Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

20 вересня 2016 року до суду з вищезазначеним позовом звернувся [PERSON] та просить відшкодувати йому за рахунок державного бюджету України моральну шкоду за чотири місяці перебування під адміністративним провадженням на суму 5512 грн. 00 коп.(а.с. 1, 8) В судове засідання позивач не з'явився. Його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та, доводячи його обґрунтованість, повідомив суду, що 11 січня 2016 року Світловодський міськрайонний суд закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст.. 124 КУпАП у зв'язку з закінченням строків , передбачених ст. 38 КУпАП. Внаслідок цього у [PERSON] виникло право відповідно до ст. 2 п. 4, ст. 4, ст. 13 Закону України № 266/94 - ВР на отримання за рахунок державного бюджету України компенсації моральної шкоди за безпідставне перебування під адміністративним судовим слідством. Представник відповідача до суду не з'явився, направив письмові заперечення, у яких в задоволенні позову [PERSON] просив відмовити за безпідставністю вимог. (а.с. 28-31) Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, зважаючи на слідуючі встановлені обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії постанови судді Світловодського міськрайонного суду від 11 січня 2016 року у справі № 401/3966/15-п; провадження № 3/401/17/16, 03 вересня 2015 року о 16:05 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем Фольксваген Транспортер, номерний знак [NUMBER], куз.№ [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Криворізької та вул. Київської в м. Дніпропетровську, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 11183, номерний знак [NUMBER], куз. № [NUMBER] під керуванням [PERSON], котрий наближався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тобто строків накладення адміністративного стягнення. (а.с. 11) Заявляючи позовні вимоги [PERSON] як на підставу для їх задоволення посилається на п. 4 ст. 2, ст. 4, ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів , що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування , прокуратури і суду». Вирішуючи заявлений позов суд враховує наступне. Положеннями ст. 56 Конституції України, ст. 1174 ЦК України закріплено принцип відповідальності держави за шкоду, завдану фізичній особі незаконними рішеннями посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, яка відшкодується державою. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів , що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування , прокуратури і суду» визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Право на відшкодування шкоди у розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України). У наведених в ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода , що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону. Таким чином, у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення виникає право на підставі п. 4 ст. 2 вищезазначеного Закону на відшкодування лише тієї шкоди, яка спричинена внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Однак судом встановлено, що незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу відносно [PERSON] не було, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно нього було закрите за нереабілітуючою підставою, а саме в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того суд звертає увагу, що позивачем заявлено позовні вимоги до неналежного відповідача, оскільки при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за рахунок державного бюджету України відповідачем має виступати Державна казначейська служба України. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до правил, визначених ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed