Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

29.01.2020 року представник Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Криленко В.І. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: ЖКП ММР "Бриз", в якій, посилаючись на не проживання осіб з 2011 року по теперішній час та належність квартири до комунальної власності просить суд: визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що квартира [ADDRESS] перебуває на балансі ЖКП ММР «Бриз» та належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. В квартирі [ADDRESS] даного будинку значаться зареєстрованими: з 05.06.1973 [PERSON] ( [INFO] ); з 16.02.1996 [PERSON] ( [INFO] ); з 01.12.1992 [PERSON] ( [INFO] ); з 15.01.1996 [PERSON] ( [INFO] ); з 16.09.1998 [PERSON] ( [INFO] ). Згідно довідки-акту ЖКП ММР «Бриз» від 15.11.2019 №2426 в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає з 2011 року по теперішній час. Представник позивача про слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі. Відповідачі про відкриття провадження та слухання справи були неодноразово повідомлені, відзив суду не надали. Третя особа ЖКП ММР "Бриз" про слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Квартира [ADDRESS] перебуває на балансі ЖКП ММР «Бриз» та належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. В квартирі [ADDRESS] даного будинку значаться зареєстрованими: - \~ \~ \~ \~з 05.06.1973 [PERSON] ( [INFO] ); - \~ \~ \~ \~з 16.02.1996 [PERSON] ( [INFO] ); - \~ \~ \~ \~з 01.12.1992 [PERSON] ( [INFO] ); - \~ \~ \~ \~з 15.01.1996 [PERSON] ( [INFO] ); - \~ \~ \~ \~з 16.09.1998 [PERSON] ( [INFO] ). Згідно довідки-акту ЖКП ММР «Бриз» від 15.11.2019 №2426 в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає з 2011 року по теперішній час. Квартира не приватизована, не службова, належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. Власником особового рахунку значиться [PERSON] . Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] , станом на 01.11.2019 заборгованість по квартирній платі складає 6989 грн. 13 коп. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі відсутні за місцем своєї реєстрації без поважної причини близько десяти років. Відповідачі виїхали зі спірної квартири близько десяти років тому, після чого протягом шести місяців за ними зберігалось право на житло. Із заявою про продовження строку збереження за ними жилого приміщення до Миколаївської міської ради відповідачі не зверталися. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Відповідно з наведеною нормою та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 за № 2, наймач або член його сім`ї втрачає право користування жилим приміщенням, якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо). У відповідності з вимогами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає доведеним, що у спірній квартирі відповідачі не проживають вже близько десяти років, угод щодо певного порядку користування спірною кімнатою та інших умов припинення права користування житлом сторони не укладали, а відтак суд вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір солідарно в розмірі 1921,00 гривні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved