Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

09 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Жовтоводського міського суду по справі 2-650/04 від 14 червня 2004 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] до розміру 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що із відповідачем вони перебували у шлюбі і мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає із матір'ю [PERSON] Згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2004 року із нього на користь відповідача, на утримання доньки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно до повноліття останньої. Однак, з 09 липня 2005 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від якого [INFO] народився їх спільний син [PERSON]. Малолітній син має слабкий стан здоров'я, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом метаболічна кардіопатія, потребує лікування, підтримання стану його здоров'я, потребує додаткових витрат у зв'язку з цим погіршилося його матеріальне становище. За викладених обставин просить позов задовольнити. У судове засідання позивач, як і відповідач, не з'явились, про час і місце розгляду справи їм повідомлялось у встановленому законом порядку. В матеріалах справи містяться заяви від них, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідач не визнає, просить суд відмовити в їх задоволенні. В минулому судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. При цьому пояснив, що на даний час він один утримує родину, його дружина ніде не працює, а син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку та потребує лікування, сам позивач також потребує лікування, про що надав відповідні докази. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, посилаючись на те, що тих коштів які надає позивач їх не вистачає, оскільки їх дитина також хворіє на гіпертрофію ІІ ст., в зв'язку з чим виникає потреба в постійному лікуванні на які потрібні додаткові кошти. При цьому зазначила, що дитина на обліку у лікарів не перебуває. Також зазначила, що її сім'я має стаус малозабезпеченої, тому зменшення розміру аліментів вкрай погіршить матеріальне становище її сім'ї. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони з 24 березня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у 2004 році. Державна реєстрація припинення шлюбу була здійснена 28 липня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20 січня 2005 року (а.с.8). Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження останньої (а.с.6). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2004 року ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] на її користь із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття, починаючи з 03 червня 2004 року, про що свідчить ксерокопія виконавчого листа на а.с.7. Згідно довідки про доходи № 1000 від 06.07.2015 року, наданої позивачу ДП "Схід ГЗК" , останній працює в ЦЛ КИПиА на постійній основі, отримує стабільний заробіток з якого відраховуються аліменти (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про шлюб, 09 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 117 (а.с.9). При цьому, копія свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO], свідчить про те, що батьком останнього є позивач (а.с. 10). У довідці ЖРЕУ «Нова» №920 від 25.06.2015 року зазначено, що [PERSON] проживає у [ADDRESS], і на його утриманні перебуває син [PERSON] (а.с.11). Відповідно до наданих позивачем документів медичних закладів вбачається, що малолітній син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом метаболічна кардіопатія, потребує лікування /а.с13-16/, підтримання стану його здоров'я, потребує додаткових витрат. Мати хлопчика - [PERSON] /нинішня дружина позивача/ перебуває на обліку у Жовтоводському міському центрі занятості та має статус безробітньої з 22.06.2015 року по теперішній час (а.с 26). Сам позивач [PERSON] також має низку діагнозів, зокрема хронічний простатит, хронічний пиелонефрит, міокардичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба (а.с.39-40), що також потребує витрат на лікування. При цьому, позивач зазначає, що на даний час це ставить його в скрутне матеріальне становище. Судом також встановлено, що відповідач, [PERSON], ніде не працює, зареєстрована в Жовтоводському Центрі занятості як безробітна, але отримує матеріальну допомогу від Упрвління праці та соціального захисту населення у розмірі 2482.75 коп., як малозабезпечена сім'я (а.с.46) та 436,50 грн. як одинока мати. При цьому, отримує аліменти від позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], розмір, яких за шість місяців склав 6347,80 грн (а.с.48). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов'язків (ч.2 ст. 51 Конституції України). За змістом ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Але при вирішенні питання про стягнення аліментів суд має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Аналогічне роз'яснення надане і Пленумом Верховного Суду України і п. 23 Постанови "Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3. При цьому, з аналізу статті 192 й наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Згідно вимог ст. 214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить позов задовольнити, а відповідач проти задоволення позову заперечує, матеріальне становище сторін, те що позивач працює і сплачує аліменти за рішенням суду на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також що змінилось сімейне становище позивача, який вдруге одружився, і на утриманні останнього також перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим суд вважає, що розмір стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] повинен бути зменшений до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача до її повноліття.

Outcome: approved