overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

16.09.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 09.11.2002 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен з них має різні погляди на сімейні цінності, чоловік відсторонив сам себе від спільного сімейного життя, як наслідок погіршувалися стосунки, а з минулого року стали проживати окремо. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дитину залишити на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилась. В заяві просить справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився. В заяві також наполягає на розірванні шлюбу, судове засідання просить провести без його присутності. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 09.11.2002 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 324, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Як вбачається з довідки ОСББ "Чайка" № 375 від 02.09.2014 р. дитина проживає разом з матір'ю (а.с. 9). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї. Сторони в заявах наполягали на розірванні шлюбу, що суд трактує як небажання зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

16.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] вказуючи на те, що 25 січня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований 25.01.2014 року у Новотроїцькому відділі РАЦС управліня юстиції у Херсонській області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу у них є дитина [PERSON], 22 черня [INFO], що наразі проживає з нею. 03 вересня 2015 року шлюб між ними розірвано. Кошти на утримання дитини відповідач не надає, дитини повністю знаходиться на її утраманні. Просить стягнути з нього на її користь аліменти. Відповідач до судового засідання двічі не з»явився. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дитей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення кожною із дітей повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача . На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

16.09.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі-Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі-Відповідач), посилаючись на те, що він з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 07.08.2008 року , згідно якої отримав кредит у розмірі 13\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

16.09.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі-Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі-Відповідач), посилаючись на те, що він з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 15.06.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 13\~700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

16.09.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі-Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі-Відповідач), посилаючись на те, що він з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 26.08.2011 року , згідно якої отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

16.10.2014 року до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] (далі Позивач) з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, який зареєстровано 27.10.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні стосунки не склалися через відсутність взаємопорозуміння під час вирішення побутових питань, різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, 20.09.2013 року, Відповідач без поважних причин залишив сім'ю та переїхав жити до своїх батьків в Полтавську область. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, неповнолітня дитина залишилася проживати з Позивачкою. Примирення між сторонами неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила розірвати шлюб, час на примирення не надавати. Після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач також надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнав, просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню. Згідно з копією свідоцтва про одруження, актовий запис № 148 від 27 жовтня 2007 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу дружини зазначено [PERSON]. За приписами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, положення ст. 174 ЦПК України щодо визнання Відповідачем позовних вимог, приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, сторони проживають за різними адресами, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка [PERSON] виявила бажання залишити дошлюбне прізвище "[PERSON]". Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

16.10.2014 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності його матері -[PERSON], яка померла [INFO] року, свідоцтва про право власності на 1/3 домобудування, виданого 08.12.1952 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на ім'я - [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначив, що у свідоцтві про право власності на житло вказано дівоче прізвище його матері "[PERSON]", що являється перешкодою в отриманні ним в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину матері. У судове засідання заявник подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити подану заяву. Представник заінтересованої особи в судове не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла мати заявника [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно на праві власності будинок з надвірними будівлями, які знаходяться в [ADDRESS] Відповідно до заповіту від 30.03.1972 року [PERSON] заповіла все своє майно заявнику. У свідоцтві про право власності на житло від 08.12.1952 року № 1134 вказано дівоче прізвище матері заявника "[PERSON]", що являється перешкодою в отриманні заявником в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Згідно довідки Комунального підприємства Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації [PERSON] матері заявника належала 1/3 частка будинку та надвірних будівель в [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності від 08.12.1952 року № 1134 виданого на ім'я [PERSON] та 2/3 будинку згідно договору дарування від 19.04.1963 року № 1-2183 на ім'я [PERSON]. В свідоцтві про укладення шлюбу від 19.08.1989 року з [PERSON] до шлюбу в матері заявника було прізвище «[PERSON]». Зазначене унеможливлює отримання заявником в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину матері за законом. Вищевикладене підтверджується матеріалами справи, зокрема: копією свідоцтва про право власності на житло, посвідкою про народження [PERSON], копією свідоцтва про народження заявника, копією свідоцтва про смерть матері заявника, копією договору дарування, копією заповіту, які в сукупності узгоджуються між собою. За таких обставин подана заява підлягає задоволенню, а право заявника захистові в судовому порядку, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

16.11.2013 року між позивачем та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, у зв'язку з чим складено актовий запис № 7. У шлюбі в подружжя народилась дочка - [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя в сім`ї постійно виникали непорозуміння, майже рік сторони проживають окремо, у зв'язку з чим спільне життя подружжя не склалося. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вона вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, який просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 16.11.2013 року виконком Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області зареєстрував шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим склав актовий запис №7. Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка - "[PERSON]". У шлюбі в подружжя народилась дочка - [PERSON] ([INFO], а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у зв'язку з чим сім`я фактично розпалась, майже рік сторони проживають окремо. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб сторін, що зареєстрований 16.11.2013 року виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 7. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися прізвищем "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

16.11.2015р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1500грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], 10 грудня 2012р. народження, з тих підстав, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 05 вересня 2012р. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі і просить стягнути аліменти в розмірі 1500грн. на утримання сина, оскільки вона працює неофіційно, отримує незначну зарплату, на утримання дитини коштів не вистачає, також одяг та взуття дорого коштують, також значні кошти потрібно платити за дитсадок, а відповідач не допомагає, хоч також має неофіційну роботу. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково і не заперечує платити аліменти на утримання сина в розмірі 400грн., оскільки на теперішній час він має неофіційну роботу та невеликі заробітки. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 05 вересня 2012року, розірваний 14 грудня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, поясненнями сторін. У шлюбі сторони мають сина [PERSON], 10 грудня 2012р. народження , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою ОСББ«Трилен» № 37/15 від 23.09.2015р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, відповідач не має постійної роботи, позивач не має постійної роботи, також позивач не надала розрахунку витрат на утримання дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500грн. щомісячно на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 16.11.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 16.11.2015р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 15.08.2009 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З відповідачем сімейні відносини не склалися через те, що мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки, в результаті чого постійно виникали сварки, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, тому просила суд шлюб розірвати, сина залишити на її вихованні, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "Нарська". В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, відновлювати шлюбні відносини не бажає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 15.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 23. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 05.12.2016 року ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області сторонам надано строк на примирення терміном 2 місяці. З матеріалів справи вбачається, що за вказаний термін сторони примирення не досягли. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. При цьому сина залишити на вихованні матері. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне відновити позивачці дошлюбне прізвище "Нарська". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.11.2020 року заявниця звернулась до суду з названою заявою. Посилалась на те, що вона є матір"ю [PERSON] , [INFO] . Вона разом із своїм синои є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідно свідотцтва на право власності на житло від 08.12.1997 року виданого смт. Донське, Донською селищною радою народних депутатів. У 2014 році її син виїхав на заробітки до Російської Федерації, з цього часу зв"язок з ним втрачено, він жодного разу не зателефонував та не написав листа, не повідомив іншим способом про своє місце мешкання. На данний час виникла необхідність в переоформленні комунальних договорів по квартирі співвласником якої є її син, але відсутність його позбавляє заявника подати належні документи, вимушена звернутися до суду. Тому просила суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. \~ \~ \~ \~Заявниця у судове засідання не з"явилася, в заяві вказала про розгляд справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.. \~ \~ \~ \~ У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць-перше січня наступного року. \~ \~ \~ \~Стаття 45 ЦК України передбачає, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. \~ \~ \~ \~Згідно свідотцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] виданим Донською cелищною радою Волноваського района Донецької області, актовий запис № 29 його матір"ю є [PERSON] (а.с.94). \~ \~ \~ \~Згідно довідки № 1194 від 18.09.2020 року виданої виконкомом Донської селищної ради Волноваського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] з 11.02.1997 року до 15.08.1997 року.(а.с.5). \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт відсутності відомостей щодо місця перебування [PERSON] підтверджено, а тому, на підставі ст. 43 ЦК України, необхідно визнати його безвісно відсутнім. \~ \~ \~ \~З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved