Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

20.06.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Надвірнянської районної державної адміністрації в особі Служби в справах дітей про надання права на виїзд за кордон неповнолітніх дітей. 06.12.2018 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог [PERSON] Просить суд ухвалити рішення, яким дозволити без згоди батька, [PERSON], [INFO], виготовити проїзні документи для виїзду неповнолітніх дітей, а саме: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], які народилися в с.Стримба Надвірнянського району Івано-Франківської області, за межі України. Дозволити виїзд за межі України неповнолітніх дітей, а саме: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], які народилися в с.Стримба Надвірнянського району Івано-Франківської області за межі України, без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], у її супроводі, в Республіку Чехія в період з дня набрання даним судовим рішенням законної сили по 01 вересня 2019 року. Крім того, просить стягнути з [PERSON] в її користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог і просили їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Заперечив щодо виготовлення проїзних документів для неповнолітніх дітей та щодо їх виїзду за межі України. Суду пояснив, що позивач не забезпечить належних умов проживання та перебування дітей в Республіці Чехія, оскільки не має там житла та офіційної роботи, а живе за рахунок теперішнього чоловіка. Крім того, він побоюється, що його колишня дружина може вивезти дітей з України в Республіку Чехія назавжди, таким чином позбавивши їх батька, а його права на спілкування з дітьми. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи - Служби в справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову [PERSON] та виїзду неповнолітніх дітей за кордон. Вважає, що діти мають право під час канікул поїхати з матір'ю за кордон. Це буде тільки сприяти їхньому розвитку та формуванню світогляду. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до частковго задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 20.11.2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], у виконкомі Стримбівської сільської ради Надвірнянською району в Івано-Франківській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж числа зроблено відповідний актовий запис №15. Після одруження позивач змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], які на даний час є неповнолітніми, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.20-21). Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітніх дітей від шлюбу залишено проживати з позивачем. Крім того, згідно даного рішення з відповідача в користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття (а.с.18-19). Ще задовго до розірвання шлюбу позивач з відповідачем стали проживати окремо і протягом тривалого часу не підтримували будь-яких відносин. Неповнолітні діти від шлюбу постійно проживали з матір'ю, а у її відсутність з її батьками. З'ясовано також, що впродовж цього часу відповідач [PERSON] рідко відвідував дітей, практично з ними не спілкується, не цікавиться їх життям та розвитком, а також здоров'ям та навчанням. Між відповідачем та дітьми відсутній належний контакт, в результаті чого йому не відомі їх успіхи та проблеми, тобто він не проявляє належної батьківської турботи та крім сплати аліментів не піклується про них і не приймає участь у їх вихованні. Також відповідач ніколи не відвідував школу та батьківські збори за місцем навчання дітей, не брав участь у навчально-виховному процесі. Вказані обставини стверджуються характеристиками виданими на дітей Надвірнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1, та не спростовані в судовому засіданні відповідачем [PERSON] (а.с.10-11). Як пояснили в судовому засіданні неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON] вони стараються уникати батька, не бажають навіть вести розмову про нього, а від зустрічі з ним в них вкрай неприємні спогади. Зазначають, що батько при поодиноких випадках спілкування з ними перебував в нетверезому стані, а тому на даний час між ними склалися напружені стосунки. В судовому засіданні також доведено, що незважаючи на вказані обставини, позивач ніколи не чинила будь-яких перешкод у спілкуванні дітей з відповідачем і постійно пояснювала їм, що батька слід поважати. Всі зусилля позивача та зароблені кошти направлені на покращення матеріального стану дітей, їх розвитку та навчання, а також стану їх здоров'я. Зокрема, з цією метою, для створення належних умов для розвитку дітей позивач змушена була поїхати на роботу в республіку Чехія, де вже працює тривалий час і має постійне місце роботи. Нею 23.03.2018 року укладений трудовий договір з ТзОВ «Девама пліз», яке зареєстроване в комерційному реєстрі Міського суду м.Праги, відділ С, запис №119403, за юридичною адресою: Ланнова 2061/8, Прага 1 - Нове Мєсто, 11000. Вказаний трудовий договір встановлений на період до 31.12.2020 року. Таким чином в Республіці Чехія в [PERSON] є постійне місце роботи, відповідний дохід та належне житло (а.с.13-17). В даний час позивач бажає, щоб неповнолітні діти від шлюбу поїхали з нею на час літніх канікул в Республіку Чехія в м.Прагу, де вона хотіла б з ними провести вільний час, підготувавши програму для їх відпочинку та ознайомлення з даною країною. Неповнолітні діти також бажають поїхати з матір'ю на відпочинок в Республіку Чехія на час канікул. Однак без згоди відповідача на виїзд дітей за кордон, їм неможливо виготовити проїздні документи та виїхати за межі України. Відповідач [PERSON] на прохання позивача дати таку згоду категорично відмовився, мотивуючи тим, що діти його не поважають і в них на даний час склалися неприязні стосунки. В процесі розгляду справи судом перевірено, що позивачем [PERSON] створені сприятливі умови для виховання і матеріального утримання дітей в Республіці Чехія під час їх перебування там в період літніх канікул, при цьому вони будуть мати належні умови для проживання, виховання, оздоровлення, відпочинку тощо. Крім того позивач має бажання та можливість в м.Прага в Республіці Чехія провести медичне обстеження і в разі необхідності - лікування обох дітей відносно захворювання зубів з ускладненням, про що свідчать медичні довідки, видані лікарем стоматологом Надвірнянської ЦРЛ (а.с.6-7). Також у дітей є проблема із зором, а тому і в даному напрямку мати дітей хоче провести відповідне обстеження і лікування. Ст.33 Конституції України від 28.06.1996 року визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Особа, яка не досягла шістнадцяти років, у відповідності до ч.3 ст.313 ЦК України, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Мати неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], просить надати їй дозвіл на виїзд дітей за межі України в період з дня набрання даним судовим рішенням законної сили по 01 вересня 2019 року на відпочинок за кордоном в Республіку Чехія, у її супроводі, без згоди та супроводу батька. Батько дітей - відповідач [PERSON] з неповнолітніми дітьми не проживає, жодних відносин на даний час із ними не підтримує, що підтверджується довідками про склад сім'ї та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.8-9, 12). Представник третьої особи по справі - Служби у справах дітей Надвірнянської РДА не заперечує щодо виїзду малолітніх дітей за межі України. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право на регулярні особисті стосунки і прямі контакти з обома батьками. Дитина та її батьки для возз'єднання сім'ї мають право на вільний в'їзд в Україну та виїзд з України у порядку, встановленому законом. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Ст.155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч.1, 2 ст.155 СК України). За змістом ст.ст.3, 6 Конвенції про права дитини (20.11.1989 року), ратифікованої Постановою ВР N 789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують, що першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, їй необхідно забезпечити такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і що держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як вбачається з рішення за № 05-23/79 від 29.11.2018 року, орган опіки та піклування вирішив надати згоду на тимчасовий виїзд за кордон в Республіку Чехія, м.Прага - неповнолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З врахуванням зібраних у справі доказів, враховуючи інтереси дітей, забезпечуючи реалізацію прав дитини, визначених Декларацією прав дитини, беручи до уваги те, що діти потребують медичного обстеження та можливого лікування, яке може бути проведене за кордоном, враховуючи складнощі в отриманні дозволу батька на виїзд за межі території України дітей, що змушує позивача звертатись до суду за наданням вказаного дозволу, та враховуючи те, що Служба у справах дітей Надвірнянської РДА не заперечує проти задоволення позову, суд вважає правильним частково задоволити позовні вимоги [PERSON], а саме дозволити без згоди батька виготовити проїзні документи та виїхати неповнолітнім дітям за межі України у супроводі матері в Республіку Чехія в період з 01 червня 2019 року по 01 вересня 2019 року, тобто на період літніх канікул. На переконання суду, саме таке рішення захищатиме права неповнолітніх дітей, сприятиме їх здоровому фізичному розвитку. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по справі, зокрема 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору та 2500 грн. за надання правничої допомоги, а всього 3204 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ч.3 ст.313 ЦК України, ст.ст.141, 155 СК України, ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", ч.1 ст.16 З-ну України «Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, прийнятої 20.11.1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, ст.ст.3,6 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, п.16 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення",

Outcome: approved