Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк в два місяці, достатній для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої в 2012р. в м.Харкові. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в січні 1986р. до нього звернулась [PERSON] з проханням допомоги у веденні домашнього господарства, так як у неї не було близьких родичів, на що той погодився. В 2000р. [PERSON] тяжко захворіла та потребувала постійного догляду., в зв"язку з чим її забрали жити до м.Харкова родичі по лінії чоловіка. В 2012р. [PERSON] померла. На кініці березня 2017р. він випадково довідався від родичів [PERSON], що остання в 1991р. склала на його ім"я заповіт, про що він не знав. Позивач в судове засідання не з"явився, від його представника надійшла заява, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але надав заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути за його відсутності. Суд, вважає за можливе розгляд справи провести без особистої участі сторін на підставі наявних в справі доказів.. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. ( ч.3 ст. 1272 ЦК України ) Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»№ 7 від 30.05.2008 року поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В силу ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що згідно заповіту від 10.10.1991р. [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] /а.с.10/ В 2012р. [PERSON] померла в м.Харкові, що підтверджується повідомленням Балаклійського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Харківській області (а.с.9) Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач посилався на те, що упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв'язку з якими він пропустив строк для прийняття спадщини, є об'єктивними, непереборними, створили для них істотні труднощі для вчинення дій, пов'язаних із прийняттям спадщини, у зв'язку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved