Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

31.05.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 02 серпня 2009 року, право власності на земельну ділянку площею 1,676 гектарів, та земельну ділянку площею 1,6676 гектарів, які розташовані на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, надана для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~кадастровий номер\~5122055400:01:002:0467та кадастровий номер 5122055400:01:002:0468, мотивуючи тим, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі, сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі та зазначили, що на спадщину не претендують та відмовляються від неї на користь позивача. Ухвалою суду\~від 26.06.2018\~року витребувано від приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка померла 02 серпня 2009 року, та копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер 19 грудня 2016 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №089079, виданий 21.04.2005р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00.501, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,35 гектарів, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив №31\~ділянка №37,38, надана для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~кадастровий номер\~5122055400:01:002:0467та 5122055400:01:002:0468. Згідно витягу із Публічної кадастрової карти, розмір земельної ділянки за кадастровим номером 5122055400:01:002:0467 складає 1,676 гектарів, а земельної ділянки з кадастровим номером 5122055400:01:002:0468 1,6676 гектарів. Згідно листа Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та місті [PERSON] управління Держгеокадастру в Одеській області №2161/126-18 від 10.07.2018р. на [PERSON] зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №089079 за №01.05.521.00501 від 21.04.2005р., земельна ділянка загальною площею 3,35 га розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка складається з земельної ділянки з кадастровим номером 5122055400:01:002:0467 розміром 1,676 гектарів, та земельної ділянки з кадастровим номером 5122055400:01:002:0468 1,6676гектарів Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №182562, виданого 03.08.2009 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 02.08.2009 року. Після смерті\~[PERSON],\~згідно ст.1220\~ЦК України,\~відкрилася спадщина\~на спадкове\~майно,\~до якої\~входять: земельна ділянка загальною площею 3,35 гектарів, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив №31\~ділянка №37,38, надана для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~кадастровий номер\~5122055400:01:002:0467та 5122055400:01:002:0468. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №49855349 від 14.11.2017 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] стали: чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 27.05.1985р.; дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №403027, виданого повторно Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області 10.10.2002р., та свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №111354 від 29.01.2003р., з якого вбачається про зміну прізвища спадкоємця з «Коваль» на «Крангач»; дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ЖД №293866 від 25.06.1991р. Спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців, проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за №1278 від 08.06.2017р. Також, спадщину після [PERSON], також, прийняв брат позивача [PERSON], який на час смерті матері був неповнолітнім та який згідно положень ч.4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому, [PERSON], [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON], шляхом подання відповідних заяв. 14.11.2017р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] з заявою про відмову від частки спадщини, яка залишилася їй після смерті [PERSON]. 14.11.2017р. позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. 28.11.2017р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] з заявою про відмову від частки спадщини, яка залишилася йому після смерті [PERSON]. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] №91/02-14 від 22.02.2018 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 02.08.2009 [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №477013, виданого 23.12.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 19.12.2016р. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №49855537 від 14.11.2017 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] стали дочка [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON]. Згідно довідки Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за №960 від 11.05.2018р. на день смерті спадкодавця [PERSON] з ним проживали та були зареєстровані: дочка [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], тобто спадщину фактично вони прийняли. Але ж, [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] з заявою про відмову від частки спадщини, яка залишилася їй після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] №92/02-14 від 22.02.2018 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 19.12.2016 [PERSON]. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами були подані заяви про відмову від спадщини після померлої 02.08.2009 [PERSON] та померлого 19.12.2016 [PERSON]. Враховуючи викладене, з огляду на підтвердження права власності на спадкове майно за спадкодавцем, на думку суду правомірними є вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків на вищезазначені земельні ділянки. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved