Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що відповідно до виданого ордера №11 від 04 жовтня 1971 року [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] одержала право вселення в однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], загальною площею 35,3 м.кв., де проживає і зараз. Вона була і є основним наймачем квартири, сплачує за рахунок пенсії усі необхідні платежі щодо утримання квартири та за надання їй комунальних послуг. З нею укладені всі договори по забезпеченню квартири електричною енергією, газом, послуг з водопостачання та водовідведення. Після укладення її сином шлюбу із [PERSON] вони стали проживати в цій же квартирі. В 1990 році [PERSON] прописалася в квартиру, де був прописаний і син з 1985 року. В 1991 році у них від шлюбу народилася донька [PERSON], а в 1994 році - син [PERSON]. Відповідно діти були зареєстровані за адресою реєстрації батьків. Ні технічного паспорта ні будинкової книги на квартиру не було. Будинкову книгу було оформлено лише в 2009 році. Оформленням її займалася [PERSON] Своє право на безоплатну приватизацію квартири [PERSON] до сьогодні не використовувала. До сьогодні з процедурою приватизації квартири не знайома. Коли проживали разом з [PERSON] її син зі своєю сім'єю питання приватизації квартири вони не обговорювали, так як син із дружиною мали намір придбати для своєї сім'ї інше, більше за площею житло. Позивачка мала намір самостійно приватизувати квартиру після того як син із сім'єю зніметься з реєстрації і в подальшому включити квартиру до заповіту на користь сина. В червні 2013 року [PERSON] стало відомо, що [PERSON] розірвав шлюб із своєю дружиною [PERSON] На той час він вже більше як чотири роки проживав зі своєю сім'єю окремо від [PERSON] в придбаній квартирі. Через деякий час після розірвання шлюбу [PERSON] повідомила [PERSON], що вона разом із дітьми володіють більшою частиною квартири, де проживає [PERSON] і що вона має намір скористатися своєю із дітьми часткою у власності на квартиру. Приблизно через місяць вона передала [PERSON] будинкову книгу виготовлену 2009 роком, технічний паспорт на квартиру 2006 року, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №812577 від 26.04.2006 року видане виконкомом Бродівської міської ради Львівської області, та витяг із реєстру прав власності на нерухоме майно ССА №295623 від 14.06.2006 року виданий Золочівським міжрайонним БТІ, який було видано наче за зверненням [PERSON] Від імені [PERSON] до органу приватизації виконкому Бродівської міської ради була подана заява про надання дозволу на оформлення передачі у приватну власність квартири за адресою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітнім на той час [PERSON] та [PERSON]. На підставі вищевказаної заяви, довідки про склад сім'ї органом по оформленню права власності на об'єкти нерухомого майна і житла - виконкомом Бродівської міської ради було видано рішення від 21 лютого 2006 року за №77, згідно якого прохання від вказаного в заяві імені основного наймача [PERSON] щодо приватизації квартири на 5 осіб було задоволено і спірну квартиру передано в приватну спільну сумісну власність на 5 осіб. Внаслідок чого квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] стала належати без відома та згоди позивача на праві спільної сумісної власності 5-ти особам в рівних частинах. А Золочівським міжрайонним БТІ було виготовлено витяг із реєстру прав власності на нерухоме майно ССА №295623 від 14.06.2006 року. Однак, позивач стверджує та переконана, що до сьогодні вона ніяких заяв до органів приватизації не подавала, свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] не одержувала, заяв про одержання витягу із реєстру речових прав на нерухоме майно позивач в органах БТІ не писала і ніяких документів про це не одержувала, ніде за одержання цих документів не розписувалась. Тому, позивач просить позов задовольнити та ухвалити рішення, яким визнати незаконною приватизацію квартири за адресою [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати рішення органу по оформленню права власності на об'єкти нерухомого майна виконавчого комітету Бродівської міської ради Львівської області від 21.02.2006 року №77 в частині щодо приватизації квартири за адресою [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №812577 на квартиру за адресою [ADDRESS]; від 26.04.2006 року видане виконавчим комітетом Бродівської міської ради Львівської області на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; скасувати запис за №237 у Реєстровій книзі комунального підприємства Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно відповідно до витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно ССА №295623 від 14.06.2006 року виданого комунальним підприємством Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне БТІ» на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та визнати його недійсним та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали дали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково не заперечив щодо визнання приватизації квартири недійсною, не згідний сплатити позивачці судові витрати. Йому невідомо хто від імені позивачки підписав заяву на приватизацію квартири. У даній квартирі він залишається зареєстрованим, тому має право там проживати, а позивачка чинить йому перешкоди. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності та у відсутності відповідачки, позовні вимоги [PERSON] не визнають та заперечують щодо їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та вказали, що приватизація проведена на законних підставах в їх інтересах, на час приватизації були неповнолітніми, мали законне право на частку у квартирі, тому позов не визнають, просять відмовити у його задоволенні за безпідставністю (а.с.97-98). Представник комунального підприємства Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник виконавчого комітету Бродівської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча в установленому законом порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не повідомляв. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності відповідачів [PERSON] та її представника, [PERSON], [PERSON], представника комунального підприємства Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», представника виконавчого комітету Бродівської міської ради на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст. 65-1 ЖК України наймачі житлових приміщень в будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім»ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними житлові приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Правові основи приватизації житла, що знаходиться у державній власності регулюються Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" № 2482-Х11 від 19.06.1992 р. в ред. 17.02.2006 р. Згідно із ст. 1 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир, (будинків) кімнат в квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень( підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До об'єктів приватизації належать квартири, (будинки) кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. У відповідності до п.2 ст.8 ЗаконуЗаконом України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх за якими зберігається право на житло з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ст. 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності №77 від 21.02.2006 р. виданого виконкомом Бродівської міської ради Львівської області квартира за адресою [ADDRESS] є приватизована у спільних частках між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.9). Відповідно до діючого на той час Положення Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56 «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» передбачалось, що передача займаних квартир здійснюється у приватну та у спільну власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (пункт 5 Положення). Згідно п.п. 18, 20, 21 зазначеного Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Позивач [PERSON] вказує, що заяву на приватизацію (а.с.60) вона не підписувала та не давала згоди від її імені підписувати дану заяву без її відома. Крім цього, згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 3864 від 24 грудня 2014 року (а.с.135) підпис від імені [PERSON], розташований після слів: «Підпис наймача та повнолітніх членів сім'ї, перед словом «[PERSON].» на заяві від імені [PERSON] про передачу в приватну власність квартири [ADDRESS], яка подана керівнику органу приватизації Бродівської міської ради б/д, - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Бродівської міської ради від 21.02.2006 року №77 в частині приватизації квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати незаконним, оскільки [PERSON] особисто не надала згоди на проведення приватизації та не уповноважувала інших осіб на це, дане рішення порушує її права, оскільки відповідно до законодавства особа може лише раз скористатись своїм правом на приватизацію. Разом з тим свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] підлягає скасуванню, оскільки підставою для його видачі був правочин який є незаконний. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у солідарному порядку. Крім цього під час розгляду справи сторони не заявляли про застосування позовної давності. На підставі ст.ст.15,16,21 ч.1 ЦК України, ст.651 ЖК України, ст.ст.1,7,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: partial