Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

9 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Томашпільського районного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна, в якому просить скасувати арешт, накладений 27 вересня 2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Томашпільського районного управління юстиції на ? частину квартири [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності. Дану заяву прокурор обґрунтував наступним. 4 лютого 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Томашпільського РУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-8 виданого 8 квітня 2001 року Томашпільським районним судом Вінницької області щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 12 січня 2001 року і до її повноліття. 27 вересня 2013 року головним державним виконавцем відділу ДВС Томашпільського РУЮ було описано і арештовано ? частину квартири [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності. 23 квітня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Томашпільського РУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, так як закінчився передбачений законом строк для даного виду стягнення. Відповідно до постанови, стягувачка відмовилася залишити за собою не реалізовану на електронних торгах ? частину квартири [ADDRESS]. У цій же постанові зазначається, що заборгованість по виплаті аліментів станом на 23 квітня 2015 року становить 16338,22 грн. На початку січня 2017 року позивач звертався до Томашпільського районного відділу ДВС зняти арешт з ? частини вказаної квартири. 30 січня 2017 року позивач отримав відповідь з якої вбачається, що арешт не може бути знятий виконавчою службою, так як по виконавчому провадженню несплачений ним борг у розмірі16338,22 грн. Разом з тим позивачем зазначено, що згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року зменшено розмір заборгованості, визначений відділом ДВС по сплаті аліментів з [PERSON] на корить [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] з 43468, 60 грн. до 27433 грн. Позивач зазначає, що вказана сума заборгованості станом на день закриття провадження повністю погашена. Оскільки заборгованість по сплаті аліментів, яка б давала підстави для збереження накладеного арешту не існує, тому накладений арешт підлягає скасуванню в зв'язку з чим позивач [PERSON] звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ній та попросила її задовольнити. Представник Томашпільського районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з'явився, однак начальник Томашпільського районного відділу ДВС Ющишен В.В. подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника ДВС, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову та скасування арешту, разом з тим зазначила, що всю суму заборгованості [PERSON] не сплачено. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 4 лютого 2010 року державним виконавцем відділу ДВС Томашпільського РУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2087 виданого [INFO] Томашпільським районним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку доходів, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно (а.с.14) З постанови головного державного виконавця відділу ДВС Томашпільського РУЮ від 30 вересня 2013 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, вбачається, що 27 вересня 2013 року було описано та арештовано ? частини квартири належної на праві власності [PERSON], що розташована за адресою [ADDRESS]. (а.с.15) Як вбачається з постанови державного виконавця відділу ДВС Томашпільського РУЮ від 23 квітня 2015 року виконавчий документ - виконавчий лист № 2-87 виданий 8 квітня 2001 року Томашпільським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини повернуто стягувачу. (а.с.16) З відповіді начальника Томашпільського районного ВДВС від 30 січня 2017 року на запит [PERSON] вбачається, що на виконанні в ДВС перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] По зазначеному виконавчому провадженні нараховано несплачений [PERSON] борг у розмірі 16338,22 грн. У зв'язку з досягненням дитиною повноліття виконавче провадження було завершено, виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення для погашення вказаного боргу 16338,22 грн. Зазначено, що при завершенні виконавчого провадження , арешт накладений на майно не знімається. (а.с.13) Разом з тим з відповіді начальника Томашпільського ВДВС від 3 березня 2017 року на запит представника позивача за довіреністю [PERSON] вбачається, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-87 виданого 8 квітня 2001 року Томашпільським районним судом про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] було завершено у 2013 році. Дане провадження було знищено 9 лютого 2017 року (а.с.12) Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області про зменшення заборгованості по сплаті аліментів, зменшено розмір заборгованості, визначений відділом ДВС Томашпільського РУЮ Вінницької області по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], які стягуються за постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 січня 2001 року (виконавчий лист № 2-87, виданий Томашпільським районним судом Вінницької області 08.04.2001 року) з 43468,60 грн на 27433 грн (двадцять сім тисяч чотириста тридцять три гривні). Дане рішення набрало законної сили 23 жовтня 2014 року. (а.с.8-11) Згідно наданих позивачем [PERSON] квитанцій вбачається, що останній сплачував стягувачу [PERSON] вказані в квитанціях суми заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини (а.с.19-24) Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на день виникнення спірних правовідносин) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження"(станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. У п.5 ч.3 зазначеної статті передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на день виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, вбачається, що заборгованість по аліментах, яка виникла у 2013 році та яка згідно рішення Томашпільського районного суду від 13 жовтня 2014 року у цивільній справі № 146/1566/14-ц була зменшена до 27433 грн , станом на час розгляду справи майже погашена, що підтверджується копіями квитанцій та не заперечується стягувачем, виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого документу - закінчено. Враховуючи, що вищевказаний виконавчий документ на виконанні не перебуває, крім того як встановлено в судовому засіданні та визнано стягувачкою [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів в більшій частині погашена, сама [PERSON] не заперечує проти скасування арешту, тому вимоги позивача про скасування арешту з належного йому майна підлягають задоволенню, так як відсутні підстави існування арешту майна боржника в рамках того виконавчого провадження, в якому арешт був накладений. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень, які позивач не просив стягувати з відповідача, а тому суд відносить ці витрати за його рахунок. На підставі наведеного та

Outcome: approved