Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] вона народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON], з яким вона проживала разом та перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Із 21 січня 2015 року вони перестали вести спільне господарство. Протягом останнього місяця відповідач жодного разу дитину не провідав, матеріальної допомоги дочці він не надає, проживає окремо від них. Домовленості щодо утримання дитини між ними не досягнуто. Офіційно [PERSON] не працевлаштований, проте щомісячно отримує пенсію. Стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначає, що позов визнає, проти стягнення з нього аліментів на дочку в розмірі ? частки його заробітку (доходу) не заперечує. Просив розглянути дану справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Суд встановив, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає окремо від них за адресою: [ADDRESS]. Домовленості щодо утримання дитини сторонами не досягнуто. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом норми ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із відповідача [PERSON] у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. У ч. 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць (п. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved