Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі розміром 4 000,00 гривень на утримання спільних чотирьох дітей, а потім у розмірі 3 000,00 гривень, 2000,00 гривень по мірі досягнення повноліття старшими з них. В обґрунтування позову позивач вказала, що відповідач ухиляється від добровільного утримування сина, у звязку з продовженням його навчання. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 22 червня 2002 року сторони зареєстрували шлюб, який заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 січня 2016 року (набрало законної сили 1 лютого 2016 року) розірвано. Від даного шлюбу сторони мають чотирьох спільних дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які згадуваним судовим рішенням залишені на виховані позивача та в даний час перебувають на її утриманні. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільних з позивачем дітей, заява в цій частині підлягає до задоволення. Водночас, не підлягає до задоволення вимога заявника про подальше зменшення стягуваних з відповідача аліментів по мірі досягнення повноліття старшими дітьми, оскільки рішення суду в даному випадку не може ухвалюватись із застереженням на майбутнє. Разом з тим, позивач не позбавлена права звернутись до суду з відповідною позовною заявою про зміну розміру аліментів після настання повноліття деяких дітей. Крім цього, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення на її користь з відповідача 300,00 гривень, як вказує, понесених нею судових витрат на правову допомогу, виходячи з наступного. За змістом ст. 133 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В свою чергу, позивачем на підтвердження понесених судових витрат надано докази, яких, на думку суду, не достатньо для підтвердження факту їх понесення, зокрема і у заявленому розмірі. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 640,00 гривень. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial