Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

21 червня 2017 року позивачі звернулися до суду із відповідним позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO], в рівних частинах по 1/8 частині права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії [NUMBER] розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах, виданого на ім'я [PERSON], та яка згідно вказаного сертифікату перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» та розташована на території Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) із числа земель, яка перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» площею 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату серії [NUMBER], оформленого на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації від 08.06.1998 року № 276. [INFO] [PERSON] помер, не залишивши заповіту. За [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є відповідно його дітьми та дружиною, рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 21.04.2017 визнано право по 1/4 частині земельної ділянки згідно сертифіката на право на земельну частку (пай). Крім позивачів спадщину прийняв також і батько померлого [PERSON], що помер [INFO]. Звернувшись до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], отримали відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, у зв'язку з чим позивачі змушені були звернутися до суду, сплативши судовий збір. У судове засідання позивачі не з'явилися. Представник позивачів [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з наведених мотивів, просила здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], про що в книзі записів громадського стану про народження Довжанською сільською радою Золочівського району Харківської області 12.06.1970 року зроблено відповідний актовий запис №14, що підтверджується наданим до суду свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.24). [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що в книзі записів громадянського стану про народження палацом «Жовтневий» м. Харкова 15 вересня 1989 року зроблено відповідний запис № 1178, що підтверджується наданим до суду свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яка після реєстрації шлюбу 26.10.2013 з [PERSON] обрала прізвище чоловіка - [PERSON], що також вбачається із наданого суду свідоцтва про шлюб серія [NUMBER](а.с. 55,56). [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], про що в книзі записів громадянського стану про народження палацом «Жовтневий» м. Харкова 06 квітня 1991 року зроблено відповідний запис № 412, що підтверджується наданим до суду свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). [INFO] у віці 57 років померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 09.09.1994 року зроблено відповідний актовий запис №35, та того ж дня Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області видане відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.53). [INFO] у віці 28 років помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 01.06.1998 року зроблено відповідний актовий запис №31, та того ж дня Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області видане відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [INFO] у віці 66 років помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 06.03.2004 року зроблено відповідний актовий запис №15, та того ж дня виконавчим комітетом Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області видане відповідне свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 7). На підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації від 08 червня 1998 року № 276 [PERSON], що проживав у [ADDRESS] було надано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 06 вересня 1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 433, що підтверджується копією відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 02 грудня 2002 року (а.с.74). Відповідно до інформації Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області від 02.11.2016 року № 29-20.21-0.8-2171/2-16 був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] серія [NUMBER] зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів за № 433. Дата реєстрації сертифікату 06 вересня 1999 року. [PERSON] включений у список, який додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Довжанський». Вартість земельної частки (паю) загальною площею 7,38 в умовних кадастрових гектарах станом на 01.01.2016 року становить 181158,45 грн. (а.с.21). 18 травня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що за місцем реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану - відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу того ж дня зроблено запис №415 та видано відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно з інформацією Довжицького сільського голови Коник В.Б. від 02.02.2017 року № 02-21/45 на день смерті [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований та проживав його батько - [PERSON]. Відповідно до інформації Довжицького сільського голови Коник В.Б. від 19.07.2016 року №02-21/391 останнє зареєстроване місце проживання померлого [INFO] [PERSON] (28.04.1937 р.н.) на день його смерті - [ADDRESS]. За однією адресою з [PERSON] на день його смерті ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав. 17.01.2017 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. № 43/02-31 відмовлено [PERSON], яка діє за [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], на 1/4 частку права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» с. Довжик Золочівського району Харківської області, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по 1/8 частки кожному в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно (а.с.23). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЗК України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 та ЦК УРСР (в ред. 1963 р.). Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Статті 1217 ЦК України встановлюють, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином спадкоємцями п'ятої черги після смерті [PERSON] були його онуки [PERSON] та [PERSON], які на час відкриття спадщини 05.03.2004 були неповнолітніми та вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин суд доходить висновку, що після смерті [PERSON], [INFO], відкрилася спадщина, до складу спадкового майна в тому числі входить 1/4 частина права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Довжанський» с. Довжик Золочівського району Харківської області, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON], сину спадкодавця, який помер [INFO], спадкоємцем після якого був його батько [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці п'ятої черги за законом згідно положень ст.ст. 1265, 1268 ЦК України, як такі, що фактично прийняли спадщину та відповідно успадкували право на земельну частку (пай) в рівних частинах по 1/8. Інших спадкоємців немає, оскільки з заявами про прийняття спадщини до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області ніхто не звертався. Враховуючи, що нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину з мотивів ненадання оригіналу правовстановлюючого документа, отримати який на даний час є неможливим, суд захищає права позивачів у обраний ними спосіб, шляхом визнання права на частину земельної ділянки у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved