Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], яка померла, [INFO] року. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області померла її мати [PERSON]. Господарство в якому проживали батьки знаходилось по [ADDRESS], головою якого являлася мати [PERSON], так як батько [PERSON] помер [INFO] року. Згідно виписки інвентиразиційних документів від 19.04.1988 року Городенківським РВК було видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, на підставі рішення цього ж виконкому №11 від 13.01.1988 року. Господарство належало на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого була мати [PERSON] Станом на 15.04.1991 року згідно витягу з погосподарської книги №5 Чернятинської сільської ради в даному господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON] - голова господарства, та членами двору були [PERSON] - зять який помер [INFO] року, та правнуки - [PERSON], [PERSON]. [PERSON] - внучка [PERSON], дочка позивача померла [INFO] року. Після смерті матері позивач фактично вступила у володіння і користування даним житловим будинковолодінням, більше 25 років підтримує його, обробляє земельні ділянки, робить ремонти, сплачує податки, однак розпорядитися майном не може за відсутності свідоцтва на прово на спадщину, про що отримала від Державного нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. В судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, позов просить задовільнити. [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнають у повному обсязі. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів вих № 7568 від 09.02.2016 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 277 зареєстровано, що власником майна, розташованого в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 12.04.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988 р. є [PERSON]. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в [ADDRESS], складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1984 р., загальною площею 81,4 кв.м., житловою площею 48,3 кв.м., майстерні, стайні, стодоли, літньої кухні сараю, навісу, вбиральні, криниці, огорожі. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить повторна копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Померла заповіту не вчиняла. Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON] спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Копією повторного свідоцтва про народження позивача виданого Городенківським районним віддіом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області стверджено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. Копією довідки №215 від 19.09.2017 року виданої виконкомом Чернятинської сільської ради встановлено, що [PERSON] [INFO] житель [ADDRESS], помер [INFO] року. Копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя № витягу 00018683034 від 13.09.2017 р. стверджено, що [PERSON], та [PERSON], з 20.10.1957 перебували в шлюбі (актовий запис № 19). Копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Чернятинським бюро ЗАГС стверджено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 13.05.1979 р. стверджено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 13.05.1979 перебували в шлюбі (актовий запис № 17). Довідкою №37 від 16.02.2016 року виданої виконкомом Чернятинської сільської ради встановлено, що [PERSON] [INFO] жителька [ADDRESS], померла [INFO] року а/з 44 від [INFO] року. [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її дочка - [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою виданою Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області №216 від 22.09.2017 року стверджено, що [PERSON], [INFO] дійсно вступила у володіння майном після смерті матері [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. [PERSON] робила похорон померлій, справляла поминки, сплачувала комунальні платежі. З довідки № 218 від 20.09.2017 р., виданої Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області слідує, що станом на 15.04.1991 року згідно витягу з погосподарської книги №5 Чернятинської сільської ради в даному господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON] - [INFO] - голова господарства, та членами двору були [PERSON] - зять, та правнуки - [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 1717/02-31 від 19.09.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], оскільки спадкоємцем не надано свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок. Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], однак оформити документи не має можливості через відсутність (втрату) правовстановлюючих документів, про що було надруковано в засобах масової інформації. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що власниковіналежать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. І Франка, 46 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 1216 ЦК України,

Outcome: approved