Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом та за заповітом після померлих 11.10.2008 року [PERSON], 26.07.2015 року [PERSON] право власності на 7/9 частин квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, після померлої 11 жовтня 2008 року [PERSON] право власності на 2/9 частину квартири [ADDRESS]. В подальшому позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 7/9 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої 11.10.2008 року [PERSON] та в порядку спадкування за законом після померлого 26.07.2015 року [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що 11 жовтня 2008 року померла його бабуся, [PERSON] На день її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із 2/3 частин квартири [ADDRESS]. 29 липня 2008 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого заповідала в рівних частках свою квартиру [PERSON], [PERSON] та йому. На день смерті [PERSON] вищевказаний заповіт не скасовувався та не відмінявся. У встановлений законом строк, після померлої [PERSON], всі спадкоємці за заповітом прийняли спадщину, шляхом подачі заяв до нотаріальної контори. В тому числі, спадщину прийняв і його батько - [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав після своєї матері і 26 липня 2015 року помер. [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 17.03.1993 року належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] та 2/9 частини після померлої матері, [PERSON], а тому частка його батька в даній квартирі складає 5/9 частин, на яку він має право в порядку спадкування. Оскільки 2/9 частини квартири він спадкує після померлої бабусі [PERSON] за заповітом, то вважає, що його доля у спадщині загалом складає 7/9 частин квартири [ADDRESS]. В установлений законом строк ним була подана заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON] та заведена спадкова справа №158/2015. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 06.04.2016 року за №471/02-14 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом. За змістом цієї постанови, підставою такої відмови стало те, що ним не подано оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS]. Листом КП «Квартирне управління» [PERSON] міської ради від 19.04.2016 року за №01-15/173, йому було відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS], оскільки всі співвласники квартири померли. Враховуючи вищевикладене, він змушений був звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 2/9 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої 11.10.2008 року [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що 11 жовтня 2008 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 частин квартири [ADDRESS]. 29.07.2008 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори. На момент смерті [PERSON] цей заповіт не скасовувався та не відмінявся. Відповідно до вказаного заповіту, [PERSON] зробила таке розпорядження: належну їй на праві особистої власності квартиру [ADDRESS], в рівних частках заповідала їй, [PERSON] та [PERSON]. Тобто, її доля у спадщині складає 2/9 частини. В установлений законом строк нею подана заява до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої 11 жовтня 2008 року [PERSON]. Оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житло, квартиру [ADDRESS] втрачений, а отримати Дублікат даного документу неможливо, так як всі співвласники квартири померли, що підтверджується листом КП «Квартирне Управління» від 19.04.2016 року, а тому визнати її право власності на частину квартири в порядку спадкування вона має тільки шляхом подачі до суду позовної заяви. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Відповідач позивач [PERSON] до судового засідання не з»явилась, направила до суду клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати у її відсутність. Третя особа - [PERSON] державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, хоча завчасно надіслала до суду заяву відповідно до якої просила суд слухати справу у відсутність її представника та винести рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане 17 березня 1993 року Управлінням житлово комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження №1853 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-1127, [PERSON] належить 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Інша 1/3 частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане 17 березня 1993 року Управлінням житлово комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження №1853. Відповідно до довідки, виданої КП «[PERSON] МБТІ» 21.03.2016 року за вих..№61/908, за даними реєстрації прав власності станом на 28.12.2012 року за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане 17 березня 1993 року Управлінням житлово комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.09.2004 року, зареєстровано нерухоме майно, а саме 2/3 частини квартири [ADDRESS] та за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане 17 березня 1993 року Управлінням житлово комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів, зареєстровано нерухоме майно, а саме 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Відповідно до заповіту, що посвідчений 29.07.2008 року державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] на випадок її смерті заповіла квартиру [ADDRESS] в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 11 жовтня 2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І БК №120659, яке видане відділом реєстрації смерті у місті Києві 11.10.2008 року та після її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст.1268 ЦК України передбачено, що \~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 08 квітня 2009 року [PERSON], як спадкоємець за заповітом, подав державному нотаріусу Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої 11 жовтня 2008 року [PERSON]. 08 квітня 2009 року [PERSON], як спадкоємець за заповітом, подав державному нотаріусу Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої 11 жовтня 2008 року [PERSON]. 21 березня 2009 року [PERSON], як спадкоємець за заповітом, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої 11 жовтня 2008 року [PERSON]. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за заповітом, у встановлений ст..1270 ЦК України строк, подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої 11.10.2008 року [PERSON] та протягом строку встановленого ст..1270 ЦК України останні заяви про відмову від прийняття спадщини не подавали, то останні є такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після померлої 11.10.2008 року [PERSON]. Як встановлено судом, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після померлої 11.10.2008 року [PERSON] не видавалось. 26 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І КЕ №298659, яке видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 28 липня 2015 року та після його смерті відкрилася спадщина. Як встановлено судом, особисте розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт) [PERSON] не залишав. Згідно з ст. 1261 ЦПК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-КЕ №282821, яке видане 22.06.1988 року Крюківським районним відділом РАЦС м. Кременчука, позивач [PERSON] є сином [PERSON]. Тобто, як встановлено судом, у першу чергу спадкування за законом після смерті [PERSON] увійшов його син позивач по справі [PERSON]. Після померлого 26.07.2015 року [PERSON], 05.08.2015 року Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу де є заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Відповідно до ст..1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.. [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом після померлих [PERSON] та [PERSON] на частки квартири [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.04.2016 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на частки квартири [ADDRESS], які належали померлим [PERSON] та [PERSON], оскільки спадкоємцем не подано оригінал документа, що посвідчує право власності на квартиру [ADDRESS], який відповідає вимогам законодавства. Відповідно до листа КП «Квартирне управління» від 19.04.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло, яке видане 17 березня 1993 року Управлінням житлово комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS], оскільки всі співвласники квартири померли. Згідно із ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст..ст.1218, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна. Тобто у випадку, якщо спадщина прийнята, однак не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину, або одержавши таке свідоцтво не здійснив його державної реєстрації. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом і такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після померлої 11.10.2008 року [PERSON], до складу якої входило право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], а [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом і таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після померлого 26.07.2015 року [PERSON], то суд приходить до висновку, що як первісний позов так і зустрічний позов є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved