Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 січня 2017 року померла її мати [PERSON], яка при житті склала заповіт та заповіла все своє майно позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, яку прийняв чоловік спадкодавця та відповідно батько позивача [PERSON] (відповідач). Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у звязку з тим, що лікувалася від серцево-судинного захворювання. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання учасники судового процесу не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 11). Відповідач подав до суду заяву, в якій також просив розгляд справи проводити за його відсутності та визнав позовні вимоги (а.с. 10). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 17 січня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19 січня 2017 року серії І-СР № 294473 (а.с. 4). Згідно з довідкою Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 18 серпня 2017 року № 1331, виданої на підставі погосподарської книги № М-2 (особовий рахунок № 01139), [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: вул. Артеменка (червоноармійська), 19, с. Мельники, Чорнобаївський район, Черкаська обл. У будинку проживала з чоловіком [PERSON] (відповідач) (а.с. 6) Позивач є донькою [PERSON] та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача від 22 липня 1969 року серії ІІ-АВ № 107264, де у графі «мати» зазначено «Залевська Уляна Федорівна», а у графі «батько» зазначено «Залевський Василь Степанович» (а.с. 8), та копією про укладення шлюбу від 21 липня 1984 року серії І-СР № 409420, відповідно до якого після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Маценко» (а.с. 9). При житті [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області 29 січня 2008 року та зареєстрований у книзі нотаріальних дій за № 28, відповідно до змісту якого все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,05 га, розташована на території Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю від 2 серпня 2002 року серії ІІІ-ЧР № 052539 (а.с. 7). Згідно з листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 26 серпня 2017 року (вих. № 1095/01-16) (а.с. 16), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 15), після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини в нотаріальну контору не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Позивач у позові зазначала, що своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала, оскільки лікувалася від серцево-судинного захворювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 17 січня 2017 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 3 цієї статті Кодексу передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач під час встановленого чинним законодавством шестимісячного строку, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. При цьому відповідач, як спадкоємець, який постійно проживав з [PERSON] на момент її смерті, в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацом 4 п. 24 вказаної постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. З огляду на викладене вказана позивачем у позовній заяві причина пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме лікування серцево-судинного захворювання, з урахування розяснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", на думку суду, є поважною. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачем, враховуючи наявність заповіту, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640,00 (шістсот сорок гривень 00 копійок) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved