Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] помер його брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 9,1337 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: [NUMBER], згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Миролюбівською сільською радою Братського району Миколаївської області 27 грудня 2000 року. 23 листопада 2017 року була заведена спадкова справа за №121/2017 після смерті [PERSON] за заявою позивача. Підготувавши всі необхідні документи щодо прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом відмовлено було мені у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. У судове засідання з'явився представник позивач, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання з'явився відповідач, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 9,1337 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миролюбівської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер: [NUMBER], згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Миролюбівською сільською радою 27 грудня 2000 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON], померлого [INFO], була заведена спадкова справа за № 131/2017 Братською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Спадкоємцями є [PERSON] (а.с. 29). Згідно довідки Миролюбівської сільської ради Братського району Миколаївської області № 828 від 31.07.2017 року, до складу сім'ї померлого входили: [PERSON], [PERSON], які були зареєстровані за адресою померлого з 2000 року по теперішній час (а.с. 13). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1264 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Під час судового засідання судом було встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку у позивача відсутній (а.с. 15). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право на на земельну ділянку площею 9,1337 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миролюбівської сільської ради Братського району Миколаївської області, кадастровий номер: [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], яка належала йому на праві приватної власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Миролюбівською сільською радою 27 грудня 2000 року. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved