Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просить визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та 1/2 частку автомобіля Nissаn Juke, державний номер [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначає, що 12.08.2011 року він із [PERSON] зареєстрував шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 378. За час шлюбу на спільні кошти позивача та відповідача було придбано квартиру [ADDRESS] та автомобіль Nissаn Juke, державний номер [NUMBER]. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за відповідачем згідно договору купівлі-продажу від 24.11.2011 року. Право власності на автомобіль 30.03.2013 року також зареєстровано за відповідачем. 03.09.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] зазначили, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] визнають. Також відповідачем подано зустрічний позов, в якому з урахуванням уточнень [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суму у розмірі 92310,09грн. як компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Nissаn Juke, державний номер [NUMBER], що належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на автомобіль Nissаn Juke, державний номер [NUMBER], в зв'язку з отриманням нею компенсації, визнавши в цілому право власності на автомобіль за [PERSON] В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що автомобіль є неподільною річчю, вона згодна на отримання компенсації вартості частки автомобіля, а тому на підставі ст. 364 ЦК України просить стягнути таку компенсацію з відповідача за зустрічним позовом. У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] також зазначив, що на підставі ст. 364 ЦК України кожен з співвласників спільної часткової власності має право на виділ в натурі частки. У разі неможливості такого поділу власник частки має право на одержання від інших співвласників матеріальної компенсації вартості його частки. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує, оскільки на даний час з огляду на економічні обставини не погоджується з вартістю автомобіля, визначеною згідно звіту про оцінку майна від 11.10.2013 року; ст. 364 ЦК України, на яку посилається позивач за зустрічним позовом як на підставу своїх вимог, передбачає виділ частки у спільній частковій власності, а на даний час автомобіль перебуває у спільній сумісній власності колишнього подружжя. Також зазначає, що на депозитний рахунок суду попередньо не внесена відповідна грошова сума. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відсутність підстав для задоволення зустрічної позовної заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 378. 03.09.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. У судовому засіданні сторонами визнається, що за час шлюбу подружжям згідно договору купівлі-продажу від 24.11.2011 року придбано квартиру [ADDRESS] та згідно довідки-рахунку № ДПІ972113 автомобіль Nissаn Juke, державний номер [NUMBER] (реєстрація транспортного засобу в органах ДАІ 30.03.2013 року). Право власності на вказану квартиру та автомобіль зареєстровано за [PERSON] Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісної власністю, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] та автомобіль Nissаn Juke, державний номер [NUMBER], придбані сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі, належать позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності і частки співвласників є рівними, суд вважає за можливе задовольнити первісні позовні вимоги та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та 1/2 частку автомобіля Nissаn Juke, державний номер [NUMBER]. Відносно зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне. У відповідності до приписів ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно роз'яснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Статтею 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно роз'яснень, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З пояснень представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні встановлено, що розмір компенсації вартості частки автомобіля розраховано на підставі звіту про оцінку майна від 11.10.2013 року, наданого до матеріалів справи [PERSON], додатково проведення судової автотехнічної експертизи не вважає за необхідне. Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що його довіритель не погоджується з вартістю автомобіля, визначеною згідно зазначеного звіту, оскільки станом на момент розгляду справи вартість автомобіля змінилась. Крім того, до матеріалів справи не додано доказів попереднього внесення іншою стороною на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved