Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Широківської сільської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, треті особи: Станично-Луганська державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її мати - [PERSON] за своє життя вступила у спадщину на Ѕ частку земельної ділянки площею 7,0650 гектарів ріллі (кадастровий номер 4424883000:03:001:0032), яка розташована на території Широківської сільської ВЦА (колишня територія Красноталівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області) та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить копія свідоцтва про вступ у спадщину від 15.07.2009 року № 1200, яке було видано на підставі спадкової справи № 303/2009р./. На підставі вказаного свідоцтва про вступ у спадщину [PERSON] оформила державний акт про право власності на земельну ділянку № 519627 від 08.08.2012 року, в установленому законом порядку. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2017 року. Позивачка зазначає, що вона є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 08.10.1972 року, актовий запис за № 151, таким чином є також спадкоємцем першої черги після померлої матері. Спадщина, що залишилася після Спадкодавця складається з 1/2 земельної ділянки площею 7,0650 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Луганська область, Щастинський район, Широківська сільська ВЦА (колишня сільська рада Красноталівська), земельна ділянка (пай) № [NUMBER] кадастровий номер 4424883000:03:001:0032, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.05.2018 року. Після смерті своєї матері [PERSON] позивачка, в установленому законом порядку, звернулась з заявою про вступ у спадщину до Станично-Луганської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено з тих підстав, що при видачі свідоцтва [PERSON] було зазначено реєстраційний номер як «1200», однак при видачі державного акту на землю(в графі підстави) було допущено помилку при зазначенні реєстраційного номеру свідоцтва про право на спадщину та вказано номер «1199», що підтверджується копією постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З метою досудового врегулювання спору позивачка звернулась з заявою про виправлення даної невідповідності до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, проте відповідь на її звернення позивачка так і не отримала, тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою, оскільки самостійно виправити дану невідповідність позивачка не має можливості. За цих обставин позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач представник Широківської сільської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи Станично-Луганської державної нотаріальної контори до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 09.11.2017 року, актовий запис 370. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.1972 року, виданим Станично-Луганським Дворцем Щастя Ворошиловградської області, [INFO] народилася [PERSON] (російською мовою), матір`ю якої записана [PERSON] (російською), актовий запис № 151. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 2009 року, виданого державним нотаріусом Кондратьєвим В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1200, [PERSON] належить земельна ділянка (кадастровий номер 4424883000:03:001:0032), яка розташована на території Широківської сільської ВЦА (колишня територія Красноталівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області) та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки (кадастровий номер 4424883000:03:001:0032), яка розташована на території Широківської сільської ВЦА (колишня територія Красноталівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області) та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 519627, виданий 08 серпня 2012 року відділом Держкомзему у Станично-Луганському районі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2009 року, реєстр № 1199. Згідно пояснень представника Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області Євгенія Алєксандрова від 18.10.2021 року вбачається, що за інформацією Управління у Щастинському районі Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області згідно, з наявними даними Державного земельного кадастру, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1199 від 15.07.2009 року було зареєстровано та видано державний акт на ім`я [PERSON] серії ЯМ 519627, реєстраційний номер 442488301003022 від 08.08.2012 року, на земельну ділянку площею 7,0650 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красноталівської сільської ради Щастинського ( колишнього Станично-Луганського) району Луганської області. Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.2018 року, видане державним нотаріусом Станично - Луганської державної нотаріальної контори Кондратьевим В.О., позивачці було відмовлено з тих підстав, що підставою видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку є свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 липня 2009 року, зареєстровано в реєстрі за "№1199", а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] від 15 липня 2009 року, зареєстровано в реєстрі за "№1200", що вказує на не відповідність. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері, у зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та іншими підзаконними нормативними актами. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки, спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку, і дане майно залишається не успадкованим спадкоємцем за законом [PERSON] , а також беручи до уваги, що відповідач проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та того, що частка у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного,

Outcome: approved