Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

13.10.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», про розірвання договору банківського вкладу, та стягнення суми вкладу з нарахованими відсотками в сумі 3477,36 доларів США, стягнення судових витрат за надання правової допомоги в сумі 1000грн. В судовому засіданні від 21 листопада 2014 року позивач змінив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача судові витрати за надання правової допомоги в сумі 3000грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є вкладником грошових коштів в ПАТ «Всеукраїнський Акціо нерний Банк». 26.02.2013 року між ним та ПАТ «ВіЕйБІ Банк» було укладено договір банківського вкладу № 542215/2013 строком на 9 місяців з випла тою 10,5% річних. Згідно договору сума вкладу складає 2900 доларів США, які були ним внесені в банк 26.02.2013р. згідно квитанції №1497947. Крім цього в цей же день ним внесено на рахунок цього договору нара ховані відсотки за попереднім договором в сумі 226 доларів США. Таким чином загальна сума вкладу за договором становить 3126 доларів США. Строк договору та виплати вкладу і нарахованих відсотків сплив 26.11.2013 року. Згідно п.1.5. договору установлено виплата за вкладом 10,5 відсотка річних, що становить за 9 місяців: 3126 x 10,5% : 100 = 250,08 доларів США. Таким чином загальна сума за договором на час виплати вкладу становить 3376,08 доларів США. Він декілька разів звертався в Красноармійське відділення №104 ПАТ «ВіЕйБі Банк» про розірвання договору, але йому було відмов лено в виплаті вкладу та відсотків за договором та розірвання його. 27.08.2014 року ним заправлена претензія відповідачу з вимогою виплатити суму вкладу та відсотки по ньому та про розірвання договору банківського вкладу, але до цього часу відповіді від відпо відача він не одержав, хоча відповідач одержав претензію 09.09.2014р. Він вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити йому належні кошти в розмірі 3376,08 доларів США і крім того, відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, зобов'язаний сплатити йому 3% річних, оскільки з 26.11.2013 року користується коштами незаконно із розрахунку: 3376,08 x3% : 100 = 101,28 доларів США. Враховуючи викладене, позивач просить розірвати Договір банківського вкладу «З любов'ю VAB» від 26 лютого 2013 року № 542215/2013, укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», стягнути з відповідача на його користь валютний внесок з нарахованими за повний рік відсотками за загальну суму 3376,08 доларів США, 3 % річних -101,28 доларів США та кошти, витрачені ним на правову допомогу, а саме консультація, складання претензії та складання позовної заяви, участь адвоката в судовому засіданні в розмірі 3000грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON]. підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи (а.с.33). За згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача,його представника, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.02.2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено договір банківського вкладу «З любов'ю VAB!» № 542215/2013 строком на 9 місяців , тобто до 26.11.2013 року з випла тою 10,5 % річних. Згідно п.1.3 Договору, сума початкового вкладу складає 2900 доларів США. Відповідно до п. 1.7 Договору датою вимоги вкладу є 26 листопада 2013 року. (а.с.3). Згідно квитанції № 1497947 від 26.02.2013р. позивачем [PERSON] було покладено на рахунок 2900 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 37555грн.(а.с.5). Оскільки позивач не вимагав повернення вкладу, то Договір був пролонгований на той же строк і на тих же умовах. Таким чином чергова дата вимоги вкладу наступила 26 серпня 2014 року. Згідно виписки з вкладного(депозитного) рахунку по договору банківського вкладу [PERSON] з 26.02.2013 року по 26.08.2014 року всього надійшло 3126 доларів США.(а.с.6). За період з 26.11.2013 року по 26.08.2014 року (за 9 місяців) відсотки складають 250,08 доларів США . Із матеріалів справи та пояснень позивача [PERSON] вбачається, що 27 серпня 2014 року він надіслав на адресу відповідача письмову заявою про розірвання договору банківського вкладу. (а.с.8-9), однак, до цього часу відповіді не отримав. Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до змісту ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та Цивільного кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, згідно п. 3.3 Положення "Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.12 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання договору банківського вкладу та стягнення на його користь з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» вкладу в розмірі 3126 доларів США та відсотків 250,08 доларів США є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 3% річних із розрахунку: 3376,08 x 3% : 100 в сумі 101,28доларів США, суд вважає, що ця вимога на підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст.625 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором (ст.1050, 625 ЦК України). Договором банківського вкладу «З любов'ю VAB!» № 542215/2013 від 26.02.2013 року встановлено розмір відсотків за користування валютними коштами, а тому ця вимога не підлягає задоволенню. Вимоги [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень, слід також задовольнити частково. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно Постанови КМУ від 27.04.2006 року за №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ", витрати пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення не повинно перевищувати суму 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Із журналів судових засідань за участю адвоката [PERSON] вбачається, що ним було затрачено 1 годину часу для розгляду справи, а тому компенсації підлягає сума 487,20 гривень, із розрахунку: мінімальна заробітна плата складає 1218грн. х 40 : 100 х 1год. З врахуванням витрат на складання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1000грн. В іншій частині стягнення витрат, пов'язаних з правовою допомогою позивачеві слід відмовити, як необґрунтованих. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави відповідно до задоволених вимог - судовий збір в розмірі 437,20грн.

Outcome: partial