Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

14 січня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть від 07 травня 2013 року зроблено актовий запис за № 12. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Заповітів від імені померлого [PERSON] виконкомом Старогвіздецької сільської ради не посвідчувався. Вона прийняла спадщину за законом після смерті батька, подавши 17 липня 2013 року заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом термін, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34567921 від 17.07.2013 р. - спадкова справа № 335/2013 р.. Окрім неї, спадкоємцями є відповідачі по справі, які відмовилися від спадщини, подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини у визначений законодавством термін, і не заперечують щодо оформлення спадкового майна на її ім'я в цілому. Інших спадкоємців, які б претендували на виділ обов'язкової частки у спадщині, немає. З метою оформлення спадщини після смерті батька вона звернулася до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п. 4.18 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння та документ, що містить оцінку нерухомого майна померлого. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в зв'язку з із тим, що право власності зареєстровано ще за померлим головою колгоспного двору [PERSON], а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, та згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлого припинилося з моменту його смерті. Оскільки вона фактично прийняла спадщину, а відповідачі відмовляються від своїх часток у спадковому майні та майні колгоспного двору, то просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі теж подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повність та відмовляються від своїх часток у майні колгоспного двору. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Коломийської районної ради 17 вересня 1988 року за № 191, випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 11.11.2013 р. за № 48393. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору - [PERSON], який помер [INFO], його дружина - [PERSON], [INFO], його син - [PERSON], [INFO], його дочка - [PERSON], [INFO], його зять - [PERSON], [INFO] та його внук - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Старогвіздецької сільської ради № 112/02.2-20 від 05.07.2013 року. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, кожному із них належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 07 травня 2013 року зроблено актовий запис за № 12. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Заповітів від імені померлого [PERSON] виконкомом Старогвіздецької сільської ради не посвідчувався, що підтверджується довідкою Старогвіздецької сільської ради № 112/02.2-20 від 05.07.2013 року. [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті батька, подавши 17 липня 2013 року заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом термін, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34567921 від 17.07.2013 р.. Окрім неї, спадкоємцями є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від спадщини, подавши до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини у визначений законодавством термін, і не заперечують щодо оформлення спадкового майна на ім'я позивачки в цілому. Інших спадкоємців, які б претендували на виділ обов'язкової частки у спадщині, немає. З метою оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] звернулася до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п. 4.18 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на будинковолодіння та документ, що містить оцінку нерухомого майна померлого. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі, в зв'язку з із тим, що право власності зареєстровано ще за померлим головою колгоспного двору [PERSON], а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, та згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлого припинилося з моменту його смерті. Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину, а відповідачі відмовляються від своїх часток у спадковому майні та майні колгоспного двору, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Наведене стверджується: випискою з інвентаризаційних матеріалів від 11.11.2013р. № 48393 /а.с.6/, копією технічного паспорта /а.с.7-9/, звітом про незалежну оцінку /а.с.10-48/, свідоцтвом про право особистої власності на будинковолодіння /а.с.49/, довідками Старогвіздецької сільської ради від 05.07.2013р. №112/02.2-20 та № 431 /а.с.50-51/, копією свідоцтва про смерть /а.с.52/, копіями свідоцтв про народження /а.с.53, 58-59/, копією заяви про прийняття спадщини /а.с.54/, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с.55/, копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян /а.с.56-57/, копіями заяв про відмову від спадщини /а.с.60-61/, листом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 25.12.2013р. № 1133/02-14 /а.с.68/. На підставі ст.,ст. 16, 328, 346, 347, 392, 1222, 1234, 1268 ЦК України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та

Outcome: approved