Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області та з урахування змінених позовних вимог просив визнати незаконним та скасування п.п. 2.2 рішення міської ради №1055 від 24.01.2013р. На обґрунтування позову зазначив, що 23.10.2012р. у порядку спадкування він набув у власність нерухомість - будівлю магазину, розташовану за адресою: [ADDRESS]. З метою оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташоване вказане нерухоме майно, позивач звернувся із заявою до Хмільницької міської ради. 24.01.2013р. Хмільницькою міською радою за №1055 було прийнято рішення про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки однак із додатковою умовою, викладеною у п.п.2.2 рішення, а саме: зобов'язанням протягом 30 днів укласти з міською радою договір про відшкодування до міського бюджету втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за земельну ділянку з часу прийняття вищезазначеного рішення до отримання правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та подати до Хмільницької ОДПІ податковий розрахунок орендної плати за фактичне землекористування. У зв'язку з необхідністю виготовлення технічної документації на земельну ділянку 04.02.2013р. він вимушений був підписати відповідний договір про відшкодування збитків за фактичне землекористування. Позивач вважає, що підписаний ним договір, як нікчемний правочин, не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку і не може вважатися договором оренди земельної ділянки, а тому на його підставі не може виникати жодних податкових зобов'язань, в тому числі й щодо сплати орендних платежів за землю, що суперечить вимогам чинного податкового законодавства. Крім того, вказує на те, що міською радою не може наперед прийматися рішення щодо зобов'язання його укласти договір про відшкодування збитків, якщо самі збитки не були завдані на момент прийняття такого рішення та без проведення відповідних процедур передбачених Постановою КМ України № 284. За таких обставин [PERSON] просить визнати незаконним п.п. 2.2 рішення 35 сесії Хмільницької міської ради 6 скликання від 24.01.2013р. № 1055. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин, зазначених у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог, просили їх задовольнити. Представник відповідача Буликова Н.А. у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених письмово та доданих до матеріалів справи. Суду пояснила, що п. 2.2 рішення Хмільницької міської ради від 24.01.2013 року за №1055, є законним, оскільки позивач користується земельною ділянкою площею 264 кв.м. по [ADDRESS] без відповідних правовстановлюючих документів, без укладення договору оренди, і, відповідно, не сплачує на загальних підставах земельного податку. Таким чином позивачу у відповідності до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі чи землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284, було розраховано та зобов'язано відшкодувати до міського бюджету втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за земельну ділянку з часу прийняття відповідного рішення. Суд, врахувавши позицію сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню зважаючи на наступне. Так, судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТА №351607 від 05.10.2012р., [PERSON] є власником будівлі магазину площею 74,7 кв.м., розташованого в [ADDRESS], у зв'язку із чим до останнього в порядку ст. 120 ЗК України перейшло і право на земельну ділянку, на якій така будівля розміщена. Для оформлення права на земельну ділянку та отримання відповідного правовстановлюючого документа, [PERSON] подав письмове звернення до Хмільницької міської ради. 24.01.2013р. на засіданні 35 сесії 6 скликання Хмільницькою міською радою Вінницької області прийнято рішення № 1055, яким [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS], для оформлення права користування на умовах оренди, для обслуговування власного нерухомого майна за рахунок земель житлової та громадської забудови. Підпунктом 2.2 цього ж рішення [PERSON] зобов'язано протягом 30 (тридцяти) днів укласти з Хмільницькою міською радою договір про відшкодування до міського бюджету втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за земельну ділянку з часу прийняття цього рішення до отримання правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку та подати до Хмільницької ОДПІ податковий розрахунок орендної плати за фактичне землекористування. На виконання зазначеної вимоги, між Хмільницькою міською радою та [PERSON] 04.02.2013р. було укладено договір про відшкодування збитків за фактичне землекористування, згідно якого землекористувач [PERSON] був зобов'язаний сплачувати щомісячно відшкодування втрат від недоотримання коштів за фактичне користування земельною ділянкою в розмірі та порядку, визначеному у Договорі, - 311,17 грн. щомісячно, а також в 5-денний термін з моменту підписання вказаного договору подати до Хмільницької ОДПІ податкову декларацію сплати орендної плати на суму втрат за фактичне використання земельної ділянки за поточний рік. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин визначені Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", іншими нормативно-правовими актами. Як зазначено у ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; тощо. Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Судом встановлено, що прийняття Хмільницькою міською радою рішення № 1055 від 24.01.2013р. в частині надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS], відповідає компетенції та повноваженням міської ради, передбаченим ЗК України. У свою чергу визначення у підпункті 2.2 зазначеного вище рішення міської ради додаткових умов, пов'язаних із забезпеченням реалізації позивачем свого права на земельну ділянку, шляхом укладення з Хмільницькою міською радою в 30-ти денний термін договору про відшкодування до міського бюджету втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за земельну ділянку, а також зобов'язання подати в Хмільницьку ОДПІ податковий розрахунок орендної плати за фактичне землекористування, не ґрунтується на вимогах закону, а тому є протиправним. Так, у випадку приналежності нерухомого майна на праві власності, використання землі до моменту оформлення договору оренди слід розцінювати як використання землі без правовстановлюючих документів, а не як самовільне зайняття земельної ділянки, за що відповідальність не передбачена. Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 157 ЗК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" (пункт 3) встановлюється виключний перелік збитків, що підлягають відшкодуванню. Однак, у даному переліку такої підстави для відшкодування збитків як використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, не має. Зі змісту ст. 157 ЗК України та п.п. 1, 2 Постанови № 284 від 19.04.93 вбачається, що розмір збитків які підлягають відшкодуванню не може бути розрахований органом місцевого самоврядування на підставі власного рішення, а визначається комісією, яка створюється в порядку, передбаченому Постановою КМУ, та взагалі розмір збитків не може бути встановлений за угодою сторін відповідно до ст.1166 ЦК України. Крім того, згідно п.п. 14.1.147 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, та який неможливо вважати доходами або недоотриманим прибутком. Визначення сум податкових та грошових зобов'язань платників податків - це право контролюючого, тобто податкового органу, що здійснюється відповідно до порядку, передбаченого ст. 20, п.п. 20.1.18 ПК України. Контроль за додержанням податкового чи іншого законодавства у сфері адміністрування податків та зборів є виключною компетенцією податкових органів (п.п. 20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України), а не органів місцевого самоврядування. За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що Хмільницька міська рада спонукаючи позивача [PERSON] до укладення договору про відшкодування втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки та зобов'язуючи його подати до податкового органу податковий розрахунок орендної плати діяла всупереч наданих їй повноважень, та прийняла у цій частині рішення не у спосіб, який передбачений Конституцією та Законами України. Таким чином суд вважає за необхідне скасувати п.п. 2.2 рішення № 1055 35 сесії 6 скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 24.01.2013р. та в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,6 грн.

Outcome: approved