Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

11.01.2016 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] в якому позивач зазначала наступне. З 31 липня 2009 року вона знаходилась у шлюбі з гр. [PERSON]. Шлюб був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №314. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини - [PERSON] фінансової допомоги на утримання дитини не надає . У зв'язку із чим, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. у розмірі1167 грн, щомісячно до досягнення дитиною 6 років та 1455 грн., щомісячно після досягнення дитиною 6 років, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття допустити негайне виконання рішення. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про визнання позову частково, просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов позивача підлягає задоволенню частково у зв'язку з наступним. Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначено у ч.2 ст. 182 СК України, отже меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом встановлено, що [PERSON]. та [PERSON] з 31 липня 2009 року перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року народження. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Однак, встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини та не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу позивачу на утримання цієї дитини в тому розмірі який забезпечує повноціне зростання дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] . визначила розмір аліментів саме у твердій грошовій сумі 1455 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягненням дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Суд знаходить розмір аліментів 1455 грн. необґрунтованими і недоведеним позивачем, у підтвердження саме такого розміру аліментного платежу не надано жодного доказу. Оскільки, згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачкою. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 років з 01.01.2016 року складає 1455грн. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу ст. 141 СК України кожен із батьків зобов'язаний забезпечити половину від цього прожиткового мінімуму. Звідси, кожен із батьків - сторін у цій справі, зобов'язаний забезпечити дитині якій на час розгляду судом цієї справи виповнилося 6 років, мінімально половину від прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 (шести) років, якій складає з 01.01.2016 року згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" 1455 грн., половина від якого становить 725 грн. 50 коп. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, якій має мінливий та нерегулярний дохід, приймаючи до уваги матеріальне положення позивача, та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатною особою, відсутність у останнього постійного заробітку, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у розмірі 725 гривень 50 копійок щомісячно, саме такий розмір буде достатнім для утримання сина, і відповідач в змозі його виплачувати.. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання сином коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 11.01.2016 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісяця у твердій грошовій сумі у розмірі 727 грн. 50 коп., починаючи з дати звернення до суду - 11.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 487,20 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial