Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24.03.2014 року він уклав з ПАТ «Міський комерційний банк» договір депозитного банківського вкладу №2630/36/168713 на суму 75901 грн. 61 коп. Відповідно до умов договору та ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк повинен за першою вимогою вкладника повернути грошові кошти. Проте, на його неодноразові звернення банк не повернув йому грошові кошти в сумі 45901 грн., посилаючись на відсутність готівки в касі. Просив стягнути за банку на його користь заборгованість за договором банківського вкладу в сумі 45801 грн. 61 коп. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник ПАТ «Міський комерційний банк» в судове засідання не з'явився, подав заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що станом на 28.08.2014 року залишок по рахунку [PERSON] складає 11401 грн.61 коп. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №11, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Виходячи з положень ст. ст. 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Як встановлено судом, 24.03.2014 року ПАТ «Міський комерційний банк» уклав з [PERSON] договір банківського вкладу №2630/36/168713. Згідно меморіального ордеру №4226 від 24.03.2014 року [PERSON] вніс на свій депозитний рахунок 75901 грн. 61 коп. Пунктом 1.9 договору передбачено, що договір укладається на умовах видачі вкладу або його частини на першу вимогу вкладника, тобто є вкладом на вимогу відповідно до вимог чинного законодавства України. 12.05.2014 року та 02.06.2014 року [PERSON] звертався із заявами до ПАТ «Міський комерційний банк» про повернення суми вкладу, проте станом на 28.08.2014 року залишок по рахунку [PERSON] складає 11401 грн. 61 коп. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані взяті на себе за договором зобов'язання, і позов в частині стягнення заборгованості за договором банківського вкладу в сумі 11401 грн. 61 коп. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial