Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

13.05.2015 року [PERSON], яка діє від імені позивача [PERSON] за нотаріальною довіреністю, звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 18.12.1997 року укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного нотаріального округу Миколаївської області, згідно якого, позивач [PERSON] отримала у дар від [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Право власності на нього зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.02.2015 року. Проте, право власності на земельну ділянку, площею 0,100 га, що розташована на території Вознесенської міської ради та яка надана для обслуговування вище вказаного житлового будинку, позивач на своє ім*я не оформила, хоча і користується нею, а власником залишилася відповідач. В позовній заяві представник позивача просила суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,100 га, що розташована на території Вознесенської міської ради та яка надана для обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, відповідно до наданих доказів, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 120 ЗК України, ч.1 ст. 377 ЦК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Так, за договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського та районного нотаріального округу Миколаївської області, [PERSON] отримала у дар від своєї матері - [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Право власності на нього зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.02.2015 року (а.с.7-8). Родинний зв*язок між сторонами підтверджується повторним свідоцтвом про народження [PERSON], виданого 13.03.1965 року Вознесенським Райбюро ЗАГС, за яким вона народилася [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) та 29.12.1981 року уклала шлюб з [PERSON], внаслідок чого відбулася зміна прізвища з "[PERSON]" на "[PERSON]", відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.11). Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30.11.1992 року на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради №261 від 17.11.1992 року, на земельну ділянку площею 0,100 га, що розташована на території Вознесенської міської ради та яка надана для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], він виданий на ім*я - [PERSON] (а.с.9). Тому, суд вважає, що є правові підстави, згідно ч.1 ст. 377 ЦК України та ч.1 ст. 120 ЗК України, для задоволення позову.

Outcome: approved