Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за померлою [PERSON] в три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду. У заяві зазначається, що 17 вересня 2014 року померла [PERSON]. 18 червня 2015 року позивачем було отримано лист від приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] про те, що 04 вересня 2014 року померла склала заповіт, згідно якого все належне майно заповіла їй. Але про існування заповіту нотаріус повідомила [PERSON] вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Отже, останньою було пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин. У листі нотаріуса було розяснено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, вона може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини, відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України. 31 липня 2015 року позивач звернулася з листом до чоловіка померлої [PERSON], який постійно проживав разом із померлою на час відкриття спадщини, та вважається таким, що прийняв спадщину. У листі вона просила відповідача звернутися до нотаріуса і надати письмову згоду на подання нею заяви про прийняття спадщини за померлою [PERSON] та повідомити її про надання такої згоди. Проте, такої згоди відповідач не надав, тому позивач змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Додатково пояснив, що позивачу [PERSON] було відомо про заповіт складений померлою [PERSON], але вона свідомо не подавала заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Вважає, що даний строк пропущений позивачем без поважних причин. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини. Згідно за ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Зі змісту листа приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] від 17 червня 2015 року вбачається, що 17 вересня 2014 року померла [PERSON], яка 04 вересня 2014 року склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла [PERSON] Шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 17 березня 2015 року. Позивач у встановлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини. У судовому засіданні [PERSON] зазначила, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є те, що про існування заповіту померлої [PERSON] їй стало відомо від нотаріуса після спливу шестимісячного строку. Зі змісту п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~вбачається, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначає, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Зважаючи на наведене, суд вважає, що в даному випадку строк на прийняття спадщини позивачем був пропущений з власної волі і подані нею докази не свідчать про наявність об'єктивних і непереборних причин, які заважали їй звернутися до нотаріальної контори протягом строку встановленого\~ст. 1270 ЦК України, а тому причини пропуску вказаного строку не є поважними. Номами ст.ст. 10,\~60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд у задоволенні позову відмовляє, оскільки переконується в тому, що позивач мав можливість звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлені законодавством строки після смерті [PERSON]

Outcome: dismissed