Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харківської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 01 січня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальними площами 3,2050 га та 0,6777 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харківської області та житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, за адресою : Харківська область, Ізюмський район, с. Пимонівка, пров. Польовий, 9. Крім нього спадкоємцями першої черги є його рідні сестри - [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на його користь. Він своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, однак оформити право на спадщину на будинок не має можливості в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 57,6 кв.м., в тому числі житловою 30,6 кв.м., «а» веранду, «а1» тамбур, «а2» ганок, «Б» гараж, «В,Г,Д,Ж» сараї, «Е» вбиральню, «З» літню кухню, «з» веранду, «И» погріб, №1 паркан, №2 ворота з хвірткою, № 3 колонку, що розташований в селі Пимонівка, пров.Польовий,9 Ізюмського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 01 січня 2015 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON],представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з»явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 473010 [PERSON] помер 01 січня 2015 року (а.с.12) Після його смерті відкрилась спадщина на дві земельні ділянки загальними площами 3,2050 га та 0,6777 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Ізюмського району Харківської області та на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Пимонівка, пров. Польовий,9 Ізюмського району Харківської області. Відповідно ст.ст.1269,1270,1273 ЦК України, спадкоємці [PERSON], [PERSON]А відмовилися від належної їм спадщини на користь позивача [PERSON] (а.с.16,17) Спадкоємець [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с.20,21) Однак приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину на будинок в звязку з відсутністю у спадкоємця [PERSON] правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз»яснено у п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"\~положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього\~Закону\~(з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Як вбачається з матеріалів справи, будинок №9, що знаходиться за адресою: пров. Польовий в с. Пимонівка, Ізюмського району, Харківської області відноситься до типу колгоспний двір, що підтверджується архівною довідкою Ізюмської районної державної адміністрації № 01-54/255 від 02.10.2015року (а.с. 8) Часом забудови спірного майна є 1957 рік. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської [PERSON] депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих [PERSON] відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих [PERSON]. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно архівної довідки Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області № 01-54/255 від 02.10.2015 в архівних документах фонду № 91 , в по господарській книзі Крамарівської сільської [PERSON] за 1961-1963 роки, с. Пимонівка Ізюмського району Харківської області в особистому рахунку № 730 значиться господарство [PERSON], [INFO] голови господарства. (а.с.8) Як вбачається з архівної довідки Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області № 01-54/303 від 04.12.2015 в архівних документах фонду № 55, в по господарській книзі [PERSON] сільської [PERSON] за 1986-1990 роки, с. Пимонівка Ізюмського району Харківської області в особистому рахунку №915 значиться господарство [PERSON], [INFO] голови господарства, який став головою господарства після смерті [PERSON], [INFO], вказана дата її смерті 25.07.1987 рік. В розділі ІІІ «Будівлі що знаходяться в особистій власності» станом на 01.01.1988 року, зазначено жилий будинок 1967 року забудови. Отже, відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності у спадкодавця [PERSON], він після смерті матері став власником\~\~ будинку № 9, що знаходиться за адресою: пров. Польовий с. Пимонівка Ізюмського району Харківської області. \~Факт приналежності будинку № 9, що знаходиться за адресою: пров. Польовий с. Пимонівка Ізюмського району Харківської області [PERSON] підтверджується записами у погосподарських книгах та технічним паспортом (а.с.24-28). Виникнення права власності у спадкодавця регулювалось зокрема положеннями\~ЦК УРСР\~1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві [PERSON] народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»,\~Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат»,\~постановою [PERSON] Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських [PERSON] народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських [PERSON] народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських [PERSON] депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. На підставі з»ясованих обставин справи, суд приходить до висновку, що відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, не є перешкодою для визнання права власності на дане майно за позивачем, який у встановленому порядку прийняв спадщину. Виходячи з вищевикладеного позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved