Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

18 травня 2021 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] від спільного шлюбу між позивачем та відповідачем народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] від спільного шлюбу народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Вказує, що у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин діти залишилися проживати разом з позивачем. Відповідач проживає окремо, сплачує кошти на дітей в недостатньому для виховання дітей обсязі, а тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є заява позивача про розгляд позовної заяви без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Так, відповідно до рекомендованого повідомлення про поштове вручення, відповідач отримав копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження. Станом на 29 липня 2021 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] від спільного шлюбу між позивачем та відповідачем народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (Серія [NUMBER] ). [INFO] від спільного шлюбу народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( Серія [NUMBER] ). Позивач просила стягнути аліменти щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач в недостатньому обсязі матеріально утримує дітей. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Право на життя та охорону здоров`я встановлене ст.6 Закону України "Про охорону дитинства". Згідно викладеного в ній: "Кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною за критеріями Всесвітньої організації охорони здоров`я. Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя". Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, матеріальний стан відповідача, а тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (держави). З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved