Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

09 квітня 2012 року моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до Гірницького районного суду міста Макіївки з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, витрат з надання послуг аварійного комісара та стягнення судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, з вини якого відбулася дорожньо-транспортна пригода і який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у добровільному порядку відмовляється відшкодувати в порядку регресу сплачене МТСБУ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Юніон» (далі - ТОВ «ТРК «Юніон») страхове відшкодування. Ухвалою Гірницького районного суду м. Макіївки від 27 серпня 2012 року справа була передана на розгляд за підсудністю до Кіровського районного суду м.Макіївки. Ухвалою Кіровського районного суду м. Макіївки від 19 лютого 2013 року було відкрито провадження у даній цивільній справі. Представник позивача МТСБУ у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надавши до суду письмову заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON], повторно за викликом суду не з'явився, не використавши наданого законом права на участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, тому суд, відповідно до правил частини 4 статті 169 ЦПК та частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи - ТОВ «ТРК «Юніон», в судове засідання не з'явився не використавши наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд вважає необхідним провести розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Між сторонами виникли спірні правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та забезпечення страхового відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, які врегульовані нормами Законів України від 01 липня 2004 року № 1961-ІV „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-ІV) та від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР «Про страхування», Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 3 Закону № 1961-ІV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно положень статей 4, 5 цього Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визнавались страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) та потерпілі. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (ст. 6 закону). Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана зокрема: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у порядку, встановленому законодавством (ст.ст. 28, 29 закону). 19 вересня 2008 року приблизно о 13 годині 25 хвилин по вулиці Донецьке шосе біля АЗС «Орбіта» у м. Макіївка сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобілів марки «ГАЗ-31029» під керуванням [PERSON] і «Daewoo Lanos» під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Наявними в матеріалах справи документами підтверджена належність на праві власності автомобілів: «Daewoo Lanos» відповідно товариству з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Юніон», «ГАЗ-31029» - фізичній особі - [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів не застрахована. Вина відповідача [PERSON] в порушенні правил безпеки дорожнього руху визнана постановою судді Кіровського районного суду м. Макіївки від 31 жовтня 2008 р., якою встановлено, що 19 вересня 2008 р. приблизно о 13 годині 25 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «ГАЗ-31029», реєстраційний номер [NUMBER], на порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), рухаючись вулицею Донецьке шосе, біля автозаправочної станції «Орбіта», у місті Макіївка, не вибрав безпечної дистанції залежно від швидкості руху та дорожньої обстановки, унаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], спричинивши своїми протиправними діями пошкодження транспортних засобів. [PERSON] з місця дорожньої події зник, не дочекавшись працівників Державтоінспекції. Вказана постанова судді не оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, та набрала законної сили. У відповідності до норм статей 39, 41 закону „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів " заподіяну майну потерпілого пошкодженням транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду повинно відшкодувати Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на умовах, визначених цим Законом. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 30 вересня 2008 року №41/730, проведеного спеціалістом - приватним підприємцем [PERSON], який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення авто товарознавчих експертиз, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Део Ланос», державний номер [NUMBER], становить 15 803грн. 73 коп. З матеріалів справи також убачається, що відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу було виконано спеціалістами ВАТ «Донецьк-Авто» філіал «Макіївський Авто-Центр». За виконану роботу власником пошкодженого транспортного засобу - ТОВ «ТРК «Юніон» було сплачено 13005 грн.68 коп. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі норм зазначеного Закону України ТОВ «ТРК «Юніон» звернулося до МТСБУ з заявою від 24 березня 2009 року про відшкодування шкоди, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зважаючи на те, що відповідач на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 17 квітня 2009 року, на підставі пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, МТСБУ здійснило власнику автомобіля - товариству з обмеженою відповідальністю «ТРК «Юніон» відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 13005 грн. 68 коп. Зазначений факт перерахування страхового відшкодування підтверджений платіжним дорученням №1534 від 17.04.2009р. Крім того, згідно платіжного доручення №1415 від 10.04.2009 року позивачем також було перераховано 100 грн. 00 коп. в рахунок оплати послуг аварійного комісара на підставі рахунку №18/03 від 10.04.2009р., а також понесені витрати пов'язані з наданням позивачу правової допомоги за контрактом про надання правової допомоги від 11.11.2009р. в сумі 2000 грн.00 коп., які перераховані згідно платіжного доручення №1091 від 12 березня 2012р. Для врегулювання спору в досудовому порядку 01 червня 2009 року начальник департаменту врегулювання дирекції Моторного (транспортного) страхового бюро України направив [PERSON] письмову претензію щодо повернення ним МТСБУ у добровільному порядку виплаченої суми страхового відшкодування та витрат у розмірі 13105,68 грн., яка відповідачем задоволена не була. Відповідно до положень частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За правилами статті 38.2 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема: 38.2.1. до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачем у порядку та межах, визначених законом, було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування потерпілому шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд визнає наявність у Моторного (транспортного) страхового бюро України суб'єктивного права на стягнення в порядку регресу з [PERSON] витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Разом з тим, рішенням Кіровського районного суду міста Макіївки від 19 грудня 2008 року було частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Юніон» до [PERSON] та стягнуто з відповідача на користь відповідача на відшкодування зазначеної дорожньо-транспортною пригоди матеріальну шкоду у розмірі 13005 грн. та понесені судові витрати. Зазначене рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 29 грудня 2008 року. Стягнута за рішенням суду сума відшкодування була повністю сплачена [PERSON] на користь ТОВ «ТРК «Юніон», що підтверджено постановою про закінчення виконавчого провадження №611/5-09 від 15.05.2009 р. Таким чином, звернення ТОВ «ТРК «Юніон» до МТСБУ з заявою про відшкодування збитків завданих унаслідок дорожньо - транспортної пригоди мало місце після постановлення рішення Кіровського районного суду міста Макіївки від 19.12.2008 р. про стягнення на його користь за тією самою пригодою завданих збитків з [PERSON] і зазначену суму збитків ТОВ «ТРК «Юніон» отримало двічі, як від винної особи - [PERSON] та і від страховика - МТСБУ. Відповідно до положень ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Враховуючи те, що [PERSON] вже відшкодував матеріальну шкоду завдану його винними діями на користь ТОВ «ТРК «Юніон» за судовим рішенням, він не може бути повторно притягнутий до майнової відповідальності одного виду за одне й теж саме правопорушення, тому суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення вимог МТСБУ про стягнення з відповідача виплачене ТОВ «ТРК «Юніон» страхове відшкодування у сумі 13005,68 грн. Приймаючи до уваги відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення страхового відшкодування шкоди, завданої унаслідок дорожньо - транспортної пригоди, суд не знаходить передбачених законом підстав для стягнення з [PERSON] понесених витрат на її визначення у вигляді сплати послуг аварійного комісара, вартість яких становила 100 грн. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. До судових витрат, як зазначено в пункті 2 частини 3 статті 79 ЦПК України, належать і витрати на правову допомогу. На підставі контракту про надання правової допомоги № 45 від 11 листопада 2009 року МТСБУ здійснило по даній справі ПП «Юридична фірма «Платон» сплату вартості послуг у розмірі 2000 грн., що документально підтверджено платіжним дорученням від 15 березня 2012 року. Відповідно до частин 1, 2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Виходячи з аналізу статей 84 та 88 ЦПК України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VІ „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до положень статті 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат, а саме - витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розгляд справи регламентується Главою 4 «Судовий розгляд» ЦПК України, в статях 158 і 159 якого визначено, що розгляд цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Судове засідання відбувається в спеціально обладнаному для цього приміщенні суду - залі засідань. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. У статті 47 цього Кодексу передбачено, що учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу. Правову допомогу, як визначено в статті 56 ЦПК України, може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Як убачається з представлених матеріалів, позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України підписана на підставі довіреності представником позивача [PERSON], який особисто, як і будь - який представник позивача участі у розгляді справи не приймали, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника. За відсутності відповідної заяви суд не постановляв ухвалу про допуск до участі у справі будь - якої особи, яка надає правову допомогу. Зі змісту довіреності від 30 грудня 2011 року на ім'я [PERSON] вбачається, що цій фізичній особі МТСБУ надано повноваження представника юридичної особи на ведення справ у судових, слідчих, правоохоронних органах та органах державної виконавчої служби з наданням прав, передбачених в статті 44 ЦПК України. [PERSON] не приймала участі у розгляді справи. Документального підтвердження саме за які послуги МТСБУ було сплачено ПП «Юридична фірма «Платон» 2000 грн. позивачем суду не представлено. Таким чином, встановлено, що [PERSON] при підготовці позовної заяви здійснювала представництво інтересів МТСБУ на підставі довіреності, з повноваженнями представника, а тому сплачені позивачем 2000 грн. ПП «Юридична фірма «Платон» не є витратами на правову допомогу та не підлягають відшкодуванню. Крім того, понесені витрати на правову допомогу можуть бути стягнуті судом на користь позивача лише у разі часткового, або повного задоволення заявлених вимог. Позивачем також документально підтверджені понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 214,60 грн., однак у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесені судові витрати стягненню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed