Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Хмільницької міської ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2013 року у справі № 149/2270/13-ц було встановлено розмір часток співвласників у майні, що є спільною сумісною власністю, а саме: " у квартирі [ADDRESS] у таких частках: за [PERSON] 1/3 ідеальної частки квартири, за [PERSON] 1/3 вдеальної частки квартири, за [PERSON] 1/3 ідеальної частки квартири, що разом становлять 9/1000 долі будинку та визнано за [PERSON] право власності на 2/3 ідеальної частки квартири [ADDRESS]". Таким чином [PERSON] після смерті своїх батьків став власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] по ступеню родинних стосунків є позивачу племінником, а він йому - рідним дядьком по лінії його матері. [INFO] його племінник, [PERSON] помер, що підтверджуєтьсясвідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2013 року. Після його смерті залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту та свідоцтвом про право власності на житло № 735. Позивач протягом 6-ти місяців, з дня смерті племінника, вчасно подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі. Оскільки за життя покійний [PERSON] не встиг зареєструвати свого права власності згідно до рішення суду, то нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому він вимушений звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд та вирішення справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Хмільницька міська рада про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. Позовні вимоги визнає повністю. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер племінник позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2013 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7). Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] як племінником і рідним дядьком по лінії його матері, рідної сестри [PERSON] - [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.13), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.17), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.23). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 29.07.2013 року у справі № 149/2270/13-ц було визначено розмір часток співвласників у майні, що є спільною сумісною власністю, а саме - у квартирі [ADDRESS] у таких частках: за [PERSON] 1/3 ідеальної частки квартири, за [PERSON] 1/3 ідеальної частки квартири, за [PERSON] 1/3 ідеальної частки квартири, що разом становлять 9/1000 долі будинку та визнано за [PERSON] право власності на 2/3 ідеальної частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Тобто, [PERSON] після смерті своїх батьків та у відповідності до зазначеного рішення суду набув у власність квартиру [ADDRESS], однакза за життя не встиг зареєструвати право власності відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., інвентаризаційною вартістю 48821 гривень, що підтверджується рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 29.07.2013 року у справі № 149/2270/13-ц, копією технічного паспорту (а.с. 8-11) та довідкою № 7 від 13.05.2013 року АНВП «Візит» (а.с. 19). Позивач протягом 6-ти місяців з дня смерті [PERSON] подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.14). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2013 року № 149/2270/13-ц було встановлено, що батько спадкодавця [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], а мати [PERSON] - померла [INFO]. Відповідно до довідки відділу ДРАЦС по місту Хмільнику Хмільницького МРУ юстиції № 250-23-19 від 7.04.2014 року актові записи про шлюб на громадянина [PERSON] і народження у нього дітей відсутні (а.с. 36). Так як [PERSON] за життя не встиг зареєструвати свого права власності на квартиру відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду від 29.07.2013 року, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується роз'ясненням приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] від 16.01.2014 року № 15/01-16 (а.с.22). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач [PERSON] не може оформити спадщину після свого племінника [PERSON] в нотаріальній конторі, хоча прийняв її, а тому обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час прийняття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із спадкової справи № 15/2014 вбачається, що [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк, звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а 30.01.2014 року нотаріусом було заведено спадкову справу за № 15/2014, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Інші особи з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріуса не зверталися. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування за законом почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1263 ЦК України спадкоємцями третьої черги є рідні дядько та тітка спадкодавця. Як вбачається з доказів досліджених судом, [PERSON] є спадкоємцем третьої черги після смерті [PERSON], інших спадкоємців, які б перешкоджали позивачу у справі одержати та реалізувати своє право на спадкування в порядку визначеної законом черговості, немає. Суд, враховуючи те, що позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач у справі позов визнав, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved