Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

23 квітня 2019 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (п/р № [NUMBER] , банк АБ «Укргазбанк» код банку 320478 код за ЄДРПОУ 309686) суму страхового відшкодування у розмірі 13\~056, 94 гривень, та судовий збір у розмірі 1921 гривня. Свої вимоги мотивував тим, що 14.02.2017року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» з одного боку та [PERSON] з іншого боку було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № Ае/9466181, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «БАЗ А079.04», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Зауважив, що 18.08.2017 року в м. Одеса п вул. Гаршина, 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW 318і», д/н [NUMBER] під управлінням [PERSON] та забезпечувального автомобіля «БАЗ А079.04» д/н [NUMBER] під куруванням [PERSON] \~ \~ \~ \~Зазначив, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2017 року Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення\~України. За заявою власника Застрахованого автомобіля, пошкодженого в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, Позивачем на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13\~056, 94 гривень. Позивач вказує на те, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Шкамерда Катерині Сергіївні. Частиною 1 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 08 травня 2019 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла довідка з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до якої зареєстрованим місцем проживання відповідача є Одеська область, Тарутинський район, с. Олександрівка. Однак, у зв`язку з тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася за адресою м. Одеса, вул. Гаршина, 9 ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2019 року справу було направлено до Київського районного суду м. Одеси. Матеріали цивільної справи надійшли до суду 29 травня 2019 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 31 травня 2019 року прийняла справу до свого провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 14.02.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування», з одного боку та [PERSON] , з іншого боку, було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № Ае/9466181, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «БАЗ А079.04», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно\~ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. 18.08.2017\~року об\~20\~год.\~50\~хв.\~ [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~марки «БАЗ» державний номер [NUMBER] в м. Одесі по вул. Гаршина, 9 при зміні напрямку руху, маневрі ліворуч та перестроюванні не надав дорогу та скоїв зіткнення з транспортним засобом БМВ 318 державний номер [NUMBER] , чим порушив п. 10.1. 10.3 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана обставина встановлена постановою судді Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/16663/17, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги п. 10.1. 10.3 «Правил дорожнього руху України». Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків № А-8466 від 18.08.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «BMW 318і», д/н [NUMBER] , становить 13\~065 грн. 94 коп. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 13\~065 грн. 94 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 29292 від 18 грудня 2017 року. У відповідності до \~ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України\~передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.\~\~ Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~статтею 1191 ЦК), а також\~статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до\~статті 993 ЦК\~і\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13. З огляду на положення ст.. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення\~статті 515 ЦК України\~суброгація застосовується лише до майнового страхування. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбачених\~ст. 993 ЦК України. Крім того відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, то вбачається, що до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» перейшло право вимоги у порядку суброгації, а відтак сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 13\~056, 94 гривень підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача саме в порядку суброгації та позовні вимоги є обґрунтованими Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Згідно\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України\~передбачено,\~що судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1921 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved