Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

18.05.2016 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження. В заяві заявниця посилалася на те, що 25 квітня 2016 року о 14 годині 45 хвилин [PERSON] народила дитину сина, вагою 3950 грам в ЦГКБ № 24 міста Донецьк, де їй було видано медичне свідоцтво про народження № 292 від 25.04.2016 року. [PERSON] звернувся до відділу ДРА цивільного стану Волноваського РУЮ у Донецькій області з метою зареєструвати народження дитини, але їй було відмовлено, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини не відповідає вимогам діючого законодавства. [PERSON] є бабцею народженого [PERSON], на підставі заяви сина і невістки звернулася до суду з заявою і просить встановити факт народження дитини чоловічої статі, [INFO]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтвердила заяву. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд, заслухавши думку [PERSON], яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність представника зацікавленої особи, вважає можливим розгляд справи у відсутність представника зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області. Заслухавши пояснення заявника, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.4\~ст. 257-1 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження № 292 від 25 квітня 2016 року [PERSON] народила 25 квітня 2016 року о 14 годині 45 хвилин в ЦГКБ № 24 міста Донецьк, дитину доношеною на 40 тижні вагітності, при одноплідних пологах, дана вагітність перша, пологи перші, що є наявним у матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області від 17 травня 2016 року № 03.2-25/1923, що є наявною у справі, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту народження, оскільки медичне свідоцтво не відповідає вимогам діючого законодавства. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду свідчила, шо [PERSON] знає з 2005 року. Пояснила суду, що заявниця з 2010 року знаходиться в шлюбі з [PERSON] мешкають в м. Донецьк і 25.04.2016 року вона народила сина [PERSON] в м. Донецьк і щоб зареєструвати народження сина 17.05.2016 року приїхали в м. Волноваху разом з чоловіком, але їй було відмовлено і запропоновано звернутися до суду. Свідок [PERSON] дав аналогічні свідчення і не довіряти свідченням свідків у суду підстав не має. При вирішенні питання про встановлення факту народження суд приймає до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON] які підтвердили факт, того, що [PERSON] 25.04.2016 року в ЦГКБ № 24 міста Донецьк народила сина. Щоб зареєструвати сина разом з чоловіком приїхала в м. Волноваху до ВДРА цивільного стану Волноваського РУЮ отримати свідоцтво про народження дитини, але їй було відмовлено і запропоновано звернутися до суду. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є [PERSON] та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України.

Outcome: approved