Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

08 вересня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.10.2012, яка станом на 30.06.2020 становить 136763,47 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі укладеного 04.10.2012 договору (заяви) б/н відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, встановлених заявою, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку (договір), із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушила умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2020 року становить 136763,47 гривень. Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26.01.2021 стягнуто з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Ухвалою від 15.03.2021 вказане рішення було скасоване. 26.03.2021 відповідач надала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Посилалась на те, що копія розрахунку заборгованості, копія виписки по рахунку, копія довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на ім`я [PERSON] (договір б/н), копія довідки про видані картки надані відповідачу належним чином не завірені позивачем, копія заяви позичальника, витяг з Тарифів, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, копія наказу банку щодо затвердження Умов та Правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання заяви, копія документу, що посвідчує особу відповідача, копія довідки про включення до ЄРДПОУ, підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, копія Банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, копія статуту (нова редакція) АТ КБ Приватбанк, платіжне доручення про сплату судового збору надані не завірені належним чином. Відповідач вказані докази не визнає. При постановлені рішення суд не може брати такі докази до уваги, як належні та допустимі. Розмір заборгованості за процентами за користування кредитом явно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Пеня також значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Вказані перевищення не відповідають загальним засадам цивільного судочинства: справедливості, добросовісності та розумності. Відповідачем сума отриманого тілу кредиту повернута в повному обсязі. Позивач посилається на довідку видану на ім`я відповідача з банку, про те, що відповідачем був підписаний кредитний договір б/н від 29.06.2013 року, термін дії якого був до травня 2017 року, але саму заяву за підписом відповідача про укладення кредитного договору між банком позивач не надає. Позивач не надає докази з приводу того, що між сторонами було погоджено термін дії такого договору, про що не було повідомлено відповідача. зобов`язання відповідача перед банком припинилося в травні 2017 року зі спливом строку позовної давності за наявності укладеного договору. Позивач в заявлених позовних вимогах до відповідача посилається на те, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ ПриватБанк надав грошові кошти у розмірі 2000 (двох тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Але з додатків наданих позивачем вбачається, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо укладеного між сторонами кредитного договору, а тому стягнення суми боргу та нарахування відсотків є безпідставним. Надані позивачем\~анкета-заява\~про приєднання\~до умов\~та правил\~надання банківських\~послуг в\~ПриватБанк не\~містить підпису\~відповідача в\~самій анкеті,\~яка є\~на окремому\~аркуші від\~додаткової інформації,\~а містить\~підтвердження про\~отримання бажання\~оформити на\~своє ім`я\~лише зарплатного\~пакету. Інформація щодо встановленого кредитного ліміту в даній анкеті-заяві, зміни умов кредитування, інформація щодо обслуговування кредитної картки - відсутня. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна не містить дати ознайомлення та підпису відповідача про приєднанні до умов та правил надання банківських послуг, тобто вказана довідка не підтверджує погодження між сторонами умов кредитування. Також просила застосувати позовну давність. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.10.2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно з рішенням від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] , шляхом приєднання (ч. 1\~ст. 634 ЦК України) укладений договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, визначених Договором - заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30.06.2020 становить 284503,05 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 1997,10 грн; заборгованості за нарахованими відсотками 0,00 грн; заборгованості за простроченими відсотками 281705,95 грн; нарахованої пені 800,00 грн; нарахованої комісії 0,00 грн. Заборгованість до стягнення становить 136763,47 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 1997,10 грн; заборгованості по процентам за період з 04.10.2012 по 28.09.2018 134766,37 грн. Згідно з ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст.615\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст.611,ч.1 ст.612 ЦК України. Відносно пред`явлених до стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом за період з 04.10.2012 по 28.09.2018 суд зазначає наступне. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами статей 256-258\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Приписами ч. 1 ст.\~259\~ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Якщо умовами договору встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно з частиною першою\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 161/15679/15-ц (провадження № 61-765св18) міститься висновок по застосуванню частини першої\~статті 264 ЦК України\~та вказано, що з тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта». Частинами четвертою, п`ятою статті 267\~ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З матеріалів справи вбачається, що відповідач просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що подав відповідну заяву. З позовом про стягнення\~заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом за період з 04.10.2012 по 28.09.2018 АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду засобами поштового 08.09.2020 Згідно з розрахунком заборгованості останній платіж на погашення заборгованості було здійснено 21.12.2018. Згідно з наданою банком випискою за договором 31.08.2019 було здійснено списання відсотків за прострочений кредит у сумі 9702,20 грн та відсотки за використання кредитного ліміту (відсоткова ставка 3,6% у місяць) у сумі 52,71 грн. Оскільки відповідач прострочив погашення заборгованості за тілом кредиту, і ці вимоги заявлені банком в межах строку позовної давності, зобов`язання має виконуватись належним чином, а тому 1997,10 грн заборгованості за тілом кредиту підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк". Щодо процентів за користування коштами, згідно розрахунку заборгованості, в межах строку дії картки ( [INFO] ) заборгованість [PERSON] за відсотками складала 46164,24 грн. Сума боргу за процентами у розмірі 134766,37 грн пред`явлена банком поза межами трирічного строку позовної давності, а відтак в цій частині позов підлягає залишенню без задоволення. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1997,10 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2102,00 грн. судового збору (а.с. 1). У зв`язку із частковим задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України\~присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 30,69 грн.

Outcome: partial