Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

12.05.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій АТ «Акцент-банк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № SAMABWFС00001709876 від 04.09.2018 року в сумі 37746,76 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 04.09.2018 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування - 46,8 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. За посиланням АТ Акцент-Банк» Юнаш Р.В. не в повному обсязі сплачував борг за кредитом та відсотки, в зв`язку з чим утворено заборгованість станом на 13.04.2020 року у розмірі 37746,76 гривень. Відповідачу неодноразово адресувались повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, але належну суму до теперішнього часу не повернуто, що змусило АТ «Акцент-Банк» в судовому порядку захищати свої майнові інтереси (а.с. 1-3). Ухвалою суду від 14.05.2020 року за позовною заявою АТ «Акцент-банк» порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відповідно до ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 21-22). Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву в порядку та строк, передбачені статтею 278 ЦПК України не подано. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача АТ "Акцент-Банк" Шкапенко О.В. (діє на підставі довіреності) суду адресував, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 221 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачем [PERSON] виклики проігноровано, причини неявки не відомі. Інформацію про судові засідання для відповідача проживання якого є тимчасово непідконтрольна територія (Донецька область, м. Донецьк), - розміщено на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (здійснити повідомлення поштою за місцезнаходженням, шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв`язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення не видалося можливий). Повідомлення учасника процесу про судовий розгляд у наведений спосіб слід вважати належним в контексті статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Крім того, згідно наданих Департаментом реалізації державної соціальної політики Міністерства соціальної політики відомостей станом на 12.06.2020 року [PERSON] перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, адреса фактичного проживання: [ADDRESS] (а.с. 25). Виклики, направлені за вказаною адресою повернуто без вручення адресату (довідка УДППЗ ф. 20 «за закінченням терміну зберігання»). З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 04.09.2018 року [PERSON] оформив в Акціонерному товаристві «Акцент-Банк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 5-6). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказане свідчить, що підписана 04.09.2018 року [PERSON] анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент - банку складає між сторонами договір, відповідно до умов якого відповідачу акціонерним товариством «Акцент-банк» надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом - 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання відповідачем заяви засвідчує його ознайомлення та згоду з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також підтверджує його згоду на те, що вказані документи в цілому складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5). У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.6). Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту (п. 2.1.1.5.7). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог закону, відповідач [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, у встановленні строки заборговані суми не сплатив, чим спричинив АТ «Акцент-Банк» збитки. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки. [PERSON] було допущено порушення виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань, за кредитом станом на 13.04.2020 року було утворено заборгованість в сумі 37746,76 гривень, з яких: 22682,31 гривень - тіло кредиту, 15064,45 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах встановлених договором, а позичальник, зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З аналізу правових норм параграфу 1 глави 71 ЦК України (саме ці положення застосовуються до кредитних відносин) випливає, що кредит надається суб`єктам кредитування всіх форм власності у тимчасове користування на умовах, передбачених кредитним договором. Закон України «Про банки і банківську діяльність» визначає банківський кредит як будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів із такої суми. АТ «Акцент Банк», надавши [PERSON] кредитні кошти за договором № SAMABWFС00001709876 від 04.09.2018 року (тобто виконавши своє основне зобов`язання) отримав право на повернення позикових коштів, процентів, а відповідач взяв на себе зобов`язання виконання всіх умов договору. В порушення погоджених сторонами умов договірних відносин відповідач [PERSON] не виконував умови зазначеного договору, порушив передбачені терміни погашення кредиту, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Станом на 13.04.2020 року борг за тілом кредиту - 22682,31 гривень, - ця сума підлягає присудженню до стягнення. Згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється. Укладаючи кредитний договір № SAMABWFС00001709876 від 04.09.2018 року сторонами обговорений розмір відсоткової ставки та порядок її сплати. Так, відповідно до розрахунку суми заборгованості відповідача за кредитним договором, наданого відділом підтримки інформації за кредитними операціями (з урахуванням графіку погашення кредиту) розмір несплачених процентів за користування кредитом станом на 13.04.2020 року дорівнює 15064,45 гривень. Умови кредитного договору в частині зміни розміру відсоткової ставки не переглядались і не змінювались, а тому у суду не має сумніву щодо достовірності нарахованого розміру несплачених процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно ст. ст. 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України відповідач [PERSON] не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання, за прострочення якого повинен сплатити грошову суму АТ «Акцент-Банк», проценти від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Суд, з урахуванням вищевикладеного, вирішивши всі питання, які відповідно до статті 264 ЦПК України ипідлягають розгляду під час ухвалення рішення, - приходить до висновку про задоволення позову АТ «Акцент-Банк». Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved