Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: страхова компанія ВАТ «Оранта», про відшкодування шкоди спричиненої злочином. У позові зазначила, що вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 28.11.2013 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст..291 КК України. [PERSON] визнано винним в тому, що він 28.09.2012 р. приблизно о 16 годині, перебуваючи в стані наркотичного сп»яніння, на відстані 60-70 метрів від берегу, керуючи прогулянковим швидкісним катером «COBALT AYAX УНА № 1335, напроти другого сектору Приморського пляжу м. Ялти, порушив транспортні правила, що забезпечують рух, спричинив [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок дій відповідачів [PERSON] спричинено матеріальну шкоду, яка складається з витрат на лікування та становить 58 253,46 грн. Крім того, внаслідок дій відповідачів [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка виразилась в страху перед загрозою смерті, у фізичному болі, стражданнях наслідок отриманих ушкоджень, постійних медичних операцій, неможливості тривалий час пересуватись, втрати сну, порушення нормальних життєвих зв»язків внаслідок тривалого лікування, позбавлення можливості повноцінного спілкування з друзями, близькими та родичами, можливості виховувати малолітнього сина. Моральну шкоду позивачка оцінює у 200 000 грн. [PERSON] просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 58 253,46 грн. та моральну шкоду в сумі 200 000 грн. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав на підставах, викладених у позові і просить суд стягнути з відповідачів ще 2000 грн. витрати на послуги адвоката. [PERSON] позов визнав. Представник [PERSON] з позовом погодилась частково, надала письмові заперечення і пояснила, що відсутні докази того, що ліки, які купувались по наданим позивачкою суду чекам і квитанціям, були призначені лікарями саме з приводу лікування отриманих [PERSON] травм в результаті неправомірних дій відповідачів, заперечує проти стягнення сум на благодійні внески, пояснила, що моральну шкоду [PERSON] згоден відшкодувати у розмірі 5 000 грн., так як у тому, що сталося, є і вина самої [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився. Суд належним чином повідомив його про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення. Повістка повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Сторони вважають можливим розглянути справу у його відсутності. Представник страхової компанії погодилась з вимогами [PERSON], надала письмові заперечення, в яких зазначено, що вироком суду було встановлено, що [PERSON] скоїв злочин, перебуваючи в стані наркотичного сп»яніння, з необережності, діючи в межах злочинної недбалості. Враховуючи умови підпункту 5.1.1. пункту 5.1 ч.5 Договору № 621-06/2012, яким була застрахована відповідальність у зв»язку з експлуатацією вищезазначеного катеру, не вважається страховим випадком подія, що сталася у зв»язку чи внаслідок умислу, бездіяльності чи недбалості страхувальника, судовласника, менеджера МВТЗ, а також її представників. Тому підстав для виплати страхового відшкодування та моральної шкоди не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 28.09.2012 р. приблизно о 16 годині 20 хвилин, [PERSON], перебуваючи в стані наркотичного сп»яніння, керуючи прогулянковим швидкісним катером «COBALT AYAX УНА № 1335, на відстані 60-70 метрів від берегу, напроти другого сектору Приморського пляжу м. Ялти, порушив транспортні правила, що забезпечують рух, та спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, а саме: поєднану травму тіла: відкритий осколковий перелом верхньої тритини лівого стегна, відкриті переломи 7-8-9 ребер зліва, рублені і рвані рани лівого плеча, лівого стегна, що потребували оперативного лікування (ПХО ран, МОС); рубані і рвані рани грудей та живота зліва, лівого передпліччя; садна живота, ускладнені травматичним шоком 3 ступеня, посттравматичним брахиоплекситом лівої верхньої кінцівки, нейропатією лівого променевого нерва, контрактурою змішаного типу лівого плечового, ліктьового, променевого суглобів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя у момент спричинення. Вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 28.11.2013 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст..291 КК України. Внаслідок дій відповідача [PERSON] [PERSON] спричинено матеріальну шкоду, яка складається з витрат на лікування та становить 45 541,46 грн. Позивачкою зазначена сума матеріальної шкоди 58 253,46 грн. Суд відмовляє у стягненні 12 712 грн. витрат на благодійні внески, оскільки це добровільні внески, та за своєю суттю не є збитками. Витрати у сумі 45 541,46 грн. витрати не проходження лікування, медичні обстеження, купівлю відповідних лікувальних засобів, проходження суд-мед експертизи підлягають стягненню як такі, що підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: довідкою МСЕК (а.с.6), відповіддю на запит адвоката головного лікаря Ялтинської міської лікарні про проходження лікування [PERSON], де зазначено коли і яке лікування вона проходила, які і коли робились їй операції. І надані представником позивачки суду оригінали чеків і квитанцій не викликають у суду сумніву з приводу того, що саме на зазначене у довідці лікування купувались вказані у чеках і квитанціях ліки. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне: відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода компенсується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачка зазначає, що в результаті неправомірних дій відповідачів їй була спричинена моральна шкода, оскільки вона перенесла не тільки фізичні страждання від спричинених тілесних ушкоджень, але й моральні страждання, отримала психологічний стрес, а у зв'язку з тривалим лікуванням та реабілітаційними заходами, нормальні життєві устої були порушені. Моральні страждання, як правило, виявляються у відчуттях страху, сорому, приниження, переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також в інших, несприятливих для людини випадках психологічного дискомфорту. Отже, під поняттям "моральна шкода" охоплюється негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов'язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Фізичні страждання - це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров'я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина. Суд наголошує, що моральна, і фізична шкода після нанесення, по суті є непоправними і не завжди можуть бути відшкодовані. Неможливо відшкодувати (визначити еквівалент) втрати здоров'я, неможливо відшкодувати почуття страху, відчуття болю. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. [PERSON] вчинив злочин, передбачений ст. 291 КК україни. Отже, заявлена вимога позивача пов'язується з фактом заподіяння злочином моральної шкоди. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину (ст.1193 ЦК). За наведеною правовою нормою, фінансовий стан та інші подібні труднощі фізичної особи не є підставою для зменшення розміру відшкодовуваної шкоди, у разі якщо відшкодування пов'язані зі злочином. Суд обстоює, що моральні страждання, спричинені злочином особі, є найбільш глибокими. Тож, при скоєнні злочину еквівалент завданої шкоди значно більший ніж за шкоду, завдану під час цивільно-правових відносин. У справах про відшкодування шкоди завданої злочином, у першу чергу мають задовольнятися інтереси потерпілого. Тому, виходячи з наведеного, суд вважає, що достатнім розміром для відшкодування позивачу моральних збитків буде 30 000 грн. Стягнути матеріальну і моральну шкоду на свою користь позивачка просить у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] Суд стягує суму матеріальної і моральної шкоди тільки з [PERSON] з наступних підстав: як зазначено у Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.12.2013 р., за загальним правилом ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Згідно з нормою ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов»язків. З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно - правової відповідальності надає потерпілому можливості більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. У ч. 1 ст.1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала,за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч.1 ст.1167 ЦК України визначає: по0перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме:, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. У ч.2 ст.1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди,коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Як вбачається з матеріалів справи, катер «COBALT AYAX УНА № 1335 належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], до якого позивачкою позовні вимоги не заявлені. Згідно Договору позички від 08.06.2012 р., [PERSON] як позичкодавець передав [PERSON] як користувачеві зазначений катер. Тому, володільцем джерела підвищеної небезпеки вищезазначеного катера на момент спричинення [PERSON] матеріальної і моральної шкоди, був [PERSON] [PERSON] на підставі строкового трудового договору від 05.09.2012 р. знаходився з [PERSON] у трудових відносинах. Тому, виходячи з наведеного, суд стягує матеріальну і моральну шкоду на користь [PERSON] з [PERSON] Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 755,41 грн. Суд відмовляє у стягненні 2 000 грн. за послуги адвоката, так як представником [PERSON] не надано суду акту виконаних робіт, розрахунку зазначеної суми.

Outcome: partial