Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Торканівської сільської ради Тростянецького району про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, що cкладається з земельної ділянки та житлового будинку з погосподарськими спорудами в [ADDRESS]. Вищевказаний будинок станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів, головою була [PERSON] Позивач вчасно прийняв спадщину, звернувшись у встановлений термін до нотаріальної контори, частину спадкового майна оформив на себе, однак при оформленні житлового будинку отримав відмову, оскільки на зазначений будинок відсутні правовстановлюючі документи. Тому позивач змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS], та просять справу розглянути в їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 30.01.2006 року та зареєстрованого Торканівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла [INFO] року.(а.с.7). Родинний зв'язок позивача та померлої підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де в графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON](а.с.6) Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу після смерті [PERSON] встановлено, що дійсно її син [PERSON] вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі,(а.с.9), частину спадкового майна, а саме земельну ділянку оформив на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом(а.с.12). Відповідно до довідки №145 від 09.03.017 року, виданої виконкомом Торканівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що житловий будинок з погоспорадськими спорудами по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року за даними погосподарської книги №5, особовий рахунок [NUMBER], відносився до групи колгоспних дворів(а.с.14). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 14.12.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 81,4кв.м., житловою площею 49,6кв.м., допоміжною площею 15,0кв.м., площа літніх приміщень 16,8кв.м.(а.с.15-18). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді - відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. за №175/02-17 від 10.03.2017 року випливає, що позивач [PERSON] має право на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за заповітом, однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.8). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, позивач дійсно являється спадкоємцем після смерті матері [PERSON], тому має всі підстави для визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved