Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свою заяву [PERSON] мотивує тим, що 07.08.2018 року помер її чоловік [PERSON], якому за життя було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житло, а саме: на частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою вул. Луначарського, 71, м. Золотоноша Черкаської області, а також державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0596 га, що розташована в м. Золотоноша Черкаської області по вул. Незалежності 71/1. Заявник спадщину після смерті свого чоловіка прийняла, однак належним чином оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки прізвище спадкодавця у вказаних вище правовстановлюючих документах зазначене як «Мельниченко», а в інших документах, зокрема тих, що посвідчують особу спадкодавця прізвище зазначено як «Мельніченко». Виправити помилку немає можливості, так як орган, що здійснював оформлення та видачу вказаних правовстановлюючих документах не має повноважень щодо внесення змін чи виправлень до них. За таких обставин, з метою належного оформлення своїх спадкових прав, [PERSON] змушена звернутись до суду із заявою, щоб встановити факт належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У судове засідання заявник не з`явилась, направивши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала вимоги зазначені у заяві, просила суд їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представники зацікавлених осіб: Золотоніська міська рада Черкаської області, Головне управління Держгеокадастру України в Черкаській області, у судове засідання не з`явилися, направивши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-СР №330343 від 08.08.2018 року\~ [PERSON], який народився 16.09.1952 року, помер 07.08.2018 року. Відповідно до даного свідоцтва прізвище померлого зазначено саме як «Мельніченко». Згідно з даними свідоцтва про укладення шлюбу (серії І-СР №397650) заявник 30.10.1982 року уклала шлюб із [PERSON] [INFO], та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON]. Разом з тим із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.08.1987 року, виданого державним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2668, вбачається, що [PERSON] успадкував 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: вул. Луначарського, 71, м. Золотоноша Черкаської області. Із вказаного свідоцтва вбачається, що прізвище чоловіка заявника зазначено саме як «Мельниченко». Окрім того, в державному акті на право власності на земельну ділянку (серії ЯД №937135) відповідно до якого [PERSON] на підставі рішення Золотоніської міської ради від 25.10.2007 року є власником земельної ділянки площею 0,0596 га, розташованої за адресою вул.. Незалежності 71/1, м. Золотоноша Черкаської області, прізвище чоловіка заявника також зазначено саме як «Мельниченко». Відповідно до\~ п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки [PERSON] помер, а чинним законодавством не передбачається можливість внесення зміни в державний акт на право власності на земельні ділянку та в свідоцтво про право на спадщину за заповітом за відсутності самої особи, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні спадщини та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Отже факт належності вказаних вище свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.08.1987 року та державного акту на право власності на земельну ділянку (серії ЯД №937135) за покійним [PERSON] стверджується співпадіннями особистих даних зазначених в свідоцтві про смерть особи, свідоцтві про укладення шлюбу та власне у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 04.08.1987 року та державному акті на право власності на земельну ділянку. Суд враховує, що у всіх вказаних вище документах\~ співпадають\~\~ імя, місяць і рік\~ народження, однакові імя та по батькові особи, а також адреса місця проживання,\~ що в свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника. Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.08.1987 року та державного акту на право власності на земельну ділянку (серії ЯД №937135) [PERSON]. Суд дійшов висновку, що заявник звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності\~ правовстановлюючого документа з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту не повязується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації заявнику права на оформлення спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved