Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

23.02.2021 [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач спільно з ними не проживає і самоусунувся від виховання та утримання дитини, грошей на утримання дочки не виділяє, хоча і має змогу допомогти, проте не бажає робити цього добровільно. В Україні відповідач ніде офіційно не працює, а періодично їздить на заробітки за межі України, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, однак ухиляється від свого обов`язку матеріально утримувати дитину, з приводу чого між ними склались спірні правовідносини щодо утримання дитини. Ухвалою суду від 15.03.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що відповідач приїхав з-за кордону, забрав гроші і поїхав жити до м.Турка. Вже п`ять місяців не надає матеріального утримання їх дитині. Зазначила, що він також сплачує аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу в розмірі 2000 грн. Вважає, що відповідач має спроможність виплачувати аліменти, так як має високі заробітки за кордоном, вихваляється цим перед знайомими. Також вказала, що на дитину необхідні додаткові витрати у зв`язку з хворобою. Просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн., оскільки вже сплачує за рішенням суду аліменти на свою іншу дитину. Зазначив, що офіційно не працює в Україні, а працює за кордоном, але не завжди там має стабільний дохід. Пояснив, що з січня місяця 2021 дійсно припинив надавати матеріальне утримання, оскільки вважає, що кошти позивач витрачає не лише на їх дочку, а на інших її родичів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданого 05.10.2016 Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с. 8). Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що не оспорюється відповідачем. Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, з приводу чого між ними виник спір. Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір, суд виходить з наступних вимог закону. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач на підставі ст. 184 СК України просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, визначивши такий в розмірі 2000 грн. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як видно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач зазначає, що відповідач працює за кордоном і має нерегулярний, мінливий дохід, що в свою чергу не заперечив і сам відповідач, однак жодного належного та достовірного доказу на підтвердження розміру його доходу суду не надала. Доказів про придбання відповідачем нерухомого, рухомого майна, як підтвердження його майнового стану суду не надано. При визначенні розміру аліментів суд також враховує і те, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, на яку за судовим рішенням (справа№ № 458/913/19, провадження 2/458/250/2020) сплачує аліменти в розмірі 2000 грн. Позивач також в судовому засіданні зазначила про додаткові витрати на лікування дитини. Доказів щодо стану здоров`я дочки позивач суду не подала, водночас їй було роз`яснено про обов`язок батьків брати участь в додаткових витратах на дитину, що регулююється ст. 185 СК України, і що не є предметом спору в цій справі. Відтак, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, наданих суду доказів на підтвердження сторонами свої вимог та заперечень щодо позову, враховуючи потреби дитини, які необхідні для забезпечення її повноцінного та гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено з 1 січня - 1921 гривня, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону Укриїни "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial