Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

08 лютого 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 22.12.2010 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в с. Хрещате, провул. Короленка, 9 Козелецького району Чернігівської області та земельна ділянка загальною площею 3,7551 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 07.06.2006 секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 29, яким все своє майно заповіла [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати позов без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням розглядати справу без його присутності. Позов повністю визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява з проханням позов розглядати без її участі. З позовними вимогами повністю згодна. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 22.12.2010 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 156030, видане 23.12.2010 виконкомом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 3/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в с. Хрещате, провул. Короленка, 9 Козелецького району Чернігівської області та земельна ділянка загальною площею 3,7551 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту посвідченого 07.06.2006 секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 29, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі житловий будинок з усіма господарськими будівлями, що знаходиться в с. Хрещате по провул. Короленка, 9, і взагалі все те, що на день смерті їй буде належати і на що матиме право, заповіла [PERSON] позивачу у справі /а.с. 4/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, оскільки звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 285/2011 /а.с. 26/. Згідно довідки № 275 від 26.08.2015 року, виданої КП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради, право власності на садибний житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Хрещате провул. Короленка, 9, станом на 31.12.2012 не зареєстровано /а.с. 6/. Відповідно до ч. 1, 3\~ ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Хрещате провул. Короленка, 9 підлягають задоволенню і за позивачем суд вважає можливим визнати право власності на зазначений будинок. Щодо визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 29 червня 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 08.09.2004 № 391 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 027314 площею 3,76 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 5/. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 13/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України\~ -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку, належну [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 027314 від 29.06.2005, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,7551 га, в тому числі: рілля 1,9853 га, кадастровий номер 7422084700:03:001:0767, багаторічні насадження (сад) 0,0567 га, кадастровий номер 7422084700:03:003:0767, кормові угіддя (пасовище) 1,7131 га, кадастровий номер 7422084700:03:002:0767 /а.с. 8, 9, 10/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved