Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем прописки. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 20.07.2005 року належить житловий будинок по [ADDRESS], у якому вона проживала зі своїм неповнолітнім сином [PERSON]. З листопада 2007 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем та 14.12.2007 року зареєструвала його у своєму будинку. На даний час сторони фактично разом не проживають, шлюб розірвано 18.11.2009 року, відповідач проживає в с.Грушка, де створив нову сім"ю. Після припинення шлюбних відносин, [PERSON] залишається зареєстрованим у будинку Позивачки за адресою [ADDRESS], хоча на протязі 4 років в зазначеному будинку не проживає. У зв"язку з цим порушуються права [PERSON], вона не має змоги вільно володіти та розпоряджатись своїм майном, а тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив слухати справу за його відсутності. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 20.07.2005 року (а.с.7) та копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с.8). З листопада 2007 по листопад 2009 року позивачка проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. На даний час у вказаному будинку зареєстровані позивачка, її син та відповідач, що підтверджується копією домової книги (а.с.11-13). Але Відповідач не проживає у вказаному будинку на протязі 4 років, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради та показами свідків (а.с.21-23). Зазначений будинок був придбаний Позивачкою до укладення шлюбу з Відповідачем, а, отже, не є спільною сумісною власністю подружжя. Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до приписів ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності на майно, майно, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (Закон № 1382-IV), реєстрація є лише внесенням відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У відповідності зі ст.7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, без добровільного зняття з реєстрації, особу можна зняти з реєстрації лише за рішенням суду. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно з ч.1 ст.11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Таким чином, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке набрало законної сили, та відповідно до ст.14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, зняття з реєстраційного обліку такої особи у судовому порядку не потребується. За наведеного, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку. У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Реєстрація відповідача в належному на праві власності позивачу будинку, не дає можливості використати [PERSON] вищевказані права у повному обсязі та створює перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, відтак позов в частині усунення перешкод в користуванні власністю, позбавлення права користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по [ADDRESS] підлягає задоволенню. Окрім того, Позивач позовні вимоги визнав та погодився на їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial