Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

26 листопада 2019 року представник позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування витрат, відповідно до вимог ст. ст. 1191, 1166, 1188 ЦК України просить суд: стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 101300, 00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921, 00 грн. Так, вимоги позивача обґрунтовані тим, що 12.08.2016 року об 23-00 год в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю двох транспортних засобів: ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Mercedes, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеса від 13.09.2016 року у справі № 520/11003/16-п, відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, а заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпілий своєчасно звернувся до них із повідомленням про ДТП від 18.08.2016 року та із заявою про виплату страхового відшкодування від 12.09.2016 року. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 101300 грн. З наведених вище підстав позивач і звернувся з позовом до суду. 05 грудня 2019 року справа Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси направлена до Білгород - Дністровського міськрайонного суду за підсудністю. 23 січня 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа розподілена судді Прийомової О.Ю. 28 січня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника, суд ухвалою від 07 травня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність представника позивача, відповідно наданої заяви, за відсутність відповідача належним чином, повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 12.08.2016 року о 23.00 годині в м. Одеса по вул. Маршала Жукова, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д/з [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки та безпечного інтервалу руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz", д/з [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій [PERSON] порушив п.13.1 ПДР. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2016 року по справі № 520/11003/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. /л.с. 5/ У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи встановлено, що цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz", д/з [NUMBER] була застрахована у СК «Брокбізнес» згідно Полісу АІ№8560131. Разом з тим, згідно Централізованої бази даних МТБУ, цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», д/з [NUMBER] на момент вчинення вказаної дорожньо - транспортної пригоди застрахована не була. Таким чином, власник автомобіля марки «Mercedes-Benz", д/з [NUMBER] , [PERSON] 18.08.2016 року звернувся до моторно-транспортного страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та згодом надав заяву про виплату йому матеріального відшкодування від 12.09.2016 року. /л.с. 6-7/ ТОВ «Радар-1», за результатом розгляду документів про факт вчинення ДТП, що мала місце 12.08.2016 року, було складено Звіт № 1991 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ «Mercedes-Benz", д/з [NUMBER] , при проведенні розрахунків станом на дату оцінки отримано таке значення майнової шкоди завданої власнику ТЗ у розмірі 146708,30 грн. /л.с. 12-20/ Позивачем МТСБУ було складено довідку № 1 від 07.12.2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Згідно Наказу Моторного /транспортного/страхового бюро України від 09.12.2016 року за № 9796, за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, наказано фінансовому управлінню сплатити на рахунок [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн. Згідно платіжного доручення № 9796рв від 14.12.2016 року, сплачено МТСБУ на рахунок [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн. /л.с. 23/ Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, задля врегулювання справи, а саме за збір документів та послуги аварійного комісара позивачем було сплачено АТ «СГ «ТАС» 1300 грн, що підтверджується актом виконаних робіт, рахунком № 51 від 19.12.2016 року та платіжним дорученням № 51рв від 14.03.2017 року. /л.с.24/ Листом № Р.О.42/1468 від 10.10.2016 року, запропоновано відповідачу за наявності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного відповідачем або наявності підстав для звільнення від обов`язкового страхування навести вказані дані з відповідним підтвердженням задля визначення порядку страхового відшкодування, та можливості спростування подачі регресного позову, чого зроблено відповідачем так і не було. Відповідно до п. п. «а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; ( Підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3045-VI ( 3045-17 ) від 17.02.2011). Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином враховуючи, що відповідачем було здійснено дорожньо-транспортну пригоду, що вставлено постановою Київського районного суду м. Одеси від 13.09.2016 року, а також прийнявши до уваги, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність не була застрахована при використанні транспортного засобу «ВАЗ» д.н. [NUMBER] , враховуючи той факт, що позивачем було відшкодовано вартість відновлювального ремонту, внаслідок шкоди заподіяної відповідачем [PERSON] , у зв`язку з ДТП, тому суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано в регресному порядку матеріальну шкоду понесену МТСБУ, у зв`язку із виплатою страхового відшкодування та фактичні затрати по врегулюванню даного питання /збір документів, оплата послуг аварійного комісара/, в зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved