overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

23 жовтня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 11 травня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис 116. Від спільного подружнього проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак пізніше вони погіршились, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, між ними часто виникають сварки та скандали в присутності малолітньої дитини, які погано впливають на її здоров'я та виховання дитини. На протязі останніх років сімейне життя ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, оскільки з третього жовтня 2014 року вони не підтримують будь-яких сімейних відносин. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, неповнолітню дочку залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечує та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 11 травня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 116 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO] /а.с.4/. З початку спільного проживання у позивачки з відповідачем були нормальні сімейні відносини, однак пізніше вони погіршились. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка з відповідачем з третього жовтня 2014 року не підтримують будь-яких сімейних відносин. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

23 квітня 2008 року між ЗАТ "АКЦЕНТ - БАНК" (правонаступником якого є ПАТ "АКЦЕНТ - БАНК") та [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого вона отримала кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном дії зазначеного в договорі, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідачки, яка згідно ст.74 ЦПК України повідомлена про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач надав [PERSON] 23 квітня 2008 року за кредитним договором, а вона отримала кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та дією, що зазначена в договорі, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повина була здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 20.02.2014 року допустила заборгованість у сумі 19380 грн. 41 коп. (2420 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом, 9612 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5947 грн. 72 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 899 грн. 07 коп. - штраф (процента складова)), яка й підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 243 грн. 60 коп понесених ним судових витрат. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

23 листопада 2017 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою судді від 24.11.2017 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд на 17.01.2018. 17.01.2018 розгляд справи було відкладено на 28.02.2018, в зв'язку з хворобою головуючого судді у справі. 28.02.2018 ухвалою суду залучено до участі в справі як заінтересовану особу сестру заявника та спадкоємицю -[PERSON]. В заяві до суду [PERSON] вказував, що 23 жовтня 2016 року помер його батько [PERSON]. На день його смерті залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку та земельних ділянок, розташованих на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, на успадкування якого за законом він має право, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості за відсутністю доказів родинних звязків, а саме в свідоцтві про народження заявника його ім'я записане як "Алік", а в інших документах як "Олег". В зв'язку з цим, заявник прохав встановити факт, що він [PERSON] є рідним сином [PERSON], який помер 23 жовтня 2016 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити. Заслуханий в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідних сина з батьком. Від представника заінтересованої особи Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надійшла заява, в якій сільський голова [PERSON] прохав справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON] та підтвердила, що він є рідним сином [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Оскільки факт родинних відносин підтверджується показаннями свідка та належними й допустимими доказами, що є у справі ( а. с 5, 6, 9, 10, 11-13), то потрібно встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], який помер 23 жовтня 2016 року, як рідних сина з батьком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

23 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною його сестру - [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що його сестра є інвадом 2-ї групи, безстроково, хворіє психічним захворюванням, стоїть на обліку в психіатричному кабінеті Балаклійської центральної клініної районної лікарні та постійно знаходиться під наглядом лікаря. За своїм станом здоров"я [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій. Крім того, просить встановити опіку та призначити його опікуном над сестрою. В судове засідання заявник не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Від заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог заявника. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], мешкає зі своєю сім"єю за адресою: [ADDRESS], в його сім"ї проживає його сестра [PERSON], [INFO], яка є інвалідом II групи загального захворювання, безстроково (а.с.10). Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта № 314 від 07.04.2015 року, [PERSON] на теперішній час проявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу в формі шизофринії, та на теперішній час за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.33-35). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч.1 ст. 60, ч.1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням орану опіки та піклування призначає їй опікуна. Як вбачається із подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Балаклійської міської ради Балаклійського району Харківської області № 02-22/1037 від 14.05.2015 р., виконавчий комітет Балаклійської міської ради просить суд встановити опіку над [PERSON] та призначити її опікуном її брата [PERSON]. Враховуючи те, що за станом здоров'я [PERSON] не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки, суд вважає за необхідне встановити над нею опіку та призначити її опікуном - її брата [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

23 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 15 квітня 2006 року зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони дітей не мають. З 2012 року вони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Позивач вказує на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з протилежними поглядами на життя, що призвело до постійних непорозумінь імж ними. Він зустрічається з іншою жінку, з якою має намір створити нову сім'ю, в зв'язку з чим звернувся до суду із позовом та просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, оскільки проживає в м.Києві, та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила залишити їй прізвище, обране нею під час реєстрації шлюбу, - "[PERSON]". Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 15 квітня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис під №3. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.4). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення між сторонами не можливе. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

23 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач вже більше 2 років не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі не має. В судовому засіданні позивач та її представникпозов підтримали, просили його задовольнити, позивач дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач,третя особа [PERSON]та представник третьої особи КП "ЖЕК-10" Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача,показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.05.2008 [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах належить на праві приватної спільної власності квартира [ADDRESS] (а.с. 4). Як вбачається з довідки № б/н КП "ЖЕК-10" Чернігівської міської ради від 16.01.2015, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], дружина -[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як убачається з показань допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], відповідач у 2012 роцідобровільно виїхала зі спірної квартири до Російської Федерації та з того часу без поважних причин не проживає в ній. Суд також бере до уваги заяву [PERSON], посвідчену спеціалістом адміністрації Сусанінського сільського поселення Ульчського муніципального району Хабаровського краю Російської Федерації, в якій відповідач дає згоду на зняття її з реєстрації за адресою: квартира [ADDRESS]. Оскільки відповідач без поважних причинне проживає в квартирі більше одного року, є всі підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житловим приміщенням. З відповідача на користь держави підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

23 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття. Позивачка в судове засідання не з"явилася, до суду звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає. Дослідивши докази по справі, суд встановив слідуюче. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2010 року (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Сторони вирішують питання про розірвання шлюбу у судовому порядку. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так як вимог даного закону відповідач не дотримується, то позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідач заперечуючи проти позовних вимог, не спростував доводів позивачки щодо невиконання свого обов"язку по утриманню дитини, в судове засідання не з"явився. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

23 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку\~ починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. \~В судове засідання\~ сторони не зявились. Про час і місце розгляду справи позивач і відповідач були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому, позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач\~ про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ ЦПК України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки про склад сім"ї, виданої Камінською сільською радою Житомирської області, дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати\~свою дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. \~Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що\~\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом\~ своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним\~ правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

23 серпня 2018 року до Київського районного суду м. Полтави звернувся завідувач 2-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева [PERSON]із заявою про доцільність госпіталізації до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування обмежено дієздатного [PERSON], [INFO], якого 22.08.2018 року було госпіталізовано за направленням лікаря-психіатра бригади екстреної медичної допомоги та заявою опікуна [PERSON]до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф. Мальцева з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром». 23.08.2018 року хворий оглянутий комісією лікарів-психіатрів, встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром», прийнято рішення про госпіталізацію недієздатного до психіатричного стаціонару для лікування в умовах Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф. Мальцева. В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відео конференції, лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] з заявою згоднен. Прокурор Іценко В.В. в судовому засіданні просила задовольнити заяву. [PERSON]в судове засідання не з'явилась, просила суд слухати справу за її відсутності. З заявою лікарні згодна. Дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року №2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу"(справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв»язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.02.2014 року [PERSON] визнано обмежено дієздатним та призначено піклувальником [PERSON]. 23.08.2018 року хворий оглянутий комісією лікарів-психіатрів, встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром», у зв'язку з чим потребує госпіталізації. Враховуючи погіршення стану здоров'я [PERSON], за висновком комісії лікарів-психіатрів хворий потребує надання стаціонарної психіатричної допомоги. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільне госпіталізувати обмежено дієздатного [PERSON] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф.Мальцева. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved