Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

27.02.2015 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття та на її утримання аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначає, що 27.04.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. 12 листопада 2014 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. На даний момент позивач та відповідач разом не проживають. Дитина проживає разом з нею і знаходиться повністю на її утриманні. Дитина не страждає хронічними захворюваннями. Ніякої матеріальної допомоги дитині відповідач не надає. Ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться життям сина, не турбується про його здоров'я, розвиток, матеріальні потреби. Відповідач не має на утриманні непрацездатних осіб, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. На даний час позивачка не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач офіційно не працевлаштований, але отримує кошти з неофіційних джерел. 27 травня 2015 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття та на її утримання аліменти у розмірі 200 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини визнав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Згідно рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 12 листопада 2014 року, справа № 328/3251/14-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 244, розірвано (а.с. 5). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 серпня 2013 року, актовий запис № 189, відповідно до якого батьками дитини є [PERSON] - батько, та [PERSON] - мати (а.с. 4). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], дитина проживає з матір'ю та знаходиться повністю на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16 січня 2015 року (а.с. 7). Позивачка, враховуючи її майновий стан, не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, забезпечити їй повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття та інші життєво необхідні потреби. Відповідач ухиляється від утримання дитини, ніякої матеріальної допомоги добровільно не надає, не приймає ніякої участі у вихованні дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, не має інших утриманців, аліментів нікому не сплачує. Офіційно не працевлаштований. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину встановлені ст. 181 СК України і можуть виконуватися за домовленістю між батьками дитини або присуджуються за рішенням суду у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на положення ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, при визначенні розміру суми аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає їх розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, не має інших утриманців, аліментів нікому не сплачує і те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За положеннями ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина. Відповідно до положень ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З урахуванням всіх обставин по справі, а також те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини, суд вважає, що аліменти на утримання позивачки можуть бути стягнуті в розмірі 200 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трирічного віку. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved