Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

27.12.2019 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом до Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до наданих уточнень позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 31.1 кв.м., житловою площею 13.5 кв.м. після смерті батька [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона, [PERSON] , є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16.04.2018, в якому вказано, що батько позивачки змінив ім`я " [PERSON] " на " [PERSON] ", в зв`язку з чим були внесені зміни у свідоцтво про народження доньки. Також родинні стосунки підтверджуються повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] з [PERSON] , а також повним витягом про розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON] , довідкою про народження. [PERSON] , батько позивачки помер [INFO] , що підтверджується його свідоцтвом про смерть, актовий запис №11.Мати позивачки [PERSON] померла раніше - [INFO] , що підтверджується її свідоцтвом про смерть, актовий запис № 79. Після смерті батька залишилося спадкове майно - будинок, розташований у [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про траво особистої власності № 1 від 20.05.1990 року. Згідно довідки Мангушського БТІ від 04.11.2019 № 239 право власності зареєстровано за [PERSON] . У встановленому законом порядку [PERSON] звернулася до Мангушської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, у зв`язку з чим нотаріусом була заведена спадкова справа, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи. Після того, як строк на прийняття спадщини сплив представник позивача звернулася до нотаріальної контори за спадщиною на ім`я позивачки, нотаріус вивчивши документи повідомила, що видати спадок не має можливості у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документу на ім`я померлого, в зв`язку з чим видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки свідоцтво про право власності на майно втрачене і не має можливості його відновити в зв`язку з відсутністю органу, що його видавав, зазначає, що іншого шляху захистити свої майнові права позивач не має, через що вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача - адвоката Кисельової О.М. надійшла заява про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, підтримують позовні вимоги, просять задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] [PERSON] помер, про що 12 червня 2017 року Виконкомом Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 11 та видано свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння (житловий будинок) за номером [ADDRESS] . Зазначене майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності № 1 від 20.05.1990 року та зареєстровано в БТІ 20.05.1990 року за номером 1, що підтверджується листом КП «Мангушке БТІ» № 239 від 04.11.2019 року (а.с. 14, 15). Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується довідкою № 07, виданою 27.01.2004 року (а.с. 11) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00019956557 від 16.04.2018 року, який підтверджує зміну прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до довідки № 869/02-14, виданої державним нотаріусом Мангушської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Донецькій області 11.12.2019 року (а.с. 18), позивач є єдиним спадкоємцем до майна померлого [INFO] [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що у встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Мангушської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа. 11.12.2019 року державним нотаріусом Мангушської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 870/02-31, якою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після померлого [INFO] [PERSON] , а саме домоволодіння (житловий будинок) за номером [ADDRESS] (а.с. 17). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зі змісту цієї статті 392 ЦК України вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає оригиналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавца на житловий будинок, тому позивач позбавлена можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Враховуючи те, що у позивача існує перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а його право на спадкове майно знайшло підтвердження згідно доказів по справі, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. З таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved