Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

20.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідач по справі [PERSON] є її батьком. В вересні 2014 року вона поступила навчатися на денну форму навчання до Красноармійського індустріального інституту Державного вищого навчального закладу « Донецький національний технічний університет, навчання платне. До досягнення нею вісімнадцятирічного віку батько сплачував на її користь аліменти. На теперішній час ніякої матеріальної допомоги від батька вона не отримує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, на період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст.. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі , оскільки проти цього не заперечує позивач по справі. Суд заслухавши позивачку, з"ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] ( а.с. 5). Позивачка є студенткою 1 курсу факультету економіки і менеджменту Красноармійського індустріального інституту Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» 1У рівень акредитації, форма навчання денна, термін навчання з 01.10.2014 року по 30.06.2018 року; навчання студента здійснюється за рахунок коштів фізичної особи ( а.с. 3). Судом встановлено, що позивачка мешкає разом з матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Стаття 199 Сімейного Кодексу України передбачає обов"язок батьків утримувати повнолітніх дітей до досягнення дитиною 23 річного віку, якщо діти продовжують навчання та якщо батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і( або) у частці від заробітку( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України, п. п.17 , 20 Постанови Верховного Суду України № 3 від 15.05 2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606_Х1У « Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи». Обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обов»язковою сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальної допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням матеріального стану позивача, враховуючи, що відповідач є працездатним, доказів стосовно неможливості сплачувати ним аліменти суду на надано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим та достатнім для утримання позивачки на час її навчання.

Outcome: approved