Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

27 травня 2016 року позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаними позовом посилаючись на такі обставини. 17 серпня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося та в листопаді 2015 року вони припинили шлюбні відносини та з того часу проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання і виховання неповнолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач позовні вимоги підтримла у повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що він погоджується сплачувати аліменти у розмірі 8 %, оскільки хворіє та сплачує вже аліменти у розмірі 25 % на утримання дитини від першого шлюбу. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що сторони з 17 серпня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Відповідач є батьком - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Позивач знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860 грн. За період з липня 2016 року по грудень2016 року тобто за шість місяців дохід позивача становить 5 160 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою від 23 січня 2017 року № 193. Згідно довідки від № 06-1-64 від 18 січня 2017 року виданої [PERSON], який є відповідачем у справі, він працює на посаді різальника труб у ПрАТ "Сентравіс Продакшн Юкрейн"і має постійний дохід. З липня 2016 року по грудень 2016 року тобто за 6 місяців загальна сума його доходу становить 24 756 грн.83 коп. Тобто матеріальний стан відповідача значно вищий за позивача. Крім того у відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку на утримання дитини від першого шлюбу - [PERSON], 2005 року народження. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено у абзаці 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей…; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших дітей не має, та не має на утриманні непрацездатних осіб. Інші стягнення з відповідача не проводяться. Відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу дитині. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] суд враховує вимоги ст. 182 СК України згідно якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи матеріальне положення сторін, стан здоровя відповідача, який є працездатним, те, що [PERSON] вже сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його доходу (заробітку) до її повноліття,

Outcome: partial