Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив: визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , право власності на земельні ділянки, площею 0,4048 га, кадастровий №6821888300:04:007:0010, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Сокілецька сільська рада Дунаєвецького району Хмельницької області (на даний час Дунаєвецька міська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області), та площею 0,5939 га, кадастровий номер №6821888300:04:002:0076, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Сокілецька сільська рада Дунаєвецького району Хмельницької області (на даний час Дунаєвецька міська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину прийняв у встановленому закону порядку та строки. До складу спадкового майна померлої входять, зокрема, земельні ділянки з кадастровими номерами №6821888300:04:002:0076, №6821888300:04:007:0010, які на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №961695 та ЯЖ №961626 належали батьку позивача [PERSON] , який помер [INFO] , та які після його смерті успадкувала [PERSON] отримавши свідоцтва про право на спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на дані земельні ділянки, позивачу нотаріусом відмовлено, у зв`язку з тим, що відомості про набуте [PERSON] право власності на земельні ділянки не були своєчасно внесені до ДЗК. Вказані невідповідності порушують право позивача на оформлення спадкових прав. Навівши аргументи щодо належності вказаного спадкового майна спадкодавиці, позивач, просив задовольнити його позов. Згідно з ухвалою судді від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В підготовче судове засідання позивач не з`явився.Разом із цим, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій вимоги позову підтримав та просив ї задовольнити. Представник відповідача -Дунаєвецької міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечив, позов визнав, розгляд справи просив провести за відсутності представника відповідача. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, повно та всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На дату смерті [PERSON] був власником земельних ділянок з кадастровими номерами №6821888300:04:002:0076 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №961626 та №6821888300:04:007:0010 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №961695. [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] за законом та оформила свої спадкові права на означені вище земельні ділянки, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину від 17.05.2012 за реєстровими №938 та №940. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке буде їй належати на момент смерті заповіла [PERSON] . Приватним нотаріусом Дунаєвецького (Кам`янець-Подільського) районного нотаріального округу Люзняком О.М. на підставі заяви позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом заведено спадкову справу до майна померлої [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Проте, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.20121 приватний нотаріус повідомив про неможливість оформлення спадкових прав на земельні ділянки з кадастровими №6821888300:04:002:0076 та №6821888300:04:007:0010, оскільки відомості про набуте [PERSON] право власності на вказані земельні ділянки не були своєчасно внесені до Державного земельного кадастру. Так, згідно витягу з ДЗК від 18.11.2019 №НВ-6810090672019 про земельну ділянку №6821888300:04:007:0010 вказано, що власником земельної ділянки на дату формування витягу є [PERSON] ; згідно витягу з ДЗК від 18.11.2019 №НВ-6810090682019 про земельну ділянку №6821888300:04:002:0076 вказано, що власником земельної ділянки на дату формування витягу є [PERSON] . При виборі норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного Кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст. ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі заяви позивача приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Люзнякою ОМ. заведено спадкову справу до майна померлої [PERSON] . Таким чином, спадкове майна у вигляді земельної ділянки №6821888300:04:002:0076, яка належала померлій на підставі правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2012 за реєстровим №940 та, земельної ділянки №6821888300:04:007:0010, яка належала померлій на підставі правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2012 за реєстровим №938, належать позивачу з часу відкриття спадщини, проте він не може належним чином оформити спадкові права у зв`язку з несвоєчасним внесенням відомостей про означені земельні ділянки до ДЗК щодо права власності померлої. Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності громадян на землю гарантується Конституцією і це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону. Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом враховується, що позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельні ділянки. Оскільки внести зміни в ДЗК, неможливо у зв`язку зі смертю спадкодавиці, що унеможливлює оформлення спадкових прав, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved