Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

18.11.2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. 27.11.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми боргу за договором у загальному розмірі 73497,89 грн. та судових витрат, посилаючись на такі обставини. Згідно позовної заяви, 29.05.2019 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на підставі Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) було укладено кредитний договір, відповідно до п. 3.1. якої встановлено, що позичальник ініціює та погоджується на одержання (збільшення) кредиту та погоджується з умовами користування. кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві та Умовах користування кредитною лінією (кредитом). Відповідно п. 3.2. Заяви, банк встановлює клієнту кредит на поточний рахунок № [NUMBER] , який відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» та постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року №162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (ІВАN) в Україні» змінено на № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою. Пунктами 3.2., 3.3.1. заяви передбачено, що клієнту встановлюється кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] у бажаній сумі 62 500,00 грн. в межах максимального розміру, визначеного в Умовах користування кредитною лінією (кредитом). Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 0,001 % річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього Кредитного договору, та може бути змінена, в порядку та на умовах, визначених Договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Окрім того, згідно підпункту 3 п. 3.7. Заяви, [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з Умовами користування кредитною лінією (кредитом), паспортом споживчого кредиту, таблицею сукупної вартості кредиту. Позивач стверджує, що АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку. Однак, позичальник порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20.10.2020 року складає - 73 497,89 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовну заяву підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2019 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] на підставі Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) було укладено кредитний договір, відповідно до п. 3.1. якої встановлено, що позичальник ініціює та погоджується на одержання (збільшення) кредиту та погоджується з умовами користування. кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві та Умовах користування кредитною лінією (кредитом). Відповідно п. 3.2. Заяви, банк встановлює клієнту кредит на поточний рахунок № [NUMBER] , який відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» та постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року №162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (ІВАN) в Україні» змінено на № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою. Пунктами 3.2., 3.3.1. заяви передбачено, що клієнту встановлюється кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] у бажаній сумі 62 500,00 грн. в межах максимального розміру, визначеного в Умовах користування кредитною лінією (кредитом). Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 0,001 % річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього Кредитного договору, та може бути змінена, в порядку та на умовах, визначених Договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Окрім того, згідно підпункту 3 п. 3.7. Заяви, [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з Умовами користування кредитною лінією (кредитом), паспортом споживчого кредиту, таблицею сукупної вартості кредиту. Судом встановлено, що АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії на платіжну картку. Однак, позичальник порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20.10.2020 року складає - 73 497,89 грн., з яких: -62 460,37 грн. - основний борг по кредиту; -9 265,76 грн. - проценти та комісії за користування кредитом; -302,21 грн. - загальна сума заборгованості за РКО; -235,54 грн. - втрати від інфляції на суму простроченого кредиту; -91,20 грн. - втрати від інфляції на суму нарахованих і несплачених процентів та комісії; -975,83 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; -166,98 грн. - 3% річних на суму нарахованих і несплачених процентів та комісії. Судом встановлено, що позовні вимоги підтверджуються обґрунтованим розрахунком сум заборгованості, що складений станом на 20.10.2020 рік, звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 20.10.2017 року по 20.10.2020 рік та випискою по картковому рахунку за період з 02.04.2019 року по 20.10.2020 рік. Згідно зі ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. Частиною 2 статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (ст. 1046-1053) ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст.ст. 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 1.18.1 Розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від «05» серпня 2015 р. № 694, в редакції, яка діяла на день підписання заяви про приєднання, за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) та в додатку № 1 до договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу XX договору, що має наслідком зміни категорії до якої відноситься клієнт. Згідно п. 1.18.5 Розділу XXII ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується. Відповідно до п. 1.23. Розділу XXII ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Пунктом 1.24. Розділу XXII ДКБО, також, передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; або 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; або 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; або 4) інше істотне невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 1.21. Розділу XXII ДКБО, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України. Таким чином, невиконанням [PERSON] умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є порушенням законних прав та інтересів акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved