Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Чернівецького районного суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 25.12.2015 Чернівецький районний суд за її позовом виніс рішення про стягнення зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 450 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Зазначила, що зазначена сума аліментів є недостатньою для забезпечення, виховання та утримання дітей, до того ж відповідач не сплачує аліменти в повному обсязі. Зважаючи на це, позивач просить змінити розмір аліментів, визначених в рішенні про стягнення аліментів в розмірі 450 гривень, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття, з [PERSON], [INFO], на її користь для утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить суд їх задоволити. Сторони скористались наданим їм ч. 2 ст. 158 ЦПК України правом на подання клопотань про розгляд справи за їх відсутності, відтак, суд розглядає справу по наявних у ній доказах. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне: Від спільного подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено запис №08, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №184445, та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №141794 (а.с.4,5). Відповідно до зазначених свідоцтв батьком дітей записаний [PERSON]. Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 25.12.2015 по справі №150/867/15-ц, з відповідача стягувались аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 450 гривень на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з 16.11.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах (виконавче провадження №49815058 від 14.01.2016 по примусовому виконанню виконавчого листа №150/867/15-ц від 11.01.2016, виданого Чернівецьким районним судом), станом на 11.10.2017 заборгованість [PERSON] становить 10758грн. 98коп. (а.с.6). Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються\~Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст.\~192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та у інших випадках, передбачених цим Кодексам. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитини сторонами не подано і судом не встановлено. Згідно\~ч. 4 ст. 223 ЦПК України\~в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру платежів, строків платежів або звільнення від них. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею\~51 Конституції України\~гарантовано, а\~ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, тому матір дитини у випадках, передбачених Сімейним Кодексом України, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Як встановлено з матеріалів справи, на підставі рішення Чернівецького районного суду від 25.12.2015 аліменти із відповідача стягувалися у розмірі по 450 гривень на кожну дитину. Як вбачається із заяви відповідача [PERSON], він визнає позовні вимоги позивача [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 р. N 1801-VIII визначено прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років в період з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року в розмірі 1777 гривень, в період з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року - в розмірі 1860 гривень. У цьому звязку суд зазначає те, що СК України не містить норми, яка б визначала як підставу для збільшення розміру уже призначених рішенням суду аліментів - зміни в сімейному законодавстві. Разом з тим, враховуючи те, що збільшення розміру матеріального забезпечення (аліментів) поза будь яким розумним сумнівом, буде сприяти якнайвищому інтересу дитини на належний рівень життя, враховуючи визнання відповідачем позову (а як наслідок визнання відповідачем можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, а ніж встановлено рішенням суду раніше), суд

Outcome: dismissed