Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом у якому за уточненими вимогами просить зобов"язати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні нею права співвласника комунальної квартири [ADDRESS], усунути наслідки самовільного переобладнання (перепланування) та привести за власний рахунок відповідачів санітарно-технічне обладнання і відновлення мережі водовідведення в місцях загального користування (на кухні) даної квартири до попереднього стану та присудити на її користь понесені судові витрати - судовий збір і витрати на правову допомогу (а.с. 149-154). Вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] є комунальна, складається із восьми приватизованих кімнат, вона являється співвласником квартири, їй належить кімната [NUMBER]. [PERSON] та [PERSON] також є співвласниками вказаного житла де проживають у кімнаті [NUMBER]. Відповідачі 23.01.2014 року самовільно без згоди інших співвласників квартири здійснили переобладнання місць загального користування, а саме самовільно втрутилися в систему водопостачання мережі водовідведення, зробили прорізи у двох несущих стінах, з однієї стіни перенесли на іншу мийки, влаштували стік води з мийок в стік у який вже підключено дві пральні машини. В результаті цього 25 січня 2014 року відбулося залиття водою місць загального користування. За її заявою від 24.01.2014 року співробітниками ЖРЕО-412 комісійно 28 січня 2014 року було проведено обстеження квартири [ADDRESS] та встановлено самовільне переобладнання відповідачкою на кухні без відповідної дозвільної документації. У зв»язку з цим по відношенню до [PERSON] 05.02.2014 року був оформлений відповідний припис із зобов»язанням в термін до 10 лютого 2014 року привести в первинний стан сантехобладнання і відновити мережу водовідведення на кухні. Однак відповідачка отримати припис відмовилася, про що складено акт, та по даний час мийки на попереднє місце їх знаходження у місцях загального користування не встановила. Такими неправомірними діями [PERSON] були порушені її права, як співвласника квартири, значно погіршені умови експлуатації її та членів її сім»ї в місцях загального користування та проживання, а також порушені норми чинного законодавства, що підлягає захисту в судовому порядку. Відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON] у якому за уточненими вимогами просить зобов»язати останню усунути перешкоди у здійсненні її права співвласника комунальної квартири, усунути наслідки самовільного переобладнання кімнати 14 квартири [ADDRESS] та повернути за власний рахунок [PERSON] на попереднє місце два умивальники і прибрати три пральні машини із зазначеної кімнати. Вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS], проживає у кімнаті [NUMBER]. [PERSON] без згоди інших співвласників квартири самовільно здійснила переобладнання місць загального користування, а саме вбиральної кімнати, з якої було знято умивальники і встановлено три пральні машини, що створює незручності для мешканців житла, так як вони змушені через це користуватися мийкою на кухні. Стіна де знаходилася мийка постійно сиріла, що стало наслідком появи цвілі, це створювало небезпеку для здоров»я її та її сина [PERSON] Відповідно до обстеження у неї було виявлено захворювання: алергічний персестичний цілорічний реніт, побутова алергія. У зв»язку з цим вона перенесла мийки з однієї на іншу стіну у межах кухні. Вона подавала заяву до Дніпровської райдержадміністрації в м. Києві про надання дозволу на перенесення сантехобладнання у квартирі. При проведення комісійного обстеження нежитлових приміщень у їхній квартири виявлено у вбиральні встановлені три пральні машини на місці запроектованих умивальників та у приміщенні кухні зміну місця розтушування двох мийок. Разом з тим у листі від 10.04.2014 року зазначено, що при зміні розташування мийок порушень, які б суттєво впливали на якісну роботу інженерних мереж, не виявлено. Зняття умивальників і встановлення трьох пральних машин порушує права інших співвласників комунальної квартири, оскільки створює незручності, погіршує умови існування, санітарні норми: строює небезпеку розповсюдження кишкових захворювань. Підключення великої кількості побутових приладів створює небезпеку перенавантаження лінії і виникнення пожежі. Відповідачкою було самовільно переобладнано вбиральню без отримання відповідної дозвільної документації. Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року та від 25.04.2014 року до участі у справі за первісним та зустрічним позовами було залучено у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» та ухвалами суду від 25.04.2014 року до участі у справі залучено співвідповідачем за первісним позовом [PERSON], третіми особами без самостійних вимог за обома позовами [PERSON] та [PERSON] і третьою особою без самостійних вимог за зустрічним позовом [PERSON] (а.с. 32, 97). Також ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено усіх повнолітніх співвласників комунальної квартири [ADDRESS], а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 168, 169). В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] просила задовольнити первісний позов з підстав, викладених у заяві, та відмовити у задоволенні зустрічного позову, додатково просила солідарно стягнути з відповідачів на користь [PERSON] у відшкодування витрат на правову допомогу кошти в сумі 4 180 грн. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. [PERSON] та її представник [PERSON], який також є представником [PERSON], заперечували проти задоволення первісного позову та підтримали зустрічний позов. Представник третьої особи КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з»явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності та прияти рішення відповідно до чинного законодавства України. Треті особи в судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, при цьому [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність та задовольнити позов [PERSON] і відмовити у задоволенні позову [PERSON] Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду подали заяви у яких вказали про те, що вони підтримують позовні вимоги [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивачки за первісним позовом, яка є відповідачкою за зустрічним позовом, [PERSON] [PERSON]; відповідачки за первісним позовом, яка є позивачкою за зустрічним позовом, [PERSON]; представника [PERSON] та [PERSON] [PERSON]; дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.10.2006 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, власниками 15/100 квартири [ADDRESS] є у рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11, 12). Як убачається із матеріалів справи, зазначена квартира є комунальною, складається із восьми кімнат (з яких у кімнаті [NUMBER] проживає позивачка за первісним позовом і члени її сім»ї - а.с. 47, 48; у кімнаті [NUMBER] - відповідачі - а.с. 111) та місць загального користування: кухні - позначеній на поверховому плані квартири за № 17; двох туалетів № 15, № 16; трьох ванних кімнат, у тому числі спірної кімнати № 14; трьох коридорів, вбудованої шафи та балкону (а.с. 13). [PERSON] та [PERSON] є власниками у рівних долях 15/100 квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 22.08.2006 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією (а.с. 60). Судом безспірно встановлено, що [PERSON] без відповідних дозволів на кухні комунальної квартири [ADDRESS] перенесла встановлені мийки, які були розміщені на стіні, що розділяє кухню з її кімнатою, на іншу стіну за якою розміщена вбиральня, з переміщенням мережі водовідведення. У зв»язку з цим [PERSON] до ЖРЕО-412 подавала заяву від 24.01.2014 року для вжиття відповідних заходів щодо приведення квартири у попередній стан, у заяві вказала, що відповідачка нелегально вмонтувала стік з мийок у стік куди вже підключено дві пральні машини (а.с. 4). Актом від 28.01.2014 року, затвердженим начальником ЖРЕО-412, співробітниками ЖРЕО-412 встановлено вищевказане переобладнання кімнати кухні сторін по справі (а.с. 6). На ім»я [PERSON] співробітниками ЖРЕО-412 складався припис з вимогою до 10.02.2014 року привести у первинний стан санітарно-технічне обладнання та відновити мережу водовідведення на кухні квартири [ADDRESS], як місця загального користування; також було складено акт від 05.02.2014 року про відмову [PERSON] отримати припис (а.с. 7, 8). При цьому [PERSON], в свою чергу, подавала заяву від 07.02.2014 року до ЖРЕО-412 з приводу демонтування пральних машин, які встановлені замість умивальника, що спричиняє труднощі при використанні умивальників загального користування (а.с. 54). Згідно даної заяви комісійно складно акт від 18.02.2014 року, затверджений начальником ЖРЕО-412, у якому зазначено про те, що при обстеженні квартири сторін по справі у одній із вбиралень місць загального користування виявлено самовільне встановлення мешканкою кімнати [NUMBER] [PERSON] пральної машини на місці вмивальника, який був установлений згідно проекту забудови будинку; комісія вважає за необхідне мешканцям кімнати № 1 [PERSON] вручити припис щодо надання дозвільної документації, у разі відсутності якої привести сантехнічне обладнання в первинний стан (а.с. 55). Обставини перенесення мийок та встановлення пральних машин у місцях загального користування також зафіксовано актом ЖРЕО-412 від 22 травня 2014 року. На звернення [PERSON] ЖРЕО-412 надавалась відповідь від 07.02.2014 року з повідомленням про те, що в стіні на яку перенесені мийки на кухні квартири [NUMBER] по [ADDRESS] інженерні мережі не проходять. Будь-яке самовільне (без дозволу на переобладнання) втручання мешканців в мережі, в т.ч. в мережу водовідведення є відхиленням від проекту забудови будинку і веде до порушення Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (а.с. 89). Згідно ст. 319 ЦК України, при здійсненні своїх прав та виконанні обов"язків власник зобов"язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов"язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян, інтересам суспільства. Частиною ч 2 ст. 382 ЦК України визначено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Як убачається із акту ЖРЕО-412 від 22.05.2014 року, у зв»язку з перенесенням [PERSON] умивальників на кухні відбувалося залиття кухні та приміщення убиральні. Статтею 152 Житлового кодексу України визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. N 45 зі змінами, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, також передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства; перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводить до порушення вимог протипожежної безпеки та погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається (п. п. 1.4.1, 1.4.4. Правил). Згідно п. 1.4.2 вищевказаних Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачі за первісним позовом не отримували дозволу на переобладнання кімнати кухні, а саме перенесення на іншу стіну умивальників, що є втручанням у мережу водовідведення, чим порушені права позивачки та третіх осіб у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як співвласників житлового приміщення [ADDRESS]. Згідно ст. 100 ЖК України, наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. Отже, судом встановлено порушення з боку відповідачів за первісним позовом вищенаведених норм Житлового кодексу України та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, тому кухня квартири сторін по справі має бути приведена відповідно до поверхового плану будинку. Судом також встановлено, що у приміщенні загального користування позначеному на поверховому плані за № 14, яке розміщене між туалетами, відповідно до поверхового плану квартири має бути встановлений умивальник, однак там підключені дві пральні машини одна з яких належить [PERSON] [PERSON] пояснила, що через численність мешканців їхньої квартири наявних трьох умивальників у вбиральні не вистачає, крім того, коли працюють пральні машини тиск холодної води падає та не заповнюються водою зливні баки у туалетах, що створює незручності. У поданих до суду заявах також підтримують позовні вимоги [PERSON] треті особи у справі співвласники комунальної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За заявленими вимогами [PERSON] просить зобов»язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні її права співвласника, а саме забрати три пральні машини із зазначеної кімнати та повернути на попереднє місце два умивальники. Однак, як пояснила сама [PERSON], умивальник у вбиральні на поверховому плані за № 14 був знятий не [PERSON], остання встановила пральну машину з поруч розміщеною пральною машиною сусідки коли умивальника вже не було. Отже, зустрічний позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині зобов»язання [PERSON] шляхом монтажу за власний рахунок прибирати пральну машину з вказаної кімнати, оскільки її встановлення порушує права співвласників комунальної квартири та є відхиленням від проекту квартири щодо наявного у ній санітарно-технічного обладнання. В решті вимог зустрічного позову слід відмовити, так як вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] також просить стягнути солідарно з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 4 180 грн. При цьому суду надано квитанції № 302 від 25.02.2014 року на суму 300 грн., № 321 від 21.03.2014 року на суму 380 грн., № 326 від 10.02.2014 року на суму 500 грн., № 327 від 24.04.2014 року на суму 550 грн., № 344 від 29.05.2014 року на суму 850 грн., № 355 від 27.06.2014 року на суму 650 грн. та № 358 від 17.07.2014 року на суму 950 грн., які видані Дніпровською колегією адвокатів № 2 м. Києва, з яких квитанція за № 344 від 29.05.2014 року на суму 850 грн. не містить печатки. Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв»язку з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, котрі беруть участь у справі. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною й особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим, суду надано витяг з договору № 116-ц про надання правової допомоги від 01.02.2014 року, укладеного між Адвокатським об»єднанням «Дніпровська колегія адвокатів № 2 в м. Києві» та [PERSON], зі змісту якого не убачається що цим договором обумовлено розмір оплати на правову допомогу (а.с. 19). В судових засіданнях інтереси [PERSON] представляла адвокат Дніпровської колегії адвокатів № 2 м. Києва [PERSON] (а.с. 18). При цьому судові засідання відбувалися 25.04.2014 року тривалістю 1 год. 17 хв., 16.05.2014 р. тривалістю 21 хв., 13.06.2014 року тривалістю 50 хв. та 16.07.2014 р. тривалістю 32 хв., отже загалом час судових засідань за участі представника позивача за первісним позовом складає 3 год. Враховуючи положення ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах та адміністративних справах» та беручи до уваги Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким з 01.01.2014 р. мінімальний розмір заробітної плати визначено в сумі 1218 грн., розмір компенсації витрат на правову допомогу за 1 годину участі особи, яка надавала правову допомогу, не може перевищувати 487 грн. 20 коп. Отже, з урахуванням умов договору про надання правової допомоги від 01.02.2014 р. та часу проведення судових засідань, з відповідачів на користь позивачки за первісним позовом підлягає стягненню сплачені останньою витрати на правову допомогу на суму 1 461 грн. 60 коп. (487,20 грн. х 3 год.). Крім того, також слід стягнути кошти за квитанціями від 10.02.2014 року на суму 500 грн. та від 25.02.2014 року на суму 300 грн., які були сплачені за підготовку і направлення адвокатських запитів та написання позовної заяви. Всього, згідно ст. 84 ЦПК України, слід стягнути витрати на правову допомогу на загальну суму 2 261 грн. 60 коп., тобто із кожного з відповідачів по 1 130 грн. 80 коп. Сплачений [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн. та [PERSON] судовий збір в сумі 243,60 грн. сторонам по справі в порядку ст. 88 ЦПК України не присуджується, оскільки підлягає взаємозарахуванню.

Outcome: partial