Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.09.2008 року позивачка одружилася з відповідачем. Шлюб зареєстрований у виконкомі Хижанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 6. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин та ведення спільного господарства і вже майже два роки вони проживають окремо. У звязку з цим, позивачка остаточно визначилася і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище "Зубик". Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, вказує, що відповідач є молодою, здоровою людиною, інших утриманців крім їхньої спільної дитини не має, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилися, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, та про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, однак надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на розірвання шлюбу він згідний. Також погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 2500 грн. щомісяця. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.09.2008 року у виконкомі Хижанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 6. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який, згідно довідки Хижанської сільської ради від 09.06.2017 року за № 205, проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та майже два роки проживають окремо. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). За змістом\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є молодою, здоровою людиною, інших дітей та утриманців, крім спільної дитини з позивачкою не має, а тому суд вважає, що він як батько зобовязаний брати участь в утриманні дитини. Сплачувати аліменти у розмірі, який заявлено позивачкою, відповідач згідний. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та до розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхньої неповнолітньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України\~встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно\~ст. 295 ЦК України\~прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Позивачка після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище, відтак у звязку із задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу дана вимога підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, з врахуванням визнання відповідачем позовних вимог,

Outcome: approved