Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

30.01.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду із указаним вище позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На обгрунтування позову посилалась на те, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав. Позивач\~[PERSON] просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча був належним чином повідомений про час та місце розгляду справи в суді за адресою місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS] про що свідчить його особистий підпис в рекомендованому повідомленні яке повернулося на адресу суду. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання та про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Судом встановлено, що сторони з 06.02.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Під час перебування у шлюбі у сторін даного цивільно\~правового спору народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 374571 (а.с.7). Відповідач [PERSON] з сім'єю не проживає, донька проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні, що підтверджується свідченнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8-10). Статтею 51\~Конституції України передбачено, що\~\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована \~Постановою ВР України №789\~Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із\~ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~150\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст.180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1ст.181 СК України). За приписами ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч.1ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно з положеннями ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, визнання ним позовних вимог у повному обсязі і приходить до висновку, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов'язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень на місяць. Позивач, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дитини, але при цьому доглядає дитину на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому розмір аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітньої доньки [PERSON], [INFO] на матеріальне утримання з боку батька [PERSON] порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 768 грн 40 коп. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved