Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24.09.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні стосунки між сторонами припинені, подальше збереження шлюбних відносин позивач вважає неможливим. Спір про сумісно нажите майно відсутній. Дитина постійно мешкає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі викладеного, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки подальше спільне життя суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним та стягнути на її користь\~ аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не\~ менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-АП № 166805, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Луганська, актовий запис № 487, 24.09.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище [PERSON]\~ (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 277314 (а.с.6). Дитина постійно мешкає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є\~сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 105 СК України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини на час розгляду даної справи у сторін відсутній. Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, позивач і відповідач проживають окремо, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідно до\~ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" січня 2017 року становить 1689 грн., тому, з урахуванням приписів\~ст.180 СК України, суд вважає, що обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька, так і матері. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є обгрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості оскільки, відповідно до приписів ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень\~ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 640 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст.\~112,\~180,\~181,182,\~183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved