Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

22 березня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 16 серпня 2016 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована за адресою: вул. Щорса, 35 с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 0,1300 га, розташована в с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 4,6717 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за законом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням справу розглядати без представника відповідача. Позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 16.08.2016 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 285549, видане 16.08.2016 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована за адресою: вул. Щорса, 35 с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 0,1300 га, розташована в с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 4,6717 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] позивач у справі, родинні відносини підтверджуються записом про матір у свідоцтві про народження /а.с. 10/, з врахуванням того, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище «Іртач» на «Зленко» /а.с.11/. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, що підтверджується копією спадкової справи № 10/2017, яка надійшла на запит суду від приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу [PERSON] /а.с. 32/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 24/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 406241 від 13.03.2006, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 4,6717 га, з яких: 2,5250 га рілля, кадастровий номер 7422084200:03:004:0368, 2,1467 га кормові угіддя, кадастровий номер 7422084200:03:005:0368 /а.с. 21, 22/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved