Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

5 вересня 2019 року адвокат Стеценко О.О., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину від 12 січня 2018 року на земельну ділянку площею 2.2429 га із кадастровим номером 7421182000:04:000:0345 на ім`я [PERSON] , яке видане Варвинською державною нотаріальною конторою Чернігівської області за номером 34, та просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 39178508 від 12 січня 2018 року, прийняте державним нотаріусом Варвинської державної нотаріальної контори Чернігівської області Зеленським С.М., на підставі свідоцтва про право на спадщину № 34 від 12 січня 2018 року. Крім того, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 1 536 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 24 грудня 2007 року їй на праві власності належить земельна ділянка площею 2.24 га, кадастровий номер 7421182000:04:000:0345, яка знаходиться на території Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Проте нею було виявлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Варвинської районної державної нотаріальної контори Зеленським С.М. 12 січня 2018 року було зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку з кадастровим номером 7421182000:04:000:0345 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 34 від 12 січня 2018 року. У зв`язку з цим, позивачка вважає, що саме вона являється належним власником спірної земельної ділянки. Оскільки заходи досудового врегулювання спору не дали позитивного результату, [PERSON] була змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте забезпечила явку свого представника. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні відомостям, які вказані в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 71). Представник третьої особи, - Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області Будлянський В.М., в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд даної справи без його участі та вказав, що у вирішення даної цивільної справи покладається на розсуд суду (а.с. 39). Представник третьої особи Варвинської районної державної нотаріальна контори Чернігівської області Зеленський С.М. в судовому засіданні вказав, що ним помилково було видано свідоцтво про спадщину за законом №34 та здійснено запис щодо зміни права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7421182000:04:000:0345 з [PERSON] на [PERSON] . Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши позицію сторони позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,24 га, кадастровий номер: 7421182000:04:000:0345, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 832043 від 24 грудня 2007 року (а.с. 14). Крім того, відповідно до довідки № 221 від 21 лютого 2019 року, яка видана виконкомом Журавської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7421182000:04:000:0345 (а.с. 15). Також, як вбачається з довідки № Л-31/0-0.191-29/146-19 від 26 березня 2019 року Міжрайонного управління у Варвинському та Срібнянському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, то згідно з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, розділ книги 1АА 004817 записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб на ім`я [PERSON] був зареєстрований 24 грудня 2007 року держаний акт на право власності на земельну ділянку ЯГ №832043, реєстраційний номер 0107849000176 (а.с. 16). Проте, під час передачі зазначеної земельної ділянки в оренду позивачкою було з`ясовано, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 156624838 від 18 лютого 2019 року, належна їй земельна ділянка площею 2.2429 га, кадастровий номер 7421182000:04:000:0345 перебуває на праві приватної власності у відповідачки [PERSON] (а.с. 21) Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року було задоволено клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів. 24 вересня 2019 року від Варвинської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . З якої вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 584 від 23 березня 2007 року, відповідачка [PERSON] після її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , успадкувала земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності ВАТ «Журавське» Варвинського району Чернігівської області, розмір якої становить 2.69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] (а.с. 50). Разом з тим, відповідачкою [PERSON] також було отримано, після смерті [INFO] її матері [PERSON] , свідоцтво про спадщину за законом № 34 від 20 січня 2018 року, яке видане державним нотаріусом Варвинської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області на земельну ділянку площею 2.2439 га, кадастровий номер 7421182000:04:000:0345, яка розташована та території Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (а.с. 60), що належна на праві власності позивачці [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). У зв`язку з цим, державний нотаріус Варвинської районної державної нотаріальної контори Зеленський С.М. 12 січня 2018 року зареєстрував право приватної власності на земельну ділянку площею 2.2439 га, кадастровий номер 7421182000:04:000:0345 на відповідачку [PERSON] Підставою права власності вказано свідоцтво про право на спадщину № 34, яке видане 12 січня 2018 року Варвинською районною державною нотаріальною конторою. Підставою внесення запису є рішення нотаріуса Варвинської районної державної нотаріальної контори Зеленського С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39178508 від 12 січня 2018 року (а.с. 21). Отже, суд констатує, що державний нотаріус вніс зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо смерті [PERSON] , матері відповідачки (а.с. 58-59), посилаючись на її свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 20 січня 2019 року (а.с. 49) та на витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7406062072018 від 5 січня 2018 року на земельну ділянку площею 2.2439 га, кадастровий номер 7421182000:04:000:0345 (а.с. 53-54). Де власником земельної ділянки вказана позивачка [PERSON] , [INFO] , а не матір відповідачки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки зазначені ідентифікуючі дані особи: паспорт серія [NUMBER] (а.с. 10) та ІПН [NUMBER] (а.с. 11), є належні позивачці. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже до складу спадщини після померлої [INFO] [PERSON] входить земельна частка (пай), яка перебувала у колективній власності ВАТ «Журавське» Варвинського району Чернігівської області, розмір якої становить 2.69 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , яке видане Варвинською районною державною адміністрацією 19 травня 1997 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № [NUMBER] , а не земельна ділянка площею 2,24 га, кадастровий номер: 7421182000:04:000:0345 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 832043 від 24 грудня 2007 року - яка є власністю позивача. У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що державний нотаріус Варвинської районної державної нотаріальної контори помилково видав свідоцтво про право на спадщину за законом. Адже вказаний об`єкт спадкування, а саме: спірна земельна ділянка належна позивачці [PERSON] , на праві приватної власності, а не померлій матері відповідачки прізвище, ім`я та по батькові якої аналогічне. Відповідно до ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як вбачається з абзацу третього п. 27 постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року за №7, то відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно п. 7 постанови Пленуму ВС України за № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Нормами ст. 321 ЦК України та ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У зв`язку з цим, під час видачі свідоцтва про право на спадщину № 34 від 12 січня 2018 року на ім`я [PERSON] порушено права позивачки [PERSON] на належне їй нерухоме майно. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відтак, визнаючи недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, суд також скасовує відповідні записи про реєстрацію відповідного права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 1 538 гривень 80 копійок (а.с. 1, 2). На підставі наведеного,

Outcome: approved