Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. [PERSON] в позові вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із: - 1/2 частини земельної ділянки площею 6,12 га, яка розташована на території Печенізької селищної ради і передана для ведення товарного виробництва, що належала [PERSON] на підставі cвідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 24.06.2004 року. - 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого на приватизованій земельній ділянці Печенізької селищної ради (державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий виконкомом Печенізької селищної ради та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18.09.1998 року за №467), площею 3800 кв.м. в [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 24.06.2004 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] -стали її діти позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Той факт, що позивач є сином [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Вказане свідоцтво про народження було видане російською мовою, а під час отримання паспорту громадянина України прізвище позивача українською було зазначено як [PERSON] , а прізвище матері [PERSON] . Таким чином наразі через різний переклад існують розбіжності в написанні прізвища позивача та його матері. На той час, вони не придавали цьому значної уваги та навіть подумати не могли, що це може бути підставою для невизнання позивача сином його матері. Та наразі через вказану невідповідність позивач не може підтвердити наявність родинного зв`язку між ним та матір`ю. Як вказує позивач встановлення факту родинних .відносин має для нього юридичне значення, так як від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, в даному випадку, для оформлення та юридичного закріплення за ним права власності на спадкове майно, що належить йому за законом. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач зазначив, що на час смерті спадкодавця, [PERSON] , постійно проживав разом з нею за однією адресою. В передбачений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом позивач не звертався, оскільки прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268_ Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини позивач не подавав. Позивач просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] , який народився [INFO] в м.Сєвєродонецьк, Луганської області, та [PERSON] , померлою [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області, як між рідним сином та матір`ю. Визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 6,12 га, яка розташована на території Печенізької селищної ради і передана для ведення товарного виробництва, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 24.06.2004 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого на приватизованій земельній ділянці Печенізької селищної ради (державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий виконкомом Печенізької селищної ради та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 18.09.1998 року за №467), площею 3800 кв.м. в [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 24.06.2004 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Представник позивача та позивач в підготовче судове засідання не прибули, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, але представник позивача надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, просив позов задовольнити повністю. Відповідачка в підготовче судове засідання не прибула, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, та згідно ст. 128 ЦПК України, але надала суду нотаріально посвідчену заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та просила суд їх задовольнити. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає позовну заяву, як таку що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Встановлення факту родинних відносин здійснюється судом в порядку окремого провадження. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавиця - [PERSON] померла [INFO] згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, виданого 18 січня 2012 р.- [PERSON] померла [INFO] . ( а.с.13). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] -стали її діти [PERSON] та [PERSON] , яка як було вище зазначено в поданій та нотаріально завіреній заяві вказала, що проти визнання за її братом [PERSON] права на Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину житлового будинку не заперечувала. ( а.с. 34). Документом доданим до цивільної справи, а саме свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.12.1975 р., зареєстрованим Северодонецьким відділом ЗАГС, Ворошиловоградської області, в якому вказано, що - « [PERSON] » ( на рос. мові) народився [INFO] , актовий запис №1893, його батьками вказані « [PERSON] , [PERSON] » ( на рос. мові) ( а.с. 17) підтверджено, достовірно доведено, а судом прийнято як доказ того, що позивач є рідним сином померлої спадкодавиці - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження відповідачки, серія [NUMBER] підтверджено факт кровного споріднення з позивачем. ( а.с. 44). Стосовно позовних вимог, які викладає в своєму позові [PERSON] щодо визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки та Ѕ частину житлового будинку суд вбачає наступне. Бабуся позивача - [PERSON] була одружена з [PERSON] , якому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Даний факт підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 172286106 від 02.07.2019 р. та довідкою № 42 від 03.07.2019 р. виданою Печенізькою селищною радою Харківської області.( а.с.46-47). [PERSON] помер, а після його смерті спадщину прийняла бабуся позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняли її діти - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожний. У склад спадщини ввійшли: земельна ділянка площею 6,12 га, яка належала [PERSON] ( державний акт на право приватної власності серія [NUMBER] ), майнова частка КСП « Печенізький» та житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] , що належав чоловікові спадкодавиці [PERSON] . Даний факт підтверджується нотаріально посвідченими свідоцтвами про право на спадщину за законом за №№ ВВЕ № 016484, ВВЕ 016483. ( а.с. 14-15). Після прийняття спадку мати позивача не встигла зареєструвати будинок, як цього вимагає законодавство так як раптово захворіла і померла. Державна реєстрація права власності на житлові будинки регулювалася в минулому різними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 р., що передбачала державну реєстрацію будівель, реєстрацію права власності на нерухоме майно, але виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Своїм листом від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування » ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив: 1. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12)». З огляду на викладене та аналізу документів, які надані позивачем до суду вбачається, що [PERSON] за життя набула право власності на домоволодіння, а тому воно повинно увійти до складу спадщини на яку претендує позивач. Норми права, які застосував суд. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] та є онуком [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі доказів сторін вважає, що позивач повністю довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, його позовні вимоги не протирічать закону та підлягають задоволенню. Суд не стягує судові витрати з відповідача в зв`язку з заявою позивача про покладення даних витрат на нього.

Outcome: approved