Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересована особа: управління праці та соціального захисту населення Свалявської РДА про визнання [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що її син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у шлюбі з 2000 року. Від якого у них є четверо дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Вимоги заявник мотивує тим, що діти проживають і знаходяться на утриманні заявника і її чоловіка [PERSON] , [INFO] , оскільки син [PERSON] помер [INFO] , а невістка [PERSON] в листопаді 2012 року пішла з дому в невідомому напрямку, місце її до теперішнього часу невідоме, зв`язок з нею втрачено, заявник жодних відомостей про [PERSON] не має, за місцем реєстрації проживання невістка не з`являється вже більше 6 років. В обгрунтування вимог заявник вказує, що пошуки невістки через органи поліції за заявою про розшук [PERSON] - результатів не дало, для отримання соціальної допомоги дітям, призначення пенсії після втрати годувальника, реалізації юридичних прав відносно дітей, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженку с.Журавка, Шполянського району, Черкаської області, мешк. [ADDRESS] безвісно відсутньою. 01 квітня 2019 року Свалявським районним судом Закарпатської області направлено судовий запит сільському голові с. Стройне, Свалявського району, Закарпатської області, сільському голові с.Журавка, Шполянського району, Черкаської області про надання відмостей щодо громадянки [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Журавка, Шполянського району, Черкаської області, мешк. [ADDRESS] , місце перебування якої невідоме (у відповідності до вимог ч.1 ст. 307 ЦПК України). Відповідь отримано 25.04.2019 року (вх.№ 2601). 01 квітня 2019 року Свалявським районним судом Закарпатської області направлено судовий запит начальнику управління праці та соціального захисту населення Свалявської районної державної адміністрації щодо вжиття заходів щодо встановлення опіки на майном [PERSON] , [INFO] , мешк. [ADDRESS] , місце перебування якої невідоме (у відповідності до вимог ч.2 ст.307 ЦПК України). Відповідь отримано 17.04.2019 року (вх. № 2412). 01 квітня 2019 року Свалявським районним судом Закарпатської області направлено судовий запит начальнику Свалявського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо перевірки та надання інформації про наявність актового запису про смерть громадянки [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Журавка, Шполянського району, Черкаської області, мешк. [ADDRESS] . Відповідь отримано 05.04.2019 рку (вх. № 2096). Заявник подала до суду письмову заяву (вх.№ 1938) про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Біняшевська М.В. (на підставі довіреності № 133/01-10 від 24.01.2019 року) подала до суду заяву (вх. № 1686) про розгляд справи у відсутності представника УСЗН Свалявської РДА, за наявними матеріалами справи, заперечень на заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося, розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, враховуючи, що сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності (у відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України), суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. ОБСТАВИНИ УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2000 року, від якого у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , запис № 10 від 18.03.2010 року); [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , запис № 24 від 29.07.2005 року); [PERSON] , [INFO] (копія паспорта у формі ID-картки № [NUMBER] , запис № 20000723-03739 від 05.09.2016 року); [PERSON] , [INFO] (копія паспорта у формі ID-картки № [NUMBER] , запис № 20020118-07881 від 02.04.2018 року). Судом перевірено, що згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] , актовий запис № 34 від 05.08.2015 року) [PERSON] (батько дітей) помер [INFO] . Згідно довідки Свалявського відділення поліції Мукчіського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області від 27.02.2019 року № 229/106/26/3-2019 - [PERSON] , [INFO] (мама дітей) оголошена в розшук від 21.12.2012 року (а.с.14). ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 305 ЦПК України - заява про оголошення фізичної особи померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно зі ч. 1 ст. 43 ЦК України - фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦК України - у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року, справа №225/1297/17, що "безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер"; постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року, справа № 317/3139/15-ц, що "визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла)". З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у відповідності до ст. 43 ЦК України, зважаючи на відсутність [PERSON] за місцем постійного проживання та відомостей про місце її перебування протягом більше шести років, беручи до уваги те, що [PERSON] перебуває в розшуку з 21.12.2012 року і місце її перебування (знаходження) невідоме, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. Враховуючи, що останнім днем отримання відомостей про місце перебування [PERSON] є листопад 2012 року, в розшук оголошена з 21.12.2012 року, відповідно, початком безвісної відсутності [PERSON] слід вважати дату 22.12.2012 року. Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який визнав фізичну особу безвісно відсутньою - скасовує своє рішення про визнання особи безвісно відсутньою. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved