Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить: припинити право відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на частки в колгоспному дворі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: по [ADDRESS] Городенківського району, Івано-Франківської області; визнати за ним - [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року помер дід позивача - [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть Рашківської сільської ради зроблено відповідний актовий запис за № 15 від [INFO] року. При житті [PERSON] 24.03.2009 року склав заповіт, яким заповів все належне йому майно своєму внуку [PERSON], [INFO]. Даний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 10 Рашківської сільської ради від 24.03.2010 року, вказаний заповіт не скасований і не відмінений. З моменту свого народження позивач проживав в одному господарстві із дідом, постійно допомагав йому у веденні господарства. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне покійному майно. [PERSON] являвся головою колгоспного двору по [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок , яке видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13.07.1988 року і зареєстроване в Коломийському БТІ в реєстровій книзі за реєстровим № 120 від 06.08.1988 року. Позивач відповідно до ЦК України фактично прийняв дану спадщину, вступив у володіння та управління спадковим будинковолодінням, а саме проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадпщни, підтримує дане господарство в належному стані, обробляє земельну ділянку, сплачує податки та страховки, оплачує комунальні послуги, проводив поточні ремонти в будинку, виготовив технічний паспорт на будинок, тощо. Однак [PERSON] не взмозі юридично оформити свої спадкові права після смерті діда на житловий будинок по [ADDRESS] Городенківського району, оскільки в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь йому відмовлено у видачі як спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] у зв»язку із тим, що свідоцтво про на право особистої власності на жилий будинок видане на голову колгоспного двору покійного [PERSON], а станом на 15.04.1991 року, на час ліквідації колгоспних дворів, у вказаному господарстві крім померлого в житловому будинку проживали померла [PERSON], син [PERSON], невістка [PERSON], внуки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], і частки кожного в даному житловому будинку не визначені. В зв»язку із цим нотаріус рекомендував позивачу звернутися із позовною заявою в Городенківський районний суд про визнання права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] На спадкове майно ніхто крім позивача не претендує. Рашківська сільська рада теж не заперечує щодо оформлення права власності на житловий будинок за позивачем. Відповідачі по справі -[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовляються від своїх часток спадкового майна по [ADDRESS] в користь позивача. В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Рашківська сільська рада не заперечують проти позову. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 06.08.1988 року, виданого на основі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 134 від 13.07.1988 року слідує, що в цілому домоволодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Як слідує з довідки № 878 від 05.12.2016 року, виданої виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району, [ADDRESS], перейменована на [ADDRESS] нумерація не змінилася. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в [ADDRESS] складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1962/1991 р., загальною площею 94,4 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., стодоли, 4 сараїв, літньої кухні, погрібу, навісу, вбиральні, гаражу, колодязя, воріт, 2 огорож, вигрібної ями. Згідно звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП [PERSON] встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами станом на 21.07.2016 року становить 102588 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Згідно довідки № 475, виданої 04.08.2016 р. виконавчим комітетом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що згідно даних погосподарської книги № 1, особового рахунку [NUMBER] та [NUMBER] станом на 1991 рік в [ADDRESS] були зареєстровані за місцем проживання та проживали: [PERSON], [INFO] - голова господарства; [PERSON], [INFO] - дружина; [PERSON], [INFO] р.н. - син; [PERSON], [INFO] - невістка; [PERSON], [INFO] - онук; [PERSON], [INFO] - онук; [PERSON], [INFO] - онук. [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечують щодо визнання права власності по колгоспному двору за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], що стверджено поданими до суду заявами. За заповітом від 24.03.2010 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Рашківської сільської ради, зареєстрованим за № 10, [PERSON] заповів на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право - своєму внукові [PERSON], 1990 р.н. [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є його внук [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 72 від 24.01.2017 року, виданою виконкомом Рашківської сільської ради підтверджено, що [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на день смерті [PERSON], який помер [INFO] року, був зареєстрований та проживав разом з ним в [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1763/02-31 від 06.12.2016 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON], померлого [INFO] року, на житловий будинок [ADDRESS], оскільки вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 року належить відповідна частка житлового будинку; проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З довідки № 907 від 13.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Рашківської сільської ради слідує, що розмір земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, за адресою: [ADDRESS] становить площею 0,25 га. Позивач фактично успадкував житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. На підставі ст.ст. 317, 328, 346-347, 365, 1216 ЦК України,

Outcome: approved