Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона працює у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Добропіллі (далі - ФССНВ) на посаді головного спеціаліста сектору призначення страхових виплат відділу відшкодування шкоди потерпілим, 12 листопада 2014 року зі нею стався нещасний випадок на виробництві. У зв'язку з великим напливом потерпілих з населених пунктів, розташованих в зоні проведення АТО для отримання регресних виплат, вона затрималася на роботі, оскільки відповідно до колективного договору працівники відділення працюють за ненормованим робочим днем та отримують у зв'язку з цим додаткові відпустки. Приблизно о 17.30 годині вона направилася до вбиральні, яка знаходилася в іншому кінці коридору від її кабінету. Пересуваючись по коридору, вона перечепилась за лінолеум і впала, травмувавши коліно правої ноги. Після цього нещасного випадку вона працювала на роботі 13 та 14 листопада, але біль не вщухав і вона змушена була звернутись до лікарні 14 листопада 2014 року, а з 17 листопада 2014року була взята на амбулаторне лікування. 25 листопада 2014 року за результатами МРТ правого колінного суглобу їй було встановлено діагноз легкий розрив медіального меніску по типу «ручки лейки». 17 листопада 2014 року вона звернулася з письмовою заявою до начальника управління ФССНВ із заявою про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з нею 12 листопада 2014 року о 17.30. На підставі чого, 16 грудня 2014 року було проведено розслідування нещасного випадку, який стався з нею під час виконання трудових обов'язків. Комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві було складено акт за формою Н-5, але нещасний випадок визнали таким, що не пов'язаний з виробництвом і акт за формою Н-1 не склали. Не погодившись із зазначеним актом вона 26 січня 2015 року звернулася зі скаргою до Територіального управління Держгірпромнагляду в Донецькій області (далі - теруправління Держгірпромнагляду) з проханням провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався з нею під час виконання трудових обов'язків. На виконання припису від 05 лютого 2015 року проведено повторне розслідування нещасного випадку, що стався 12 листопада 2014 року. За результатами якого комісією було складено акт форми Н-5 від 10 лютого 2015 року, яким випадок знову визнаний таким, що не пов'язаний з виробництвом. У висновках комісія не вказала на причину відмови у складанні акту Н-1, а тільки посилається на «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру». Листом відділення Фонду № 01/11-04/110 від 13 лютого 2015 року їй було роз'яснено, що випадок визнаний таким, що не пов'язаний з виробництвом з причини того, що вона травмувалась у неробочий час. Відповідно до колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропіллі на 2011-2014 роки, встановлено перелік посад у відділенні Фонду з ненормованим робочим днем та тривалість щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день згідно з додатком №1. Тривалість даної відпустки згідно з додатком №1 для головного спеціаліста складає 5 днів. На підставі наведеного позивачка просить: визнати недійсним та скасувати Акт форми Н-5 від 10 лютого 2015 року проведення розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 12 листопада 2014 року; визнати нещасний випадок, який стався з нею таким, що повязаний з виробництвом; зобовязати ФССНВ провести розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з нею під час виконання трудових обовязків та скласти акт за формою Н-1. В судовому засідання позивач і представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, підтримали позовні вимоги з підстав наведенних у позові, просять вимоги задовольнити. Представник відповідача Бабійчук Т.В., яка діє на підставі довіреності, позов не визнала, вважає, що Акт форми Н-5 від 10 лютого 2015 року проведення розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 12 листопада 2014 року складений з дотриманням норм чинного законодавства, просить у позові відмовити. У судовому засіданні представник третьої особи Ковальов О.