Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про виключення майна зі складу спадкового майна та визнання права власності. Вказаний позов мотивує тим, що вона, позивачка, є власником житлового будинку в м. Золочеві по вул. Шевченка, 132 «А» (колишня 11/25 частина житлового будинку по вул. Шевченка, 123 в м. Золочеві) Львівської області. Вказане майно вона отримала в подарунок згідно договору дарування від 30.12.2005р. від свого батька, [PERSON], який помер 13.09.2008р. Крім того зазначає, що після смерті батька відкрита спадкова справа в Золочівській держнотконторі. Сторони по справі є сестрами та обоє є спадкоємцями батька. Серед спадкового майна, зокрема земельна ділянка в м. Золочеві по вул. Шевченка, 123 Львівської області, загальною площею 0,0739га., яка належала померлому на підставі державного акта серія ЛВ №659 від 27.02.1996р. Вказує, що в липні 2014року у звязку з перебуванням в Золочівському районному суді в провадженні цивільної справи за її позовом до відповідачки про визнання права власності на половину спадкового майна їй стало відомо про те, що батько подарував відповідачці частину вказаної земельної ділянки пл. 0,0152га. шляхом вчинення договору дарування від 23.03.2005р. На думку позивачки, частина земельної ділянки, яка була подарована [PERSON] відповідачці, загальною площею 0,0046га., належить їй, оскільки знаходиться під належним їй житловим будинком по вул.. Шевченка, 123 «А» в м. Золочеві, (колишня 11/25 частина житлового будинку по вул. Шевченка, 123 в м. Золочеві), право власності на який вона набула внаслідок вчинення договору дарування від 30.12.2005р. В обґрунтування позову наводить положення ст. 377 ч.1 ЦК України, та ч.1 ст.120 ЗК України, а також положення спадкового законодавства ст.ст. 1216,1218 ЦК України Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.Позовні вимоги підтиримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, представник відповідача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнають. Просять позов задоволити. Третя особа Золоівська міська рада Львівської області в судове засідання не з"явились, надіслали суду лист з проханням про розгляд справи без участі предстаника. Третя особа Золочівська лержавна нотаріальна контора в судове засідання не з"явилися, подали суду лист в якому просять розглядати справи без участі представника. Суд оцінивши належність та допустимість наявних у справі доказів, а також кожного доказу окремо, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо, а також всі докази в їх сукупності, приходить до висновку про повне задоволення позову, виходячи з такого: Позивачці [PERSON] належить на праві власності житловий будинок по вул. Шевченка, 123 «А» в м. Золочеві Львівської області (колишня 11/25 частина житлового будинку по вул. Шевченка, 123 в м. Золочеві Львівської області). Відповідачці [PERSON] належить на праві власності житловий будинок №123 по вул. Шевченка в м. Золочеві Львівської області. Вказаний будинок належав на праві власності батькові сторін, і до 27.03.2009 року знаходився за адресою: м. Золочів Львівської області, вул. Шевченка, 123. Для обслуговування вказаного житлового будинку та господарських будівель батькові сторін, [PERSON] була передана у власність земельна ділянка заг. пл. 0,0739га., згідно рішення виконкому Золочівської міської ради №74 від 30.01.1997р., та виготовлений державний акт серія ЛВ №659 від 27.02.1996р. Згідно договору дарування від 30.12.2005р. [PERSON] подарував позивачці 11/25 часток частина житлового будинку по вул. Шевченка, 123 в м. Золочеві Львівської області, яким згідно рішення виконкому Золочівської міської ради №114 від 27.03.2009року присвоєно адресу м. Золочів вул. Шевченка, 132 «А». Згідно договору дарування від 22.03.2005р. [PERSON] подарував відповідачці, прізвище якої на той час було «Дмитрик» 14/25 часток житлового будинку по вул. Шевченка, 123 в м. Золочеві Львівської області. Згідно договору дарування від 23.03.2005р. [PERSON] подарував відповідачці, прізвище якої на той час було «Дмитрик» земельну ділянку заг. пл. 0,0152 га. із земельної ділянки переданої йому для обслуговування житлового будинку та господарських будівель житлового будинку по вул. Шевченка, 123 в м. Золочеві Львівської області. У спільній сумісній власності, згідно умов договору залишилась земельна ділянка пл. 0,0383га. Суд дослідивши вказані договори в сукупності. А також план земельної ділянки складений в 2005році для укладення договору дарування земельної ділянки встановив таке: подарована відповідачці земельна ділянка заг. пл. 0,0152га., фактично складається з двох земельних ділянок 0,0089 га. та 0,0063га., які знаходяться безпосередньо під будівлями належними відповідачці. Земельна ділянка заг. пл. 0,0046га. знаходиться безпосередньо під житловим будинком по вул. Шевченка, 132 «А» в м. Золочеві (колишня 11/25 частина житлового будинку по вул. Шевченка, 123 в м. Золочеві) Львівської області, а земельна ділянка заг. пл. 0,0383га. займає подвіря, і крім того земельна ділянка заг. пл. 0,0158га. зайнята під ріллею. Таким чином з загальної площі земельної ділянки 0,0739га., що передана для обслуговування житлового будинку - пл. 0,0198га. (0,0046га.та 0,0152га.) зайнята під будівлями, пл.0,0383 під подвірям та 0,0158га. зайнято ріллею. Земельна ділянка заг. пл.0,0046га. знаходиться безпосередньо під житловим будинком по вул. Шевченка, 123 «А» (колишні 11/25 часток житлового будинку в м. Золочеві по вул. Шевченка, 123). Суд погоджується з доводами позивача про те, що вказана земельна ділянка не входить до спадкової маси майна, що успадковується після [PERSON], оскільки згідно вимог ч.1 ст. 120 ЗК України. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналогічно визначено в ст. 377 ч.1 ЦК України. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Вказане вище також вбачається із судової практики Верховного Суду України за наслідками перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема Постанови ВСУ №6-253цс16 від 13.04.2016 року, в якій ВСУ зробив наступний висновок: Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 120 ЗК України\~, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Таким чином суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача до їх задоволення На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved