Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

29.10.2020 р. ОСББ «ДЕПО 81» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначило, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , є співвласниками багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «ДЕПО 81». Згідно статуту ОСББ «ДЕПО 81» є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачами обов`язку заборгованість за утримання будинку за період з 01.04.2018 р. - 31.07.2020 р. складає 12192,88 грн. Вимога позивача про погашення зазначеної заборгованості залишена відповідачами без задоволення. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 19288,04 грн грн., яка складається з: -12 192 гр. 88 коп. сума основного боргу -6240 гр. 32 коп. втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку -854 гр. 84 коп. 3% річних від простроченої суми заборгованості Ухвалою від 24.11.2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло.Відзив на позов відповідачами не надано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДЕПО 81», об`єднання створено власниками квартир та нежитлових багатоквартирних будинків об`єднаних комунікаціями, що розташовані: [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» . Згідно п.1 розділу 2 статуту ОСББ «ДЕПО 81», метою об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для платежів, передбачених законодавством та цим статутом. З Інформації з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР (а.с.26,27) судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ч.4 ст.4 цього Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. За змістом ст.10 Закону - вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке є обов`язковим для всіх співвласників і може бути оскаржене в судовому порядку. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (ч.6 ст.13 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співввласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом платежі. Згідно з чч.5, 8 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири і у свою чергу співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, внаслідок неналежного виконання [PERSON] , [PERSON] , свого обов`язку щодо сплати витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 31.07.2020 р. у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 12192,88 грн. На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачем надано акт взаєморозрахунків розрахунків на утримання будинку за період з 01.04.2018 р. по 01.07.2020 р. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачі у справі не спростували належними та допустимими доказами, як факт отримання наданих позивачем послуг, так і розмір заборгованості за їх надання. Позивачем окрім стягнення з відповідачів заборгованості за наданими послугами, заявлено вимогу про стягнення з них відповідно до ст.. 625 ЦК України індекс інфляції за весь час прострочення а також три відсотки річних. Зважаючи що надані розрахунки відповідачами не спростовано, суд дійшов до висновки, що позивач має право на відшкодування суми індексу інфляції та трьох відсотків річних у визначеному позивачем розмірі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та стягнення витрат пов*язаних із оплатою професійної правничої допомоги, суд виходить з наступного. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. ч. 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 79 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на професійну правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, обчислюється за кожну годину пропорційно до середньої заробітної плати особи, розрахованої відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100; загальний розмір виплати не може перевищувати суми, розрахованої за відповідний час, виходячи із трикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Водночас,склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження обставин надання правової допомоги ОСББ «ДЕПО 81» надало договір № 10/07-01 про надання правової допомоги з Адвокатським Бюро «Каганович та Партнери», Акт наданих послуг до договору № 10/07-01 від 10.07.2020 р., платіжне доручення про сплату за договором № 10/07-01 послуг. Дослідивши доводи позивача про розподіл судових витрат, суд, відповідно до ст. 141,142 ЦПК України,Закону України «Про судовий збір», стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору та правничу допомогу.

Outcome: approved