Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

28.11.2017 року від Комунального закладу охорони здоров'я Обласного протитуберкульозного диспансеру №3 до суду надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до Комунального закладу охорони здоров'я Обласної психіатричної лікарні №1 терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу. В обґрунтування заяви зазначено, що у [PERSON] зміни в легенях вперше виявлено при обстеженні в Мерефянській центральній районній лікарні 25.09.2017 року. 29.09.2017 року [PERSON] консультований та обстежений в Обласному протитуберкульозному диспансері № 3. Після обстеження, 29.09.2017 року його було госпіталізовано до стаціонарного відділення ОПТД № 3, де він перебуває і по теперішній час. На центральній лікарсько - консультативній комісії 03.10.2017 року хворому встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз легень інфільтративний. Перебуваючи в ОПТД № 3, [PERSON], на протязі всього періоду лікування, зловживає алкогольними напоями, порушує режим медичного закладу, на зауваження медичного персоналу не реагує, хоча з ним неодноразово проводилися бесіди щодо необхідності лікування, шкоди алкоголю для його здоров'я та необхідності дотримання протиепідеміологічного режиму, але хворий ніяким чином не змінює своєї поведінки. Вимоги протиепідемічного режиму [PERSON]не виконуються. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 14.11.2017 року за № 12 [PERSON] має діагноз - вперше діагностований туберкульоз легень інфільтративний, є носієм бактеріовиділень та становить загрозу зараження туберкульозом для оточуючих, схильний до порушення режиму, тому, потребує примусового лікування в умовах Комунального закладу охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на три місяці. Оскільки, [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні №1 є відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізм, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме в цей медичний заклад і саме на три місяці, бо в коротший термін лікування буде неефективним та недостатнім. Відповідно до ст. 285 ЦПК України просила не викликати у судове засідання [PERSON], оскільки він становить загрозу розповсюдження хвороби і його участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих. Представник заявника [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа [PERSON], який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив провести судовий розгляд справи за його відсутністю. Враховуючи заяву [PERSON], а також те, що за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження хвороби і його участь у судовому засіданні є небезпечною для оточуючих, відповідно до ч. 2 ст. 285 ЦПК України, судовий розгляд проведено за його відсутністю. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 14.11.2017 року за № 12 [PERSON] має діагноз - вперше діагностований туберкульоз легень інфільтративний, є носієм бактеріовиділень та становить загрозу зараження туберкульозом для оточуючих, схильний до порушення режиму, тому, потребує примусового лікування в умовах Комунального закладу охорони здоров'я Обласна психіатрична лікарня № 1, терміном на три місяці. (а. с. 3). Наявність у [PERSON] захворювання на небезпечну форму туберкульозу та алкоголізм, а також його ухилення від лікування та порушення режиму лікування підтверджується даними виписного епікризу з амбулаторної картки №077705, етапного епікризу з історії хвороби №2017/168, медичної карти. (а. с. 4, 5, 6). Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Представником Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 надано докази того, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу та хронічний алкоголізм, під час амбулаторного та стаціонарного лікування порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу та хронічний алкоголізм, ухиляється від добровільної госпіталізації до протитуберкульозного закладу, заява Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 про примусову госпіталізацію [PERSON] до Обласної психіатричної лікарні №1 для примусового лікування строком на 3 місяці є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved