Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

5 січня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Кристалбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви позивач АТ "Кристалбанк" вказав, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у нього виникла заборгованість, яка станом на 19 листопада 2020 року становить 609 510, 95 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2021 року цивільну справу № 753/110/21 передано судді Шаповаловій К.В. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 8 лютого 2021 року на 10:00 год. Ухвалою суду від 8 лютого 2021 року підготовче судове засідання у справі було відкладено на 26 лютого 2021 року. 26 лютого 2021 року у судове засідання з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою «закінчення терміну зберігання». Підготовче засідання було відкладено на 15 березня 2021 року. 15 березня 2021 року у судове засідання з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою «закінчення терміну зберігання». Ухвалою суду від 15 березня 2021 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 12 квітня 2021 року. 12 квітня 2021 року у судове засідання з`явились сторони. Представник позивача підтримала позовні вимоги та доводи, викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що дійсно укладав кредитний договір з АБ «ІНГ Банком України», знає про наявність заборгованості, проте кошти не сплачував, бо не знав, що позивач купив у АБ «ІНГ Банком України» його заборгованість, його ніхто не повідомляв про зміну кредитора, не надсилав йому ніяких угод, він не знав куди сплачувати кошти. Крім того, вказав, що на разі має проблеми із працевлаштуванням та не може сплачувати борг весь і одразу, як пропонували йому представники позивача. Судом було оголошено перерву у судовому засіданні на 6 травня 2021 року для надання можливості сторонами врегулювати питання мирним шляхом. 6 травня 2021 року у судове засідання з`явились представник позивача та відповідач [PERSON] , відповідач вказав, що вирішити питання їм не вдалось, позивач бажає, щоб відповідач сплатив одним платежем суму в розмірі 300000 грн, реструктурувати борг відмовився. Відповідач вказав, що не має можливості сплатити одним платежем такий розмір боргу. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. 24 березня 2008 року між АБ «ІНГ Банком України» та [PERSON] був укладений договір іпотечного кредиту (а.с. 9-15). Відповідно до умов договору, з огляду на те, що позичальник звернувся до банку з проханням надати іпотечний кредит у розмірі 107500 доларів США та банк згоден надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, викладених у цьому кредитному договорі, сторони домовились про таке. Пунктом 2.2 договору сторони визначили, що кредит надається в доларах США єдиною сумою у розмірі 107500 доларів. Позичальник сплачує банку відсотки за ставкою 5,0%річних, що нараховуються на надану суму й розраховуються на основі у 360 днів та фактичної кількості днів користування наданою сумою (пункт 3.1 договору). Якщо інше не передбачено умовами договору відсотки сплачуються в доларах США у дату платежу за кредитним договором разом із щомісячним платежем. Пунктом 5.1 договору сторони визначили, що у будь-якому разі позичальник повертає несплачену суму не пізніше дати погашення (28 лютого 2023 року), або на будь-яку іншу дату, яка може стати такою за умови дострокового припинення дії цього договору або забезпечення або в разі припинення трудових відносин між банком та позичальником з будь-яких підстав. Відповідно до пункту 5.2 договору надана сума за кредитом повертається в доларах США щомісячними платежами, що сплачуються у відповідну дату платежу згідно із графіком платежів. Пунктом 10.1 договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у відповідності до чинного законодавства України. 23 червня 2008 року між сторонами було підписано зміни та доповнення № 1 до договору іпотечного кредиту від 24 березня 2008 року. Відповідно до вказаної угоди сторони визначили, що протягом 5 днів з дати надання кредиту позичальник зобов`язаним надати банку акт незалежної експертної оцінки майна та/чи майнових прав, яким підтверджується, що вартість майна та/або майнових прав, заставлених за договором іпотеки, укладеним між банком та позичальником становить не менше 80%від суми кредиту. 28 вересня 2009 року між сторонами було підписано зміни та доповнення № 2 до договору іпотечного кредиту від 24 березня 2008 року. Відповідно до умов цієї угоди сторони домовились, що у будь-якому разі позичальник повертає несплачену суму не пізніше дати погашення, визначеної статтею 1 договору (28 лютого 2023 року) або на будь-яку іншу дату, яка може стати такою за умови дострокового припинення дії цього договору або зобов`язань. Відповідна частина або уся несплачена сума можуть бути за бажанням позичальника достроково погашені. Кредит забезпечується заставою майна та/або майнових прав за договором іпотеки укладеним між банком та позичальником. 22 листопада 2012 року сторонами було підписано зміни та доповнення № 3 до договору іпотечного кредиту від 24 березня 2008 року. За умовами цієї угоди сторони дійшли згоди, що відсотки сплачуються в доларах США або в гривнях в залежності від валюти, у якій здійснюється повернення наданої суми кредиту. Позичальник має право повертати надану суму за кредитом також в гривнях в сумі еквіваленту платежу в доларах США за курсом банку на дату платежу. 8 серпня 2013 року сторонами було підписано зміни та доповнення № 4 до договору іпотечного кредиту від 24 березня 2008 року. За умовами цієї угоди сторони дійшли згоди, що дата платежу - це 11 число кожного календарного місяця, починаючи з 11 вересня 2013 року. 10 жовтня 2014 року сторонами було підписано зміни та доповнення № 5 до договору іпотечного кредиту від 24 березня 2008 року. За умовами цієї угоди сторони дійшли згоди, що наданий банком позичальнику іпотечний кредит у доларах США в сумі заборгованості станом на 10 жовтня 2014 року конвертується в українську гривню. Пунктом 2.2 угоди визначено, що кредит надано в доларах США у розмірі 107500 доларів. Надана сума станом на 10 жовтня 2014 року конвертується в гривневий еквівалент за комерційним курсом банку - 8,2350. Починаючи з 10 жовтня 2014 року новим предметом договору є кредит в розмірі 580958,99 грн. Пунктом 3.1 угоди сторони визначили, що позичальник сплачує банку відсоткову ставку 8%річних, що нараховується на надану суму і розраховується у 365 днів та фактичної кількості днів користування кредитом. 22 вересня 2015 року сторонами було підписано зміни та доповнення № 6 до договору іпотечного кредиту від 24 березня 2008 року. За умовами цієї угоди сторони дійшли згоди, що у період з 9 жовтня 2015 року по 11 січня 2016 року включно позичальник щомісячно у дату платежу здійснює виключно сплату відсотків за користування кредитом в розмірі, вказаному у графіку платежів. Позивач свої вимоги за договором іпотечного кредиту виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, визначеному договором. Відповідачем вказана інформація не заперечувалась та не спростовувалась. 13 липня 2018 року між АБ «ІНГ Банком України» та АТ «Кристалбанком» укладено договір Відповідно до умов вказаного договору банк відступає шляхом продажу новому кредиторові належні банку, а новий кредитор набуває у повному обсязі та на умовах визначених цим договором, права вимоги банку до позичальника, іпотекодавця, поручителя, зазначених у додатку № 1 до цього договору (а.с.32-33). Згідно із додатком 1 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 1 від 13 липня 2018 року, новий кредитор отримав право вимоги до позичальника [PERSON] за договором б/н від 24 березня 2008 року у сумі 525028,06 грн. (а.с. 34). Копією меморіального ордеру від 13 липня 2018 року № 33054, яка долучена до позовної заяви, підтверджується факт оплати коштів позивачем АБ «ІНГ Банком України» договору відступлення прав вимоги (а.с. 62). 17 липня 2018 року за № 17.07.2018/49 вих. АТ «Кристалбанк» надіслав [PERSON] повідомлення про перехід прав, в якому зазначено про укладання договору про відступлення між АБ «ІНГ Банком України» та АТ «Кристалбанком», вказано, що сума боргу [PERSON] становить 525028,06 грн., яку необхідно сплачувати на рахунок, який був зазначений у повідомлені. Вказаний лист повернувся на адресу банку із відміткою: «за закінчення терміну зберігання». Крім того, АТ «Кристалбанк» 2 січня 2019 року та 11 березня 2020 року надсилав [PERSON] вимогі про усунення порушень, в яких, зокрема зазначалась сума боргу. Вказані листи також повернулися на адресу банку із відміткою: «за закінчення терміну зберігання». Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог, вказав, що не отримував жодних повідомлень від нового кредитора. Вказав, що у телефонному режимі, менеджер АБ «ІНГ Банком України», якій курирував його кредит, повідомив йому, що банку продає його заборгованість та йому пізніше повідомлять хто буде новим кредитором. Крім того, відповідач вказав, що до нього додому приїжджали якісь особи, які представились працівниками АТ «Кристалбанк» та, як вказав відповідач, вимагали у нього кошти за іпотечним кредитом. Йому не сподобалось як грубо з ним спілкувались ці особи. При цьому вона не надали йому ані копії договору про відступлення прав вимоги, а не повідомлення йому про зміну кредитора. Також відповідач вказав, що коли він у перервах між судовими засіданням прибув до позивача, йому надавали документи на підтвердження відступлення АБ «ІНГ Банком України» АТ «Кристалбанку» боргу [PERSON] , проте не дозволяли ставити йому дату отримання днем, коли надавали ці документи. Відповідач вважає, що лише з моменту отримання ним повідомлення від нового кредитора про перехід прав у нього виникає обов`язок сплати кредитних коштів. При цьому відповідач вказав, що останній платіж за іпотечним кредитом ним був сплачений на рахунок АБ «ІНГ Банком України» у квітні 2018 року. Він не сплачував кошти, бо не знав на який рахунок їх потрібно було платити, а АТ «Кристалбанк» жодної інформації не надавало. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (стаття 527 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідач не спростовував факт укладання договору іпотечного кредиту та отримання коштів у розмірі 107500 доларів США, не спростовував і факт конвертації його боргу перед банком 10 жовтня 2014 року у гривневий еквівалент та наявність боргу на той час в розмірі 580958,99 грн. Не заперечував й відповідач наявність у нього обов`язку щодо повернення отриманого кредиту. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в умовах договору іпотечного кредиту, та не заперечувалась учасниками справи, позичальник мав визначений графік платежів, який визначав день та суму боргу, що має сплачувати [PERSON] банку. Стосовно доводів відповідача про те, що причиною несплати коштів за договором іпотечного кредиту було те, що він не знав куди треба сплачувати кошти та хто новий кредитор і це, на його думку, виправдовує його бездіяльність щодо невиконання умов договору та за ней період нарахування санкцій є неправомірним, необхідно зазначити таке. Статтею 512 ЦК України визначено, що Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, у випадку не отримання боржником належного повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, він має право не сплачувати кошти новому кредиторові, в той же час він не позбавлений можливості та права сплачувати кошти на виконання зобов`язання попередньому кредиторові, а ризик настання несприятливих для нього наслідків для нового кредитора, несе саме новий кредитор. Зокрема, відповідно до пункту 3.4 договору про відступлення прав вимоги сторони домовились, що новий кредитор зобов`язується протягом 5 днів повідомити боржників про відступлення права вимоги. Новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків у зв`язку із несвоєчасним та/або неналежним повідомленням боржників про відступлення прав вимоги за основним договором. Первісний кредитор бере на себе зобов`язання перераховувати на рахунок нового кредитора будь-які кошти, отримані від боржників після набрання чинності цим договором. Отже, знаючи про те, що у нього є заборгованість за договором іпотечного кредиту від 24 березня 2008 року, маючи обумовлений та встановлений банком графік сплати платежів, не будучи повідомленим про зміну кредитора, [PERSON] не був позбавлений можливості й надалі сплачувати кошти на рахунок АБ «ІНГ Банком України», в той же час відповідач жодних дій на виконання свого зобов`язання щодо повернення банку отриманих кредитних коштів з квітня 2018 року не вчиняв, помилково думаючи, що не повинен цього робити в силу статті 517 ЦК України. Окрім того, відповідно до статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит. Доводи стосовно того, що відповідач не має юридичної освіти та не знав про статтю 537 ЦК України спростовуються тим, що у судовому засіданні [PERSON] цитував на пам`ять статтю 517 ЦК України, що говорить про те, що принаймні відповідач знає, які саме норми вказаного кодексу регулюють питання зобов`язань за кредитним договором. Крім того, враховуючи ситуацію, що склалась, відповідач не був позбавлений можливості з квітня 2018 року скористатись юридичною допомогою, зокрема адвокатів, та отримати інформацію стосовно його подальших дій. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором іпотечного кредиту, укладеного між ним та АБ «ІНГ Банком України» 24 березня 2008 року, внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість станом на 19 листопада 2020 року у розмірі 582370,52 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 218533,59 грн., простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 262801,64 грн., прострочених процентів в розмірі 101035,29 грн. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач просив стягнути з відповідача пеню, інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасне виконання умов договору. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пункту 7.2 договору від 24 березня 2008 року невиконання/несвоєчасне виконання умов договору тягне за собою накладення пені в розмірі 0,1% від суми кредиту за кожен день прострочення, що стягується з позичальника. За розрахунком позивача сума пені за період з 19 листопада 2019 року по 19 листопада 2020 року становить 315,75 грн. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим позивачем розрахунком, що міститься в позовній заяві три проценти річних від простроченої суми склали 12336,39 грн за період з 30 липня 2018 року по 11 листопада 2020 року, а інфляційна складова становить - 14488,29 грн за період з серпня 2018 року по серпень 2020 року. Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на те, що відповідач не заперечував факту укладання договору на умовах, вказаних у договорі іпотечного кредиту та додаткових угод нього, підтвердив, що має заборгованість перед банком не заперечував, що має сплатити цю заборгованість банку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача загальну суму 609510,95 грн., яка складається з: 218533,59 грн. заборгованість за кредитом та 262801,64 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 101035,29 грн. - прострочені проценти, 315,75 грн. - пеня, 14488,29 грн. - інфляційні втрати, 12336,39 грн. - 3% річних. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 9142,66 грн.

Outcome: approved