Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

16 березня 2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просив суд сксувати арешт на будинок № 55, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Фурманова (Чапаєва) який належить позивачу та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 24.06.2006 року № 3378128 про арешт вказаного будинку. В подальшому представник позивача надала до суду уточнену позовну заяву та просила суд скасувати заборону на нерухоме майно, а саме будинок № 55, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Фурманова (Чапаєва) який належить позивачу та зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно [PERSON] міського управління юстиції внести до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідний запис про зняття заборони на вищевказане нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач вказав, що вищевказане нерухоме майно належить йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно. В червні 2015 року позивач мав намір розпорядитися належним йому майном, проте під час оформлення правочину з'ясувалося, що на вказане нерухоме майно накладено арешт. Запис про накладання заборони відчуження внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою Миколаївської області, підставою обтяження є лист від 05.06.1987 року наданий [PERSON] художньо-виробничим комбінатом. Позивач звертався до державних органів із заявою про зняття арешту. Згідно відповіді [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори немає документів, на підставі яких було накладено арешт, в провадженні Центрального ВДВС ММУЮ немає відкритого виконавчого провадження. Виходячи з вищевикладеного позивач просив суд позов завдовольнити. Ухвалою суду від 08 червня 2016 року до участі у справі залучено [PERSON] художньо-виробничий комбінат [PERSON] обласної організації спілки художників в Україні в якості співвідповідача. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності та позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Також, надав заперечення на позовну заяву, та вказав що нотаріальна контора до 2004 року включно була єдиним реєстратором обтяжень на нерухоме майно, яке накладалось на підставі заяв державних та приватних нотаріусів, листів та повідомлень будь-яких підприємств, які виступали в якості кредитроів, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо. Документи, які стали підставою для внесення записів про обтяження до Державного реєстру речових прав або не передавалися до нотаріальної контори або вже знищені. Представник відповідача зазначив, що на сьогоднішній день зняти вище вказану заборону можливо за умови надання документу, який підтверджує що позивач не має ніякої заборгованості перед [PERSON] художньо-виробничим комбінатом. Представник відповідача [PERSON] юстиції України в особі головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Надав заперечення на позовну заяву, в якій вказав, що вимоги позивача про те, щоб зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно [PERSON] міського управління юстиції внести до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідний запис про зняття заборони на вищевказане нерухоме майно не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки зазначений орган ліквідовано. Представник відповідача [PERSON] художньо-виробничого комбінату [PERSON] обласної організації спілки художників в Україні у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок № 55, що розташований по вулиці Фурманова (Чапаєва) в м.Миколаєві належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08.07.1996 року, яке видано взамін договору дарування від 30.06.1986 року /а.с.6/. Як слідує із пояснень позивача, в червні 2015 року він вирішив розпорядитися належним йому нерухомим майном, проте під час оформлення правочину з'ясувалося [PERSON] художньо-виробничого комбінату [PERSON] обласної організації спілки художників в Україні майно накладено арешт. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, заборону було накладено [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою на підставі листа № б/н від 05.06.1987 року наданого [PERSON] художньо-виробничим комбінатом, про що складено відповідний запис № 3378128 /а.с.5/. Позивач та його представник неодноразово звертались із письмовою заявою до голови [PERSON] обласної організації МГОНСХУ із заявою в які просили надати відповідь про правомочність накладання арешту, у випадку безпідставного або помилкового накладання арешту просили його скасувати, проте дані заяви керівництвом [PERSON] обласної організації МГОНСХУ проігноровані /а.с. 7-11/. Згідно відповіді на запит наданої Центральним ВДВС ММУЮ, станом на 10.07.2015 року відповідно до перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та журналу вхідної кореспонденції у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] (Чапаєва) 55 /а.с.13/. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.2 ст.86 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що існування заборони на відчуження належного позивачу на праві власності житлового будинку № 55, який розташований по вулиці Фурманова (Чапаєва) в м.Миколаєві, порушує права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. За такого слід зняти заборону відчуження будинку № 55, який розташований по вулиці Фурманова (Чапаєва) в м.Миколаєві. Вимогу позивача у частині зобов'язання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно [PERSON] міського управління юстиції внести до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна відповідний запис про зняття заборони на вищевказане нерухоме майно - суд вважає безпідставною, оскільки вона не відповідає вимогам чинного законодавства, так як зазначений орган ліквідовано відповідно до постанови № 17 Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року, тому позовна заява в цій частині задоволенню не підлягає. Та не підлягає задоволенню вимога, заявлена до [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори, оскільки нотаріальна контора не є належним відповідачем у даному спорі. Крім того, позивач вказує що при подані позовної заяви ним був сплачений судовий збір у розмірі 3044,68 грн. двома платежами, оскільки позовна заява носить немайновий характер, позиваач просив суд при винесенні рішення по справі повернути надмірно сплачений судовий збір. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Судом встановлено, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та на виконання вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, надано оригінали квитанції про сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. та у розмірі 2801,08 грн., а всього 3044,68 грн., при цьому позивачу необхідно було сплати судовий збір у розмірі 1102,40 грн. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", позивачу підлягає поверненню надмірно сплачена сума судового збору у розмірі 1942,28 грн. (3044,68 - 1102,4 = 1942,28).

Outcome: partial