Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності у порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті її чоловіка - [PERSON], [INFO], залишилося як спадкове майно житловий будинок [ADDRESS]. Вона, як спадкоємець за законом, з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом у видачі такого, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. На підставі наведеного, просить суд визнати за нею - [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS]. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача - виконавчого комітету Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився. Сільський голова Зелінський Е.Ф., надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, позовні вимоги підтримують. Представник третьої особи без самостійних вимог - Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча нотаріальною конторою Пріц О.І., надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримують. Представник третьої особи без самостійних вимог - реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, начальник управління - Делятинчук А.І., надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, позовні вимоги залишають на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, та перевіривши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Встановлено, що позивачка [PERSON], являється дружиною спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Судом встановлено, що після смерті громадянина [PERSON], залишилося спадкове майно: житловий будинок [ADDRESS] Вартість даного житлового будинку становить 92735 гривень, що стверджується звітом про оцінку житлового будинку. В матеріалах справи міститься рішення про надання у безстрокове користування земельної ділянки для індивідуального житлового будинку, дозвіл на право виконання будівельних робіт, акт про відведення земельної ділянки, які видані на спадковий будинок, тому такий не може розцінюватися як об'єкт самочинного будівництва. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви. Враховуючи, що позивачка по справі належить до першої черги спадкоємців за законом, фактично прийняла спадщину, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Outcome: approved