Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій зазначає, що при реєстрації поновленого актового запису про його народження № 151 від 16.06.1957 року, здійсненого В.Писарівським районним бюро ЗАГС Сумської області, у графі «батько» відомості про батька зазначені зі слів матері і вказано лише ім'я «[PERSON]». Його батьками являються: мати - [PERSON] (померла [INFO] в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області), батько - [PERSON], які на момент народження заявника спільно проживали без реєстрації шлюбу, однак [PERSON] весь час визнавав заявника сином. [PERSON] помер [INFO] в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області. У зв'язку з відкриттям спадщини після його смерті у заявника виникла необхідність в оформленні спадщини, однак для цього в судовому порядку необхідно встановити факт батьківства. У зв'язку з наведеним заявник просить його вимоги задовольнити. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник позивача - [PERSON] - у судовому засіданні доводи заяви підтримала, просить суд вимоги заявника задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що батьки заявника [PERSON] та [PERSON] з молодого віку проживали разом, вели спільне господарство, збудували будинок, шлюб не реєстрували, потім у них народився син [PERSON], який разом з батьками проживав, вони виховували, навчали та утримували його, [PERSON] дійсно визнавав себе батьком заявника [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 16.06.1957 року В.Писарівським районним бюро ЗАГС Сумської області, [PERSON] народився [INFO] в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 16.06.1957 року зроблений відповідний запис за № 151; батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по-батькові дитини записуються за її вказівкою. З матеріалів справи та пояснень свідків у судовому засіданні вбачається, що батьки заявника [PERSON] та [PERSON] на момент народження заявника [PERSON], 1947 року народження, проживали разом, вели спільне господарство. У відповідності до довідки виконкому Попівської сільської ради В.Писарівського району № 41 від 26.01.2015 року [PERSON], який помер [INFO], був постійним мешканцем с.Попівка В.Писарівського району, на момент його смерті разом з ним була зареєстрована та проживала [PERSON], яка також померла [INFO] в с.Попівка В.Писарівського району (а.с.6,7,13,14) У своєму Інформаційному листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Верховний Суд України зазначив, що встановлення факту батьківства можливе стосовно дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 р. від осіб, котрі не перебували в зареєстрованому шлюбі, у разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина, і якщо остання визнавала себе її батьком до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір'ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Аналогічні положення містить п.15 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в пунктах 1-3 дав судам наступне роз'яснення: оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС (2006 - 2007), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності. У відповідності до ч.3 ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У третьому абзаці п.13 постанови Пленуму Верховного Су\-ду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" містилось роз'яснення, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з чотирьох обставин, пе\-релічених у ч. 3 ст. 53 КпШС. У відповідності до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя. Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з нерухомого майна (а.с.9). Заявник [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом (а.с.8). У відповідності до ст.174.2 Податкового Кодексу України спадкоємці першого ступеня споріднення (в т.ч. діти) звільняються від оподаткування спадщини, однак через неможливість підтвердити батьківство померлого заявник оформити свої спадкові права в такому порядку не має можливості. Таким чином, судом встановлений факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області, відносно заявника [PERSON], [INFO] народження. Даний факт частково підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а також повністю підтверджується свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved