Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом, в якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 16 липня 2018 року. В обґрунтування позову посилається на те, що Відповідач будучи дружиною покійного усунулась від виконання шлюбних обов'язків, ухилялася від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця. Так, Відповідач потурала у пристрасті покійного до спиртного, неодноразово, знаючи про поганий стан здоров'я останнього, розпивала з ним алкогольні напої, тим самим прискорила його смерть, а також здійснювала психологічний тиск на останнього, як на особу що легко піддається впливу, добродушному та довірливому. Померлий за життя був інвалідом (не мав лівої руки), а тому потребував сторонньої допомоги, яку йому останній час надавали сусіди, що проживали поруч, а матеріальну допомогу, шляхом постійних грошових переказів, здійснював Позивач. Крім того, Позивачу відомо від спілкування із померлим спадкодавцем, що останній не вважав Відповідача за дружину, так як вони не вели із Відповідачем спільного господарства, а шлюб між ними не мав реальних наслідків у виді створення сім'ї, крім того батько повідомляв Позивача про те, що має на меті розірвання такого шлюбу, однак через фізичні вади та погану обізнаність із законодавством, не встиг цього зробити, також батько через неправомірні дії відповідача не зміг написати заповіт. Через постійні провокаційні дії Відповідача, які виразилися у підпоюванні померлого алкогольними напоями, вчинені конфліктів, в ході яких останнього доставляти до поліції та складалися адміністративні матеріали, психологічним утискам та нападкам, останній не зміг реалізувати свою дійсну волю, а саме розлучитися та скласти заповіт. Саме умисними діями Відповідача, остання перешкодила скласти заповіт - [PERSON] і цим сприяли виникненню права на спадкування у неї самої. Ще не вступивши у права власності Відповідач самовільно поселила до будинку, де за життя проживав батько Позивача, що за адресою: смт. Клесів, вул. Л.Українки, 10, свого сина та іншу сторонню особу, не допустила Позивача до батьківської хати, в якій останній народився та виріс, почала розпродавати спадкове майно на яке має право Позивач як спадкоємець першої черги - єдиний син покійного. В судовому засіданні представники Позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги, просять позов задоволити з підстав наведених у позові та враховуючи покази свідків, які, на думку представників Позивача, підтвердили наведені факти. Відповідач - [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову заперечили, вважають доводи представників Позивача надуманими та такими, що не заслуговують на увагу. Вважають, що допитані в судовому засіданні свідки спростовують обставини, які наведені в позовній заяві. В судовому засіданні 03 квітня 2019 року за клопотанням представника Позивача були допитані свідки [PERSON], [PERSON] та представник Позивача [PERSON] в якості свідка. [PERSON], допитана в якості свідка, суду пояснила, що була знайома з померлим [PERSON] 30 років, оскільки проживала поруч. За життя померлий не мав однієї руки. З дружиною [PERSON] померлий фактично не проживав. Вказує, що їй відомо що Відповідач не надавала будь якої допомоги померлому спадкодавцю. В сім'ї [PERSON] часто були сварки з бійками, неодноразово приїжджала поліція. Пояснила, що [PERSON] зловживав алкогольними напоями, проте [PERSON] ніяких дій для позбавлення свого чоловіка від алкогольної залежності не вчиняла. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає на одній вулиці з померлим [PERSON] з 2000 року, [PERSON] з [PERSON] в період проживання свідка [PERSON] не проживала. Оскільки померлий був інвалідом - вважає, що останній потребував сторонньої допомоги, яку Відповідач не надавала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знала з 1981 року. Між ними були сусідські відносини. В сім'ї [PERSON] часто були сварки. Разом з [PERSON] вони фактично не проживали. В судовому засіданні 03 квітня 2019 року за клопотанням Відповідача були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо, що померлий [PERSON] та Відповідач проживали разом 30 років, в шлюбі 8 років. Проживали разом і у Відповідача і окремо. Відповідач більше проживала біля своєї матері, оскільки матір хворіла. В місто [PERSON] ходили разом, заходили до свідка в магазин. Вказує, що обов'язки дружини Відповідач виконувала добре. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] та [PERSON] 3 рази приходили на християнські зібрання. Щодо їх стосунків один з одним не бачив нічого такого що викликало б підозру, що Відповідач ставиться погано до свого чоловіка. [PERSON] особисто добре не знав тільки бачив як останній приходив на християнські зібрання. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік з жінкою. Відповідач доглядала за померлим, як жінка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] жили разом до самої смерті [PERSON] Бувало, що Відповідач піде до матері, проте вони постійно були разом. Заслухавши пояснення представників Позивача, Відповідача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, при вирішенні такої справи необхідно установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Судом встановлено, що 16 липня 2018 року, у віці 57 років, помер батько Позивача - [PERSON] - [PERSON] [INFO], яки за життя не мав лівої руки та був інвалідом. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та представника Позивача [PERSON] вбачається, що за життя спадкодавець [PERSON] та Відповідач [PERSON] фактично проживали окремо один від одного. Відповідач не допомагала, не доглядала та не вчиняла будь яких дій, спрямованих на лікування алкогольної залежності [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факт зловживання [PERSON] алкогольними напоями. З листа Сарненського ВП УГНП в Рівненській області вбачається, що за життя [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї та розпивання спиртних напоїв в громадських місцях. Крім того, наявна інформація про те, що 25.12.2013 року до Сарненського РВ надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що по місцю її проживання чоловік [PERSON] заподіяв незначні тілесні ушкодження. Відповідно до ст. 51 СК України Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Як роз'яснив ВССУ України у своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення зумовлює пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки (збільшення частки у спадщині, зміна черговості одержання права на спадкування), одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Виходячи зі змісту статті 1224 Цивільного кодексу України та відповідно до роз'яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт умисного ухилення Відповідачем [PERSON] від надання допомоги своєму чоловіку [PERSON] який потребував такої допомоги. Як доказ\~належного виконання\~Відповідачем обов'язків\~по наданню\~допомоги померлому\~[PERSON]\~Відповідач та\~її представник,\~зокрема посилаються\~на показання\~свідка[PERSON], які судом оцінюються критично, оскільки вказаний свідок є донькою Відповідача, на даний час проживає разом з Відповідачем, тому може мати зацікавленість у вирішенні спору на користь Відповідача. Показання інших свідків не спростовують доводи Позивача щодо умисного ухилення Відповідачем [PERSON] від надання допомоги [PERSON] який потребував такої допомоги. За таких обставин суд дійшов висновку, що Позивач та його представники на підставі ст. 81 ЦПК України, довели ті обставини, на які посилались, як на підставу своїх позовних вимог, при цьому, всупереч зазначеної норми закону, Відповідач та її представник спростовуючи позовні вимоги не надали суду жодних належних доказів в обґрунтування своїх заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному,об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 11, 13, 15, 1216, 1220, 1222, 1224, 1259 ЦК України,

Outcome: approved