Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) [PERSON], Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Страхова компанія «Країна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, мотивує тим, що 01.08.2017 року [PERSON], керуючи автомобілем «Богдан» А-09212, д.н.з. [NUMBER], в м. Луцьку по вул. Д.Гордіюк, 14, при виконанні маневру розвороту не зайняв крайнє ліве положення проїзної смуги, не переконався в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під його керуванням, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, та порушено вимоги п.п. 10.4, 10.1 Правил дорожнього руху. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.08.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує на те, що [PERSON] на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] та транспортний засіб «Богдан» А-09212, д.н.з. [NUMBER] на праві власності належить останньому. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу «Renault Lodgy» д.н.з. [NUMBER] №2017/3298 від 29.09.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власникові даного автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП станом на 22.08.2017 року складає 126241,80 грн., з яких 72233,73 грн. йому виплачено ПАТ «Страхова компанія «Країна», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Вважає, що має право вимоги до відповідачів на залишок суми, а саме: 27766,27 грн. підлягає стягненню з ПАТ «СК «Країна» (далі - відповідач 1) (з розрахунку: 100000 грн.(ліміт відповідальності страховика) 72233,73 грн. (сума страхового відшкодування)) та 26241,80 грн. з ФОП [PERSON] (далі відповідач 2) (з розрахунку: 126241,80 грн. (сума завданого матеріального збитку) 100000 грн. (ліміт відповідальності страховика)). Крім того, зазначає, що внаслідок ДТП його автомобіль було пошкоджено, в результаті чого він був позбавлений можливості тривалий час повноцінно користуватися транспортним засобом, що створювало незручності у вирішенні особистих та сімейних питань, у звязку з чим переніс психологічні та емоційні страждання, а тому має право на відшкодування моральної шкоди На підставі наведеного, з врахуванням уточнених та змінених позовних вимог, просить суд стягнути з ФОП [PERSON] на його користь 26241,80 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, стягнути з ПАТ «СК «Країна» на його користь 27766,27 грн. матеріальної шкоди та судові витрати по справі. Відповідач 1 у відзиві на заяву про зміну предмету позову, зазначив, що розмір страхового відшкодування виплачений позивачу у розмірі 72233,73 грн., вважає таким, що розраховано у чіткій відповідності до вимог Закону. Крім того, вказує, що відповідно до ст. 36 Закону України ««Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо вирахування податку на додану вартість та те, що у звіті позивача вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (114851,30 грн.) визначена з урахуванням ПДВ. Якщо з вказаного розміру вирахувати вказаний податок, вартість відновлювального ремонту (без ПДВ) складе 95709,42 грн. У відзиві, доповненні до відзиву відповідач 2 позов не визнав, не погодився із розміром суми матеріального збитку, оскільки, ПАТ «СК «Країна» виплатило вартість матеріального збитку в розмірі 72233,73 грн., згідно звіту про вартість матеріального збитку від 13.09.2017 року з чітким та конкретним обґрунтуванням саме такої суми. Крім того, ставить під сумнів наданий висновок та протокол огляду транспортного засобу наданих позивачем, оскільки з нього не вбачається та не підтверджується заміна чи ремонт додатково ще пяти запчастин, що і становлять різницю між звітами ПАТ «СК «Країна» та звітом позивача. Також не визнає вимогу позивача про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 5000 грн., оскільки, моральну шкоду, згідно з вимогами чинного законодавства, повинен відшкодовувати страховик і лише у випадку заподіяння шкоди здоровю. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2018 року заяву відповідача 2 задоволено, заочне рішення суду від 21 серпня 2018 року скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2018 року залучено до участі у справі в співвідповідача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПАТ «Страхова компанія «Країна» та зобовязано позивача подати заяву про збільшення (зменшення) позовних вимог, зміну підстав чи предмета позову з врахуванням складу учасників справи. Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву, заяву про зміну предмету позову підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у них. Просили їх задовольнити. Відповідач 2 в судовому засіданні позовні вимоги щодо себе не визнав повністю з підстав наведених у відзиві та доповненні на відзив. Просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з нього частини матеріальних збитків та моральної шкоди. Представник відповідача 2 - [PERSON] в судовому засіданні підтримав пояснення [PERSON] Крім того, суду пояснив, що на час дорожньо-транспортної пригоди 01.08.2017 року, винуватець вказаної ДТП [PERSON] не перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON], а останній лише попросив його перевезти автобус. Представник відповідача 1 в судове засідання не зявився, хоча вчасно та належним чином повідомлявся судом про час та місце слухання справи. Третя особа в судове засідання не зявився, хоча вчасно та належним чином повідомлявся судом про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2017 року [PERSON], керуючи автомобілем «Богдан» А-09212, д.н.з. [NUMBER], в м. Луцьку по вул. Д.Гордіюк, 14, при виконанні маневру розвороту не зайняв крайнє ліве положення проїзної смуги, не переконався в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушено вимоги п.п. 10.4, 10.1 Правил дорожнього руху (а.с. 8). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.08.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9). Зазначена обставина, згідно вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає. На час скоєння ДТП транспортний засіб «Богдан» А-09212, д.н.з. [NUMBER], що належить відповідачу 2, був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Країна» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6586920 із лімітом відповідальності 100\~000 грн. за майнову шкоду (а.с.31). За змістом ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному звязку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Зокрема, відповідно до статті 999\~ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV). Згідно зі ст.\~6\~Закону №\~1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35\~Закону №\~1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі №\~1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства\~юстиції України,\~Фонду державного\~майна України\~від 24\~листопада 2003\~року №\~142/5/2092 (далі - Методика). Вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом №\~1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц. Судом встановлено, що на замовлення позивача, було складено звіт № 2017/3298 від 29.09.2017 року про оцінку транспортного засобу «Renault Lodgy», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля складає 126241,80 грн., з яких вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу з врахуванням ПДВ 114851,30 грн. (а.с. 178-197) (далі - звіт № 2017/3298). Відповідно до звіту №15-D/35/8 від 13 вересня 2018 року, виконаного на замовлення відповідача ПАТ «Страхова компанія «Країна», матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Renault Lodgy», складає 86680,48 грн. з ПДВ та 72233,73 грн. без ПДВ (а.с.151-164) (далі - звіт №15-D/35/8). Згідно повідомлення ПАТ «Страхова компанія «Країна» № 1972 від 01.03.2018 року, розмір страхового відшкодування становить 72233,73 грн., які повністю сплачено позивачу, який зазначену обставину підтвердив. Визначаючи суму, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача, суд виходить з наступного. Із протоколу огляду транспортного засобу, доданого до звіту № 2017/3298 вбачається, що при огляді транспортного засобу були присутні та ознайомлені із результатами представник ПАТ «СК «Країна» [PERSON], позивач [PERSON], за наслідками якого визначено 11 позицій деталей та механізмів, що підлягають відновленню чи заміні, зазначено відповідні коди деталей (а.с.188 зворот). Однак, із доданих матеріалів до звіту №15-D/35/8, вбачається, що при огляді транспортного засобу визначено лише 9 позицій деталей та механізмів, що підлягають відновленню чи заміні, без зазначення відповідних кодів деталей (а.с.158). Відтак, суд бере до уваги звіт № 2017/3298, складений на замовлення позивача, оскільки, він є чітким та конкретним, обґрунтованим та належно мотивованим, виконаний на підставі відповідних методик, та з цих же мотивів відхиляє наданий відповідачем 1 звіт №15-D/35/8. Крім того, суд враховує ту обставину, що після скасування заочного рішення суду, учасниками справи не заявлялося клопотання про призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи. При цьому судом належним чином зясовувалося обізнаність сторін із їхніми процесуальними правами та обовязками. Таким чином, згідно звіту № 2017/3298 вартість матеріального збитку, яку за Законом № 1961-IV мав сплатити страховик як страхове відшкодування становить 114851,30 грн., що становить собою суму відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та податку на додану вартість. Оскільки, пошкоджений автомобіль на час розгляду справи фактично не відремонтовано, то в силу вимог ст.36.2 Законом № 1961-IV,\~відповідач ПАТ\~«СК «Країна» зобовязаний відшкодувати страхове відшкодування за вирахуванням суми визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, розмір якого згідно вимог ст.ст. 193, 198, п. 10 Підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" Розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України на даний час становить 20 %. Тому, в даному сума страхового відшкодування, яке має виплатити відповідач ПАТ «СК «Країна» на користь позивача за вирахуванням ПДВ становить 95709,42 грн. (114851,30*1,2), що не перевищує ліміт відповідальності страховика, встановлений у полісі обовязкового страхування (а.с.31). Отже, в даному випадку, відповідач 1, виплатив позивачу, як потерпілій стороні, страхове відшкодування, сума якого менша, ніж сума коштів, яка підлягає до виплати в порядку виплати коштів відповідно до Закону № 1961-IV. Оскільки, відповідач 1 сплатив позивачу 72233,73 грн. страхового відшкодування, то до стягнення з ПАТ «СК «Країна» на користь підлягає 23475,69 грн. майнової шкоди завданої внаслідок вищевказаної ДТП (95709,42 грн. 72233,73 грн.). Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 матеріальної шкоди в розмірі 26241,80 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, до задоволення не підлягають, оскільки, в силу вимог ст.1167, 1187, 1188 ЦК України, як моральна так і майнова шкода у разі взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особо, яка на відповідній правовій підставі керувала транспортним засобом. Як встановлено судом, у момент ДТП на відповідній правовій підставі належним [PERSON] транспортним засобом, керував третя особа [PERSON] (винуватець ДТП), який у той час не перебував у трудових відносинах з [PERSON], що підтверджується відповіддю ГУ ДФС у Волинській області (а.с. 206), яка спростовує викладені у постанові суду від 16.08.2017 року обставини щодо працевлаштування [PERSON] (а.с.9). Крім того, позивач, подавши до суду заяву про зміну предмету позову, не скористався передбаченим ст. 51 ЦПК України правом на залучення [PERSON] в якості співвідповідача у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково на суму 23475,69 грн., які підлягають стягненню з відповідача 2 ПАТ «СК «Країна». Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача 2 на користь позивача, слід стягнути 352,40 грн. судового збору, відповідно до задоволеної частини позовних вимог. Крім того, при поданні позову, позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, яка не була оплачена судовим збором. Оскільки, в даній частині позовних вимог [PERSON] відмовлено, то судовий збір в розмірі 704,80 грн. необхідно стягнути з нього в дохід держави.

Outcome: partial