Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

30 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], смерть якого було зареєстровано 24 жовтня 2016 року виконкомом Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 13. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить його право на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування за законом у першу чергу отримала дружина, позивач [PERSON]. Позивач прийняла спадщину, про що подала відповідну заяву приватному нотаріусу Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф., якою 26 січня 2017 року було заведено спадкову справу № 14. Після витоку шестимісячного строку позивач звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус, оглянувши документи на спадкове майно, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що наданий правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві не відповідає вимогам, встановленим у статті 47 Закону України "Про нотаріат". Тому, вона звернулася з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити її позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Урсолівська, 38 с. Урсолівка Веселинівського району Миколаївської області, житловою площею 40,1 кв. м., загальною площею 74,3 кв.м - літ А. за планом земельної ділянки, сарай - літ Б., сарай - літ В, гараж - літ Г, сарай - літ Д, літня кухня - літ. Ж, кладова - літ З, кладова - літ І, погріб - літ Кпд, вбиральня - літ. Л, споруди - № 1-2, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року в с. Урсолівка Веселинівського району Миколаївської області. Суду пояснила, що документом, що посвідчує право власності померлого на спірний будинок є договір купівлі - продажу від 12 листопада 1979 року, нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради депутатів трудящих Веселинівського району Миколаївської області, але даний договір не був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги позивача з підстав, які викладені в позовній заяві, а саме: визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: вул. Урсолівська с. Урсолівка Веселинівського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в с. Урсолівка Веселинівського району Миколаївської області. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Колесник О.А. в судовому засіданні 24.01.2018 року суду пояснив, що не заперечує щодо задоволення позову, оскільки позивачка [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем за адресою: с. Урсулівка Веселинівського району Миколаївської області та вели разом спільне господарство, тому має право на спадкування після смерті чоловіка [PERSON] 08.02.2018 року представник відповідача не прибув в судове засідання, подав заяву, в якій просив продовжувати судовий розгляд у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача Колесника О.А. дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в с. Урсолівка Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 24 жовтня 2016 р. (а.с. - 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить його право на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Оскільки [PERSON] заповіту не склав, то у відповідності зі ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу отримала дружина, позивач [PERSON], та діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В установлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. із заявою про прийняття спадщини. В свою чергу інші спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадщини, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Після витоку шестимісячного строку позивач звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що наданий правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві не відповідає вимогам, встановленим у статті 47 Закону України "Про нотаріат", про що було винесено приватним нотаріусом постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 жовтня 2017 року за № 765/02-31 - (а.с. 10). Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Крім того, ст.ст. 1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки № 561 від 04.10.2017 року, виданої Миколаївською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, житловий будинок в якому проживав померлий [PERSON], знаходиться в [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 39 від 24 липня 2002 року, вирішено дати назву вулицям в с. [ADDRESS] - [PERSON] (а.с.13). Відповідно до довідки № 169 від 08.09.2017 року, виданої начальником Веселинівської філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, за замовленням від 05 травня 2017 року № 147 було проведено інвентаризаційно-оцінювальну роботу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Власник станом на 28.12.2012 рік не зареєстрований. Договір купівлі - продажу будинку від 12.11.1979 р. № 43 взято до відома Веселинівською філією ММБТІ. Будівлі, що збудовані станом на 05.08.1992 року, не належать до самочинного будівництва. Самочинне будівництво - відсутнє. (а.с. 14). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] житловий будинок та господарські споруди побудовані в 1960-1970 роках - (а.с.15-18) Зазначене свідчить, що [PERSON] на законних підставах володів житловим будинком, розташованим в [ADDRESS]. Виходячи з цього, до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], входить і його право власності на спадковий будинок, проте позивачка не може оформити належне їй право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що договір купівлі - продажу не був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки позивачка прийняла спадщину в установлений ст. ст. 1268, 1270 ЦК України строк, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Із дослідженої фотокопії спадкової справи № 14/2017 СР № 60151765, заведеної після смерті [INFO] року [PERSON], вбачається, що дана спадкова справа була заведена на підставі заяви позивача [PERSON] про прийняття спадщини при її зверненні до нотаріуса 26 січня 2017 року. Виходячи з матеріалів спадкової справи, при житті [PERSON] заповітів та спадкових договорів не складав, спадкові справи 18.10.2016 року не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися іншим особам. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину через втрату правовстановлюючого документу, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved