Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

17 листопада 2016 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], яким просив суд виділити в натурі 71/100 частини житлового будинку [ADDRESS] як співвласника, а також встановити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою, оскільки спільної згоди із відповідачем щодо припинення права спільної часткової власності не досягнуто. 04 січня 2017 року Ухвалою суду було відкрито провадження у справі. 22 лютого 2018 року Ухвалою суду було залучено до участі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якості відповідачів. 27 лютого 2018 року Ухвалою суду було призначено по справі судову будівельну-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам МРТПП. 15 травня 2018 року Ухвалою суду було поновлено провадження у справі. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, з підстав, передбачених ст.ст.356,358,364 ЦК України, просили визначити порядок користування земельною ділянку та здійснити виділ частки в натурі, відповідно до Висновку експерта за варіантом, який склався між сторонами. При цьому не просили стягнути компенсацію різниці у частці нерухомого майна, визначеної експертом, відмовившись від неї. Відповідачі відзиви не надали. У судовому засіданні погодились із вимогами позивача в повному обсязі. На підставі наданих суду доказів, встановлено такі фактичні обставини. 71/100 частин шлакобитного житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруджень належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 26.01.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Барковською Л.Є та зареєстрованого в реєстрі за №4337. Частина домоволодіння [PERSON] складається з одного житлового будинку за літ.-А загальною площею 117,2 кв.м., житловою площею 77,9 кв.м., господарських будівель і споруд. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, [PERSON] належало 29/100 часток житлового будинку [ADDRESS], на підставі дублікату договору дарування від 17.01.1969 року, посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за номером № 3-37. 24.03.1999 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сидоренко Л.М., відповідно до якого вона заповідала все належне її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось - [PERSON]. Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 29/100 часток житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON], фактично прийняв спадщину [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної частки домоволодіння. З копії спадкової справи № 18/2017, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON], спадщину після його смерті прийняли його дружина [PERSON] та його діти - [PERSON] та [PERSON], оскільки вони звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а відтак прийняли спадщину після [PERSON], в тому числі і у вигляді 29/100 часток спірного домоволодіння. Таким чином, на теперішній час позивачу належить 71/100 частина та відповідачам 29/100 частини шлакобитного житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруджень. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. У відповідності до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він з відповідачами не можуть спільно користуватись спірною земельною ділянкою. Разом з тим, [PERSON] на теперішній час має намір виділити свою частку в спірному домоволодінні з відповідною частиною господарських будівель та споруд, земельною ділянкою, для подальшого самостійного користування та розпорядження нею. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив суд виділити належну йому частку житлового будинку в натурі згідно порядку користування, який склався між сторонами та відокремлений технічно. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ частки із спільного майна не допускається згідно чинного законодавства або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснює, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, коли кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Судом по справі було призначено будівельно-земельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Регіонально торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А. За висновком експертизи від 27.04.2018 року за № 125-026 будівельно-земельно-технічної експертизи можна зробити виділ 61/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] відповідно до наближеного до ідеальних часток, згідно порядку користування, що склався. Вказаний варіант виділу наведений у Першому варіанті Висновку, який схематично відображений у Додатку №1. Проте ідеальною часткою позивача являється 71/100 частина житлового будинку по [ADDRESS] проте при виділ частки з нерухомого майна судової будівельно-земельно-технічною експертизою передбачена компенсація, яку повинні сплатити позивачу ї [PERSON] (60/100) відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (40/100) за відхилення від ідеальної частини позивача, що складає 64 705 грн. 00 коп. , від якої відмовився позивач. Оскільки відповідачі визнали вимоги позивача в повному обсязі, суд при ухвалені рішення виходить з побажання сторін. Крім того, [PERSON] просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою домоволодіння. За правилами ст.ст. 88, 120 ЗК України землекористувач має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. У володіння і користування виділяється земельна ділянка, яка відповідає належній частці землекористувача у житловому будинку на час виникнення спільної часткової власності. По даній справі судом було призначено та проведено судову земельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів визначення порядку користування земельної ділянки. Згідно з висновком експерта можливо здійснити виділ земельної ділянки з загальної площі земельної ділянки 567,0 кв.м., розташованої за адресою житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] відповідно до наближеного до ідеальних часток, згідно порядку користування, що склався. Вказаний варіант виділу наведений у Першому варіанті Висновку, який схематично відображений у Додатку №2. Цей варіант погодили між собою сторони по справі у судовому засіданні за умови зобов'язання [PERSON] надавати доступ [PERSON], [PERSON], [PERSON] для обслуговування зовнішньої стіни прибудови літ "А' " житлового будинку літ."А", у разі необхідності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Що стосується стягнення з відповідачів на користь позивача понесених судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, то, відповідно до ст.139 ЦПК України, вони є такими, що підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються матеріалами справи в сумі 6000 грн.00 коп., згідно квитанції № 125-026 від 27.04.2018 року. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 551 грн. 20 коп. з кожного по 183 грн. 73 коп.

Outcome: approved