Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину та жінку, з якою проживає дитина. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23.07.2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивач разом із сином мешкає окремо. Всі витрати на утримання дитини і себе, здійснює самостійно, не працює, оскільки дитина не досягла трирічного віку. Тому вона та син потребують матеріальної допомоги на утримання. [PERSON] ніякої участі у вихованні дитини не приймає. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі ј з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути аліменти з [PERSON] на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала підтримала частково, не заперечувала проти зменшення суми аліментів на своє утримання в розмірі 1/10 частини (а.с. 56). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі ј підтримав, просив встановити розмір на утримання дружини 1/10 (а.с. 57). Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 12.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 20.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті на 01.07.2019 на 17.00 годин. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.07.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на малолітню дитину та жінку з якою проживає дружина в частині позовних вимог про розірвання шлюбу залишено без розгляду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно копії довідки наданої КП «Жилбудсервіс» [PERSON] та її син [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 85 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВРN 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з розрахунку на місяць з "01" січня 2019 року становить 1626 грн. та починаючи з 01.07.2019 року становить 1699 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача, який офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. На думку суду, такий розмір утримання є обґрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 768,40 грн. Відповідно до ст. ст. 84, 179, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial