Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони розірвали шлюб 28 квітня 2004 року. За час спільного проживання у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає із нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач, як батько, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак цих коштів є недостатньо для того, щоб забезпечити сина всім необхідним. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, за яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 гривень, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивачка, [PERSON] не з"явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання, не з"явився, однак будучи допитаним, в порядку окремого судового доручення Новоодеським районним судом Миколаївської області, позовні вимоги визнав частково. Зокрема зазначив, що він ніде не працює, тому має змогу платити аліменти позивачці на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 - 550 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2014 року по справі №305/718/14-ц - між ними було розірвано. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. За час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ФП №090036 від 02 грудня 2008 року. На даний час дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою №2007 від 10.06.2015 року, виданою виконавчим комітетом Богданської сільської ради та актом обстеженная матеріально-побутових умов проживання. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, а також беручи до уваги те, що відповідач ніде не працює, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу і матеріальне становище відповідача, який ніде не працює, має мінливий дохід, однак є працездатним, інших утриманців не має, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 800 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 14.08.2015 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243,60 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial