Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. У позовній заяві зазначено, що сторони по справі з 19 липня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Працездатний, інших утриманців немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей. Просила позов задовольнити та стягувати на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. У судовому засіданні поивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, які зазначені у позовній заяві. Пояснила, що діти перебувають на її утриманні. Відповідач не допомагає їй у вихованні і утриманні дітей. Дочка відвідує дошкільний навчальний заклад, сина навчається в школі. На утримання дітей - харчування, одяг, придбання канцелярського приладдя, забезпечення розвитку здібностей дітей (зокрема навчання в музичній школі) вона витрачає значні суми коштів. Крім того, самостійно із своєї заробітної плати, несе усі витрати по оплаті за комунальні послуги (газ, світло, водопостачання і водовідведення). Просила визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що немає роботи в Україні, а тому працює за її межами. Спочатку працював в Польщі, на даний час працює в Чехії. Постійної роботи за кордоном немає, тому його заробіток залежить від наявності роботи та виконуваної ним роботи. По можливості буде сплачувати кошти в сумі по 1500 грн. на кожну дитину, однак за відсутності роботи не зможе надавати утримання у визначеній позивачкою сумі. Просив стягувати на утримання дітей мінімальний розмір аліментів, який визначений законом. Суд, вислухавши доводи позивачки, заперечення відповідача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 19 липня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НМ № 096433, виданим 19 липня 2003 року відділом рагсу Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. [PERSON] і [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, виданим відповідно 05 листопада 2003 року, 12 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Позивачка [PERSON] працює у музеї мистецтв Прикарпаття, займає посаду завідувача філії, отримує заробітну плату за основним місцем роботи, розмір якої коливається від 3130 грн. до 9 882 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи [PERSON], яка видана 20 лютого 2018 року Музеєм мистецтв Прикарпаття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний обовязок і найважливіший правовий обовязок їх батьків. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для справи, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, ту обставину, що відповідач по справі має нерегулярний дохід, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться. Відповідач не визнаний інвалідом. Позивачка працює, отримує заробітну плату, неспроможна самостійно утримувати двох дітей. За ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн., з 01 липня 2018 року - 1944 грн., з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.). З врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, ліки, засоби гігієни, одяг, розмір аліментів, заявлених порзивачкою в сумі по 1500 грн. щомісячно, забезпечуватиме мінімальні потреби дітей, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю. За ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved