Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.12.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1796. В обґрунтування позову зазначається, що вона з 19.12.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , і від подружнього життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки. Вони втратили почуття поваги та довіри одне до одного. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини не підтримують на протязі більше двох років. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає, питання про виховання та утримання дитини, яка проживає разом з позивачем, буде вирішено в добровільному порядку. Ухвалою від 06.03.2019 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 04.04.2019 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи на 24.04.2018 року. В судове засідання 24.04.2019 року позивач не з"явилася, але в матеріалах справи мається її клопотання, яким вона просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання 24.04.2019 року не з"явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджено довідкою про доставку повідомленням (а.с. 34), причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з"явився в судове засідання з невідомих причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] , не дивлячись на те, що суду фактично не відома позиція відповідача з приводу розірвання шлюбу, оскільки згідно статті 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.12.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1796, що підтверджено відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с. 7), та станом на дату звернення до суду позивач в стані вагітності не перебуває, що підтверджено відповідною медичною довідкою (а.с. 10). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що також підтверджено свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим 19.02.2016 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Верхньорогачицької селищної ради (а.с. 9). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові, поваги та довіри одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини сторін шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу, та враховуючи ту обставину, що позивач не ставить питання зміни прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що в результаті припинення шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права позивача та відповідача, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. не заявлено, в зв`язку з чим вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України вирішенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved