Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Авдіївської міської ради про визнання права користування та приватизацію, у якому просять визнати за позивачами право користування перепланованою кімнатою [ADDRESS], що має загальну площу 74,5 кв.м., житлову 54,5 кв.м.; визнати за позивачами право на приватизацію перепланованої кімнати [ADDRESS]. Авдіївська міська рада з позовом не погодилась та надала письмові заперечення проти позову. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду заяви, у яких не заперечували проти задоволення позову. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення аналогічні викладеним та наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача Колесник С.С. позовні вимоги не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях та просив у задоволені позову відмовити. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи і докази в їхній сукупності, судом встановлено. 4 січня 2001 року Авдіївським коксохімічним заводом на ім'я [PERSON] виданий ордер на право заняття зі сім'єю зі 4 осіб житлової площі кімната [ADDRESS]. 9 квітня 2012 року виконавчим комітетом Авдіївської міської ради на ім'я [PERSON] виданий ордер на право заняття зі сім'єю зі 9 осіб житлової площі кімната [ADDRESS]. Судом з пояснень позивача, проти чого не заперечує представник відповідача, встановлено, що у 2012 році до кімнати [ADDRESS] позивачами було приєднано приміщення сушарні. Загальна площа перепланованих приміщень, якими фактично користується родина позивачів, становить 74, 5 кв.м. Згідно технічного висновку по результатам обстеження будівельних конструкцій кімнати гуртожитку по адресу: [ADDRESS] будівельні конструкції кімнати [ADDRESS] відповідають будівельним нормам та правилам та знаходяться у задовільному стані. 14 лютого 2013 року Авдіївська міська рада листом вх. 01-27/0181 відмовила позивачу [PERSON] у приватизації займаного його родиною приміщення та запропонувала звернутися до суду. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, суд вважає, що заявлені позовні підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Відповідно рішенню Конституційного Суду України від 9 листопада 2011 року в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII зі змінами необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Судом встановлено, що у користуванні сім'ї позивачів (9 осіб) знаходиться кімната [ADDRESS], загальною площею 74, 5 кв.м. Право користування підтверджено третіми особами, яки є сусідами позивачів, ордером та технічним висновком. З урахуванням фактичного порядку користування спірної площею родиною позивачів, наявності згоди співвласників на передачу допоміжного приміщення родині позивачів, у яку входить 7 неповнолітніх дітей, ненадання виконавчим комітетом додаткової мінімально необхідної площі багатодітної сім'ї позивачів, а також приймаючі до уваги обов'язок держави створювати належні умови для розвитку дітей, суд дійшов до висновку, що буде справедливим задовольнити позовні вимоги про визнання за позивачами права на користування кімнатою [ADDRESS], загальною площею 74, 5 кв.м. Що стосується позовної вимоги про визнання права на приватизацію суд зазначає наступне. Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які проживають у гуртожитках, що є об'єктами права державної чи комунальної власності, мають право на приватизацію займаного житла у вигляді окремої кімнати (кількох кімнат, жилих блоків, секцій). Приватизація жилих приміщень (кімнат, жилих блоків, секцій) у гуртожитках, що є об'єктами права державної чи комунальної власності, здійснюється відповідно до Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей , визначених цим Законом. Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно п. 3 ст. 8 зазначеного Закону передача квартир (будинків), кімнат у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 4 статті 2 цього Закону. З матеріалів справи не вбачаються підстави для відмови у задоволенні прохання позивачів приватизувати кімнати у гуртожитку. Відповідач у встановленому законі порядку в зазначений законом термін заяву позивачів про приватизацію житла не розглянув та рішення про приватизацію кімнати у гуртожитку, яку займають позивачі, не ухвалив. Суд не має можливості підмінювати функції органів самоврядування, а тому захист порушених прав позивачів можливо виконати шляхом зобов'язання відповідальної особи розглянути заяву про приватизацію та за наслідками такого розгляду прийняти відповідне рішення. У зв'язку з чим позовні вимоги про приватизацію слід задовольнити лише у частині зобов'язання відповідача розглянути заяву про приватизацію займаного позивачами житла та прийняти рішення про приватизацію житла у встановленому законом порядку. На підставі ст.ст. 127 - 129 Житлового кодексу, Постановою Ради Міністрів УРСР «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки», ст.ст. 2, 8, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 3, 6 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»,

Outcome: partial