Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 18.09.1996 року Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №27. Також [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , народженої під час шлюбу в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одної тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп. судового збору та 3000 (три тисячі) грн. витрат на правничу допомогу. [PERSON] просить шлюб розірвати на тій підставі, що стосунки з відповідачем не склалися, через різні погляди на сімейне життя, обов`язки. Примирення позивачка вважає неможливим. Крім того, відповідач участі у вихованні дитини не бере, фінансово не підтримує. [PERSON] є дитиною-інвалідом у зв`язку із захворюванням на цукровий діабет та проживає з позивачкою. В зв`язку з даними обставинами, позивачка звернулася до суду з позовом. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в заяві поданій до суду позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених в позові, просить їх задоволити, справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в поданій до суду заяві, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а також судових витрат у справі, включаючи судовий збір визнала частково. Щодо позовних вимог, а саме розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в запереченнях, поданих до суду пояснила наступне. Вважає, що думку позивача щодо підтримання свого позову та її бажання розірвати шлюб, судом так і не встановлено, посилаючись на те, що сама позивачка знаходиться в Республіка Польща, а довіреність надана представником позивача не відповідає вимогам законодавства України, оскільки посвідчує тільки підпис особи, а не текст довіреності. Вважає, що представником позивача не надано суду належних документів, які містять відомості щодо можливості здійснення представництва [PERSON] , тому вважає, що адвокат Луницька С.М. не має цивільної процесуальної дієздатності та не вправі представляти інтереси позивача у даній справі. Вказує також, що відповідач дійсно проживає окремо від позивачки та доньки [PERSON] , проте з донькою бачиться та надає матеріальну допомогу. Враховуючи його матеріальний стан та рівність обов`язку матері та батька по утриманню дитини, а також виходячи з необхідного можливого та розумного обсягу матеріальних витрат на утримання дитини, відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Щодо відшкодуванні витрат на правову допомогу, відповідач вказує, що розмір таких витрат є неспівмірним з обсягом наданої правової допомоги. Крім того, представником позивача не надано суду належних документів, які містять відомості щодо можливості здійснення представництва [PERSON] .. Тому, представник відповідача просить суд зменшити розмір судових витрат, враховуючи, що судовий збір сплачується пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення, при цьому суд, встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.09.1996 року Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №27, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 05.10.2006 року.), донька [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 08.08.2002 р.), донька [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження від 05.10.2006 р. Серія [NUMBER] ). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. На підставі ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Із позовної заяви, встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося. Строк, наданий подружжю для примирення, позитивного результату не надав. Суд відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Жоден з подружжя не виявив бажання до примирення, що свідчить про небажання сторін зберегти сім`ю. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін, а тому його необхідно розірвати. Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, повинен враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано жодних доказів того, що відповідач є нездоровим чи непрацездатним. Згідно ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищенаведене, норми Сімейного кодексу України, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"; обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; а також приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина проживає разом із позивачем та перебуває на повному її матеріальному утриманні, а домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов`язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обгрунтованою, позовні вимоги підлягають до задоволення в розмірі по 1500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір зумовлений необхідністю витрат на дитину та буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн., 80 (вісімдесят) коп. судового збору. Також з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3000 (три тисячі) грн., підтвердженими договором про надання правничої допомоги №36 від 21 грудня 2020 року та Актом виконаних робіт (наданих послуг) від 11.01.2021 року, додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від 21 грудня 2020 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 11.01.2021 року та 840 (вісімсот сорок) грн., 80 (вісімдесят) коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved