Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кам'янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Кам'янець-Подільський міський центр зайнятості, про стягнення майнової шкоди з підстав незаконного звільнення з роботи. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до наказу відповідача № 97-К від 21 березня 2016 р. була звільнена з посади провідного бібліотекаря читального залу економічного факультету згідно п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення чисельності штату) з 01 квітня 2016 року. З підстав звільнення за п. 1 ст.40 КЗпП України, їй було виплачено вихідну допомогу в розмірі 2090 грн. 17 коп. Наказом Кам'янець-Подільського національного університету імені [PERSON] № 116-К від 01.04.2016 р. «Про внесення змін до наказу № 97-К від 21 березня 2016 року» її було звільнено на підставі п.4 ч.І ст.40 КЗпП України (відсутність працівника на роботі більше 3-х годин протягом робочого дня) прогул без поважних причин. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайнного суду від 17 листопада 2016 р. у справі № 676/2107/16-ц в задоволені позову Кам'янець-Подільського національного університету ім.Івана Огієнка до неї про стягнення зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати було відмовлено, а її зустрічний позов до Кам'янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка про визнання недійсним наказу було задоволено та скасовано наказ № 116-К від 01.04.2016 р. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 р. залишено без змін рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17 листопада 2017 р. Після набрання законної сили рішенням Кам'янець-Подільського міськайнного суду від 17 листопада 2017 р. у справі № 676/2107/16-ц вона звернулася до Кам'янець-Подільського міського центру зайнятості із заявою про взяття її на облік як безробітну та виплату їй за період з 21 квітня 2016 р. по час звернення допомогу по безробіттю у розмірі передбаченому чинним законодавством України. Листом за № 14-02/11 від 31.01.2017 р. Кам'янець-Подільським міським центром зайнятості було повідомлено про те, що статус безробітного їй буде надано з восьмого дня після реєстрації безробітної за її особистою заявою, відсутні законні підстави для призначення та виплати їй допомоги по безробіттю з 21.04.2016 р. по даний час. В звязку з цим позивачка вказує, що вона з вини відповідача позбавлена права на отримання допомоги по безробіттю з 21 квітня 2016 р. по 03 лютого 2017 р. (час надання їй статусу безробітної) з підстав неподання нею заяви, яка б передувала періоду виникнення права на звернення до центру зайнятості. Причиною неподання нею заяви до місцевого центра зайнятості про надання їй статусу безробітного та проведення виплати вихідної допомоги за період з 21 квітня 2016 року по час реєстрації в центрі зайнятості вказує наявність винесеного Відповідачем наказу № 116-к від 01.04.2016 р. про призупинення наказу №. 97-К від 21 березня 2016 р. в результаті чого їй завдано майнову шкоду у розмірі не отриманої допомоги по безробіттю, яку вона могла би отримати у разі звільнення її відповідачем за п.1 ч.І ст.40 КЗпП України з 21 квітня 2016 р. по 03 лютого 2017 р.(час надання статусу безробітної). Позивачка просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 50% від середнього заробітку з 21 квітня 2016 р. по 03 лютого 2017 р.(час надання статусу безробітної). Під час розгляду справи в суді представник позивача двічі уточнював позовні вимоги, остаточно в заяві про уточнення позовних вимог(а.с.40-41) просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 14483,09 грн. В суді представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Суду представник позивача пояснив, що позивачка після прийняття відповідачем наказу № 116-К від 01.04.2016 р. зверталася в міський центр зайнятості за консультацією де їй пояснили, що у випадку звільнення за п.4 ч.І ст.40 КЗпП України їй буде виплачуватися допомога по безробіттю в мінімальному розмірі, позивачка звернулася в центр зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної після набуття рішенням суду по справі № 676/2107/16-ц за676/2107/16-цонної сили. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник пояснив, що навчальний заклад виплатив позивачці грошову допомогу при скороченні своєчасно, навчальним закладом не чинилися перешкоди позивачці в її своєчасній реєстрації в центрі зайнятості, своєчасно було видано трудову книжку із усіма необхідними записами, просить суд врахувати, що позивачка звернулася за призначенням допомоги в центр зайнятості тільки 27.01.2017 р. Представник третьої особи вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Суду представник пояснив, що позивачці статус безробітної було надано згідно діючого законодавства на восьмий день після подачі нею заяви встановленого зразка, виплати грошової допомоги по безробіттю їй здійснюються відповідно до положень ст.22 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2016 р. по справі № 676/2107/16 за позовом Кам'янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка до [PERSON] про стягнення зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати, та зустрічним позовом [PERSON] до Кам'янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка про визнання недійсним та скасування наказу № 116-к від 01.04.2016 р. було: відмовлено в задоволенні позову Кам'янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка до [PERSON] про стягнення зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати; зустрічний позов [PERSON] до Кам'янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка про визнання недійсним та скасування наказу № 116-к від 01.04.2016 р. задоволено; визнано недійсним та скасовано наказ Кам'янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка № 116-к від 01.04.2016 р. «Про внесення змін до наказу № 97-к від 21.03.2016 р. та звільнення провідного бібліотекаря читального залу економічного факультету [PERSON]В.»; стягнуто з Кам'янець-Подільського національного університету ім.Івана Огієнка на користь держави 1378,00 грн. судового збору. Рішення суду набуло законної сили згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 р. Вказаним рішенням суду було встановлено, що відповідно до наказу № 97-К від 21 березня 2016 року «Про звільнення» [PERSON] з 01.04.2016 р. підлягала звільненню з посади провідного бібліотекаря читального залу економічного факультету згідно п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення чисельності штату), що підтверджується витягом з наказу(а.с.34). Зазначеним наказом було зобовязано бухгалтерію університету виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення та вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. Вказану допомогу їй було виплачено, однак 01.04.2016 р. наказом Кам'янець-Подільського національного університету імені [PERSON] № 116-К (а.с.6) «Про внесення змін до наказу № 97-К від 21 березня 2016 року та звільнення провідного бібліотекаря читального залу економічного факультету [PERSON]В.» на підставі пояснювальної записки відповідачки та висновку провідного фахівця юридичного сектору було виключено параграф 6 наказу за № 96-К від 21.03.2016 р. «Про звільнення» та звільнено 01.04.2016 р. з посади провідного бібліотекаря читального залу економічного факультету [PERSON] відповідно до п.4 ч.І ст.40 КЗпП України (відсутність працівника на роботі більше 3-х годин протягом робочого дня) прогул без поважних причин. Як вказано вище, зазначеним рішенням суду вирішено, що наказ № 116-к від 01.04.2016 р. «Про внесення змін до наказу № 97-К від 21 березня 2016 року та звільнення провідного бібліотекаря читального залу економічного факультету [PERSON]В.» підлягає до скасування, а тому [PERSON] вважається звільненою за попереднім наказом № 97-К від 21 березня 2016 року «Про звільнення» згідно п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення чисельності штату), в звязку з цим було відмовлено у задоволенні первинного позову Кам'янець-Подільського національного університету ім.Івана Огієнка до [PERSON] про стягнення зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати у розмірі 2090,17 грн. у вигляді вихідної допомоги. Позивачка звернулася 27.01.2017 р. до Камянець-Подільського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та подала також заяву про призначення їй допомоги по безробіттю(а.с.14) та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю(а.с.15). Наказом від 01.02.2017 р. їй надано статус безробітної та з 8 дня після реєстрації в установленому порядку призначено допомогу по безробіттю з 03.02.2017 р. тривалістю 360 календарних днів у мінімальному розмірі 544 грн. встановленому постановою Правління Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття № 122 від 30.11.2016 р., зареєстрованої в Мінюсті України 14.12.2016 р. за № 1626/29756(а.с.13). Ст.6 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від\~02.03.2000\~№\~1533-III(із змінами і доповненнями) передбачено, що застраховані особи мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги. Відповідно до ч.1 ст.22 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від\~02.03.2000\~№\~1533-III(із змінами і доповненнями) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. \ Абзац перший частини першої статті 22 в редакції Закону N 5067-VI від 05.07.2012\. Право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна. Поважними причинами є: навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, клінічній ординатурі, аспірантурі, докторантурі з денною формою навчання; строкова військова служба; здійснення догляду непрацюючою працездатною особою за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 18 років, а також за пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду;\ Абзац п'ятий частини першої статті 22 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3483-IV від 23.02.2006\; періоди зайнятості на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції, що за даними Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування не підтверджуються сплатою єдиного внеску; \ Частину першу статті 22 доповнено новим абзацом згідно із Законом N 245-VIII від 05.03.2015\; інші поважні причини, передбачені законодавством України. Ч.2 вказаної статті передбачено, що застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", - 180 календарних днів. \ Абзац перший частини четвертої статті 22 із змінами, внесеними згідно із Законами N 5067-VI від 05.07.2012, N 245-VIII від 05.03.2015\. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів. Ч.3 ст. 23 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від\~02.03.2000\~№\~1533-III(із змінами і доповненнями) передбачено, що допомога по безробіттю особам, зазначеним у частині другій статті 22 цього Закону, виплачується у мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду. На думку суду, позовні вимоги позивачки є необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, оскільки вона звернулася в Камянець-Подільський міський центр зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної тільки 27.01.2017 р., в звязку з цим їй правомірно відповідно до ч.2 ст.22 закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» було призначено допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі як застрахованій особі, що протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців оскільки позивачка як було вирішено рішенням суду від 17.11.2016 р. по справі №676/2107/16 була звільнена відповідно до наказу № 97-К від 21 березня 2016 року «Про звільнення» [PERSON] з 01.04.2016 р. Вимоги позивачки мали б під собою обєктивне підґрунтя на отримання компенсації від відповідача матеріальної шкоди за умови її звернення в центр зайнятості на протязі шести місяців після звільнення 01.04.2016 р. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed