Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

17 грудня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів встановлених рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12.05.2016 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. В обгрунтування вимог позивач зазначила, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12.05.2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх дочки в розмірі 600 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн., щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Також вказує що зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку та подорожчав рівень життя. Ухвалою суду від 24.12.2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12.05.2016 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи стягнення з 24 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на день ухвалення рішення становить 1779 гривень. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір стягуваних за рішенням суду від 12 травня 2016 року аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у сумі 600 грн. щомісячно не відповідає вимогам закону, є меншими ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вище викладеного, виходячи із закріплених ч.9 ст.7СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно положень ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: partial