Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона проживала у фактичному шлюбі з 2002 року по лютий місяць 2015 року. Від спільного проживання, у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач, як батько дитини, добровінльно не надає коштів на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку, поскільки має постійне місце роботи - працює в ПАТ "Закарпаттяобленерго". У зв"язку з наведеним, просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з"яивлася, однак надала суду заяву (реєстрація по канцелярії суду за вх. номером 1328/15-вх від 20.03. 2015 року) в якій просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку. Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2001 року по лютий місяць 2015 року. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO], про що вказано позивачкою та визнано в судовому засіданні самим відповідачем [PERSON] Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини, не перебувають у шлюбі, походження дитини від батька визначається, зокрема, за заявою матері та батька дитини. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу і матеріальне становище відповідача, та також ту обставину, що ним позовні вимоги визнано частково, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 10.03 2015 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України, слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved