Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] 01.08.2013 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми 100000 доларів США або еквівалентної суми у гривнях на час виконання рішення суду, інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу відповідно до положень ст.625 ЦК України та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн., посилаючись на те, що згідно договору позики від 01.06.2007 року відповідач отримав від неї грошові кошти в сумі 100000,00 доларів США, які відповідно до розписки про отримання грошей в борг був зобов"язаний повернути до 01.09.2007 року, але по теперішній час відповідач своє зобов»язання щодо повернення суми боргу не виконав, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити - стягнути з відповідача суму боргу - в еквіваленті національної валюти 100000,00 доларів США, інфляційні втрати та 3% річних від суми боргу за весь час прострочення, а також в порядку відшкодування моральної шкоди - 50000,00 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно розписки від 01.06.2007 року [PERSON] (відповідач) за письмовим договором позики отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 100000,00 доларів США, які зобов"язувався повернути до 01.09.2007 року, з виплатою винагороди в сумі 15000,00 доларів США (а.с.10). Дані обставини підтверджуються копією розписки від 01.06.2007 року та оригіналом цієї розписки, яка зберігається у позивачки [PERSON] та надана позивачкою в судовому засіданні для огляду (а.с.10). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідачем [PERSON] не надано суду будь-яких доказів щодо повернення суми боргу повністю або частково. Згідно ст.1050, 625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, на вимогу кредитора він зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред»явлених позивачкою вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] за договором позики від 01.06.2007 року: сума основного боргу (100000,00 доларів США х 7,993) = 799300,00 грн.; 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов»язання з 01.09.2007 року - за три роки, з розрахунку (100000,00 х 0,03 х 3) = 9000,00 доларів США х 7,993 = 71937,00 грн., а всього (799300,00 + 71937,00) = 871237,00 грн. Позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. задоволенню не підлягають, як заявлені без достатніх правових підстав. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають також стягненню на користь позивачки [PERSON] судові витрати у розмірі 3441,00 грн. (а.с.6).

Outcome: partial