Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

20 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Здолбунівської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нежитлове приміщення. [PERSON] вимоги, обгрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником земельної ділянки, розміром 0,1027 га з цільовим призначенням\~для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер 5622610100:00:001:0314. За період з травня 2016 року по червень 2017 року позивачем побудовано нежитлове приміщення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивач є власником земельної ділянки, розміром 0,1027 га з цільовим призначенням\~для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер 5622610100:00:001:0314, яка знаходиться за адресою вул. Заводська,1а м.Здолбунів Рівненської області. Згідно технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством "Здолбунівське МБТІ", який знаходиться в матеріалах справах, виявлено самочинне будівництво нежитлового приміщення - приміщення гаража. Згідно технічного висновку КП "Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро Здолбунівської районної ради Рівненської області" від 12 липня 2017 року №3 встановлено, що зазначена вище побудована нежитлова будівля позивачем знаходиться у задовільному стані та придатна до експлуатації. Згідно\~ст.16 ЦК України\~серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2\~ст. 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 2\~ст. 376 ЦК України\~, особа, яка здійснила або здійснює самочинне\~\~\~\~будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 цієї статті встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином,\~ст. 376 ЦК України\~передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 цієї статті), і встановлено випадки, коли право власності на самочинне будівництво може бути визнане за рішенням суду за особою, що здійснила самочинне будівництво, або за власником земельної ділянки. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376\~ЦК України\~, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3\~ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5ст. 376\~ЦК України). Згідно пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Разом з тим, у відповідності до п. 9\~Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~органу державного архітектурно-будівельного контролю були наданні повноваження лише до 31.12.2015 року приймати в експлуатацію об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, а отже право позивачів підлягає судовому захисту та за ними слід визнати право власності на спірне нерухоме майно. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив, що будiвництво, а саме, проведена позивачем побудова приміщення гаража, не порушує прав власників інших власників, як не порушує і санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будівлі. За таких обставин та враховуючи визнання позову відповідачем\~\~суд приходить до висновку, що слід задовольнити позовні вимоги. Враховуючи викладене, на підставі ст.328,\~383,\~392ЦК України, та

Outcome: approved