Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

12.08.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Токівський гранітний кар'єр" про зобов'язання видачі уточнюючої довідки про характер та умови праці для підтвердження права на отримання пенсії на пільгових умовах, зазначивши в обгрунтування своїх позовних вимог, що він в період з червня 1978 року по 31 серпня 1993 року працював на підприємстві відповідача на посаді чергового електрослюсаря і виконував роботи по обслуговуванню та ремонту обладнання, що використовувалось на підприємстві. Він працював за графіком у три зміни. З 1993 рік по 2006 рік його посади змінювались, але основним видом його діяльності була робота чергового електрослюсаря. 15 вересня 2006 року за наявності згоди позивача, його було переведено на аналогічну посаду чергового електрослюсаря до ООО «Горкіс граніт», на якій він пропрацював до липня 2010 року. В квітні 2012 року позивачу виповнялось 55 років. За порадою своїх знайомих він звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Апостолівському районі з проханням взяття його на облік як пенсіонера на підставі наявності пільгового стажу. Позивач вважав, що пропрацювавши на посаді чергового електрослюсаря в державному підприємстві «Токівський гранітний кар'єр» та ООО «Горкіс граніт» він отримав право на отримання пенсії на пільгових умовах, так як його посада віднесена до переліку професій, зазначених у списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383. Представники УПФУ, вивчивши записи в трудовій книжці, запропонували позивачу надати уточнюючу довідку, що надасть роз'яснення щодо виконуваних ним об'ємів робіт та займаної посади на підприємстві ДП «Токівський гранітний кар'єр» так як саме за період з 1978 року по 1993 року в його трудовій книжці відсутня інформація про проведення атестації робочих місць та безпосередньо запис «Черговий електрослюсар». В березні 2012 року позивач отримав від представників відповідача довідку №26 в якій зазначили, що в період з 27.06.1978 року по 31.08.1993 року він працював по професії електрослюсар, яка в стаж роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення не зараховується. Не погодившись з довідкою підприємства, позивач звернувся на «Гарячу лінію О.Вілкула» з проханням сприяння та зобов'язання ДП «Токівський гранітний кар'єр» видати дійсну уточнюючу довідку про його працю на посаді чергового електрослюсаря та виконання відповідних робіт по змінам та з шкідливими і важкими умовами праці. Позивач також повторно звернувся до керівництва підприємства з проханням звіритись з архівними документами, а саме відомості по нарахуванню заробітної платні, відповідно яких він отримував доплату за роботу з важкими умовами праці. Повторно від представників ДП «Токівський гранітний кар'єр» позивач отримав відповідь, що йому вже надано довідку № 26 від 15.03.2012 року і інших довідок він не отримає. Крім того, листом голови Апостолівської РДА Леонова А.В. позивачу було роз'яснено, що він має право оскаржити дії представників ДП «Токівський гранітний кар'єр» до суду та зобов'язати відповідача надати дійсну уточнюючу довідку про умови його праці на посаді саме чергового електрослюсаря. Позивач вважає, що відповідач повинен надати на спростування чи підтвердження його доводів відомості по нарахуванню заробітної платні за той час, коли він виконував обов'язки чергового електрослюсаря по обслуговуванню обладнання в період з 1978 року по 1993 рік. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник Державного підприємства «Токіського гранітного кар'єру» в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 49 КЗпІІ України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи б) працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до ч.ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5 до даного Порядку). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах. Тому, суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання до видачі довідки підлягають до задоволення на підставі ст. 49 КЗпП України в частині зобов'язання відповідача видати уточнюючу довідку про характер та умови праці за формою згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993р. В іншій частині - зобовязання щодо змісту даної довідки про підтвердження права позивача на отримання пільгової пенсії за період його роботи у відповідача не підлягають до задоволення, оскільки суд не вправі самостійно визначати зміст довідки про роботу, яка має надаватись підприємством на підставі наявних у нього первинних документів про трудову діяльність позивача. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Закон України «Про пенсійне забезпечення»визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який і затвердив постановою від 12 серпня 1993 року N 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згаданий Порядок передбачає можливість встановлення судом факту належності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо зазначені в ньому прізвище, ім'я та по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові особи за паспортом або свідоцтвом про народження. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків, а не судами. Судом може бути розглянуто вимогу про видачу на підставі ст. 49 КЗпП України уточнюючої довідки для підтвердження трудового стажу.

Outcome: partial