Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

27.05.2021 [PERSON] через свого представника - адвоката Канарєєва І.О., подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька залишилось спадкове майно - будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 27.05.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 28.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, представник позивача - адвокат Канарєєв І.О. через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, на електронну адресу суду надіслали заяви, в яких просять суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому судовому засіданні. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Родинні відносини між [PERSON] та її батьком підтверджено наданим позивачкою свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.05.1968 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , про що 28.10.2020 Виконавчим комітетом Карпатської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON] - [PERSON] , як вказує позивач входить право померлого на житловий будинок, дровітню, погріб, стайню, господарську будівлю, колодязь за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 09.03.2021 за №157, [PERSON] , 1938 р.н., який помер [INFO] проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проживав одинокий. Від імені [PERSON] виконавчий комітет Карпатської сільської ради заповіт не засвідчував. Згідно виписки із погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 09.03.2021 за №156, із погосподарської книги №3 згідно запису №00-347-1 на житловий будинок, який побудований в 1958 році і власником був [PERSON] , який помер [INFO] , для реєстрації прав власності на житловий будинок та погосподарські будівлі і споруди, які розташовані по [ADDRESS] , щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності. Будучи спадкоємцем за законом після смерті свого батька позивач звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. Проте постановою нотаріуса від 30.04.2021 їй було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті батька [PERSON] , оскільки не представлено нотаріусу правовстановлюючі документи про право власності на нерухоме майно. Інші спадкоємці: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини за законом в користь позивачки, що підтверджується матеріалами спадкової справи №30/2021 до майна померлого [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1958 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 05.04.2021, а належність будинку покійному. доводиться довідкою виконавчого комітету селищної ради. Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного підставно просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved