Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрований Бугаївською радою Радивилівського району рівненської області. В обґрунтування позову зазначила, що з 22.04.2001 р. перебуває у зареєстрованому шлюбу із чоловіком. Від шлюбу є повнолітня дочка. Бажає розірвати шлюб, оскільки спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, різні погляди на життя, чловік відбуває покарання в ДУ "Катеринівській виправній колонії". Ухвалою Радивилівського районного суду від 22.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в порядку окремого провадження. В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Разом з тим, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Встановлено, що 22.04.2001 р. між сторонами зареєстровано шлюб Бугаївською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №3. З копії вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 10.04.18 р. вбачається, що [PERSON] засуджено до 5 років позбавлення волі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] відбуває покарання в ДУ "Катеринівській виправній колонії № 46" з 17.06.18 р. Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення відповідно до яких шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією з засад шлюбу є його добровільність. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст.ст.104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, сторони не бажають примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved