Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про виділення в натурі частки із спільної часткової власності і спросить виділити йому 1/6 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], яка дорівнює 13,45 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 29.03.2012 року у справі № 2/1815/46/2012 за ним визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS], яка знаходиться у спільній частковій власності. Як встановлено судом, в період шлюбу з відповідачем було придбано 1/2 частину житлового будинку загальною житловою площею 59,30 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель в [ADDRESS], на земельній ділянці 447 кв.м, на якій знаходиться сарай літ. «Б», погріб літ. «п/г», сарай літ. «В.в1», огорожа літ. «И1». Згідно свідоцтва про право власності на заповітом від 26.08.2005 р. інша 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд належить [PERSON] В силу характеру стосунків з відповідачкою, сумісне проживання у даній спірній квартирі є неможливим, тому вважає, що йому може бути виділена 1/6 частина вищевказаного житлового будинку, яка перебуває у спільній частковій власності, а саме: кухня 1-2 та спальня 1-3. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, пояснили обставини, викладені в ньому. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали і пояснили про обставини, викладені у запереченні ( а.с. 36-38). Третя особа [PERSON] про розгляд справи 15.05.2014 року повідомлений належним чином (а.с. 30). В подальшому судовий виклик на 22.05.2014 року повернутий суду з позначкою, що адресат помер (а.с. 33). Сторони не наполягали на зупиненні справи до вступу в справу правонаступника. Суд також вважає, що наслідки розгляду даної справи не можуть вплинути на право власності правонаступника, в той час, як зупинення розгляду справи призведе до невиправданого порушення строків розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Між сторонами склалися правовідносини з приводу спільної часткової власності. Конституція України за кожним закріпляє право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. ч.1 ст. 41). Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.4-5). Вказана частина нерухомого майна, як приватна спільна часткова власність, зареєстрована за позивачем у КП «Роменське МБТІ» (а.с.6). Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду виданий на ім'я [PERSON] - 1/3 частина, та [PERSON], 1/6 частина (а.с.7). Статтею 364 ч.2 ЦК України передбачено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до п. 12, п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 727/728 від 19 вересня 2014 року ринкова вартість належної сторонам 1/2 частини житлового будинку, розташованого в м. Ромни по вул. Першотравневій 94, станом на дату проведення обстеження дорівнює 99700 гривень. З технічної точки зору визначити можливі варіанти виділу в натурі 1/6 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], яка дорівнює 15,6 кв. м, з урахуванням варіанту, зазначеного позивачем и на плані будинку синім кольором (а.с. 11) з урахуванням планувальних характеристик житлового будинку не видається можливим. Надати відповідь на питання про розмір компенсації, належної сторонам у разі відхилення від ідеальних часток, необхідності проведення переобладнувальних робіт з зв'язку з розподілом або неможливості реального розподілу не видається за можливе. На підставі проведених розрахунків вартість 1/2 частини житлового будинку, що припадає на: 1/6 частку позивача ([PERSON].) становить 32233,33 грн., 1/3 частку відповідача ([PERSON].) становить 66466,67 грн. (а.с. 67-79). На грошову компенсацію належної частки майна позивач не погоджується. Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач не надав доказів щодо можливості виділення його частки в натурі. Враховуючи викладене слід відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed