Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Вертіївської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю три місяці після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтований тим, що позивач є спадкоємцем до спадщини [PERSON] за заповітом останньої від 19 червня 2008 року разом із сестрою [PERSON] в рівних частинах, про існування державних актів на право власності на земельні ділянки дізналась у липні 2019 року, у зв"язку з чим своєчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На звернення до нотаріуса останній роз"яснено про пропуск строку для прийняття спадщини. Просить позов задовольнити. Відповідно до заяви від 17 грудня 2019 року представник позивача адвокат Семенок В.І. підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 18 листопада 2019 року сільський голова Вертіївської сільської ради Мороз І. просить розглянути справу за відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до заяви від 18 грудня 2019 року третя особа [PERSON] просить справу розглянути у її відсутність та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , матір`ю останньої є [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Чернігів Чернігівської області, реєстрація смерті проведена Дуболугівською сільською радою Ніжинського району. Згідно довідки Дуболугівської сільської ради №03-26/224 від 19 листопада 2018 року [PERSON] станом на час своєї смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 17 жовтня 2019 року відомості щодо заведення спадкової справи після [PERSON] відсутні. [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1,46 га та 1,38 га, розташованих в с.Дуболугівка, Дуболугівської сільської ради, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку ЧН №161802 та ЧН №161989. Відповідно до копії заповіту від 19 червня 2008 року спадкоємцем спадщини [PERSON] визначено позивача [PERSON] та третю особу [PERSON] .. Докази на підтвердження зміни, скасування чи визнання недійсним вказаного заповіту, станом на час розгляду справи відсутні. Докази на підтвердження осіб, які здійснили у встановленому порядку дії по прийняттю спадщини [PERSON] , станом на час розгляду справи відсутні. Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. Пропуск строку на прийняття спадщини є значним, позивач, яка є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки про наявність спадкового майна дізналася у липні 2019 року, що відповідачем у встановленому порядку не спростовано, інші спадкоємці, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] ,-відсутні, спадщина останньої згідно наданих доказів,-відумерлою не визнана, представник відповідача згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, його вимоги підлягають задоволенню шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, при цьому визнання представником відповідача позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved