Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку коштів в розмірі 64500 гривень гонорар та 4150 гривень додаткові витрати повязані з відвідуванням ОСІ та участі у слідчих діях та судових засіданнях, витрати по сплаті судового збору та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. 12.02.2016 року адвокат [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в порядку ст. 31 ЦПК України та просить стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 64500 гривень гонорар та 4150 гривень додаткові витрати повязані з відвідуванням ОСІ та участі у слідчих діях та судових засіданнях, витрати по сплаті судового збору та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2016 року позовні вимоги адвоката [PERSON] до [PERSON] в порядку п.5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишені без розгляду. Позивачка мотивує вимоги тим, що 24.06.2015 року між позивачем, як адвокатом [PERSON], з одного боку та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], укладена угода про захист прав останнього у досудовому кримінальному провадженні. Умовами договору визначена сума гонорару та витрат, повязаних з виконанням угоди. Сума гонорару становить 21500 грн. досудове слідство та перша інстанція, 21500 грн. в апеляційній інстанції та 21 500 грн. після звільнення. Сума додаткових витрат для виконання угоди складає 450 гривень відвідування у ОСІ та 350,0 гривень слідчі дії та судові засідання. Позивач умови договору виконала у повному обсязі, проте [PERSON] всупереч умовам договору не оплатила суму гонорару та суму додаткових витрат під час надання нею правових послуг і. Сторони в судове засідання 24 травня 2016 року не зявились, про день місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила. В судовому засіданні 15.02.2016 року відповідачка позовні вимоги не визнала. В матеріалах справи наявні заперечення відповідачки, які надійшли до суду 16 січня 2016 року, в яких зазначено, що вона не укладала з позивакою договору та не узгоджувала з нею суму гонорару в розмірі 64\~500 гривень (а.с.44-46). Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27 січня 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2157, про що свідчить свідоцтво № VI-28/184. Дата видачі 31 січня 2012 року. 24.06.2015 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], укладена угода № 121 про захист прав [PERSON] на стадії здійснення досудового кримінального провадження. Відповідно до п. 2 угоди зміст доручення і місця в якому підлягає виконанню визначені: СУ ГУ МВС України в Одеській області, Приморський районний суд міста Одеси, Апеляційний суд Одеської області. Отже, змістом договору між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було визначено здійснення захисту прав (представництво) [PERSON] на стадії досудового слідства в різних органах ведення досудового слідства, прокуратури та суду, ОСІ без обумовлення кінцевого результату кримінального провадження. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У Правилах адвокатської етики зазначено, що «гонорар є єди\-ною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за подання правової допомоги клієнту» (ст. 33). В угоді про подання правової допомоги, яка має укладатися у письмовій формі, міс\-тяться дані щодо розміру гонорару, визначаються порядок його обчислення (фіксована сума чи погодинна оплата) і внесення (авансування, оплата за результатом тощо); розмір, порядок об\-числення і внесення фактичних видатків, пов'язаних з виконан\-ням доручення (ст. 17). Гонорарні відносини, компенсація витрат, повязаних з виконанням цієї угоди визначені наступним чином, а саме представництво в суді першої інстанції - 21\~500 гривень, досудове слідство 21\~500 гривень, апеляційна інстанція 21\~500 гривень, після звільнення. Компенсацію витрат визначено 450 гривень відвідування СІЗО, 350 гривень інші засідання. Єдиною умовою строку сплати гонорару за додатковою угодою сторонами визначено, що грошові кошти будуть сплачені [PERSON] після звільнення особи, з якою вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, з-під арешту. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2015 року [PERSON] було взято під варту та поміщено в Одеський слідчий ізолятор. Апеляційним судом Одеської області 08.06.2015 року ухвала Приморського районного суду міста Одеси залишена без змін. До Приморського районного суду міста Одеси подано клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. У судовому засіданні від 10.07.2015 року Приморським районним судом міста Одеси у задоволенні цього клопотання було відмовлено. При цьому, судом було подовжено строк тримання під вартою [PERSON] до 22.09.2015 року. На ухвалу Приморського районного суду міста Одеси подана апеляційна скарга, у розгляді якої приймала участь позивач адвокат [PERSON]М, яка була задоволена апеляційним судом Одеської області. Так, на підстави ухвали апеляційного суду Одеської області від 03.08.2015 року звільнено з-під варти [PERSON] в залі суду. Як вбачається із відповіді Одеської установи виконання покарань № 21 від 19.08.2015 року на запит адвоката [PERSON] повідомлено, що увязнений [PERSON], [INFO] вибув з установи 03.08.2015 року. Рішенням кваліфікаційно дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 22 вересня 2015 року (провадження № 470/15, реєстраційний № 470/0/14-2/2015) відмовлено у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката [PERSON], що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2157 видано за рішенням КДКА Одеської області від 31.01.2012 року, що заявою [PERSON] у звязку з відсутністю в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Предметом звернення заявниці стало, що на ії неодноразові звернення [PERSON] відмовляється повертати документи, в замін чого вимагає в неї безпідставно грошові кошти за ненадані і невиконанні послуги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат) зобовязується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобовязується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, настали обумовлені договором події для сплати розміру гонорару адвокату [PERSON], в сумі зазначеній в договорі, тому в судовому порядку підлягає стягненню оплата ії праці. При цьому, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 гривень. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. N 4) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440(1) ЦК та іншим законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону від 12 травня 1991 р. N 1023-XII "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено. В порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України адвокату [PERSON], на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі, що пропорційний задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial