Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

17.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Денисівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за ним права власності на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Вказав, що [INFO] року помер його батько, [PERSON]. Після смерті останньго він є спадкоємцем за законом, проте позбавлений можливості оформити спадкові права на житловий будинок, який належав батькові, оскільки будівлі не були зареєстровані в органах реєстрації нерухомого майна. В судове засідання [PERSON] не з'явився. В поданій до суду заяві представник позивача, [PERSON], просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. Представник Денисівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов [PERSON] визнав. Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будівництво житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] проведено в 1948 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку в погосподарських книгах селищної ради рахувався [PERSON] на підставі діючого на той час законодавства, про що свідчить запис в погосподарській книзі Денисівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області. Вказані обставини підтверджуються даними довідок Денисівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №519 від 17.07.2017 року, №591 від 28 серпня 2017 року та даними технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого 17.02.2017 року РКБ «Білогірське бюро технічної інвентаризації». [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 лютого 2017 року Білогірсим районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. [PERSON] був рідним батьком [PERSON], позивача по справі, що підтверджується даними свідоцтва про народження останнього, серії [NUMBER], виданого 28 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син, [PERSON], позивач по справі, оформивши права на частину спадкового майна, що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 14.05.2004 року державним нотаріусом Білогірської державної нотаріальної контори Савіцькою З.М., реєстровий №762. Незважаючи на прийняття спадщини позивач не може оформити право на спадщину на житловий будинок, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна, що вбачається із повідомленням державного нотаріуса Білогірської державної нотаріальної контори Разумей Л.О. № 01.09/125 від 20.06.2017 року про відмову у оформленні спадщини на житловий будинок, що належав спадкодавцю [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Із Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № [NUMBER] від 02.10.2017 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено відсутність запису про зареєстровані права та їх обтяження щодо об'єкта, що розташований по [ADDRESS]. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт" було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 5 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 2 червня 2011 року. Законом України від 17 лютого 2011 року "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон N 3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Житловий будинок [PERSON] збудований в 1948 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із по господарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно. Проте право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] як власника, припинилося на підставі п. 11 ч.1 ст.346 ЦК України у зв'язку із її смертю. Згідно ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходяться по [ADDRESS] повинен належати позивачу, як спадкоємцю [PERSON] Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved