Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить (з урахуванням уточненої позовної заяви від 19 травня 2021 року) визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 03.02.2021 № 21714, вчинений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у сумі 37983,15 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи позивача на користь відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна». Позивач вважає і виконавчий напис, і постанову приватного виконавця такими, що вчинені незаконно. Зазначає, що кредитні кошти від ТОВ «Росвен Інвест Україна» він не брав, договору позики із цією компанією не укладав. Крім того, позивач вказує, що його не повідомляли про наявність заборгованості, він не отримував повідомлень про необхідність усунення порушень з його боку та погашення заборгованості, також йому не надсилалось повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором. Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності заборгованості. Крім того, позивач зазначає, що між ним, [PERSON] , та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір від 31.05.2013 № 003-20160-310513 та отримано споживчий кредит у сумі 44400 грн. Однак, цей договір був укладений на строк 364 дні, у зв`язку з чим, від моменту виникнення права вимоги у кредитора за цим договором до моменту вчинення виконавчого напису нотаріусом минуло більше трьох років, а тому нотаріус не мав права вчиняти такий виконавчий напис. Ухвалою судді Генічеського районного суду Херсонської області від 19 травня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, зобов`язано приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича надати до Генічеського районного суду Херсонської області належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 03.02.2021 № 21714, а також зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича надати до Генічеського районного суду Херсонської області належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 64700351. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та зазначає, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідач приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, також у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. На виконання вимог ухвали від 19 травня 2021 року приватний нотаріус направив до суду засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 03 лютого 2021 року № 21714. Рекомендоване поштове відправлення з копіями позовної заяви та додатків до неї, ухвали про відкриття провадження у справі та судовою повісткою про виклик, яке було направлено судом приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Табінському Олегу Володимировичу, як третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Укрпошта повернула з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Зважаючи, що зазначені документи були направлені приватному виконавцю за адресою, зазначеною позивачем, та яка відповідає адресі, наявній у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, суд вважає, що приватний виконавець був належним чином повідомлений про розгляд справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи, що відповідачі у судове засідання не прибули, були повідомлені про його дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив такі обставини. 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 21714 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором № 003-20160-310513 від 31.05.2013 у розмірі 37483,15 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредита у розмірі 21715,78 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 15767,37 грн. За вчинення виконавчого напису із ТОВ «Росвен Інвест Україна» стягнуто плату, яка підлягає стягненню із [PERSON] (за змістом виконавчого напису така плата становить 500 грн). За змістом документів, наданих суду приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., виконавчий напис від 03.02.2021 № 21714 вчинено на підставі наданих ТОВ «Росвен Інвест Україна» документів, а саме: заяви про вчинення виконавчого напису, договору від 31.05.2013 № 003-20160-310513, укладеного між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк", копії повідомлення від 31.12.2020 про вчинення виконавчого напису, виписки з рахунку [PERSON] . На підставі виконавчого напису 19 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським Олегом Володимировичем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Росвен Інвест Україна». Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, цією ж статтею передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон від 02.09.1993 № 3425-XII) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі статтею 87 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Пунктом 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Пункт 1 Переліку документів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» передбачає, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За змістом виконавчого напису від 03.02.2021 № 21714 його вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Разом з тим, суд звертає увагу, що пунктом 2 (а саме «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») вказаний Перелік документів було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Проте, постанову КМ України від 26 листопада 2014 року № 662 було визнано незаконною та нечинною (в тому числі в частині зазначеного доповнення пунктом 2) постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постанова суду набрала законної сили з моменту проголошення. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 03 лютого 2021 року, вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тобто фактично на підставі правової норми, визнаної судом незаконною та нечинною. В даному разі при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен був керуватись пунктом 1 Переліку докуметів, а не пунктом 2 цього Переліку. Всупереч вимог пункту 1 Переліку докуметів укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, що є достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Крім того, Верховний суд у постанові від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) дійшов таких висновків. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмову вимогу про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем [PERSON] відповідного повідомлення не містять. За змістом копій документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, витребуваних у приватного нотаріуса, відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» при зверненні за вчиненням виконавчого напису надав нотаріусу копію повідомлення про вчинення виконавчого напису. Однак, з долученої копії неможливо встановити чи було отримано таке повідомлення позивачем та чи направлялось воно йому взагалі. Суд також звертає увагу, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на підставі договору від 31.05.2013 № 003-20160-310513, укладеного між позивачем, [PERSON] , та ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» за договором від 21.05.2020 № 2250-К. При цьому копії такого договору про відступлення права вимоги нотаріусу надано не було, як і не було надано такої копії суду. Позивач отримання повідомлень про відступлення права вимоги у позовній заяві заперечував. У виконавчому написі від 03 лютого 2021 року № 21714 вказано, що «строк платежу за Кредитним договором № 003-20160-310513 від 31.05.2013 настав», без зазначення конкретної дати. Разом з тим, у цьому ж написі вказується, що заборгованість стягується за період з 22 травня 2020 року по 31 січня 2021 року. Відповідачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» було надано приватному нотаріусу документ із назвою «Виписка з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення… за Кредитним договором № 003-20160-310513 від 31.05.2013». Проте, у вказаному документі відсутня будь-яка інформація про здійснення операцій по рахунку, сум операцій, отримання позивачем яких-небудь коштів, нарахування відсотків, які відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» вважає простроченими та просить стягнути у заяві про вчинення виконавчого напису. Надана відповідачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» приватному нотаріусу виписка фактично являє собою одностороннє твердження щодо наявності певного розміру заборгованості, яка виникла у певний період, строку для погашення заборгованості. З наданих документів неможливо встановити, чому саме заборгованість, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, виникла у період з 22.05.2020 по 31.01.2021 та строком погашення заборгованості є 31.01.2021. При цьому, за змістом договору від 31.05.2013 № 003-20160-310513 (п. 2.4) строк ліміту кредитної лінії становить 364 календарних днів. Тобто, із наданих приватному нотаріусу документів вбачається, що трирічний строк з дня виникнення права вимоги за таким кредитним договором вже сплив, а тому нотаріусом також допущено порушення вимог ст. 88 Закону від 02.09.1993 № 3425-XII та п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, враховуючи ті обставини, що виконавчий напис від 03 лютого 2021 року № 21714 вчинений на підставі договору, який не був посвідчений нотаріально, документи, надані нотаріусу, не містили належних та допустимих доказів направлення боржнику повідомлення з вимогою сплатити борг та/або отримання боржником такого повідомлення, крім того з порушенням умови щодо строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, суд приходить до висновку, що такий напис вчинено на підставі документів, які не підтверджують безспірності заборгованості та з порушенням встановленого законом порядку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити та спірний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 908 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн підлягають стягненню з відповідача ТОВ "Росвен Інвест Україна" на користь позивача.

Outcome: approved