Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

23 травня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на 3 місяці після набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування\~\~позовних вимог позивач вказав, що 10.05.2011 року помер його дідусь [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв його син [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину він у встановлений законом спосіб не оформив у зв'язку із хворобою. 22.02.2015 року помер батько позивача [PERSON], маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак державним нотарусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини. Окрім того, державний виконавець вказав, що у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця [PERSON]. Позивач зазначив, що встановлений законом строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, а саме: про смерть свого батька він дізнався лише після лютого 2016 року, так як його батько проживав у спірній квартирі зі своєю другою дружиною, з котрою у позивача склалися неприязні відносини, на підставі цього позивач не відвідував свого батька за його місцем проживання. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд заяву задовольнити та встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], на 3 місяці після набрання рішенням суду законної сили. У судове засідання сторони не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгля справи у його відсутність просив суд позовні вимоги задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] міської ради надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти позову не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала що заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. В обгрунтування\~своїх заперечень відповідач посилалась на те що, позивачем не наведено переконливого доказу поважності причин пропуску строку для подання зяви про прийняття спадщини та посилання останнього на необізнаність про смерть його батька не заслуговують на увагу. Представник третьої особи в судове засідання не з'вився надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення на розсуд суду. Суд, оглянувши письмові докази по справі, спадкову справу № 500/2015 до майна померлого 22.02.2015 року [PERSON], спадкову справу № 02-14 до майна померлого 10.05.2011 року [PERSON], вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 10 травня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ФП № 141959 /а.с. 35/. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.10.1993 року [PERSON] належить квартира № 56, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопольська 47 /а.с.4/. 25 жовтня 2011 року [PERSON] звернувся до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька /а.с.34/. 22 лютого 2015 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ФП № 208412 /а.с. 67/. 14 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] /а.с.66 оборот/. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбних відносинах підтверджуеться свідоцтвом про укладання шлюб, серії І-ФП № 117935 /а.с.69 оборот/. Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом 19.05.2016 року /а.с.84 оборот/. Постановою державного нотаріуса Першої [PERSON] державної нотаріальної контори від 19.05.2016 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотарільної дії, оскільки спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини /а.с.84 оборот/. Окрім того, державний виконавець вказав, що у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця [PERSON], на підставі вказаної заяви в державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 500/2015 після смерті [PERSON]. Також згідно довідки, яка була надана ТОВ ЖЕК "Забота" від 18.04.2016 року за № 956 спадкодавець проживав і був зареєстрований один у квартирі № 56, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопольська 47. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися /а.с.84-85/. У своїй позовній заяві позивач в обґрунтування поважності пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини зазначив, що встановлений законом строк для прийняття спадщини він пропустив у зв'язку з тим, що про смерть свого батька він дізнався лише після лютого 2016 року, так як його батько проживав у спірній квартирі зі своєю другою дружиною, з якою у позивача склалися неприязні відносини, на підставі цього позивач не відвідував свого батька за його місцем проживання. Відповідно до ст.ст.1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст.ст.1258, 1267 ЦК України, у разі спадкування за законом, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, які слід лічити з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Посилання позивача на те що, про смерть свого батька він дізнався лише після лютого 2016 року, жодними належними та допустимими доказами суду не підтверджені. Таким чином, позивач не надав доказів поважності причин пропуску ним вищевказаного строку для подання заяви про прийнття спадщини. Згідно викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed