Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, адреса: вул. Богдана Хмельницького, 7, с. Іркліїв, Чорнобаївський район, Черкаська область, [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , третя особа: Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації, адреса: вул. Центральна, 152, смт. Чорнобай, Черкаська область, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] заповіту не складав, спадщину за законом прийняла його дочка [PERSON] , шляхом вступу у фактичне володіння і управління спадковим майном, проживаючи в його будинку та отримавши у власність його речі домашнього вжитку впродовж шести місяців з дня смерті [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . При житті, а саме 01 листопада 2013 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Бажання скласти заповіт на користь позивача було викликано тим, що [PERSON] мала незадовільний стан здоров`я, а позивач доглядала останню впродовж тривалого часу. При житті [PERSON] не встигла оформити свої спадкові права на спадщину після смерті [PERSON] . Крім цього, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входять: вищевказаний будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав її померлому батьку [PERSON] , спадщину якого вона у встановленому законом порядку прийняла, але на який не встигла оформити свої спадкові права; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3991 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:1182, що належала померлій [PERSON] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1127 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:0639, що належала померлій [PERSON] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3996 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:1169, що належала померлій [PERSON] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6329 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:0652, що належала померлій [PERSON] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2249 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:5115, що належала померлій [PERSON] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9162 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:5115, що належала померлій [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом, шляхом подання заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори, проте отримала відмову про видачу Свідоцтв про право на спадщину, тому що у матеріалах спадкової справи після смерті [PERSON] спадщину прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем син померлої - [PERSON] та син померлої - [PERSON] . Проте, позивач зазначає, що син померлої - [PERSON] фактично не проживав із спадкодавцем задовго до її смерті та заяву про прийняття спадщини не подав. Син померлої - неповнолітній [PERSON] з часу свого народження із біологічною матір`ю не проживав та позивачу відомо про те, що останній був направлений в дитячий будинок та вподальшому усиновлений. Позивач стверджує, що відповідно до положень Сімейного кодексу України [PERSON] не має права спадкувати майно спадкодавця. У зв`язку з викладеним вище, позивач просить: встановити факт не проживання [PERSON] постійно зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини; встановити факт усиновлення [PERSON] , у зв`язку з чим було виключено з актового запису про народження останнього відомості про спадкодавця [PERSON] як про його матір; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на: будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав її померлому батьку [PERSON] , спадщину якого вона у встановленому законом порядку прийняла, але на який не встигла оформити свої спадкові права; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3991 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:1182, що належала померлій [PERSON] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1127 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:0639, що належала померлій [PERSON] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3996 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:1169, що належала померлій [PERSON] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6329 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:0652, що належала померлій [PERSON] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2249 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:5115, що належала померлій [PERSON] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9162 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:5115, що належала померлій [PERSON] . Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 09 лютого 2021 року від позивача надійшла заява у якій остання просить залишити без розгляду позовні вимоги щодо встановлення факту не проживання [PERSON] постійно зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та встановлення факту усиновлення [PERSON] , у зв`язку з чим було виключено з актового запису про народження останнього відомості про спадкодавця [PERSON] як про його матір. Зазначена заява мотивована тим, що у матеріалах справи міститься відповідь Чорнобаївського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка підтверджує факт усиновлення неповнолітнього [PERSON] та виключення з його актового запису про народження відомостей про [PERSON] як його матір. Крім цього, позивач вказує, посилаючись на практику Верховного Суду, що під місцем постійного проживання розуміється місце де особа фактично проживає, а не державну реєстрацію місця проживання. У зв`язку з тим, що син [PERSON] - [PERSON] фактично не проживав з матір`ю, заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори не подав, а тому необхідність у встановленні факту не проживання із спадкодавцем відсутня. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.02.2021 було залишено без розгляду позовну заяву в частині встановлення факту не проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття її спадщини та встановлення факту усиновлення [PERSON] . Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] просила позовну заяву задовольнити з підстав, зазначених у ній. Крім цього, пояснила що [PERSON] склала заповіт на користь неї у зв`язку з тим, що остання здійснювала їй допомогу по господарству, надавала матеріальну допомогу. Також, позивач власними коштами оплатила проведення операції [PERSON] . З старшим сином померлої - [PERSON] вона спілкувалася, проте останній повідомив їй, що не має змоги доглядати за матір`ю. Через деякий час забрала [PERSON] до своєї баби, де продовжувала доглядати за нею. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Тесленко А.І. просила позовну заяву задовольнити з підстав, зазначених у ній. Також повідомила, що позивач за власні кошти похоронила [PERSON] . Представник відповідача Іркліївської об`єднаної територіальної громади у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до листа Чорнобаївської районної державної адміністрації від 18 лютого 2021 року № 34, Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області припинила юридичну особу публічного права шляхом приєднання до Служби у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області. У зв`язку з цим, участь у судовому засіданні бере представник третьої особи Служби у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області Волох Ю.М., який вважав за належне повідомити суд, що спадкодавець [PERSON] ще має інших дітей, проте позбавлена щодо них батьківських прав. У вирішенні справи покладався на думку суду. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знала померлу [PERSON] та її сина [PERSON] . Проте, останнього пам`ятає лише в дитинстві, так як він з матір`ю не проживав. Також не проживав з останньою на час її смерті. Зазначила, що позивач [PERSON] доглядала за [PERSON] , після смерті останньої похоронила її. Підтвердила те, що [PERSON] на час смерті її батька - [PERSON] проживала разом з ним та після його смерті залишилася проживати у спірному домоволодінні. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що знав [PERSON] , яка проживала у сусідньому домоволодінні. Зазначив, що неодноразово допомагав по господарству останній, але всі необхідні витрати оплачувала [PERSON] [PERSON] на час смерті [PERSON] не проживав разом з нею. Він з 2009 року не бачив дітей померлої. Бачив тільки на її похоронах. Крім цього, повідомив, що [PERSON] проживала разом зі своїм батьком [PERSON] до дня його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 квітня 2001 року (а.с. 70). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входив будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на праві приватної власності, що підтверджується довідкою Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 710 від 07 жовтня 2020 року (а.с. 22). Відповідно до положень ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (чинного на час смерті [PERSON] ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадщину [PERSON] прийняла його донька - [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 26)) шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 709 від 07 жовтня 2020 року (а.с. 23) та показами свідків [PERSON] , [PERSON] , наданими у судовому засіданні. Проте, оформити свої спадкові права на зазначений будинок [PERSON] не встигла. Крім цього, відповідно до листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 7 01/16 від 05 січня 2021 року, який надійшов у відповідь на запит суду, після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не поступали. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 60). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 лютого 2020 року (а.с. 7). 01 листопада 2013 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3320 (а.с. 8), відповідно до змісту якого, все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] , [INFO] . Вподальшому [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 жовтня 2014 року та змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 28). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входять: будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав її померлому батьку [PERSON] , спадщину якого вона у встановленому законом порядку прийняла, але на який не встигла оформити свої спадкові права; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3991 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:1182, яка належала померлій [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстрованої 08 листопада 2013 року, номер запису про право власності 3298850 (а.с. 13). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 5688,17 грн., що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24 листопада 2020 року (а.с. 20); земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1127 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:0639, яка належала померлій [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстрованої 08 листопада 2013 року, номер запису про право власності 3298397 (а.с. 12). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 66386,59 грн., що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24 листопада 2020 року (а.с. 19); земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3996 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:1169, яка належала померлій [PERSON] що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстрованої 08 листопада 2013 року, номер запису про право власності 3297891 (а.с. 11). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 5695,30 грн., що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 18); земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6329 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:0652, яка належала померлій [PERSON] що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстрованої 08 листопада 2013 року, номер запису про право власності 3297064 (а.с. 10). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 54398,15 грн., що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24 листопада 2020 року (а.с. 17); земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2249 га, кадастровий номер 7125186400:05:000:5115, яка належала померлій [PERSON] та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9162 га, кадастровий номер 7125186400:04:000:5115, яка належала померлій [PERSON] . Право власності на зазначені земельні ділянки підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 048035 від 23 серпня 2002 року, виданого на підставі рішення Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 3-8 від 26 липня 2002 року (а.с. 14). Нормативна грошова оцінка зазначених земельних ділянок складає 1183,59 грн. та 70928,84 грн. відповідно, що підтверджується витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24 листопада 2020 року (а.с. 15, 16). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак отримала відмову, у зв`язку з тим, що згідно з матеріалами спадкової справи № 241/2020 після смерті [PERSON] спадщину прийняли шляхом постійного проживання із спадкодавцем сини померлої - [PERSON] та [PERSON] . У матеріалах спадкової справи відсутні дані про те, чи мають обов`язкову частку у спадщині діти померлої (а.с. 9). Тому, з метою оформлення своїх прав на спадкове майно після смерті [PERSON] , позивач звернулася з відповідною позовною заявою до суду. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Позивачем надано копію довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 802 від 18 листопада 2020 року, відповідно до якої, на момент смерті [PERSON] , крім неї в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Відповідно до копії довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 803 від 18 листопада 2020 року, [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте на момент смерті [PERSON] з нею не проживав та не проживає на даний час; [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживав з [PERSON] з часу народження, місце проживання його невідоме (а.с. 25). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт непроживання [PERSON] за місцем своєї реєстрації та пояснили, що останній тривалий час, а саме з 2009 року не проживав зі спадкодавцем [PERSON] . Положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем, адже адреса реєстрації та адреса фактичного місця проживання можуть бути відмінними один від одного. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року (справа № 569/15147/17). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що син спадкодавця [PERSON] не має обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] з часу свого народження не проживав з матір`ю, був направлений до дитячого будинку та вподальшому усиновлений, що підтверджується листом Чорнобаївського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який надійшов у відповідь на запит суду та відповідно до якого до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , внесено зміни щодо відомостей про дитину та відомостей про батьків на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси (а.с. 54 - 55). Відповідно до ч. 1 ст. 232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. Відповідно до ч. 2 ст. 1260 ЦК України усиновлений та його нащадки не спадкують за законом після смерті батьків усиновленого, інших його родичів за походженням по висхідній лінії. Батьки усиновленого та інші його родичі за походженням по висхідній лінії не спадкують за законом після смерті усиновленого та його нащадків. Таким чином, судом встановлено, що син спадкодавця [PERSON] не має обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Таким чином, враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, діти спадкодавця не мають обов`язкової частки у спадщині, передбаченої ст. 1241 ЦК України, відповідачі та представник третьої особи не заперечують проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved