Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

17.12.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 18339,68 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Споживачі за послуги не сплачують, у зв`язку з чим за ними у період з 01.11.2013 року по 31.10.2019 року, утворилась заборгованість, яка разом з інфляційними витратами та 3% річних від простроченої суми складає 18339,68 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. [PERSON] подано відзив на позов, в якому просив застосувати до позову строки позовної давнини. Відповідь на відзив позивачем не подавалась. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал". Будинок [ADDRESS] розташований за [ADDRESS] числі і квартира [ADDRESS] не відключались від послуг централізованого водопостачання та водовідведення. Будь-яких заяв від відповідачів на адресу підприємства відносно припинення і не бажання отримувати зазначені послуги, не надходило. В місті Харкові питання, щодо визначення виконавця послуг вирішено Харківською міською радою. Рішенням Харківської міської ради від 16.05.2012 р. №286 визначено виконавцем послуг в житловому фонді міста з централізованого постачання холодної води та водовідведення комунальне підприємство «Харківводоканал». Отже, відповідачі є споживачами, оскільки отримують послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал», відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Протилежного відповідачами не доведено та не спростовано вказані обставини будь-якими доказами. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. При цьому, згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд не відступав від правової вказаної позиції ВСУ у справі № 6-59цс13, тому суд враховує позицію ВСУ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем, що підтверджують вищевказані докази, - не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року\~споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п.1.10 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, які затверджені\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 1 липня 1994 року, тарифи на користування водою від комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації визначаються згідно з чинним законодавством України без будь-яких додаткових узгоджень з абонентами розмірів цих тарифів та термінів їх введення. Згідно з п. 18, п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у\~статті 162 Житлового кодексу Української РСР. При цьому, суд враховує, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.\~12, ч.ч. 5,6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень\~ст.625 ЦК України, надання житлово-комунальних послуг та оплата таких є зобов`язальним правовідношенням, а в даному випадку - грошовим зобов`язанням з боку отримувачів послуг. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином, в разі невиконання якого по здійсненню оплати на таке поширюється ч.2\~ст.625 ЦК України\~про цивільно-правову відповідальність за прострочення виконаного зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13. Позивач прохає суд стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.10.2019 року у розмірі 9792,18 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2013 року по 31.10.2019 року у розмірі 6987,76 грн. В зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховані інфляційні витрати в розмірі 1161,86 грн. та 3% річних в розмірі 397,88 грн. Розрахунок зазначеної заборгованості міститься у розрахунку, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачем послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати. Разом з тим, відповідач надав до суду заяву з проханням застосувати строки позовної давності у вирішенні цього спору. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. До суду не було надано будь-якого письмового документа укладеного між сторонами підтверджуючих збільшення строку позовної давності в цих правовідносинах, тому суд застосовує загальні строки позовної давності тривалістю три роки. Згідно до ч. ч. 1,5\~ст.261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки позивач КП «Харківводоканал» звернувся з позовом до суду 17.12.2019 року, суд обчислює строки з 17.12.2016 року. Доказів про зупинення, або переривання строку позовної давності по даній справі суду не надано. Судом встановлено, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість:\~\~за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2016 року по 31.10.2019 року у розмірі 5073,37 грн., інфляційні витрати у розмірі 1161,86 грн. , 3% річних у розмірі 397,88 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2016 року по 31.10.2019 року у розмірі 3680,91 грн. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконували, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь КП "Харківводоканал" заборгованості у розмірі 10314,02 грн., оскільки свої зобов`язання щодо сплати комунальних послуг відповідач не виконує до подання зазначеного позову. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно задоволеним вимогам, отже судовий збір, що підлягає стягненню з відповідачів становить 1075,76 грн.

Outcome: partial