Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, які були прийняті судом, просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розташований на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, у порядку спадкування за законом першої черги, після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що після смерті її батька - [PERSON] , їй стало відомо, що за життя йому належала земельна ділянка (пай), яка надавалась членам КСП імені Б.Хмельницького і яка розташована на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Позивач вважає, оскільки її батьку, як члену КСП імені Б.Хмельницького належала земельна ділянка (пай), то вона має всі підстави для її успадкування за законом у порядку першої черги права на спадкування, з огляду на наступне. У 1951 році її батько - [PERSON] став членом КСП імені Б.Хмельницького Близнюківського району Харківської області та працював там на посадах бригадира, комбайнера, тракториста до 1982 року. Згідно Акту від 02 лютого 1983 року складеного інспектором Близнюківського Райсовбеса Сальковою В.К. була проведена зустрічна перевірка правильності факту роботи і заробітка [PERSON] в КСП імені Б.Хмельницького з 01 січня 1951 року по 01 січня 1982 року, якою встановлено, що за наявними даними книги обліку праці та особистих рахунків колгоспників КСП імені Б.Хмельницького за 1951-1982 роки встановлено, що [PERSON] дійсно працював у колгоспі імені Б.Хмельницького на визначених у акті посадах. Довідкою від 08.08.1982 року № 446 виданою виконкомом Лукашівської сільської ради народних депутатів Близнюківського району Харківської області встановлено, що її батько - [PERSON] дійсно проживає у с. Водяне Близнюківського району Харківської області і входить до складу господарства колгоспного двору, який має 0,32 га присадибної ділянки землі, яка наділена йому, як члену колгоспу імені Б.Хмельницького. У 1996 році відбулося розпаювання земель і у травні місяці членам КСП і.мені Б.Хмельницького були видані державні акти на землю. Оскільки її батько теж був членом КСП імені Б.Хмельницького йому була виділена земельна ділянка (пай) і майно. Однак, своєчасно її батькові сповіщено про це не було і у 1997 році він помер. Жодних рішень щодо виключення батька позивача з членів колгоспу ім. Б.Хмельницького не приймалося, і відповідно відсутні записи щодо припинення його членства в колгоспі, що також вказує і на те, що батько залишався членом колгоспу. У березні 1998 році КСП імені Б.Хмельницького було розділено на два підприємства; КСП імені Б.Хмельницького та КСП «Світанок». У серпні 1999 року КСП імені Б. Хмельницького ліквідовано, що підтверджено Архівною довідкою від 08.09.2005 року № 570, виданої архівним відділом Близнюківської райдержадміністрації. На лист від 19.12.2019 року СГ «Світанок» листом від 28.12.2019 року № 34 підтвердило, що дійсно батько позивача - [PERSON] був членом КСП імені Б.Хмельницького, однак яким чином він розпорядився своїм земельним та майновим паєм невідомо. Позивач звернулася до Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що у листі від 19.10.2020 року № 381/02-20 повідомила, що книга реєстрації сертифікатів на земельну ділянку (пай) КСП ім. Б.Хмельницького була передана у відділ у Близнюківскому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. На запит від 16.03.2020 року № 20 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області у листі від 14.04.2020 № 179/103-20 повідомила, що в державному акті на право колективної власності на землю колишнього КСП імені Б.Хмельницького Близнюківського району Харківської області та в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) колишнього КСП імені Б.Хмельницького по Лукашівській сільській раді прізвище [PERSON] відсутнє. Звідси вбачається, що сертифікат батькові позивача не видавався, земельна ділянка у відповідному розмірі не виділялася, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати своє право власності на земельну частку (пай), у зв`язку з чим позивач не може на сьогоднішній день реалізувати своє право на визначену земельну ділянку (пай) у порядку спадкування після смерті її батька. Таким чином позивач вважає, що її батько - [PERSON] законно набув право власності на земельну частку (пай), як член КСП імені Б. Хмельницького і не припинив своє членство в ньому, то вона має повне право на отримання земельної ділянки (паю) в натурі у порядку спадкування за законом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Позивач у судовому засіданні також позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив розгляд справи проводити без участі їхнього представника, просив врахувати правову позицію викладену у відзиві, а саме, те що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. До повноважень органів Держгеокадастру не належить розпорядження землями колективної власності. Також у відзиві було зазначено, що у відділі Близнюківського району Головного управління Держгеокадастру у Харківській області сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП імені Б. Хмельницького громадянину [PERSON] не видавався. У книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутній запис на ім`я [PERSON] . Розмір земельної частки (пай) по КСП ім. Б. Хмельницького [PERSON] не виділялася в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності на земельну ділянку із земель КСП імені Б. Хмельницького на ім`я [PERSON] не виготовлявся. Представник відповідача - Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав клопотання про слухання справи у відсутність їхнього представника, також просили відмовити у позові повністю, так як вважають, що позовні вимоги є не законними та необґрунтованими, обґрунтовуючи наступним. Відповідно до ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. До позову позивач не надала доказів прийняття спадщини та набуття померлим права на земельну частку (пай) та доказів про передачу земельної ділянки у колективну власність КСП ім. Б. Хмельницького. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Ухвалою суду від 26.02.2021 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.03.2021 задоволено клопотання представника позивача про заміну неналежних відповідачів та виключенням з кола учасників справи третьої особи, яка не заявляє самостійниг вимог щодо предмету спору. Замінено неналежних відповідачів: Близнюківську селищну раду Близнюківського району Харківської області, Близнюківську районну державну адміністрацію Харківської області, Лукашівську сільську раду Близнюківського району Харківської області належними відповідачами - Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області. Виключено відділ у Близнюківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору з кола учасників справи. Ухвалою суду від 12.04.2021 вказану справу призначено до судового розгляду із закриттям підготовчого провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.03.1971, [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Лукашівської сільської ради народних депутатів Близнюківського району Харківської області від 08.12.1982 №446, [PERSON] мешкав в селі Водяне Близнюківського району Харківської області та входив до складу господарства колгоспного двору, який мав 0,32 га присадибного участку землі, яка наділена йому, як члену КСП ім. Б. Хмельницького. Відповідно до довідки Колгоспу ім. Б. Хмельницького Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 22.12.1982 та Акту від 02.02.1983, [PERSON] дійсно працював в колгоспі ім. Б. Хмельницького з 1951 по 1982 рік на посадах: бригадира, комбайнера, тракториста. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до архівної довідки від 08.09.2005 №570, з 14.10.1992 року колгосп імені Б. Хмельницького перейменовано в КСП ім. Богдана Хмельницького Близнюківського району Харківської області на підставі Статуту. На підставі рішення загальних зборів членів КСП від 03.03.1998 року протокол №3, КСП ім. Б. Хмельницького розділено на два підприємства: КСП ім. Б. Хмельницького та КСП «Світанок». На підставі рішення загальних зборів від 14.08.1999 протокол №3, КСП ім. Б. Хмельницького ліквідовано і на його базі створено КСП «Маяк», яке було реформовано і на його базі створено 13.02.2000 року СВК «Маяк». Відповідно до листа Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 19.10.2020 №381/02-20, книга реєстрації сертифікатів на земельну ділянку (пай) КСП ім. Б. Хмельницького була передана у відділ у Близнюківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Відповідно до листа СГ «Світанок» №34, [PERSON] до новоствореного КСП «Світанок» не входить. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.04.2020 №179/103-20, в державному акті на право колективної власності на землю колишнього КСП ім. Б. Хмельницького Близнюківського району Харківської області ХР-03-00-000406 та в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Б. Хмельницького по Лукашівській сільській раді прізвище гр. [PERSON] відсутнє. Згідно довідки КП ЖРЄП від 11.08.2005 разом з позивачем мешкав її батько [PERSON] . Як підтвердили позивач та її представник в судовому засіданні, [PERSON] після смерті батька до нотаріальної контори не зверталась, оскільки вважала шо у батька відсутнє будь-яке майно. Суд зазначає, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Так, на момент відкриття спадщини після померлого [PERSON] діяв Цивільний кодекс Української РСР. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Аналогічний порядок визначений в ст. 1296 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.. Суд зазначає, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пункт 23 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає про обов`язкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Суд зазначає, що необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, і , в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи. Проте, позивач підтвердив, що після смерті батька до нотаріуса вона не зверталась. Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій і видача документів, зокрема не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу. Таким чином, на момент звернення позивача до суду, не можна вважати, що спадкові права позивача порушені, не визнані або оспорюються. З огляду на наведене, позовні вимоги є передчасними, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed