overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

29 вересня 2014 позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 грудня 2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до умов заяви № 001-01852-181212. Згідно умов договору банк надав [PERSON] споживчий кредит у сумі 30000 грн, перерахувавши кошти на поточний рахунок, вказаний відповідачем у договорі. З огляду на те, що [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання, у нього утворилась заборгованість, яка станом на 10 липня 2014 року становить 36505 грн 53 коп., та складається з: 25243 грн 30 коп. - заборгованості за сумою кредиту; 1839 грн 23 коп. - заборгованості за відсотками; 9423 грн 00 коп. - заборгованості за комісіями, а тому просили стягнути з відповідача зазначену суму та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зважаючи на те, що визнання відповідачами позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, являється реалізацією права відповідача, передбаченого ст. 31 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

29 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилався на те, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS]. В житловому будинку зареєстрований його племінник - відповідач [PERSON], який фактично в будинку не проживав жодного дня, з травня 2010 року виїхав до Російської Федерації. Позивач зазначив в заяві, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника, в зв'язку з чим, в заяві, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, просив суд визнати [PERSON] таким. що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком по [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він мешкає в м. Томськ Російської Федерації.. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується відповідними документами. Згідно до домової книги, з 21 травня 2010 року в житловому будинку зареєстрований [PERSON] У відповідності до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Так, сторони не заперечували та визнали той факт, що [PERSON] з травня 2010 року в житловому будинку не проживає, виїхав до Російської Федерації. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчатись, [PERSON], [INFO], у розмірі у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення дочкою навчання, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дочку. В судове засідання позивач не зявилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи не надав. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Із свідоцтва про народження (а.с. 15) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки ВДВС Світловодського МРУЮ (а. с. 10) відповідач має заборгованість по аліментам по утриманню неповнолітньої [PERSON] в розмірі 19751,02 грн. Із довідки (а.с.36) вбачається, що на даний час [PERSON] є студенткою денного навчання факультету технології органічних речовин 2 курсу гр. О-44б, НТУ "Харківського політехнічного інституту". Стаття 199 Сімейного кодексу України встановлює обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку та сина, які продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. В зв'язку з задоволенням позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

29 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 січня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2013 року сторони не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, протилежними поглядами на життя. Майновий спір між сторонами відсутній. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй прізвище, обране під час реєстрації шлюбу, - "[PERSON]", проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 20 січня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №1. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.9). Сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони проживають окремо, тривалий час не підтримують подружніх стосунків. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

29 вересня 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 09 вересня 2014 року зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №2487, від якого мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони втратили взаємні почуття, відповідач зловживає спиртними напоями та не бажає утримувати дочку, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.\~Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище " [PERSON] ". Відповідач у судовому засіданні 26.11.2020 року заперечив щодо розірвання шлюбу та просив відкласти судове засідання на іншу дату. У судове засідання, призначене на 23.12.2020 року не з`явився про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.\~ Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №2487 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.2019 року, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 3057 (а.с. 4). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

29 грудня 2016 року у вказаній цивільній справі винесена ухвала, якою відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку зі смертю відповідача 05 квітня 2017 року представник ПАТ КБ "Приват Банк" [PERSON], звернувся до суду із заявою, в якій просить повернути судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок, сплачений за подання вказаної позовної заяви. Згідно ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі. Враховуючи викладені обставини, заява про повернення судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню особі, яка його сплатила. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

29 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 24). Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем різні за характерами та звичками люди, між ними часто виникали сварки, що призвело до розпаду їх сім"ї, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у виконкомі Баланівської сільської ради Бершадського району, Вінницької області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 24, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

29 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Зайчиківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області та Волочиської районної державної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 4,5097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зайчиківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.11.2006 року серії ЯА № 955590. На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та якій належала вказана вище земельна ділянка, спадщину прийняла його, позивача, матір [PERSON], яка не оформивши свої спадкові права, померла [INFO]. Після смерті матері він, позивач, прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства, однак, у зв'язку з тим, що в державному акті на дану земельну ділянку є виправлення, він не може оформити свої спадкові права. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідача Зайчиківської сільської ради надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності представника Зайчиківської сільської ради, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та підтверджується: даними паспорта позивача, свідоцтвом про його народження; свідоцтвами про смерть [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 955590 від 17.11.2006 року; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 955590, виданим на ім'я [PERSON] із виправленнями даних щодо по батькові (з "[PERSON]" на "[PERSON]"), які застереженні головою Волочиської РДА; матеріалами спадкової справи № 79/2013, заведеної після смерті [PERSON], в тому числі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.11.2013 року, виданим [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON]; відмовою державного нотаріуса Волочиської державної нотаріальної контори у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

29 жовтня 2014 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з зазначеною вище заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким надати їй право на укладення шлюбу з громадянином [PERSON], [INFO] з тих підстав, що вона вагітна дитиною, зачатою від [PERSON], але у зв"язку з недосягненням нею шлюбного віку не може зареєструвати шлюб. Але реєстрація шлюбу відповідє її інтересам та інтересам [PERSON] Ані заявниця [PERSON], ані громадянин [PERSON] в судове засідання не з"явились, але кожен окремо звернувся з заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому гр.[PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України раво на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] року, тобто у відповідності до вимог ст. 22 СК України є особою, яка не досягла шлюбного віку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України, виданого на ім"я заявниці. Згідно з висновком ВКК № 42 від 21.10.2014 року [PERSON] перебуває на 11-12 тижні вагітності. Окрім цього згідно з заявою громадянки [PERSON], яка є матір"ю заявниці, [PERSON] надає свою згоду на надання права на реєстрацію шлюбу її доньки з громадянином [PERSON], оскільки реєстрація шлюбу відповідає інтересам її неповнолітньої доньки. Згідно з заявою гр.[PERSON], він проти задоволення заяви не заперечує. З урахування обставин справи та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки надання права на шлюб гр. [PERSON] відповідає її інтересам та інтересам гр. [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

29 жовтня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 22 жовтня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 489. Від спільного подружнього проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю, між ними постійно виникають сварки, скандали в присутності малолітньої дитини, що погано впливає на його здоров'я та виховання дитини. На протязі останніх місяців сімейне життя між ними ще більше погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З квітня місяця 2014 року вони разом не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, неповнолітнього сина залишити проживати із матір'ю. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка теж подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує, просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 22 жовтня 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 489 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Позивач з відповідачкою виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. З квітня місяця 2014 року вони разом не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам неповнолітнього сина, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved