Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

12.05.2020 рр. [PERSON] та [PERSON] звернулися до Оболонського районного суду м. Києва з наступними вимогами: виключити запис про [PERSON] . як батька, з актового запису №41 від 04.06.1981 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського району міста Києва районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення батьківства [PERSON] , та анулювати вказаний актовий запис; скасувати свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 19.06.1981 року, залишивши в силі свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 21.09.1979 року; зобов`язати Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видати його дублікат [PERSON] . 12.06.2020р. суддя Оболонського районного суду м. Києва розглянувши матеріали позовної заяви [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження постановив ухвалу про передачу матеріалів позовної заяви за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. 31.07.2020 р. матеріали позовної заяви надійшли до Святошинського районного суду м. Києва. 31.07.2020 р. системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу за позовною заявою [PERSON] та [PERSON] розподіллено до судді Миколаєць І.Ю. У обґрунтування позову зазначають наступне, позивач у справі є [PERSON] , яка народилася [INFO] та при народженні мала прізвище « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про народження від 21.09.1979 р. Позивач [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] . На день народження [PERSON] її матір [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі і у свідоцтві про народження позивача [PERSON] ім`я її батька було записано зі слів матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 02.04.2016 р. №00016504289. Тобто прізвищем батька [PERSON] було вказано дівоче прізвище її матері. 18.10.1980 р. позивач [PERSON] (на той час [PERSON] ) вийшла заміж за [PERSON] і після одруження взяла прізвище чоловіка - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.10.1980 р. На підставі спільної заяви [PERSON] та [PERSON] 04.06.1981 р. був складений актовий запис про встановлення батьківства №41 від 04.06.1981р., складений відділом РАЦС Подільського району міста Києва, і як наслідок, дане позивачці [PERSON] при народженні прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». 19.06.1981 р. було видано Свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] . 27.02.2002 р. позивач вийшла заміж за [PERSON] і після одруження взяла прізвище чоловіка - « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 27.02.2002 р. Як стало відомо [PERSON] у 1989 р., її справжнім батьком є громадянин Чехії (на той час Чехословацької СРС) [PERSON] , [INFO] . Про це [PERSON] дізналася від своєї матері, а потім і познайомилась особисто з [PERSON] , який прийняв її як свою доньку, визнав своє батьківство (що у тому числі підтвердив документально) і вони продовжували спілкуватись як донька з батьком аж до його передчасної смерті у грудні 2013 року від раку. З 1989 року [PERSON] відкрито заявляла про те, що [PERSON] є справжнім її батьком її доньки [PERSON] . Цей факт ніколи не заперечувався і [PERSON] . З [PERSON] [PERSON] познайомилася у 1978 р. у місті Києві, де він на той час працював як працівник Чехословацької компанії "МОТОКОV". У них були романтичні стосунки, однак коли [PERSON] завагітніла він не зміг юридично оформити своє батьківство, оскільки на той час, при СРСР, це поставило би хрест на його кар`єрі. Вже після розпаду СРСР [PERSON] вирішив юридично оформити своє батьківство відносно своєї доньки [PERSON] , проте через юридичну необізнаність він не знав як це правильно зробити. Тому він написав просту письмову заяву та засвідчив її у цивільно-правовому департаменті Місцевого управління Міського району міста Прага 13. У цій заяві [PERSON] визнає, що саме він є біологічним батьком [PERSON] , що він перебував у близьких стосунках із її матір`ю в період з 1976 року до моменту доки вона вийшла заміж. В листі МЗС Чеської республіки від 13.02.2017 р., отриманому на запит [PERSON] (зведеної сестри [PERSON] ), зазначається, що пан інженер [PERSON] дійсно був по службі у місті Києві у період з 10.03.1977 р. до 06.08.1982 р. Також факт батьківства [PERSON] підтверджується експертними письмовими доказами. Так, експертним дослідженням Київського обласного науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України від 13.05.2016 р. №6-01/10/ПП ДНК, який однозначно стверджує, що «біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається». Серед іншого було здійснено лабораторний аналіз ДНК в якому порівнювались зразки позивача [PERSON] , позивача [PERSON] , а також імовірного брата [PERSON] [PERSON] (син [PERSON] від іншого шлюбу) в результаті якого було встановлено вірогідність того, що тестовані особи є братами/сестрами, складає 99,98%. У іншому аналізі ДНК де порівнювались зразки ДНК [PERSON] , [PERSON] та ймовірної сестри [PERSON] . [PERSON] (донька [PERSON] від іншого шлюбу) результат якого показав, що вірогідність того, що тестовані особи є братами/сестрами, становить 99,9 % Також було зроблено ще один аналіз ДНК де порівнювались зразки [PERSON] , [PERSON] та ймовірної тітки [PERSON] по батьку [PERSON] , результат якого показав, що вірогідність спорідненості 99,9%. Таким чином, належними письмовими доказами підтверджується, що [PERSON] був біологічним батьком позивача [PERSON] . Відповідно до актового запису Подільського районного у місті Києві відділу державної актів цивільного стану №41 від 04.06.1981 р. та виданого Свідоцтва про народження № [NUMBER] від 19.06.1981р. на сьогоднішній день батьком [PERSON] записаний [PERSON] , який рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 11.09.2007 р. у справі № 2о-194-1/07 був визнаний недієздатним через те, інвалідом першої групи внаслідок психічного захворювання. Опікуном [PERSON] є дружина - позивач [PERSON] . Оскільки, в даній справі наявний конфлікт інтересів між недієздатним відповідачем [PERSON] та його законним представником і опікуном - позивачем [PERSON] , суд в значити іншого законного представника відповідачу [PERSON] за поданням органу опіки та піклування відповідно до ч.3 ст.63 ЦПК України. Як вже зазначалось вище, біологічний батько [PERSON] є [PERSON] написав письмову заяву та засвідчив її у цивільно-правовому департаменті Місцевого управління Ямського району міста Прага 13 про те, що він є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відсутність кровного споріднення між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] достовірно встановлено висновком експертним дослідженням Київського обсласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 13.15.2016 р. №6-01/10/ПП ДНК, а також підтверджується і іншими експертними дослідженнями ДНК, що додаються до позовної заяви. Позивачі у справі, змушені звертатися в суд з вказаним позовом, оскільки [PERSON] дійсно не є справжнім батьком [PERSON] , а актовий запис про його батьківство №41 від 04.06.1981 р. є недостовірною інформацією, що порушує позивачів немайнові права та інтереси. Позивач [PERSON] має право на офіційне встановлення та зізнання того факту, що [PERSON] не є її справжнім біологічним батьком. Так само і позивач [PERSON] відповідно до закону має право оспорювати батьківство [PERSON] щодо її доньки [PERSON] . Виключити запис про [PERSON] , як батька, з актового запису №41 від 04.06.1981 р., вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського району міста Києва Районного управління юстиції у м. Києві, про встановлення батьківства [PERSON] , та анулювати вказаний актовий запис. Скасувати свідоцтво про народження [PERSON] № [NUMBER] від 19.06.1981 р., залишити в силі Свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 21.09.1979р. та зобов`язати Подільський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видати його дублікат [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, шо позивач у справі є [PERSON] , яка народилася [INFO] та при народженні мала прізвище « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про народження від 21.09.1979 р. Позивач [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] . На день народження [PERSON] її матір [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі і у свідоцтві про народження позивача [PERSON] ім`я її батька було записано зі слів матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 02.04.2016 р. №00016504289. Тобто прізвищем батька [PERSON] було вказано дівоче прізвище її матері. 18.10.1980 р. позивач [PERSON] (на той час [PERSON] ) вийшла заміж за [PERSON] і після одруження взяла прізвище чоловіка - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.10.1980 р. На підставі спільної заяви [PERSON] та [PERSON] 04.06.1981 р. був складений актовий запис про встановлення батьківства №41 від 04.06.1981р., складений відділом РАЦС Подільського району міста Києва, і як наслідок, дане позивачці [PERSON] при народженні прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». 19.06.1981 р. було видано Свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] . 27.02.2002 р. позивач вийшла заміж за [PERSON] і після одруження взяла прізвище чоловіка - « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 27.02.2002 р. Як стало відомо [PERSON] у 1989 р., її справжнім батьком є громадянин Чехії (на той час Чехословацької СРС) [PERSON] , [INFO] . Про це [PERSON] дізналася від своєї матері, а потім і познайомилась особисто з [PERSON] , який прийняв її як свою доньку, визнав своє батьківство (що у тому числі підтвердив документально) і вони продовжували спілкуватись як донька з батьком аж до його передчасної смерті у грудні 2013 року від раку. З 1989 року [PERSON] відкрито заявляла про те, що [PERSON] є справжнім її батьком її доньки [PERSON] . Цей факт ніколи не заперечувався і [PERSON] . З [PERSON] [PERSON] познайомилася у 1978 р. у місті Києві, де він на той час працював як працівник Чехословацької компанії "МОТОКОV". У них були романтичні стосунки, однак коли [PERSON] завагітніла він не зміг юридично оформити своє батьківство, оскільки на той час, при СРСР, це поставило би хрест на його кар`єрі. Вже після розпаду СРСР [PERSON] вирішив юридично оформити своє батьківство відносно своєї доньки [PERSON] , проте через юридичну необізнаність він не знав як це правильно зробити. Тому він написав просту письмову заяву та засвідчив її у цивільно-правовому департаменті Місцевого управління Міського району міста Прага 13. У цій заяві [PERSON] визнає, що саме він є біологічним батьком [PERSON] , що він перебував у близьких стосунках із її матір`ю в період з 1976 року до моменту доки вона вийшла заміж. В листі МЗС Чеської республіки від 13.02.2017 р., отриманому на запит [PERSON] (зведеної сестри [PERSON] ), зазначається, що пан інженер [PERSON] дійсно був по службі у місті Києві у період з 10.03.1977 р. до 06.08.1982 р. Також факт батьківства [PERSON] підтверджується експертними письмовими доказами. Так, експертним дослідженням Київського обласного науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України від 13.05.2016 р. №6-01/10/ПП ДНК, який однозначно стверджує, що «біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається». Серед іншого було здійснено лабораторний аналіз ДНК в якому порівнювались зразки позивача [PERSON] , позивача [PERSON] , а також імовірного брата [PERSON] [PERSON] (син [PERSON] від іншого шлюбу) в результаті якого було встановлено вірогідність того, що тестовані особи є братами/сестрами, складає 99,98%. У іншому аналізі ДНК де порівнювались зразки ДНК [PERSON] , [PERSON] та ймовірної сестри [PERSON] . [PERSON] (донька [PERSON] від іншого шлюбу) результат якого показав, що вірогідність того, що тестовані особи є братами/сестрами, становить 99,9 % Також було зроблено ще один аналіз ДНК де порівнювались зразки [PERSON] , [PERSON] та ймовірної тітки [PERSON] по батьку [PERSON] , результат якого показав, що вірогідність спорідненості 99,9%. Таким чином, належними письмовими доказами підтверджується, що [PERSON] був біологічним батьком позивача [PERSON] . Відповідно до актового запису Подільського районного у місті Києві відділу державної актів цивільного стану №41 від 04.06.1981 р. та виданого Свідоцтва про народження № [NUMBER] від 19.06.1981р. на сьогоднішній день батьком [PERSON] записаний [PERSON] , який рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 11.09.2007 р. у справі № 2о-194-1/07 був визнаний недієздатним через те, інвалідом першої групи внаслідок психічного захворювання. Опікуном [PERSON] є дружина - позивач [PERSON] . Оскільки, в даній справі наявний конфлікт інтересів між недієздатним відповідачем [PERSON] та його законним представником і опікуном - позивачем [PERSON] , суд в значити іншого законного представника відповідачу [PERSON] за поданням органу опіки та піклування відповідно до ч.3 ст.63 ЦПК України. Як вже зазначалось вище, біологічний батько [PERSON] є [PERSON] написав письмову заяву та засвідчив її у цивільно-правовому департаменті Місцевого управління Ямського району міста Прага 13 про те, що він є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відсутність кровного споріднення між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] достовірно встановлено висновком експертним дослідженням Київського обсласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 13.15.2016 р. №6-01/10/ПП ДНК, а також підтверджується і іншими експертними дослідженнями ДНК, що додаються до позовної заяви. Статтею 122 СК України передбачено, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно із п.п. 10,11 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України). Відповідно до ст. 136 СК України - оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. З заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини звернулася мати дитини - [PERSON] . Статею 2 Закону № 2811 «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» установлюють, що дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно із законом вона не набуває прав повнолітнього раніше. Досягнувши 18 років (повноліття), особа набуває повної цивільної дієздатності. Відповідно до статті 138 Сімейного кодексу України до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Отже, на час звернення з позовом дитині вже виповнилося 41 років, що є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed