Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач, який є батьком двох її синів, свого батьківства відносно старшого сина [PERSON] , [INFO] . не визнає, від витрат на утримання синів ухиляється. У зв`язку з викладеним, просила встановити батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] [INFO] , \~стягнути з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 5000 грн. щомісячно, та аліменти на її користь, до досягнення дитиною трьохрічного віку, в розмірі 2000 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вказаний позов [PERSON] надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 27.09.2019 року. Ухвалою суду від 17.10.2019 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою суду від 04.12.2019 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення по суті позовних вимог та з приводу письмових доказів у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнав частково, зокрема зазначив, що за час спільного проживання з позивачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , в той же час заперечив своє батьківство відносно дитини [PERSON] , [INFO] .. Просив стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1900 грн.. В іншій частині у задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, з приводу встановлення батьківства відповідача [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] судом встановлено наступне. [PERSON] заявила позовну вимог у відповідності до ст.128 Сімейного Кодексу України про визнання батьківства відносно свого сина [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого внесено до актового запису про народження у відповідності до ст.135 Сімейного Кодексу України, а саме зі слів матері. Як вбачається з ч.2 ст.128 Сімейного Кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України. Як вбачається з письмового відзиву на позов, відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги в частині встановлення його батьківства відносно сина [PERSON] [INFO] , оскільки прямо вказав на походження цієї дитини від нього та позивача [PERSON] за час їх спільного проживання без реєстрації шлюбу. Як вбачається зі ст.ст.49,206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнав позов в частині батьківства щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , дане визнання позову зроблено відповідачем добровільно, в межах його цивільної дієздатності, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо інших позовних вимог, судом встановлено наступне. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , він у відповідності до ст.180-183 Сімейного Кодексу України зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття. Діти проживають спільно з матір`ю та перебувають на її утриманні. У відповідності до ст.180-182 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у справі, який є батьком неповнолітніх дітей, зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки в добровільному порядку такого утримання [PERSON] не здійснює, і домовленості між сторонами про способи та розмір утримання не досягнуто, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він не являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , не спростовують висновків суду з огляду на таке. Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00024654235, 11 липня 2017 року виконавчим комітетом Дідовицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області в Реєстрі зареєстровано актовий запис про народження №4 [PERSON] , який народився [INFO] в с.Борисівка Новоград-Волинського району Житомирської області у батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків дитини внесено до Державного реєстру на підставі спільної заяви про визнання батьківства у відповідності до ст.126 Сімейного Кодексу України, прізвище дитини змінено на " [PERSON] ", видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Таким чином, на час судового розгляду позову [PERSON] , батьківство [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . встановлено на підставі спільної заяви батьків дитини, які не перебували у шлюбі між собою, у відповідності до ст.126 Сімейного Кодексу України, і ніким не оспорене. З огляду на це, відповідач, як батько двох малолітніх дітей, зобов"язаний утримувати їх у спосіб та в розмірах, визначених законом. Позивач, з якою проживають діти, обрала стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам ст.ст.182, 184 СК України. З приводу розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, судом встановлено наступне. Згідно частини другої\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ст.184 СК України вбачається, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначений судом або домовленістю між батьками, та підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, із індексацією розміру у відповідності до ст.184 ч.2 СК України. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, до досягнення сином трьохрічного віку в розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідно до ч.ч.2, 4\~ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналогічно, право на утримання, передбачене чч.2-4 ст.84 Сімейного Кодексу України має жінка, яка не перебуває в шлюбі з чоловіком - батьком дитини, у разі проживання дитини з нею, як це вбачається з ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір"ю - позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою Сопачівською сільською радою Володимирецького району, і не досягнув трьохрічного віку, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з [PERSON] коштів на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: partial