері [PERSON] до досягенння дитиною 16років. В судовому засіданні позивачка та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з"явився, в наданому суду зверненні просив розглянути справу в його відстуність, з запереченнями до справи не звертався. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні повідомив суду, що батько з ним не спілкується, не телефонує, не цікавиться навчанням та його життям, не пам'ятає, коли останній раз спілкувався з батьком. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний в 2007 році, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].н., який після розірвання шлюбу проживає з позивачкою, яка має постійне місце проживання та працює в Україні. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян Україниоформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій - рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд вважає, що вимога позивачки про надання дозволу на тимчасовий виїзд малололітнього сина за межі України з туристичною метою для оздоровлення ґрунтується на законі, відповідає інтересам дитини, направлена на виконання батьківського обов"язку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоров"я, фізичний, духовний матеріальний розвиток, тому позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, суд спрямовує своє рішення передусім на захист інтересів дитини, враховує, що зміст інтересу дитини змінюється з її віком, значною мірою визначається її особистими потребами розвитку та розширення світогляду. Нехтування ними, здійснення права без урахування таких інтересів може тягнути за собою психологічне травмування дитини. За згодою позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved