Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] 21.07.2021 року звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування. З позову вбачається, що [INFO] померла її мати [PERSON] , на момент смерті проживала за адресою [ADDRESS] , разом із своєю дочкою, позивачем по справі [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина яка поряд з іншим майном складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями який знаходиться за адресою [ADDRESS] і складається із житлового будинку ( літ. - А-1) , житлова прибудова ( літ.- А1-1) , прибудова ( літ. - а), погріб (літ. - а1), прибудова ( літ. - а2), прибудова ( літ. - а3), тамбур ( літ. - а4), гараж-сарай ( літ. - Б) , сарай - прибудова (літ. - б), погріб (літ.- б1) вбиральня ( літ. - Д) , №1, 2, 4-10 - споруди та Ѕ частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0526 га з кадастровим номером 5310900000:50:048:0139, розташованої за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців які б прийняли спадщину немає. 02 лютого 2021 року через свого представника позивач [PERSON] звернулася із заявами про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на частину житлового будинку з господарськими будівлями та на частину земельної ділянки, але їй було відмовлено на тій підставі, що частка померлого спільному майні, а саме - земельній ділянці не визначена, та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частину житлового будинку. Ухвалою судді від 23.07.2021 року відкрито загальне провадження по справі, підготовче судове засідання призначено на 16.08.2021 року. В підготовче судове засідання 16.06.2021 року учасники справи не з`явились, від представника позивача адвоката Сидоренка Ю.В. який діє відповідно до ордеру надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 80), від сторони відповідача Миргородської міської ради Полтавської області та третьої особи [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 39, 83) . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу та з врахуванням визнання позовних вимог відповідно до ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у підготовчому судовому засіданні. Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування - підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7) , на момент смерті проживала за адресою [ADDRESS] , де крім неї були також зареєстровані: [PERSON] , 1986 р.н., [PERSON] , 1983 р.н., [PERSON] , 2018 р.н., [PERSON] , 1950 р.н. (а.с. 50) Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої поряд з іншим майном увійшли 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями який знаходиться за адресою [ADDRESS] і складається із житлового будинку ( літ. - А-1) , житлова прибудова ( літ.- А1-1) , прибудова ( літ. - а), погріб (літ. - а1), прибудова ( літ. - а2), прибудова ( літ. - а3), тамбур ( літ. - а4), гараж-сарай ( літ. - Б) , сарай - прибудова (літ. - б), погріб (літ.- б1) вбиральня ( літ. - Д) , №1, 2, 4-10 - споруди та частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0526 га з кадастровим номером 5310900000:50:048:0139, розташованої за адресою [ADDRESS] . (а.с. 11-21). Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» вартість житлового будинку з господарськими будівлями складає 216998 гривень, в тому числі вартість 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 65099 грн ( а.с. 12). [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки є її дочкою ( а.с. 8, 10) та прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Приватним нотаріусом Гриб Ю.М. заведена спадкова справа № 46 /2019 після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інших осіб, які б прийняли спадщину немає, 05.10.2015 року [PERSON] було складено заповіт, яким все належне їй майно заповідала [PERSON] 1977 року народження, проте остання спадщину не прийняла та на неї не претендує, про що подала до нотаріуса відповідну заяву (а.с. 41-78). 02 лютого 2021 року через свого представника позивач [PERSON] звернулася із заявами про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на частину житлового будинку з господарськими будівлями та на частину земельної ділянки, але нотаріусом було відмовлено позивачу, на тій підставі, що частка померлого спільному майні, а саме - земельній ділянці не визначена, та у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частину житлового будинку ( а.с. 22-23), тому позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування ( а.с. 3-6) . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ст. 355 ЦК України про поняття і види права спільної власності - вказує, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 357 ЦК України про визначення часток у праві спільної часткової власності - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 361 ЦК України - про право співвласника розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності - зазначено , що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1226 ЦК України - частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Суд вивчивши матеріали справи з`ясував, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8) та свідоцтвами про зміну ім`я (а.с. 9-10), яка померла [INFO] , та спадкоємцем першої черги за законом після її смерті, в приватного нотаріуса Гриб Ю.М. заведена спадкова справа, інших спадкоємців які б прийняли спадщину немає, оскільки мати за життя не отримала правовстановлюючих документів на своє ім`я та не визначила частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку, але відповідно до державного акту та договору міни нерухомого майна є власником 3/10 частини житлового будинку та частину земельної ділянки що знаходяться за адресою [ADDRESS] , то нотаріус не зміг видати свідоцтва про право на спадщину та надав відмови. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1ч.2ст.16ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що перешкодою для видачі позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину є відсутність належним чином оформлених документів про право власності спадкодавця на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами та угоди чи рішення суду про визначення часток у праві власності на земельну ділянку, хоча право власності виникло на підставі договору міни нерухомого майна зареєстрованого товарною біржою «Нерухомість центр» м. Миколаїв, то позивач має право оформити спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та частину земельної ділянку, які вище зазначені у позові. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved