Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Зазначив, що 31 січня 2014 року в с. Русава Ямпільського району Вінницької області померла його бабуся [PERSON]. Після смерті бабусі залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки розміром 2,5156 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Вказав, що за життя, а саме 25.04.2012 бабуся склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області заповіла йому. Однак, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки втрачено державний акт про право власності на земельну ділянку, на яку мала право власності за життя спадкодавець. Вважаючи свої права невизнаними, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно земельну ділянку [PERSON], у порядку спадкування за заповітом. Відповідач [PERSON] сільська рада Ямпільського району Вінницької області не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано письмове повідомлення за вих..№02.10.160 від 17.09.2015 за підписом сільського голови, із клопотанням справу розглянути без участі представника сільської ради. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів, що є у справі, судом встановлено, що [PERSON] померла 31.01.2014 в с. Русава Ямпільського району Вінницької області. Із копії заповіту від 25.04.2014 встановлено, що [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку, розміром 2,6813, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№527 від 13.10.2014 встановлено, що згідно з записом в по господарській книзі №2 сільської ради [PERSON] до дня смерті 31.01.2014 проживала в [INFO] і з нею в одному будинку по вул. 1-го Травня, 9 однією сімєю до смерті [PERSON] проживав її онук [PERSON] Із довідки, виданої відділом Держгеокадастру в Ямпільському районі Вінницької області вих..№520 від 28.08.2015 встановлено, що вартість земельної ділянки, розміром 2,5156 га. згідно з державним актом серії ЯД №407243 на імя [PERSON], з урахуванням коефіцієнта індексації становить 79579 гривень 99 копійок. Із копії оголошення в газеті «Ямпільські вісті» від 14.08.2015 встановлено, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №407243, виданий 16.04.2008 на імя [PERSON] вважати недійсним. Із повідомлення Ямпільської державної нотаріальної контори вих..№867/01-16 від 27.08.2015 встановлено, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів державного акту на земельну ділянку, що належав спадкодавцеві. Із копії спадкової справи №213/2014 до майна померлої 31.01.2014 [PERSON] встановлено, що 25.06.2015 [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 31.01.2014 в с. Русава Ямпільського району Вінницької області. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст.1222,1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на успадкування майна своєї померлої бабусі [PERSON] Відповідно до ст.1269 ЦК України позивач вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки як слідує із досліджених письмових доказів, позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої не претендує на спадщину після її смерті, позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті [PERSON], так як втрачено оригінал правовстановлюючого документу на право на земельну ділянку і наявна відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право власності на спадщину на вказану земельну ділянку, а тому суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Невизнане право позивача підлягає судовому захисту. Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позову), як інвалід І групи звільнений від сплати судового збору, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеного позову судового збору у розмірі, встановленому на час подання позову п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітньої плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Ціна позову визначається вартістю спірного майна - 79579 гривень 99 копійок, 1 відсток ціни позову та розмір судового збору становить 795 гривень 80 копійок. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст. 1222, 1223, 1269 ЦК України.

Outcome: approved