Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

23.06.2017 року позивач, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що їй 77 років і вона отримує пенсію за віком в розмірі 1516 грн.22 коп, що є меншим від прожиткового мінімуму для громадян-1684 грн., інших джерел доходів немає. Відповідач, [PERSON], є її сином. Наскільки їй відомо, відповідач надає послуги по вантажних перевезеннях. Останні 2 роки відносини з нею син не підтримує, її життям не цікавиться, та не надає їй жодної допомоги та догляду. Вказує, що стосунки у них настільки напружені, що вона змушена була звернутися в органи поліції із заявою про протиправні дії щодо неї із боку сина. Йому винесено офіційне попередження. Крім сина у неї є ще донька, яка проживає в [PERSON], [INFO], яка час від часу надає їй допомогу. Зазначає, що вона вдова, 14 квітня 2013 року помер її чоловік, [PERSON]. Вказує, що їй важко ходити, оскільки вона пересувається за допомогою палиці, має проблеми із зором. Через похилий вік вона змушена підтримувати своє здоров"я медикаментозно, потребує стороннього догляду у побуті, їй важко самостійно робити закупки, вона користується допомогою сторонніх людей, тому несе додаткові витрати.Її син не бажає добровільно надавати їй допомогу, при спілкуванні між ними виникають постійні сварки. Зазначає, що вона зверталася з листом до Коломийської РДА про призначення їй соціального робітника, однак листом від 10.03.2017 року їй відмовлено, оскільки вона не є одинокою, а повнолітні діти зобов"язані утримувати батьків. У зв"язку з наведеним, вона бажає отримувати від [PERSON] аліменти в розмірі 3200 грн. на місяць. В судовому засіданні позивач, [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник позивача [PERSON], [PERSON]\~ в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, та вказала, що вимоги позивача необгрунтовані, оскільки відповідач ввесь період піклувався про свою матір, надавав їй матеріальну допомогу, хоча сам хворіє та потребує оздоровлення. Просила суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити, з підстав зазначених в запереченні відповідача. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] оплачував йому кошти за те, щоб він допомагав його мамі [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження\~ відповідача, [PERSON] є сином позивача - [PERSON] ( а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено частиною 1 статті 204 СК України. Відповідно до статті 201 СК України, обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків. Таким чином, моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Згідно статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Позивач є пенсіонером (а.с. 4 - копія пенсійного посвідчення), тобто в правовому розумінні непрацездатною, отримує пенсію (а.с.19, 113 - копії довідки), отримує субсидію (а.с.114-115) . Позивач має проблеми із здоров"ям та неодноразово зверталася за медичною допомогою та їй проводилося ряд обстежень (а.с.6-16) Відповідач страждає на ряд захворювань та йому проводилося ряд обстежень (а.с. 49-52). Крім того, відповідачу призначено третю групу інвалідності 07.03.2018 року. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який на даний час офіційно не працює, потребує лікування, не має можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] в розмірі 3200 грн., а тому суд вважає за необхідне стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 23.06.2017 року. Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial