Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

10.02.2016 року заявник [PERSON], заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, [PERSON], 13.05.2015 року в м. Шахтарськ Донецької області. Заяву мотивує тим, що 13 травня 2015 року, знаходячись в м. Шахтарськ Донецької області, заявник народила дитину сина [PERSON]. Проте бланк медичного свідоцтва про народження № 99 від 14.05.2015 року затверджений не Міністерством охорони здоровя України, а наказом Міністерством охорони здоровя ДНР. Батьками дитини є заявник [PERSON] та [PERSON], які знаходяться у незареєстрованому шлюбі. Після народження дитини, заявник має наміри постійно проживати у м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, тому звернулася до Відділу РАЦС по м. Артемівську Артемівського МРУЮ Донецької області із заявою про державну реєстрацію її дитини та видачі свідоцтва про народження. Однак їй було відмовлено та розяснено, що м. Шахтарськ Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. У звязку з тим, що немає іншого способу підтвердити народження дитини, [PERSON] була змушена звернутися до суду з вказаною заявою. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити на підставах, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Артемівського МРУЮ, в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від нього на адресу суду 10.03.2016 року надійшло клопотання про розгляд зазначеної справи за відсутності представника. Суд, зясувавши позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. \~\~\~\~ Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч.ч. 1, 3\~ст. 257-1 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до\~ст. 125 Сімейного Кодексу України\~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Згідно\~ст.135 Сімейного Кодексу України\~при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 13 травня 2015 року [PERSON] о 20 год. 35 хв. в центральній міській лікарні міста Шахтарськ народила дитину чоловічої статі вагою 3100 грамів, на 38-39 тижні вагітності, про що видано медичне свідоцтво про народження № 99 від 14.05.2015 року (форма № 103/у), та підтверджується обмінною картою пологового будинку (форма № 113/о) (арк.с.7-8). У судовому засіданні 10.03.2016 року свідок [PERSON] пояснила, що вона є бабусею цивільного чоловіка заявника, [PERSON], та відповідно прабабусею народженого онука якого назвали [PERSON]. Вона пояснила, що Яночка народила сина 13.05.2015 року у Шахтарську. Показала фото хлопчика разом з мамою та татусем, вважає, що правильно, що заявник бажає встановити факт народження дитини та отримати свідоцтво про народження в державі Україна. У судовому засіданні 10.03.2016 року свідок [PERSON] пояснив, що заявник [PERSON] є його онучкою, а народжена нею дитина, хлопчик, є його правнуком. Він пояснив, що [PERSON] проживала та зареєстрована в [INFO], перебувала на обліку як вагітна і в Артемівську, і в Шахтарську, однак так вийшло, що народила на тимчасово окупованій території в Шахтарську Донецької області. Показав фотоальбом, який передала [PERSON] на підтвердження, що в неї є син. Відповідно дост. 7 Закону України "Про громадянство України"\~особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Роз'ясненням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 03.02.2016 року № 284/3.2-06-131 заявнику [PERSON] було повідомлено, що згідно наказу Міністерства юстиції України від 29.10.2014 р. № 1801/15 «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства Юстиції України», який набрав чинності 04.11.2014 року, у м. Шахтарськ був припинений доступ до Державного реєстру актів цивільного стану. Видане [PERSON] медичне свідоцтво про народження № 99, засвідчено печаткою Шахтарської центральної міської лікарні Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки, не є дійсним та не створює правових наслідків. Державна реєстрація народження проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: медичного свідоцтва про народження або його дублікат; рішення суду про встановлення факту народження (арк.с.6). Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження доньки та отримання соціальної допомоги до догляду за дитиною. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця, її новонароджена дитина, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України та отримати соціальну допомогу по догляду за дитиною. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved