Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт народження 20 листопада 2015 року в м. Донецьку, Україна, дитини жіночої статі [PERSON], матірю якої є вона, а батьком [PERSON], [INFO], пославшись на те, що 20 листопада 2015 року вона від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] народила дитину доньку [PERSON], що відбулося у Донецькому клінічному територіальному медичному обєднанні, про що свідчить медичне посвідчення про народження №642/977 від 20.11.2015 р. Народження нею дитини на непідконтрольній території унеможливлює реєстрацію народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану, як це передбачено ст.144 СК України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р., дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Обовязок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України покладений на батьків. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" - державна\~ реєстрація\~ народження\~ дитини проводиться не пізніше одного місяця\~ з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені\~центральним\~ органом\~ виконавчої\~ влади,\~ що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4). За відсутності\~ документа\~ закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії,\~ що підтверджує факт народження, підставою для проведення\~ державної\~ реєстрації\~ актів\~ цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4). Пунктом 7 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду\~ про\~ встановлення\~ факту, що має юридичне значення, не\~ замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що з 19 липня 2014 року громадянка України [PERSON], [INFO], перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином України [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про шлюб Серії І-НО №360221, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, в матеріалах справи на а.с.11). 20 листопада 2015 року [PERSON], перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], народила дитину жіночої статі. Ця подія відбулася в м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження факту народження дитини заявником надані суду копії таких документів, як «Медицинское свидетельство о рождении №642/977» за формою первинної облікової документації № 103/у, затвердженою «Приказом МЗ ДНР» (а.с. 12), «Справка о состоянии здоровя [PERSON], 20.11.2015 г.р.», видана «Центром первичной медико-санитарной помощи №5 г. Макеевки» (а.с. 13), «Обменная карта родильного отделения больницы» за формою первинної облікової документації №133/у, затвердженою «Приказом МЗ Донецкой народной республики 02.06.2015 г. №012.1/41», видана 25.11.2015 р., у відповідності до якої 20.11.2015 р. відбулися пологи, внаслідок яких [PERSON] народила дитину жіночої статі (а.с.14), Амбулаторна карта №35 на імя [PERSON], [INFO], яка містить відомості про новонароджену (а.с. 15-20), Свідоцтво про народження [PERSON], 20.11.2015 р., видане «09 лютого 2015 року Червоногвардейским отделом записи актов гражданского состояния г. Макеевка Государственной республики Регистрационной палаты Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» (а.с. 25), а також письмові пояснення [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт народження 20.11.2015 р. заявницею доньки [PERSON] (а.с. 21-24). Та обставина, що медичні документи про народження дитини видані на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про народження, з огляду на нижченаведене законодавство. Відповідно до статті Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ст.9Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4). З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження дитини заявниці є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод заявниці [PERSON], як громадянки України, її новонародженої дитини, суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт народження дитини, що надасть можливість батькам дитини отримати видане державним органом України свідоцтво про її народження. На підставі ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",

Outcome: approved