Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Позов мотивовано тим, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів доходів щомісячно, але неменше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що у відповідності до внесених змін до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому просить збільшити розмір аліментів, які за рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2016 року стягуються відповідача на користь позивача до 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, однак надала заяву у відповідності до якої просить розглянути справу за її відсутності, а також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, однак надав заяву у відповідності до якої просить розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2016 року, що 04.11.2016 року набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів доходів щомісячно, але неменше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~ У відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Враховуючи викладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнає повністю, наявні підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, для задоволення позову в повному обсязі та збільшення розміру аліментів, які за рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2016 року стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO],до 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved