Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

25 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 07 жовтня 1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в якому у них народилась одна дитина: донька [PERSON] (10.10.2001 р.н.). Відповідач хоч і проживає разом з дитиною, матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча має на це змогу, оскільки працює начальником зміни у ТОВ "Джентерм Україна" і має середньомісячний дохід близько 12 тис. грн. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків, починаючи з дня подання позову. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив суд слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] 07 жовтня 1995 року зареєстрували шлюб, який на даний час не розірваний, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом РАГС Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 07.10.1995 року серія І-ФМ №282731 (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області від 17.10.2001 року серії 1-ФМ №116240 (а.с.6). Згідно довідки про доходи №426/178 від 13.04.2017 року, наданої ТОВ "Джентерм Україна" (а.с.7), [PERSON] працює на вищенаведеному підприємстві на посаді начальника зміни і його дохід за останній рік складає 115 447 грн. 03 коп. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст. 183 СК України з визначенням їх розміру у частці заробітку батька. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, з 1 травня 2017 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 533 грн. 10 коп. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: доньки [PERSON] (10.10.2001 р.н.), слід визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., який підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved