Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

20.07.2015 року позивачка звернулася до Верховинського районного суду із вищезазначеним позовом до відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.08.2015 року померла [PERSON]. На підставі заповіту, складеного 23.07.2003 року в [PERSON] сільській раді вона є її єдиним спадкоємцем. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 квартири №2, що знаходиться в с.Довгополе Верховинського району Івано-Франківської області по вул.Набережна,17. У визначені законодавством терміни вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадкове майно - 1/2 квартири, що належала [PERSON] нотаріус може видати. Однак, інша 1/2 частина квартири перебувала у власності чоловіка спадкодавця - [PERSON], який помер 16.01.2000 року, з яким спадкодавець перебувала у зареєстрованому шлюбі та постійно проживала до часу його смерті та була єдиним спадкоємцем свого чоловіка. А таким чином, вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, та у звязку із смертю не встигла переоформити право власності на себе. У Коломийському МБТІ виготовили технічний паспорт на будинок, зазначивши, що реєстрація права власності може відбутися на підставі рішення суду у реєстраційній службі управління юстиції Верховинського району. Вартість спадкового майна підтверджується звітом про незалежну оцінку ринкової вартості, виготовленого ПП "Карпати-інфо". У відповідності до звіту, вартість усієї квартири становить 53716 грн., а вартість 1/2 частини становить 26858,00 грн. Просить встановити факт, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] та яка складається з 1/2 квартири №2, вартістю 26858,00 грн. що знаходиться в с.Довгополе Верховинського району Івано-Франківської області по вул. Набережна,17 та яка належала [PERSON], що помер 16.01.2000 року та визнати за нею [PERSON], [INFO] уродженки та жительки с.Полянки [PERSON] сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області право власності на 1/2 квартири №2, вартістю 26858,00 грн. що знаходиться в с.Довгополе Верховинського району Івано-Франківської області по вул.Набережна,17 та яка належала [PERSON], що помер 16.01.2000 року. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, ним подано заяву, в якій не заперечує щодо позову [PERSON] щодо отримання спадщини померлих громадян. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] помер 16.01.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №050007 від 16.01.2000 року (а.с.8). [PERSON] померла 04.10.2014 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НМ №192920 від 06.08.2014 року (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ №433592 від 09.05.1984 року (а.с.10). Також факт їх спільного проживання та ведення спільного господарства підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 368 від 03.07.2015 року. Цією ж довідкою підтверджується, що [PERSON] справляла похорони [PERSON] та є єдиною спадкоємицею після його смерті (а.с.18). За життя [PERSON] та [PERSON] були власниками квартири [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної сумісної власності в рівних частинах (а.с.15-17). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент смерті [PERSON]Ю.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володінням спадковим майном; подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах, діти, дружина, і батьки померлого. Судом встановлено, що [PERSON] була дружиною [PERSON], і постійно з 1984 року проживала з ним та вела спільне господарство, і після його смерті в 2000 році продовжувала проживати в їх спільній квартирі, а отже, у відповідності до ст.549 ЦК УРСР (1963 року) прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном. Як вже було встановлено, 04.08.2015 року померла [PERSON]. На підставі заповіту, складеного 23.07.2003 року в [PERSON] сільській раді все своє майно вона заповіла [PERSON] та його дружині [PERSON] в рівних частинах (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 квартири №2, що знаходиться в с.Довгополе Верховинського району Івано-Франківської області по вул.Набережна,17. Вартість спадкового майна відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості, виготовленого ПП "Карпати-інфо", вартість усієї квартири становить 53716 грн., а вартість 1/2 частини становить 26858,00 грн. (а.с.19-21). Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON], який зазначений у заповіті спадкодавця [PERSON] відмовився від своєї частини спадщини по заповіту на користь позивачки [PERSON]М.(а.с. 30). У визначені законодавством терміни позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39171378 від 15.12.2014 року (а.с.7). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається за підставами, які не заперечуються законом. Аналогічні правової позиції додержується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Так, згідно витягу узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про спадкування розяснюється, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі свідоцтва про право на спадщину) вона може звернутися до суду за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2011 року у справі № 6-3629 св10). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони вважали надані ними докази достатніми. Враховуючи наведене, суд вважає, що маються всі правові підстави для задоволення даного позову та визнання права власності за позивачкою в порядку спадкування за заповітом 1/2 частки квартири № 2, що знаходиться по вул. Набережна,17 в с.Довгополе Верховинського району Івано-Франківської області та належала [PERSON], що помер 16.01.2000 року. На підставі ст.ст. 5, 10, 11, 57-60, 212-214, 218 ЦПК України, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.328, 392 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 суд,-

Outcome: approved