Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 30.06.2011 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 286, стягувати щомісяця з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], який народився [INFO] р., в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] пред'явив зустрічний позов, у якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 529 від 16.07.2011 р., зробленого у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Ухвалою суду від 16.01.2014 р. зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з первісним. Ухвалою суду від 28.05.2014 р. було прийнято відмову [PERSON] від зустрічного позову та закрито провадження у справі за цим позовом. [PERSON] проти задоволення первісного позову не заперечив. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] 30.06.2011 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 286 (а. с. 4), вони є батьками дитини - сина [PERSON], який народився [INFO] р. (а. с. 6) Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовом з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON] та незаперечення останнього проти задоволення позову (у тому числі - проти задоволення цієї вимоги) свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на їхній вільній згоді. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], а відтак задовольняє позов у цій частині. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто [PERSON] зобов'язаний утримувати свою дитину - сина [PERSON], до досягнення ним повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з частиною першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", що підтверджується записом № 1 від 23.01.2013 р. у його трудовій книжці (а. с. 7), та проти чого він не заперечив. Зважаючи на це, а також на те, що [PERSON] не заперечив проти задоволення позову [PERSON], тому числі - в частині вимоги про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], у розмірі 1/3 частку від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову, і до досягнення сином повноліття, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, враховуючи інтереси малолітнього [PERSON], вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 229,40 грн. (судовий збір за позовною вимогою про розірвання шлюбу). Крім того, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. (за позовною вимогою про стягнення аліментів), оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved