Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

18.06.2019р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 14226 грн. 19 коп. (а.с. № 3-5). Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Гребенюк О.С. (діє на підставі довіреності від 31.01.2019р. - а.с. №28) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. №35). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 18.07.2019р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 40). В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 04.05.2011р. [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачкою була підписана анкета-заява б/н від 04.05.2011р. після підписання якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписавши анкету-заяву від 04.05.2011р. відповідачка погодилася з запропонованими їй Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не здійснила в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, пені та штрафів, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 21.05.2019р. становить 14226,19 грн., з яких: 5316,07 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2743,74 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4162,75 грн. заборгованість за пенею, 850 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та Правил в розмірі 500 грн. фіксована частина та 653,63 грн. процентна складова. Зазначену суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідачки, а також понесені ним судові витрати у розмірі 1921 грн. В судові засідання 24.10.2019р. та 17.12.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. №43,47). Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] , в якій представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. №36). Відповідачка \~ [PERSON] \~ в\~ судові\~ засідання\~24.10.2019р.\~та 17.12.2019р.\~не з`явилася,\~про дату\~та час\~слухання \~повідомлялася \~шляхом направлення\~судових повісток\~за останнім\~відомим місцем\~реєстрації.\~Згідно відповіді\~наданою ВОМІ\~ГУ ДМС\~України в\~Дніпропетровській області\~від 27.06.2019р.\~(а.с.\~№ 39),\~ [PERSON] \~19.02.2016р.\~знята з\~реєстрації в\~м.\~Дніпро з\~відміткою виїзд\~на ПМП\~до [PERSON] .\~Конверти,\~які були\~направлені відповідачці\~з судовими\~повістками,\~були повернуті\~ до\~суду з\~відміткою «за\~закінченням терміну\~зберігання» (а.с.№ 42,50). Крім того, про дату та час розгляду справи на 24.10.2019р. та 17.12.2019р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. № 45,51). Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідачка, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.05.2011р. [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею була підписана анкета-заява №б/н від 04.05.2011р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «універсальна». З підписанням відповідної анкети-заяви, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з запропонованими їй для ознайомлення "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (а.с. №10зв). Крім того, 04.05.2011р. [PERSON] була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. № 11). Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»), Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. При винесені рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~ \~ \~ \~Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 04.05.2011р. в розмірі 14226,19 грн., з яких: 5316,07 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2743,74 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4162,75 грн. заборгованість за пенею, 850 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та Правил в розмірі 500 грн. фіксована частина та 653,63 грн. процентна складова. \~ \~ \~ \~Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір заборгованості за договором, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх та оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими обставина справи та наявними у справі доказами. При цьому, згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у анкеті-заяві позичальника від 04.05.2011р. в строчці щодо розміру кредитного ліміту, який клієнт бажає отримати за платіжною карткою «універсальна» зазначено 1000 грн. Підписна відповідачкою довідка про умови кредитування містить умови щодо нарахування неустойки (пені та штрафів) з зазначенням формули нарахування неустойки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач, обґрунтовуючи право вимоги заборгованості, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 04.05.2011р. також посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Довідка про умови кредитування не містить умов нарахування пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., як окремого розміру неустойки, виходячи з чого, суд приходить до висновку, що відповідні умови не були погоджені сторонами при укладенні договору. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, умовами довідки про умови кредитування, яка була підписана відповідачкою одночасно передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по договору, та сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь яким із грошових зобов`язань. При цьому, позивачем ані в позовній заяві, ані в детальному розрахунку заборгованості не наведено належних обґрунтувань щодо розміру грошових зобов`язань та строків (періодів) порушення відповідних зобов`язань виходячи з яких позивачем здійснено одночасне нарахування як пені так і штрафів, а також обґрунтувань періодів порушення зобов`язання за які позивачем здійснено одночасне нарахування неустойки пені та штрафів. Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такі ж висновки містяться і в правовій позиції ВСУ в справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015р., постанові ВСУ від 11.10.2017р. в справі №347/1910/15-ц. Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996р. № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013р. у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~ Таким чином, при винесенні рішення, за наявними в справі доказами, суд не має можливості належним чином встановити та перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за пенею в розмірі 850 грн. та штрафами, яка заявлена до стягнення з [PERSON] за договором надання банківських послуг від 04.05.2011р., а отже приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача за договором про надання банківських послуг б/н від 04.05.2011р. заборгованості станом на 21.05.2019р. в сумі 12222,56 грн., з яких: 5316,07 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2743,74 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, пеня 4162,75 грн. Щодо стягнення заборгованості по пені в сумі 850 грн. та штрафам 500 грн. фіксована частина та 653,63 грн. процентна складова, то в цій частині в задоволенні позову позивачу слід відмовити. \~ \~ \~ \~Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1650 грн.45 коп. (12222,56 грн.\~х 1921\~грн.\~:\~14226,19\~грн.\~=\~1650,45\~грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial