Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

18 лютого 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 1 653 грн. 85 коп., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач надавав послуги теплопостачання в квартиру де проживають відповідачі, які є споживачами послуг. Відповідачі отримували послуги, однак оплачували їх не в повній вартості, у звязку з чим станом на 01.02.2014 року відповідачі заборгували позивачу 1 653 грн. 85 коп. До 18 січня 2016 року справа перебувала у провадженні судді Бойчука ОВ. На підставі розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду від13 січня 2016 року було проведено повторний автоматизований розподіл справи у звязку із закінченням повноважень судді Бойчука О.В. 18 січня 2016 року справу розподілено судді Бабій О.М. 20 січня 2016 року суддя Бабій О.М. прийняла до провадження справу. В судовому засіданні 16 лютого 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала з мотивів зазначених в письмових запереченнях. Інші відповідачі в судове засідання не зявились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. В судове засідання 16 травня 2016 року відповідачі не зявились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень та підписом відповідачки [PERSON] на повідомленні про розгляд справи. Про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки [PERSON], дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачами-відповідачами зобовязання по оплаті наданих послуг теплопостачання. Відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі № 90 корпус № 3 будинку № 50, на вулиці Г. Хоткевича в м. Івано-Франківську. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, позивач надавав послуги теплопостачання відповідачам-споживачам, які проживають в квартирі № 90 корпус № 3 будинку № 50, на вулиці Г. Хоткевича в м. Івано-Франківську. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. В силу дії п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Нарахування по оплаті наданих послуг позивачем проводились у відповідності до п. 17 вище зазначених правил, за змістом якого вартість послуг опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження вартості теплової енергії за 1 м. кв. квартири на її загальну площу, гарячого водопостачання - згідно кількості осіб зареєстрованих у квартирі та вартості 1 м. куб. гарячої води, а при наявності приладу обліку згідно з його показниками. Також відповідачкою заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність, відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оплата за послуги теплопостачання повинна проводитись щомісяця, тобто у випадку не проведення оплати хоча б за один місяць позивач вже міг знати, що його право порушено. За змістом ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі предявлення особою до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. 18 лютого 2014 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду, тобто в межах строку позовної давності знаходиться заборгованість за період з 01.02.2011 року по 01.02.2014 року що в сумі становить 268 грн. 24 коп. Позивач також вказує, що 02 грудня 2003 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за теплопостачання та гаряче водопостачання, який діяв до 01 листопада 2008 року (а.с.55). Але, строк позовної давності за вказаним договором закінчився 01 листопада 2011 року. Станом на 01 листопада 2011 року позивач не звертався до суду із заявами про видачу судового наказу чи із позовними заявами про стягнення заборгованості. Однак, 07 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу. Судовий наказ видано 13 грудня 2013 року та скасований ухвалою суду від 29 січня 2014 року (а.с.4). Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14, судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Отже, в межах строку позовної давності знаходиться період за який позивач просить стягнути заборгованість з 01 жовтня 2010 року по 01 лютого 2014 року. Як вбачається із довідки позивача заборгованість відповідачів за період з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року становить 470 грн. 26 коп. (а.с.56). Довідку про те який розмір заборгованості був у відповідачів в січні 2011 року позивачем суду не надано. Отже, в межах строку позовної давності знаходиться період з 01 жовтня 2010 року по 01 лютого 2014 року та розмір заборгованості відповідно до розрахунку позивача 738 грн. 50 коп. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року, Закону України "Про житлово-комунальні послуги". З огляду на викладене, суд приходить до переконання про часткову обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №-630 від 21.07.2005 року, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 261, 264, 526 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: partial