Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

18 березня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті [PERSON], який помер 29 листопада 2013 року відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Фермерська, 8 в селі Скиби Любомльського району Волинської області. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON]. Спадщину прийняла, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцем, передбаченим ст. 1241 ЦК України, є її мати [PERSON], проте вона відмовились від прийняття своєї обовязкової частки у спадщині. Інших спадкоємців немає. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Фермерська, 8 в селі Скиби Любомльського району Волинської області. В судове засідання позивач не зявилась, однак в позовній заяві просила суд розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу слухати у її відсутності. Представник Бірківської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнають. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З довідки виконкому Бірківської сільської ради Любомльського району Волинської області №326 від 15 березня 2016 року вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Фермерська, 8 в селі Скиби Любомльського району Волинської області, згідно погосподарської книги №8 за 2011-2015 роки, особовий рахунок 0483-1, належав [PERSON], який постійно проживав і був прописаний в даному будинку (а.с.4). Останній помер 29 листопада 2013 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №148218 (а.с.2). Отже, після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Фермерська, 8 в селі Скиби Любомльського району Волинської області. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт від 09 жовтня 2013 року, яким все належне йому\~майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що він матиме право за законом на момент смерті, заповів своїй дочці [PERSON] (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], відповідно як донька спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕГ №271567 та свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ №070326 (а.с.4-5). [PERSON], у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично спадщину прийняла, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 16 грудня 2013 року\~ (а.с.14). Проте постановою державного нотаріуса від 09.03.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Фермерська, 8 в селі Скиби Любомльського району Волинської області останній було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємець, передбачений ст. 1241 ЦК України [PERSON] подала в Любомльську державну нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] (а.с.15). Згідно матеріалів спадкової справи №201/2013, інших спадкоємці немає. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З копії техпаспорта вбачається, що нерухомі обєкти, які знаходяться по вулиці Ф. Литвинюка, 36 в селищі Головне Любомльського району Волинської області були побудовані в 1968 році. На час побудови спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], який помер 29 листопада 2013 року, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Фермерська, 8 в селі Скиби Любомльського району Волинської області.

Outcome: approved