А., що діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги, вказав, що приписом від 05 лютого 2015 року теруправління Держгірпромнагляду вказало на необхідність проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 12 листопада 2014 року. Вислухавши учасників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони працюють разом із позивачкою у ФССНВ, були присутні 12 листопада 2014 року коли приблизно о 17.30 годині з [PERSON] стався нещасний випадок - вона впала і забила коліно. Пояснили, що у зв'язку з великим напливом потерпілих з населених пунктів, розташованих в зоні проведення АТО для отримання регресних виплат, вони затримуються на роботі, оскільки відповідно до колективного договору працівники відділення працюють за ненормованим робочим днем та отримують у зв'язку з цим додаткові відпустки. В судовому засіданні досліджені матеріали справи: Копією трудової книжки на ім'я [PERSON] підтверджується, що вона працює на посаді головного спеціаліста сектору призначення страхових виплат відділу відшкодування шкоди у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Добропіллі (а.с.11), посадава інструкція підписана 28 жовтня 2013 року (а.с.41-42). Відповідно до копії акту форми Н-5 від 10 лютого 2015 року проведення розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 12 листопада 2014 року комісією зроблені висновок, що нещасний випадок не підпадає під дію п. 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» №1232 від 30 листопада 2011 року, тому вважається не пов'язаним з виробництвом, акт за формою Н-1 не складається (а.с.21-28). Листом від 05 лютого 2015 року теруправління Держгірпромнагляду повідомило про направлення припису щодо необхідності проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 12 листопада 2014 року (а.с21). 25 листопада 2014 року за результатами МРТ правого колінного суглобу [PERSON] встановлено діагноз: легкий розрив медіального меніску по типу «ручки лейки» (а.с.29). З копій листків непрацездатності вбачається, що [PERSON] перебувала на лікарняному з 17 листопада 2014 року по 25 лютого 2015 року (а.с.30-31). Відповідно до Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропіллі на 2011-2014 роки, встановлено перелік посад у відділенні Фонду з ненормованим робочим днем та тривалість щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день згідно з додатком №1. Тривалість даної відпустки згідно з додатком №1 для головного спеціаліста складає 5 днів (а.с.32-36). Згідно з копією наказу від 11 листопада 2013 року №866в [PERSON] надана додаткова відпустка за особливий характер праці (ненормований робочий день), підстава п.2.2.1. Колективного договору відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Добропіллі (а.с.37). Копією журналу відміток приходу на роботу працівників відділення Фонду підтверджується, що [PERSON] 12 листопада 2014 року залишила робоче місце о 21.00 годині (а.с.38-40). Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", для працівника з ненормованим робочим днем час перебування на роботі понад установлену загальну тривалість є робочим. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики № 7 від 10 жовтня 1997 року «Про затвердження Рекомендацій щодо порядку надання працівникам з ненормованим робочим днем щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці» (далі - наказ Мінпраці №7), пункт 1 визначає, що ненормований робочий день - це особливий режим робочого часу, який встановлюється для певної категорії працівників у разі неможливості нормування часу трудового процесу. У разі потреби, ця категорія працівників виконує роботу понад нормальну тривалість робочого часу. Міра праці у даному випадку визначається не тільки тривалістю робочого часу, але також колом обов'язків і обсягом виконаних робіт (навантаженням). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про відпустки» відпустка працівникам з ненормованим робочим днем є щорічною додатковою відпусткою за особливий характер праці. Працівникам з ненормованим робочим днем надається щорічна додаткова відпустка за особливий характер праці тривалістю до 7 календарних днів згідно із списками посад, робіт та професій, визначених колективним договором, угодою. Конкретна тривалість щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці встановлюється колективним чи трудовим договором залежно від часу зайнятості працівника в цих умовах. Таким чином, відповідно до п. 15 "Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" №1232 від 30 листопада 2011 року (далі - Порядок): перебування на робочому місці, на території підприємства для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що акт розслідування нещасного випадку від 10 лютого 2015 року, що стався з [PERSON] 12 листопада 2014 року складений з порушеннями чинного законодавства про охорону праці, а тому позовні вимоги щодо визнання його недійсним та скасування підлягають задоволенню, а вказаний нещасний випадок слід визнати таким, що повязаний з виробництвом.

Outcome: approved