Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

26 листопада 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 31\~січня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № DNALRG213781533, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 6\~303,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 13 листопада 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 15 874,77 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6 303,00 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 4,75 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 403,40 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязання у розмірі 7\~931,49\~грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 732,13 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Позивач передав 31 січня 2013 року відповідачу [PERSON] у власність 6\~303\~гривні, на умовах укладеного з нею цього ж дня згідно з ст. 1054 ЦК України кредитного договору № DNALRG213781533 відповідно до ст.ст. 207, 639 цього кодексу у формі заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг, долучених до справи в копії (а.с. 4, 5-14). За умовами цього договору, що обовязкові для сторін у справі згідно з ст. 629 ЦК України, відповідач [PERSON] отримала в кредит кошти на споживчі потреби під проценти за користування коштами в розмірі 0,12 % річних, з поверненням позивачу частинами у визначені узгодженою заявою позичальника строки до 30 липня 2014 року. Відповідно до п. 2.4.2.3.3 умов і правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався повернути банку кредит (грошові кошти), сплатити відсотки за його користування, винагороду, комісію та інші платежі, відповідно до Заяви, даних Умов, що мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України. Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання умов виконання та строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п.п. 2.4.5.1, 2.4.5.5 Умов і правил надання банківських послуг пенею в розмірі 0,15\~% від суми простроченого платежу, але не менше 1\~гривні за кожний день прострочки платежу та штрафом в розмірі 500\~грн. + 5 % від суми заборгованості, а також сплачує банку щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 100,85 грн., що передбачено в п. 5 Заяви позичальника. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобовязання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 3), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача, що він не оспорював. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступила від умов про частину виконуваного обовязку, і строків виконання за договором, у звязку з чим відповідач прострочила виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, з урахуванням визнаних позивачем отриманих сум, відповідач [PERSON] в порушення ст. 530 ЦК України прострочила виконання взятих перед позивачем зобов'язань. З цих підстав права позивача згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням на його користь з відповідача 6 303 гривень 00\~коп. боргу за кредитом і 4\~гривні 75 коп. боргу за процентами. Так само, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача на його користь відповідно до ст. 550 ЦК України відповідач зобовязана сплатити за весь час прострочення сплати боргу 1 232 гривні 13 коп. штрафу, 7\~931\~гривню 49 коп. пені, а також 403\~гривні 40 коп. комісії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved