Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] , позивач); третя особа - [PERSON] (по тексту - [PERSON] ) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення на свою користь аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 2000 гривень 00 копійок, щомісячно, і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 (двадцяти трьох) років. Позов мотивовано тим, що [PERSON] являючись повнолітньою особою продовжує навчання на денній та платній формі навчання у Рівненському навчально-науковому інституті економіки та менеджменту НУВГП та потребує матеріальної допомоги свого батька [PERSON] . Так, як вказує позивач, вона самостійно позбавлена можливості утримувати спільну дочку, так як її матеріальний стан протягом останнього часу значно погіршився. На думку позивача, слід врахувати, що повнолітня дитина, яка продовжує навчання змушена платно проживати в гуртожитку та сплачувати кошти на саме навчання та на інші з цим пов`язані потреби. За покликанням позивача, з огляду, що [PERSON] знаходиться на денній формі навчання, то позбавлена можливості самостійно працювати, а витрати пов`язані з утриманням мають нести батьки у рівних частках. Як вважає позивач, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак ухиляється від свого обов`язку. На думку позивача є усі підстави, які визначені ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України для задоволення позовних вимог. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні визнав заявлені до нього позовні вимоги. Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлена в установленому порядку, що не є перешкодою у вирішенні спору. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, [PERSON] являється дочкою позивача та відповідача - [PERSON] , що підтверджується даними її свідоцтва про народження, виданого повторно 19.03.2007 року віділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції серія [NUMBER] . У відповідності до даних довідки ЦНАП у місті Рівному від 12.09.2019 року №56968 зареєстроване місце проживання [PERSON] в гуртожитку [ADDRESS] . Судом встановлено і те, що згідно довідки Національного університету водного господарства та природокористування від 13.11.2019 року №015/72 вартість проживання [PERSON] в гуртожитку у період з 01.09.2019 року по 31.08.2020 року становить 6924, 00 грн. Згідно довідки директора Рівненського навчально-наукового інституту економіки та менеджменту НУВГП від 11.09.2019 року №6405 [PERSON] є студенткою 1 курсу вказаного навчального закладу, денної та платної форми навчання; стипендія не отримується; термін навчання - з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року. Суд констатує, що факт договірних відносин по наданню освітніх послуг [PERSON] підтверджується договором №32077 від 15.08.2019 року. При цьому згідно п. 3.2 вказаного договору загальна вартість освітньої послуги становить 41 000 гривень. Також з такого договору випливає, що оплачує навчання саме позивач по справі. Суд вважає доведеною ту обставину, що в зв`язку з навчанням на денній формі [PERSON] не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги. Ухвалюючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд також врахував наступне. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (по тексту - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням встановлених обставин у справі, а також того, що відповідач є працездатною особою, офіційно працює та отримує дохід, що ним не заперечується, в той час як його дочка, яка знаходиться на утриманні своєї матері, позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки навчається на денній формі навчання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення аліментів із відповідача на утримання [PERSON] .. На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання. Слід зазначити, і те, що відповідач не вправі перекладати обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, винятково на матір, що є порушенням норм закону. Слід зазначити, що стягнення аліментів у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 18.12.2019 року (дати подання позову) і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 (двадцяти трьох) років, заявленому у позовній заяві в повній мірі відповідає засадам рівності прав та обов`язків батьків, є справедливим та достатнім розміром аліментів, які підлягають до стягнення на період навчання [PERSON] , який відповідатиме інтересам обох сторін по справі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у сумі 840 гривень 80 копійок. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved