Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

17.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на 566/1000 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 46,1 кв.м., житловою площею 26,33 кв.м. Ухвалою від 18.10.2017 року провадження у справі відкрито. 18.04.2018 року до суду звернулась третя особа [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить визнати право власності на її частину спільного приміщення - квартири [ADDRESS], в розмірі, встановленому у договорі дарування. Крім того, третя особа [PERSON] просить вирішити питання щодо проведення інвентаризації та визначення розміру часток співвласників квартири 4 в будинку 3 у пров. Палубному в м. Одесі кваліфікованим спеціалістом з інвентаризації нерухомого майна. Ухвалами суду від 28.11.2017 року та 13.06.2018 року витребувано ряд доказів. Після отримання письмових доказів сторона позивача та третя особа уточнили свої вимоги. Так, 27.09.2018 року позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 475/1000 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 21.03.2013 року. Третя особа [PERSON] просить визнати за нею право власності на 525/1000 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м, 03.10.2018 року до судового засідання сторони, третя особа не з'явились, повідомлялись належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, позивач [PERSON] вказала, що зустрічні вимоги третьої особи визнає. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні 28.11.2017 року позовні вимоги визнав, в подальшому в судових засіданнях не заперечував щодо клопотань про витребування доказів, та не надав суду будь-яких заяв щодо не визнання вимог позову. В судове засідання 03.10.2018 року відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 566/1000 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 46,1 кв.м., житловою площею 26,33 кв.м, належали [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане 16.06.1994 року органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м. Одеси /а.с.42/. [PERSON] померла 21.03.2013 року, що вбачається з свідоцтва про смерть серія 1-ЖД № 331217, виданого Відділом РАЦС у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с.6/. 16.01.2002 року спадкодавець [PERSON] склала заповіт на користь позивача [PERSON], який був нотаріально посвідчений в Другій одеській державній нотаріальній конторі, реєстр № 1-132. /а.с.41/. Спадкоємець [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус 14.07.2017 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ не відповідав вимогам діючого законодавства /а.с.51/. В ході розгляду справи ухвалою суду від 13.06.2018 року було доручено КП "БТІ" ОМР виготовити технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] та здійснити перерахунок ідеальних частин співвласників вказаної квартири: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 495 192.36.13 від 21.06.2018 року КП "БТІ" ОМР здійснено перерахунок ідеальних частин співвласників квартири [ADDRESS], відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано 475/1000 частин та за [PERSON] - 525/1000 частин /а.с.96/ . Таким чином, судом встановлено, що підстави, які були перешкодою для нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] на цей час усунені, однак правовстановлюючий документ не отримана, є наявні підстави для задоволення позову /а.с.51/. Згідно з\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також з урахуванням визнання позову відповідачем та визнання позовних вимог третьої особи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] та позовні вимоги третьої особи [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved