Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності та визнання права власності на дані частки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ВАТ "Костопільський Агрохім" від 26.12.2003 року та договору дарування, укладених між ним та відповідачем [PERSON] від 28.12.2004 та договорів дарування, укладених між ним та [PERSON] від 25.12.2004 року та від 23.06.2008 року, посвідчених приватним нотаріусом [PERSON], він є власником 29/1000 частин від цілої будівлі гаражів, що знаходяться за адресою [ADDRESS], а саме гаражів [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], загальною площею 237,5 кв.м. Інші частини вказаного об'єкту нерухомості, що перебувають у спільній частковій власності, належать відповідачу [PERSON]. В зв'язку з тим, що на даний час в нього виникла необхідність виділити належну йому частку в спільній частковій власності в натурі, просив визнати за ним право власності на вказаний об'єкт нерухомості та виділити його в окрему одиницю. В ході розгляду справи позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просить суд виділити в натурі належну йому частку із спільній частковій власності цілої будівлі гаражів, як кожний окремий об'єкт нерухомого майна та припинити право спільної часткової власності виділену йому в натурі частку із спільній частковій власності. В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову та про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.2003 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області, позивач купив у ВАТ "Костопільський Агрохім" 49/100 частину будівлі гаражів, що знаходяться в [ADDRESS], а саме: гараж [NUMBER] площею 66, 2 кв.м., що становить 6/100 частини від цілої будівлі; гараж [NUMBER] площею 103, 2 кв.м., що становить 9/100 частини від цілої будівлі; гараж [NUMBER] площею 103, 2 кв.м., що становить 9/100 частини від цілої будівлі; гараж [NUMBER] площею 101, 6 кв.м., що становить 8/100 частини від цілої будівлі; гараж [NUMBER] площею 76 кв.м., що становить 6/100 частини від цілої будівлі; гараж [NUMBER] площею 31, 9 кв.м., що становить 3/100 частини від цілої будівлі; гараж [NUMBER] площею 102,6 кв.м. (а.с. 5). Згідно договору дарування від 28.12.2004 р., посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області укладеного між позивач останньому подарував відповідачу [PERSON] гараж [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] (18/100) частини від цілої будівлі гаражів, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30.08.2012 року [PERSON] виділено в натурі частку із спільної часткової власності цілої будівлі гаражів, що знаходяться за адресою [ADDRESS], яка складається з боксів [NUMBER] та [NUMBER], загальною площею 99, 5 кв.м. З наданого висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна № 12409 від 21.11.2013 року виготовленого КП Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації, вбачається, що 201/1000 частки будівлі гаражів, які розташовані за адресою: [ADDRESS], загальною площею 237,5 кв.м., що належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] з технічної точки зору можливо виділити в цілі ідеальні частки, а саме: [NUMBER]- гараж площею 66,2 кв.м. (56/1000), [NUMBER]-гараж площею 103,2 кв.м (88/1000), [NUMBER]-гараж площею 68,1 кв.м. (57/1000), які розташовані за вище вказаною адресою з присвоєнням нової поштової адреси. З рішення Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області № 11 від 25.02.2014 року встановлено, що для об'єктів нерухомого майна [PERSON] присвоєно поштові адреси, а саме: гараж площею - 66,2 кв.м. [ADDRESS], гараж площею - 103, 2 кв.м. [ADDRESS], гараж площею 68,1 кв.м. [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, що передбачено вимогами ст.367 ЦК України. Приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов і вказаний розподіл можливий з технічної точки зору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про виділ належної йому частки з майна, що є у спільній частковій власності підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved