Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Поточищенської сільської ради, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] в с.Поточище Городенківського району Івано-Франківської області помер її чоловік - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Поточищенською сільською радою Городенського району. Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області 04 квітня 1980 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] було успадковано на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого державним нотаріусом [PERSON] Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області 13 квітня 1979 року. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Поточищенською сільською радою Городенківського району 12 жовтня 1978 року. [PERSON] автоматично набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами після смерті [PERSON] та став єдиним власником жилого будинку та господарських будівель і споруд. Після смерті [PERSON], позивач для оформлення спадщини до нотаріальної контори не зверталась. [PERSON] фактично вступила в управління майном померлого [PERSON] відразу після його смерті. Також позивач продовжувала користуватися речами, які залишились після смерті [PERSON], в тому числі особистими побутовими речами померлого. Отже, [PERSON] є такою яка прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], так як вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, що підтверджується технічним паспортом Обласного комунального підприємства Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Поточищенська сільська рада позовні вимоги визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданим Поточищенською сільською радою Городенківського району 12 жовтня 1978 року. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 1268 від 13.04.1979 року встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Городенківською державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області 15.12.1976 року, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON], померлої [INFO] є гр. [PERSON], проживаючий в [ADDRESS]; спадкове майно, на яке видане свідоцтво складається з жилого будинку, що знаходиться в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області і належав померлій [PERSON] згідно довідки, виданої Поточищенською с/радою 20.11.1979 р. за № 136 (погосподарська книга № 5, особистий рахунок [NUMBER]). Як слідує з довідки, виданої Поточищенською сільською радою депутатів трудящих Городенківського району голові колгоспного двору [PERSON] Васильовичу- згідно з подвірними списками за колгоспним двором, який складається з [PERSON], 1928 р.н. значиться жилий будинок, що знаходиться в селі Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, розташований на земельній ділянці к-пу ім. Пархоменка розміром 0,04 га кв.м. держфонду. Довідкою № 506, виданою 01.07.2016 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради стверджено, що житловий будинок [PERSON], що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в [ADDRESS], складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1928 р., загальною площею 73,3 кв.м., житловою площею 35,1 кв.м., 2 стодол, 2 сараїв, гаражу, навісу, огорожі, інвентаризаційна вартість становить 104582 грн. З виписки з інвентаризаційних матеріалів Вих № 7464 від 23.10.2015 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», встановлено, що згідно архівних даних право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Довідкою № 249 від 01.07.2016 року, виданою Поточищенською сільською радою Городенківського району стверджено, що станом на 01.01.1991 р. в господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], голова сім'ї, помер; [PERSON], [INFO], дружина. [PERSON] помер [INFO], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим Поточищенською сільською радою. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] з 05.02.1947 року перебували в шлюбі, що стверджено копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (позивач). Про те, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину, свідчить довідка № 540 від 01.07.2016 року, видана виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради, з якої слідує, що вона до дня смерті чоловіка [PERSON], який народився [INFO] і помер [INFO] проживала разом з ним в домогосподарстві по [ADDRESS], вели спільне господарство. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 248 від 01.07.2016 року, виданої виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради слідує, що площа земельних ділянок в [ADDRESS] становить - 0,60 га в т.ч.: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,05 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,55 га. Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS], однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS], визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 317, 328, 392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved