Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просив визнати поважними причини пропущення ним строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Змінивши предмет позову заявив позовні вимоги до Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, [PERSON], третя особа - Вижницька державна нотаріальна контора Чернівецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсними та скасування рішення міської ради, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та рішення про його реєстрацію, свідоцтв про право на спадщину за законом та рішення про їх реєстрацію, договору довічного утримання та рішення про його реєстрацію, заповіту та визнання права власності на спадкове майно. В остаточно уточненому позові вказував, що він, [PERSON], є сином [PERSON] та [PERSON], які до смерті проживали в [ADDRESS] Вказаний будинок з належними до нього надвірними будівлями і спорудами належав його батькові [PERSON] на праві власності згідно договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального житлового будинку від 30.03.1961 року, посвідченого нотаріусом Вашківецької нотаріальної контори 28.03.1961 року за реєстровим №296, зареєстрованого Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 11.01.1963 року за реєстровим №126 в книгу 2. [INFO] року помер його батько, [PERSON] Спадкоємцями першої черги після його смерті були він, [PERSON], - єдиний син, а також дружина, а його мати - [PERSON] За відсутності заповіту право на вказану спадщину належало їм, як спадкоємцям за законом. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] також входили грошові вклади та дві земельні ділянки, площею 0,30 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що належали спадкодавцю на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області 03.07.1997 року на підставі рішення виконкому Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 12.04.1994 року №45. Зазначав, що одразу після смерті батька важко захворів, виїхав за кордон, - в Австрію для проведення операцій і тривалий час лікувався. З 14.03.2008 року і по 07.04.2008 року перебував у державній лікарні-університетській клініці м. Грац (Австрія) на стаціонарному лікуванні, де йому було проведено ряд операцій по ендопротезуванню кульшових суглобів обох ніг. Після повернення в Україну 29.04.2008 року надіслав у Вашківецьку міську раду Вижницького району, за місцем відкриття спадщини і в зв'язку з відсутністю там нотаріальної контори (нотаріуса), письмову заяву про те, що він, як спадкоємець першої черги за законом, приймає спадщину після смерті батька, у зв'язку з чим просив надати йому необхідні документи для оформлення його спадкових прав. До заяви додав копію договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального житлового будинку від 30.03.1961 року, копію свого свідоцтва про народження та паспорта. В період з 08.04.2008 року по 18.09.2008 року він взагалі не ходив, здійснював безперервне стаціонарне лікування та обстеження у Львівському обласному госпіталі інвалідів війни та репресованих (Артрологічний центр) м. Львів-Винники, вул. Івасюка, 31 та Клінічна лікарня ДТГО «Львівська залізниця», що підтверджується довідками зазначених лікувальних закладів. У зв'язку з станом здоров'я та не маючи можливості самостійно ходити по причині порушення статико-динамічної функції кульшових суглобів обох ніг (порушення рухових функцій ніг), не міг фізично звернутися до нотаріальної контори щодо оформлення свого права на спадкове майно після смерті батька, однак вжив заходів, які свідчать про прийняття ним спадщини, надіслав 29.04.2008 року у Вашківецьку міську раду Вижницького району за місцем відкриття спадщини письмову заяву про те, що він, як спадкоємець першої черги за законом, приймає спадщину після смерті батька. Вважав, що в такий спосіб прийняв спадщину по смерті батька [PERSON] [INFO] року померла його мати, [PERSON] 20.03.2015 року на адресу Вижницької державної нотаріальної контори було надіслано заяву від 20.02.2015 року про те, що він приймає спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] і знаходиться [ADDRESS] 27.03.2015 року за вихідним номером 294/02-14 нотаріусом повідомлено про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та запропоновано для оформлення спадкових прав надати до нотаріальної контори ряд документів в т.ч. правовстановлюючі документи на спадкове майно. На запит його представника КП «Вижницьке РБТІ» надало відповідь за №55 від 08.06.2015 року з додатком копій документів з інвентарної справи на нерухоме майно за вищевказаною адресою, з яких стало відомо, що на порушення його прав на спадкове майно після смерті батька [PERSON], нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори 13.02.2009 року за реєстровими номерами 399 та 401 було видано свідоцтва про право власності на спадщину за законом на все майно батька, а саме будинок та дві земельні ділянки, його матері, [PERSON], яка, зареєструвавши дане майно на своє ім'я, в подальшому на підставі договору довічного утримання від 18.09.2009 року відчужила - передала все це майно [PERSON], як набувачу, який дане майно 22.09.2009 року зареєстрував на своє ім'я, як власника, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23914294 від 22.09.2009 року. Згідно заповіту від 13.07.2009 року [PERSON] заповіла останньому також дві земельні ділянки, із цільовим призначенням для обслуговування вказаного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Олійник Ю.М., про відмову у вчиненні нотаріальної дії №507/02-31 від 28.05.2015 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок і земельну ділянку мотивуючи тим, що на момент смерті матері будь-якого належного їй майна, як спадкового, не було. Вважає, що низкою незаконних дій відповідачів та третьої особи грубо порушені його права на спадкове майно його батьків. Після смерті батька, рішенням виконкому Вашківецької міської ради №100 від 15.05.2008 року, вирішено «оформити право власності на житловий будинок в [ADDRESS] Вижницького району Чернівецької області, взамін договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального жилого будинку від 30.03.1961 року на ім'я померлого [PERSON] Видати свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] Вижницького району Чернівецької області, на ім'я померлого [PERSON] Зобов'язати [PERSON] зареєструвати дане свідоцтво у Вижницькому РБТІ». Згідно цього рішення виконавчий комітет Вашківецької міської ради 25.06.2008 року оформив свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] на ім'я його померлого батька - [PERSON], взамін договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво жилого будинку від 30.03.1961 року. Вказане свідоцтво було зареєстроване в ДКП «Вижницьке РБТІ» 25.06.2008 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19319835. Однак приймаючи зазначене рішення виконком Вашківецької міської ради допустив порушення вимог закону, оскільки не вправі був вирішувати питання про оформлення права власності на спірний будинок на померлу особу. Відтак відповідач незаконно оформив та видав і свідоцтво про право власності на ім'я його померлого батька [PERSON] Тому рішення виконкому Вашківецької міської ради №100 від 15.05.2008 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 25.06.2008 року є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті та видані на особу після її смерті, а отже після припинення її цивільної правоздатності. На підставі зазначеного свідоцтва, незаконно виданого на ім'я [PERSON] після його смерті, нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори 13.02.2009 року за реєстровим [NUMBER] дружині спадкодавця, а його матері, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із спірного житлового будинку. Зазначене свідоцтво теж підлягає скасуванню, оскільки нотаріусом не було належно перевірено правовстановлюючі документи про належність спадкового майна спадкодавцю і свідоцтво видане на підставі правовстановлюючих документів, які є незаконними, оскільки видані із спливом шести місяців після смерті спадкодавця. Також 13.02.2009 року вказаним нотаріусом його матері за реєстровим [NUMBER] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із спірних земельних ділянок, площею 0,30 га. Крім того, нотаріус не вправі був видавати свідоцтво про право на спадщину на все майно дружині спадкодавця, а його матері - [PERSON], оскільки спадкоємцем першої черги за законом був також він, єдиний син спадкодавця. За станом здоров'я та в результаті тривалого лікування в період з 01.03.2008 року та до 18.09.2008 року, фізично не міг вирішувати у нотаріуса питання про оформлення свого права власності на належну йому частку в спадковому майні, однак в міру своїх фізичних можливостей вживав заходів, які свідчать про те, що він прийняв спадщину після його смерті, подавши через свого товариша відповідні заяви до Вашківецької міської ради, через відсутність нотаріуса в м. Вашківці. Вважає, що зазначені свідоцтва про право на спадщину від 13.02.2009 року, видані державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Войціховським А.В., є недійсними та підлягають скасуванню, оскільки видані на належну йому 1/2 ідеальну частку спадкового майна після смерті батька [PERSON] Крім того 18.09.2009 року його мати - [PERSON], уклала договір довічного утримання із [PERSON], згідно якого передала у власність йому житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], взамін чого [PERSON] зобов'язувався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. Оскільки зазначений у договорі житловий будинок належав відчужувачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2009 року за реєстровим [NUMBER], яке є незаконним та підлягає скасуванню, то даний договір є теж недійсним та підлягає скасуванню. Також 30.07.2009 року [PERSON] склала заповіт, за яким дві земельні ділянки, площею 0,30 га, 1 - для обслуговування жилого будинку, кадастровий номер [NUMBER] - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER], розташованих на території м. Вашківці, Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, заповіла [PERSON] Оскільки зазначені у заповіті земельні ділянки належали заповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2009 року за реєстровим [NUMBER], яке є незаконним та підлягає скасуванню, то [PERSON] розпорядилася на користь [PERSON] частиною майна, яке їй не належало, а тому такий заповіт є недійсним. Крім того зміст договору довічного утримання від 18.09.2009 року та заповіту від 30.07.2009 року в цілому суперечать актам цивільного законодавства, а тому їх слід визнати недійсними. Просив визнати недійсними та скасувати: рішення виконкому Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №100 від 15.05.2008 року про оформлення права власності на житловий будинок в [ADDRESS] Вижницького району Чернівецької області, взамін договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального жилого будинку від 30.03.1961 року, на ім'я померлого [PERSON]; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER] від 25.06.2008 року - житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], на ім'я [PERSON], скасувати рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно - будинок [ADDRESS], за [PERSON], прийняте 25.06.2008 року ДКП «Вижницьке РБТІ» та зареєстроване за реєстровим №126; свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за [NUMBER], видане 13.02.2009 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Войціховським А.В., на ім'я [PERSON] на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], скасувати рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно - будинок [ADDRESS] за [PERSON], прийняте 22.03.2009 року ДКП «Вижницьке РБТІ» та зареєстроване за реєстровим №126; свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за [NUMBER], видане 13.02.2009 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Войціховським А.В., на ім'я [PERSON] на спадкове майно - дві земельні ділянки, площею 0,30 га, для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер земельної ділянки №1 - [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки №2 - [NUMBER], розташованих на території м. Вашківці, Вашківецької міської ради, Вижницького району, Чернівецької області; договір довічного утримання, укладений 18.09.2009 року із [PERSON], посвідчений нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., зареєстрований в реєстрі за №4118, скасувати рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно - будинок [ADDRESS] за [PERSON], прийняте 22.09.2009 року ДКП "Вижницьке РБТІ" та зареєстроване за реєстровим №126; заповіт від 30.07.2009 року, зроблений [PERSON] в користь [PERSON], посвідчений секретарем виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області Мар'янчук Н.В., зареєстрований в реєстрі за №92. Судові витрати покласти на відповідачів. Позовні вимоги в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за заявою представника позивача залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини просила їх задовольнити. Також подала письмове клопотання про поновлення строку позовної давності, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався лише 08.06.2015 року з відповіді ДКП "Вижницьке РБТІ" №55 з додатками документів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, підтримав подане заперечення проти позову, в якому зазначив, що разом з дружиною працювали у належному на праві власності [PERSON] ресторані «[INFO]», в Брюховичах Львівської області. Після смерті батька позивача, виключно на пропозицію останнього, з дружиною переїхали у м. Вашківці доглядати його матір. Через деякий час у нотаріуса разом з матір'ю позивача уклали договір її довічного утримання, по якому спірний житловий будинок перейшов їм у власність. Мати позивача проти укладення вказаного договору не заперечувала. Всю роботу по підготовці та оформленні документів виконував [PERSON] Він знав про все, що вони робили, як облаштовували будинок та вели господарство. Його мати і вони постійно спілкувалися по телефону і про все розповідали. Також після смерті свого батька [PERSON] в травні-липні 2008 року неодноразово приїздив у Вижницький район і привозив різних людей зі Львова, яким вони організовували відпочинок. У цей час у нього була можливість звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька, однак він цього не зробив. Позивач без поважної причини пропустив усі строки звернення до суду. Позивачем надано документальні підтвердження своєї хвороби та реабілітації тільки на частину встановленого законом шестимісячного строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Посилання позивача на те, що він звертався із заявою до виконкому Вашківецької міської ради не є підставою для визначення додаткового строку, оскільки ст.1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець повинен подати заяву до нотаріуса. Крім того звертатись до суду з позовом про скасування договору довічного утримання чи визнання його недійсним мають право тільки його сторони, [PERSON] не є його стороною, а тому є неналежним позивачем. Вважав, що законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає, і просив в його позові відмовити. Просив також застосувати наслідки спливу строків позовної давності, про що подав відповідну заяву. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заперечення проти позову [PERSON], просив в задоволенні позову відмовити у зв'язку із спливом строків позовної давності. Представник відповідача - Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області в судовому засіданні 01.03.2016 року щодо вирішення позову покладався на розсуд суду та пояснив, що на час прийняття рішення міською радою №100 від 15.05.2008 року він не був головою міської ради. Йому відомо, що між позивачем та його матір'ю були нормальні відносини під час оформлення спірного житлового будинку на ім'я померлого [PERSON] За життя матір позивача у його присутності оформила заповіт на [PERSON] і це була її дійсна воля. Вона казала, що [PERSON] її доглядає, а син [PERSON] не має можливості. Довідка про те, що не було спадкоємців після смерті [PERSON], у міській раді не зареєстрована. Оскаржуване рішення міської ради вважає законним. Просив надалі справу розглядати без його участі. Представник третьої особи - Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що пам'ятає, що позивач був на похоронах свого батька. Йому також відомо, що [PERSON] доглядав за матір'ю позивача. Інколи возив позивача додому та від нього передачі. Чи заносив якусь заяву від позивача у Вашківецьку міську раду, не пам'ятає. Позивач йому казав, що [PERSON] підробив якісь документи, а тому він образився на нього. Спірного майна йому не треба, а справа в його принципах. Заяви на яку посилається позивач не отримував і до Вашківецької міської ради не передавав. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], відповідачів представника - Вашківецької міської ради [PERSON], [PERSON], його представника [PERSON], свідка [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області і його батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.02.1962 року та копією паспорта серія [NUMBER] від 31.01.1997 року, виданого Шевченківським РВ ЛМ УМВС України у Львівській області. З 05.08.2009 року [PERSON], [INFO] є інвалідом ІІ групи загального захворювання довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення [NUMBER] від 05.08.2009 року. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17.02.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. [PERSON] був власником житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями і господарськими спорудами, в [ADDRESS] який належав йому на праві приватної власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, з кількістю кімнат від одної до п'яти включно від 30.03.1961 року, посвідченого нотаріусом Вашківецької нотаріальної контори 28.03.1961 року за реєстровим №296, зареєстрованого Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 11.01.1963 року за реєстровим №126 в книгу 2, що підтверджується його копією. Згідно копії витягу з рішення виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №100 від 15.05.2008 року, виконавчий комітет, після смерті [PERSON], розглянувши заяву [PERSON], який проживає в [ADDRESS] а також подані матеріали: договір про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального жилого будинку від 30.03.1961 року вирішив: Оформити право власності на житловий будинок в [ADDRESS] взамін договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального жилого будинку від 30.03.1961 року, на ім'я померлого [PERSON]. Видати свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] на ім'я померлого [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] зареєструвати дане свідоцтво у Вижницькому РБТІ. На підставі рішення №100 від 15.05.2008 року, взамін договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального жилого будинку від 30.03.1961 року, виконавчий комітет Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області 25.06.2008 року видав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER], згідно якого житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, в [ADDRESS] на праві приватної власності належали [PERSON], що підтверджується копією вказаного свідоцтва та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19319835 від 25.06.2008 року, виданого ДКП «Вижницьке РБТІ». Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Згідно матеріалів спадкової справи №706/2008, заведеної 02.12.2008 року у Вижницькій державній нотаріальній конторі Чернівецької області до майна померлого [INFO] року [PERSON] після його смерті відкрилася також спадщина, до складу якої входили: земельна ділянка площею 0,30 га, яка розташована в м. Вашківці Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, і складається з двох земельних ділянок: цільове призначення 1 - для обслуговування жилого будинку, кадастровий [NUMBER], площею 0,07 га, цільове призначення 2 - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий [NUMBER], площею 0,23 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 03.07.1997 року Вашківецькою міською радою Вижницького району Чернівецької області, зареєстрованого за №23, що підтверджується копією вказаного державного акту та копією витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №1672 від 25.11.2008 року, виданого Відділом Держкомзему у Вижницькому районі Чернівецької області; грошові внески з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходилися на зберіганні у Філії №6792/019 м. Вашківці Вижницького відділення №6792 Чернівецького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» і належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок та повідомлення №132, на загальну суму 4915,75 грн., що підтверджується копіями вказаних ощадних книжок та повідомлення. Згідно матеріалів спадкової справи зазначену спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина, [PERSON], яка постійно з 03.08.1970 року по [INFO] року проживала із спадкодавцем в [ADDRESS] а також 02.12.2008 року звернулася у Вижницьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття вказаної спадщини. 13.02.2009 року [PERSON] державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Войціховським А.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого [INFO] року [PERSON], яке складається із житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], належний померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.06.2008 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, Вижницького району, Чернівецької області на підставі рішення виконкому Вашківецької міської ради, Вижницького району, Чернівецької області від 15.05.2008 року за №100, зареєстрованого у ДКП «Вижницьке РБТІ» 25.06.2008 року в реєстровій книзі №2, стор. №98, за реєстровим №126, внесений запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно 25.06.2008 року під реєстровим №23765620, що підтверджується копією вказаного свідоцтва реєстровий [NUMBER] та копією витягу про реєстрацію його у спадковому реєстрі №18564089 від 13.02.2009 року, які містяться в матеріалах зазначеної спадкової справи. 13.02.2009 року [PERSON] державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Войціховським А.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого [INFO] року [PERSON], яке складається із земельних ділянок площею 0,30 га в межах згідно з планом, розташованих на території м. Вашківці Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, переданих для: 1 - для обслуговування жилого будинку, 2 - ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер земельної ділянки №1 - [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки №2 - [NUMBER], що належали померлому [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області 03.07.1997 року на підставі рішення від 12.04.1994 року №45 виконкому Вашківецької міської ради, Вижницького району, Чернівецької області, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №23, вартість спадкового майна становить 11225,17 грн., що підтверджується копією вказаного свідоцтва реєстровий [NUMBER] та копією витягу про реєстрацію його у спадковому реєстрі №18564155 від 13.02.2009 року, які також містяться в матеріалах зазначеної спадкової справи. 19.03.2009 року [PERSON] державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Войціховським А.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого [INFO] року [PERSON], яке складається з грошових внесків з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у Філії №6792/019 м. Вашківці Вижницького відділення №6792 Чернівецького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що належали [PERSON] на підставі ощадних книжок та повідомлення №132, виданого 13.02.2009 року Вижницьким відділенням №6792 Чернівецького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України», оцінка спадкового майна становить 4915,75 грн., що підтверджується копією вказаного свідоцтва реєстровий [NUMBER] та копією витягу про реєстрацію його у спадковому реєстрі №19839532 від 19.05.2009 року, які також містяться в матеріалах зазначеної спадкової справи. Заяв від [PERSON], про прийняття ним спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], чи доказів фактичного прийняття ним спадщини, матеріали спадкової справи не містять. Немає у спадковій справі і доказів родинних відносин [PERSON] та померлого [PERSON], як сина та батька, оскільки у свідоцтві про народження позивача його батьком зазначений [PERSON], а спірне майно належало [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину серія ВМВ №293300 від 13.02.2009 року, виданого державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Войціховським А.В., реєстровий [NUMBER], ДКП «Вижницьке РБТІ» 22.03.2009 року зареєструвало право приватної власності [PERSON] на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22236078 від 22.03.2009 року, виданого ДКП «Вижницьке РБТІ». 18.09.2009 року [PERSON], «відчужувач» з однієї сторони та [PERSON], «набувач» з другої сторони уклали договір довічного утримання (догляду) про таке: «відчужувач» [PERSON] передала у власність «набувача» [PERSON] житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на умовах договору, взамін чого [PERSON] зобов'язався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно, зокрема: забезпечувати її їжею, одягом, доглядом, необхідною допомогою, медикаментами, зберігати у безоплатному довічному користуванні вказаний у договорі житловий будинок та оплатити ритуальні послуги. Договір підписаний сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. 18.09.2009 року та зареєстрований в реєстрі за №4118, що підтверджується його копією та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23914294 від 22.09.2009 року, виданого ДКП «Вижницьке РБТІ». Згідно договору, підписано в присутності нотаріуса, особу сторін встановлено, їх дієздатність та належність [PERSON] будинку, що відчужується, перевірено. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00015060227 від 17.02.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,30 га в межах згідно з планом, розташовані на території м. Вашківці Вашківецької міської ради, переданих для: 1 - для обслуговування жилого будинку, 2 - ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер земельної ділянки №1- [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки №2 - [NUMBER], що належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину серія ВМС №222401 від 13.02.2009 року, виданого державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Войціховським А.В., реєстровим [NUMBER], що підтверджується його копією. 30.07.2009 року [PERSON], [INFO] склала заповіт, згідно якого земельні ділянки площею 0,30 га, надані для: 1 - обслуговування жилого будинку, кадастровий номер [NUMBER], 2 - ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані на території м. Вашківці Вашківецької міської ради та належать їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Вижницькою державною нотаріальною конторою 13.02.2009 року за реєстровим [NUMBER] заповідала [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області 30.07.2009 року та зареєстрований в реєстрі за №92, що підтверджується його копією. У Вижницькій державній нотаріальній конторі Чернівецької області 27.03.2015 року заведено спадкову справу №91/2015 р., до майна померлої [INFO] року [PERSON]. Матеріали зазначеної спадкової справи не містять відомостей про те, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, оформив спадщину після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] вчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується його заявою від 27.03.2015 року, яка міститься в матеріалах вказаної спадкової справи. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №507/02-31 від 28.05.2015 року державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Олійник Ю.М. відмовила [PERSON], яка діє від імені [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на: житловий будинок [ADDRESS] земельні ділянки, площею 0,30 га, знаходяться в м. Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, кадастровий [NUMBER] та кадастровий [NUMBER], у зв'язку з тим, що: 1) нею не були надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця, на дане майно; 2) в матеріалах справи: немає доказу родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сина та матері, а вчинення такої нотаріальної дії без доказів родинних відносин суперечить законові і є відомості про те, що спадкодавець посвідчила заповіт на іншу особу, що підтверджується її копією. Матеріали зазначеної спадкової справи не містять, і позивачем суду не надано доказів його родинних відносин з померлою [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження позивача його матір'ю зазначена [PERSON], а спірне майно, на яке він претендує, належало [PERSON]. Відповідно до змісту ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про місце самоврядування в Україні» (в редакції від 01.01.2008 року) виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. За змістом пп.10 п. «б» ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції від 01.01.2008 року) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належав облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Пунктом 6.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 та чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення встановлено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності у тому числі органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на індивідуальні житлові будинки, на момент виникнення у [PERSON] права власності на спірний будинок, регулювалося підзаконними нормативними актами, зокрема Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26.08.1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26.08.1948 року), Положенням про житлово-будівельні колективи та індивідуальних забудовників у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 30.04.1958 року №514 (втратило чинність в частині індивідуального житлового будівництва на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР №327 від 29.12.1989 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Відповідно до п.32 Положення документом, що підтверджує право особистої власності на одноквартирний будинок, є нотаріально посвідчений договір, укладений між виконкомом міської (районної) Ради депутатів трудящих з індивідуальним забудовником (п.30), зареєстрований в органі технічної інвентаризації, а там де такого органу немає, - у виконкомі місцевої Ради депутатів трудящих. Таким чином договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 30.03.1961 року, посвідчений нотаріусом Вашківецької нотаріальної контори 28.03.1961 року за реєстровим №296, зареєстрований Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 11.01.1963 року за реєстровим №126 в книгу 2, не відносився до правовстановлювальних документів, передбачених у додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно та на час його укладення підтверджував право особистої власності [PERSON] на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Однак зазначені правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.3 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час смерті власника спірного будинку, речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Листом Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» роз'яснено нотаріусам та бюро технічної інвентаризації, що відповідно до п.10 ч.1 ст.346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Крім того, згідно із ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. З метою оформлення спадщини, право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтверджували право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Згідно із пунктом 5.9 зазначеного Тимчасового положення витяг з Реєстру прав для оформлення спадщини видається спадкоємцям згідно з письмовим запитом нотаріуса. Окрім того, відповідно до абз.4 п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування в якій зазначається власник нерухомого майна та викладаються характеристики нерухомого майна. Враховуючи зазначенні норми, виконавчий комітет Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, який на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідно до ст.11 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», як виконавчий орган міської ради, входив в систему органів місцевого самоврядування, а тому був наділений повноваженнями щодо оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно після смерті його власника для оформлення спадщини. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №100 від 15.05.2008 року про оформлення права власності на житловий будинок в [ADDRESS] взамін договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво індивідуального жилого будинку від 30.03.1961 року, на ім'я померлого [PERSON], прийняте в межах повноважень виконавчого комітету та відповідно до діючого на момент його прийняття порядку, а тому є законним і скасуванню не підлягає. За таких обставин є також законним та не підлягає скасуванню свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 25.06.2008 року, видане виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області на підставі рішення №100 від 15.05.2008 року на ім'я померлого [PERSON] та рішення про його реєстрацію. Враховуючи встановлені обставини позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними та скасування рішення міської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно та рішення про його реєстрацію є безпідставними та задоволенню не підлягають. Також позивачем заявлена позовна вимога про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER] та скасування рішення про його реєстрацію з тих підстав, що воно видане державним нотаріусом [PERSON] на підставі незаконного свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 25.06.2008 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області на підставі недійсного рішення №100 від 15.05.2008 року на ім'я померлого [PERSON] Однак, як встановлено судом, зазначене рішення міської ради та видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно є законним, а тому зазначена позовна вимога з цих підстав задоволенню не підлягає. Крім того позивачем заявлено вимоги про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.02.2009 року, зареєстрованих в реєстрі за [NUMBER] та [NUMBER], з тих підстав, що вони видані державним нотаріусом [PERSON] на належну йому 1/2 ідеальну частку після смерті батька [PERSON] Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Відповідно до чч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, у передбачений ст.1270 ЦК України строк прийняла спадкоємець першої черги за законом - його дружина, [PERSON] і відповідно державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори 13.02.2009 року їй видано свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, а 19.03.2009 року на грошові внески, тобто на все спадкове майно [PERSON] При цьому судом також встановлено, що заяв від [PERSON], про прийняття ним спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], чи доказів фактичного прийняття ним спадщини, матеріали спадкової справи не містять, що свідчить про те, що він протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв її. Позовну вимогу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заявою представника позивача залишено без розгляду. Також суду не надано доказів родинних відносин [PERSON] та померлого [PERSON], як сина та батька, оскільки у свідоцтві про народження позивача його батьком зазначений [PERSON], а спірне майно належало [PERSON]. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, була його дружина [PERSON], на ім'я якої і оформлено оскаржувані свідоцтва. Позивач вважається таким, що не прийняв вказану спадщину. Враховуючи встановлені обставини позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та рішення про їх реєстрацію також є безпідставними і в їх задоволенні необхідно відмовити. Також позивачем заявлена позовна вимога про визнання недійсним та скасування договору довічного утримання, укладеного 18.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON], та скасування рішення про його реєстрацію з тих підстав, що вказаний у ньому житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2009 року, реєстровий [NUMBER], виданого державним нотаріусом [PERSON] на підставі незаконного свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 25.06.2008 року, виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради на підставі рішення Вашківецької міської ради №100 від 15.05.2008 року на ім'я померлого [PERSON] Однак, як встановлено судом, зазначене рішення міської ради, видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно та видане свідоцтво про право на спадщину від 13.02.2009 року, реєстровий [NUMBER] є законними, а тому зазначена позовна вимога з цих підстав також задоволенню не підлягає. З інших підстав зазначені позовні вимоги не заявлялися. Відповідно до ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Статтею 745 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. З дослідженого в судовому засіданні договору довічного утримання від 18.09.2009 року судом встановлено, що його сторони [PERSON] та [PERSON] дотрималися вимог щодо письмової форми та нотаріального посвідчення. На підставі зазначеного договору за [PERSON] визнано право власності на спірний житловий будинок. Станом на день смерті [PERSON] договір не був розірваний. Враховуючи встановлені обставини в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним та скасування договору довічного утримання та рішення про його реєстрацію також необхідно відмовити за безпідставністю. Також позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним заповіту, складеного 30.07.2009 року [PERSON], за яким вона заповіла [PERSON] земельні ділянки, площею 0,30 га, знаходяться в м. Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, кадастровий [NUMBER] та кадастровий [NUMBER], з тих підстав, що вона розпорядилася частиною майна, яке їй не належало, тобто належною йому 1/2 ідеальною часткою після смерті батька [PERSON]. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч..1, 2 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. У статті 1251 ЦК України встановлено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Статтею 1257 ЦК України встановлено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, була його дружина [PERSON], на ім'я якої і оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.02.2009 року, реєстровий [NUMBER], яка складається із земельних ділянок площею 0,30 га, знаходяться в м. Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, кадастровий [NUMBER] та кадастровий [NUMBER]. Позивач вважається таким, що не прийняв вказану спадщину. Вказаний заповіт відповідає вимогам ст.ст.1235, 1247, 1251 ЦК України. З інших підстав зазначені позовні вимоги не заявлялися. З урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсними та скасування заповіту також є безпідставними і в їх задоволенні необхідно відмовити. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що за умови підтвердження факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON], як сина та матері, позивач, як непрацездатний син спадкодавця (інвалід ІІ групи), буде мати право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], незалежно від змісту заповіту. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів та встановлених обставин, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є безпідставним та задоволенню не підлягає. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного сторонами суду не надано. Крім того відповідач [PERSON] подав письмову заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності та просив відмовити в позові. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України і становить три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 вказаної статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представник позивача [PERSON] подала письмове клопотання, в якому просила визнати поважними причини пропуску позивачем встановленого строку позовної давності для захисту його порушеного права та поновити його посилаючись на те, що про порушення прав позивача на спадкове майно [PERSON] та [PERSON] йому стало відомо з відповіді ДКП «Вижницьке РБТІ» №55 від 08.06.2015 року. Однак з досліджених доказів судом встановлено, що позивач своєчасно довідався про обставини, за яких, на його думку порушено його права на спадкове майно [PERSON], зокрема про прийняття міською радою оскаржуваного рішення 15.05.2008 року та видачу на його підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, оскільки зазначене рішення приймалося на підставі його заяви, про наслідки розгляду якої він не міг не знати. Крім того позивач повинен був знати, на якій підставі [PERSON] з дружиною після смерті [PERSON] у 2008 році переїхали проживати в будинок його матері [PERSON], з якою проживали по день її смерті, [INFO] року. Тому суд вважає, що зазначені представником позивача причини пропущення позовної давності не є поважними. Враховуючи подання відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до спірних правовідносин, відсутність підстав для його поновлення, суд вважає за необхідне також відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у зв'язку із спливом строку позовної давності. На підставі Конституції України, ст.ст.16, 21, 25, 256, 257, 261, 267, 328, 346, 744, 745, 1216-1218, 1233, 1235, 1247, 1251, 1257, 1268-1270, 1272, 1273, 1301 ЦК України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Тимчасовим положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26.08.1948 року), Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», Положення про житлово-будівельні колективи та індивідуальних забудовників у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 30.04.1958 року №514,

Outcome: dismissed