Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

10.11.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять суд визнати за ними, як спадкоємцями за законом першої черги, після смерті їхнього батька [PERSON], який помер 17.04.2011 року, право власності на: 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Леніна, № 72, с. Комишівка, Ізмаїльський район, Одеська область; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,831 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області масив №16 ділянка №29, переданої для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116743, виданий 07.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00179); 1/2 частину земельної ділянки площею 0,627 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області масив №32 ділянка №27, переданої для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116743, виданий 07.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00179); 1/2 частину земельної ділянки площею 0,730 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області масив №48 ділянка №1463, переданої для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 116743, виданий 07.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00179); 1/2 частину грошових вкладів, що знаходяться в ТОБО №10015/0456 філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на рахунку [NUMBER], - за кожним, мотивуючи неможливістю отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса, з огляду на те, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Леніна, № 72, с. Комишівка, Ізмаїльський район, Одеська область, на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відповідно до якого була би визначена частка будинку за спадкодавцем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначає, що на спадкове майно не претендує, з позовними вимогами згодна та визнає їх. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 877, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Леніна, №72, по 1/4 частині кожному, та станом на 14 квітня 1991 вказаний будинок відносився до колгоспного типу, що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.01.2015 року за № 56 (а.с. 12). Згідно матеріалів технічного паспорту на житловий будинок, виданого КП «Ізмаїльське МБТІ» 17.04.2015 року, по вул. Леніна, 72 в с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області знаходиться житловий будинок (а.с. 13-15). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЄ № 116743, виданий 07.08.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.521.00179, [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,188 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області масив №16 ділянка №29; масив №32 ділянка №27; масив №48 ділянка №1463, наданої для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується листом-відповіддю від 24.11.2015р. Відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області. Як вбачається із листа філії - Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» ПАТ за [PERSON], утому числі обліковується компенсаційний рахунок №9155101650, залишок на якому складає 1579,40грн. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 255092 від 18.04.2011 року, виданого Виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 17.04.2011 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами № 72 по вул. Леніна в с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області; земельна ділянка площею 2,188 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області масив №16 ділянка №29; масив №32 ділянка №27; масив №48 ділянка №1463, наданої для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41879040 від 22.10.2015 року інформація про залишення заповіту від імені [PERSON] відсутня (а.с. 19). Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються його діти: дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 386567, виданим 15.06.1987 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвами про укладення шлюбу серії 1-ЖД №084592, яке свідчить про зміну прізвища з «Манолі» на «Калугер»; син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 499250, виданим 14.04.1990 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області (а.с. 10,11). Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Спадщину після смерті [PERSON] позивачі прийняли фактично, оскільки на день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою, наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.01.2015 року за № 56 (а.с. 12). Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за № 2506/02-14 від 22.10.2015 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Леніна, № 72, с. Комишівка, Ізмаїльський район, Одеська область, на імя спадкодавця [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відповідно до якого була би визначена частка будинку за спадкодавцем. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved