Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

17 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Дорогиничівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18 травня 2015 року померла її прабаба [PERSON], яка не перебувала в шлюбі і не мала дітей. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема, земельну ділянку (пай) площею 2,7672 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Дорогиничівської сільської ради Локачинського району та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Дорогиничівській, 3 в с. Низькі Цевеличі Локачинського району Волинської області. 22 лютого 2012 року [PERSON] склала на імя позивача заповіт, посвідчений Дорогиничівською сільською радою Локачинського району. [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцю. Крім позивача, інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадкове майно, не має. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Дорогиничівській, 3 в с. Низькі Цевеличі Локачинського району Волинської області та на земельну ділянку площею 2,7672 га, кадастровий номер 0722481800:04:000:0656, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Дорогиничівської сільської ради Локачинського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 18 травня 2015 року в с. Низькі Цевеличі Локачинського району Волинської області. У судове засідання позивач не з'явилась, у заяві від 01 листопада 2016 року просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує. 28 грудня 2016 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник відповідача у судове засідання не з'явився також. Подав заяву від 28 грудня 2016 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 135/2016 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] померла 18 травня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 171573 від 19 травня 2016 року (а.с.4). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Дорогиничівській, 3 в с. Низькі Цевеличі Локачинського району Волинської області та земельна ділянка площею 2,7672 га, кадастровий номер 0722481800:04:000:0656, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Дорогиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області. Спірне майно належало спадкодавцю [PERSON], що стверджується витягом з погосподарської книги № 6 за 2015 рік, копією державного акту серії ВЛ № 5819 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 5,9, 10). В ході судового розгляду встановлено, що оригінал державного акта на спірну земельну ділянку був втрачений спадкодавцем. Про даний факт позивач повідомив в Локачинській районній газеті "Селянське життя", що стверджується рахунком редакції газети "Селянське життя" № 77 від 21 листопада 2016 року (а.с.53). На звернення представника позивача до відділу Держгеокадастру у Локачинському районі про видачу дубліката державного акта було отримано відмову та надано його завірену копію (а.с.14). Згідно із заповітом від 22 лютого 2012 року, посвідченого Дорогиничівською сільською радою, зареєстрованого в реєстрі за № 5, та чинного на даний час, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 6). Із матеріалів спадкової справи № 135/2016 до майна померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON] 15 липня 2016 року звернулась до Локачинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало [PERSON], зокрема, на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходяться на території Дорогиничівської сільської ради Локачинського району, однак постановою нотаріуса від 15 липня 2016 року їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з тим, що позивачем не було подано відповідних правовстановлюючих документів щодо належності цього майна [PERSON] та пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.23). Рішенням Локачинського районного суду від 12 грудня 2016 року, що набрало законної сили 23 грудня 2016 року, позивачу було надано додатковий строк - дві місяці з дня вступу рішення в законну силу, для подачі в нотаріальну контору заяви прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.47-49). [PERSON] у встановлений рішенням суду строк - 27 грудня 2016 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.46). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON], не встановлено. Згідно із ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянкупереходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Дорогиничівській, 3 в с. Низькі Цевеличі Локачинського району Волинської області та земельну ділянку площею 2,7672 га, кадастровий номер 0722481800:04:000:0656, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Дорогиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на вказане майно переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом і за нею необхідно визнати право власності на вказане спадкове майно. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за [PERSON]

Outcome: approved