Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON]\~звернулась до\~суду з\~позовом,\~у якому\~з урахуванням\~заяви про\~збільшення позовних\~вимог просила скасувати наказ №259/ОС від 31.05.2017 р. виконуючого обовязки виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про звільнення [PERSON] з посади провідника поїзду пасажирського депо станції Одеса-Головна Служби пасажирських перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП у звязку із закінчення строку контракту, поновити на посаді провідника поїзду пасажирського депо станції Одеса-Головна Служби пасажирських перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в собі регіональної філії "Одеська залізниця" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.05.2017 року до моменту поновлення на роботі. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що підставою відмови у продовженні з нею строку контракту та подальшого звільнення на підставі оскаржуваного наказу став наказ від 26\~серпня 2016\~року №\~ЛВЧДК-3-07/98\~виконуючого обов'язки\~начальника пасажирського\~вагонного депо\~станції Одеса-Головна\~служби пасажирських\~перевезень регіональної\~філії «Одеська\~залізниця» публічного\~акціонерного товариства\~«Українська залізниця»\~«Про притягнення\~до дисциплінарної\~відповідальності працівника\~пасажирського вагону\~[PERSON], який було скасовано постановою апеляційного суду Одеської області від 09.08.2018 року по справі № 522/21536/16-ц, зазначає, що на момент звільнення термін дії контракту, укладеного 11.01.2012 р. між [PERSON] та пасажирським вагонним депо станції Одеса-Головна регіональної філії «Одеська залізниця» не закінчився через порушення відповідачем встановленого законом порядку пролонгації вказаного контракту та вважає, що відповідач не вправі був її звільняти з підстав, передбачених п. 2 ст. 36 КЗпП у звязку із закінчення строку контракту, через те, що контрактна форма застосовується тільки до працівників при прийомі (наймі) на роботу, тоді як позивач зазначає, що працювала на Одеській залізниці за безстроковим трудовим договором з 1988 по 2000 рік та у 2000 році була переведена на контракту форму трудового договору і відпрацювала за контрактною формою договору, шляхом його переукладення та пролонгації до 2017 року, у звязку з чим вважає, що між нею та пасажирським вагонним депо станції Одеса-Головна регіональної філії «Одеська залізниця» виникли безстрокові трудові відносини. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» подало до суду відзив на позову заяву, у якому зазначає, що позивач була прийнята на роботу на підставі контракту від 11.01.2012 р. строком дії по 10.01.2015 р. Вказаний контракт неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод та закінчився 31.05.2017 р., що стало підставою для звільнення [PERSON] із займаної посади. Також, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» подало до суду заяву, у якій просить застосувати до позовних вимог [PERSON] наслідки пропуску строку позовної давності, обґрунтовуючи свою заяву тим, що оскаржуваний наказ про припинення трудового договору (контракту) №259/ОС прийнято 31.05.2017 р., тоді як позовна заява подана лише 18.07.2017 р. із пропуском, встановленого ст. 233 КЗпП України місячного строку на звернення за вирішенням трудового спору. [PERSON] подала до суду відповідь на відзив у якій фактично повторюються доводи заяви про збільшення позовних вимог, а також подала заяву про поновлення строку на звернення до суду із позовом, у якій зазначає, що строк на звернення до суду з позовом пропущений з поважних причин, через те, що з 30.05.2017 р. по 21.06.2017 р. вона знаходилась на лікарняному та звертаючись до суду з позовом після виходу з лікарняного - 18.07.2017 року дотрималась встановленого законом місячного строку. Позивач надала суду заяву, згідно якої, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у судові засідання вдруге поспіль не зявився, подавши до суду заяву про відкладення розгляду справи, з причин неможливості зявитись у судове засідання, які суд вважає неповажними. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. На підставі наказу №68 від 25.01.1988 р. році [PERSON] переведено за безстроковим трудовим договором на посаду провідника пасажирського вагону ДП «Одеська залізниця». У звязку із реорганізацію дільниці Одеса-Головна на підставі наказу №2192 від 14.07.2000 р. [PERSON] переведено на посаду провідника пасажирського вагону за контрактом пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». 20.07.2003 р. між [PERSON] та пасажирським вагонним депо станції Одеса-Головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» укладено новий контракт № 821, який 20.07.2004 р. продовжено терміном до 20.07.2007 р. 20.07.2007 р. між [PERSON] та пасажирським вагонним депо станції Одеса-Головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» укладено новий контракт № 269/2007, який 22.03.2008 р. продовжено терміном до 19.07.2010 р. та 20.07.2010 р. продовжено терміном до 19.07.2011 р. 11.01.2012 р. між [PERSON] та пасажирським вагонним депо станції Одеса-Головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» укладено новий контракт №5/2012 строком на три роки. На підставі додаткової угоди від 27.11.2014 р. строк дії контракту №5 від 11.02.2012 р. продовжено до 10.01.2016 р. На підставі додаткової угоди від 31.11.2015 р. строк дії контракту №5 від 11.01.2012 р. продовжено до 31.05.2016 р. На підставі додаткової угоди від 31.05.2016 р. строк дії контракту №5 від 11.01.2012 р. продовжено до 31.05.2017 р. 31.05.2017 р. виконуючим обовязки виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» прийнято наказ №259/ОС від 31.05.2017 року про припинення трудового\~договору та звільнення [PERSON] з посади провідника поїзду пасажирського депо станції Одеса-Головна Служби пасажирських перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП, у звязку із закінчення строку контракту. Наказ №259\\ОС від 31.05.2017 р. прийнято на підставі протоколу № ЛВЧД-3-16/28 від 20 січня 2017 р. засідання комісії по розгляду укладення, продовження контрактів з провідниками пасажирських вагонів та начальниками поїздів (пасажирських) при пасажирському вагонному депо станції Одеса-Головна. Рішенням засідання комісії по розгляду укладення, продовження контрактів з провідниками пасажирських вагонів та начальниками поїздів (пасажирських) при пасажирському вагонному депо станції Одеса-Головна, оформленим п. 6 протоколу № ЛВЧД-3-16/28 від 20 січня 2017 р. вирішено не надавати згоду на продовження термінів дії контрактів з працівниками поїзних бригад, які мають дисциплінарні стягнення, серед яких, вказана провідник пасажирського вагону [PERSON]. Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення\~трудового договору\~є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Порядок продовження терміну контрактів з працівниками залізничного транспорту, які здійснюють обслуговування пасажирів врегульовано «Положенням про укладення контрактів з працівниками залізничного транспорту, які здійснюють обслуговування пасажирів», затвердженим наказом Укрзалізниці від 04.03.2014 №056-Ц. Пунктом 13 Положення від 04.03.2014 №056-Ц визначено, що за два місяці до закінчення строку дії контракту за угодою сторін його може бути продовжено або укладено на новий строк. При цьому у разі, якщо працівник протягом дії контракту не допускав порушень трудової дисципліни, контракт продовжується строком на 5 років. Пунктом 4.2. Постановою президії Ради Профспілки залізничників і транспортних будівельників України від 26 липня 2018 р. «Про застосування контрактної форми трудового договору в філії «Пасажирська компанія» ПАТ УЗ та заходи щодо поліпшення ситуації» проголошено, що з метою збереження професійного ядра працівників залізничного транспорту, забезпечення дотримання у виробничих підрозділах вимог пункту 13 розділу IV Положення затвердженого наказом Укрзалізниці від 04.03.2014 р. №056-Ц щодо укладення контрактів строком на пять років для працівників, які не мають дисциплінарних стягнень за період дії попереднього контракту. Судом встановлено, що наказом виконуючого обов'язки начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна служби пасажирських перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 26 серпня 2016 року № ЛВЧДК-3-07/98 працівника пасажирського вагону [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Постановою апеляційного суду Одеської області від 09.08.2018 року по справі № 522/21536/16-ц визнано незаконним та скасовано наказ від 26 серпня 2016 року № ЛВЧДК-3-07/98 виконуючого обов'язки начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна служби пасажирських перевезень регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника пасажирського вагону [PERSON] Суд приходить до висновку, що відповідно до постанови апеляційного суду Одеської області від 09.08.2018 року наказ від 26 серпня 2016 року №ЛВЧДК-3-07/98 про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності не породжує правових наслідків, оскільки визнано незаконним з моменту його прийняття, тому станом на 31.05.2017 р., тобто, на момент закінчення строку дії контракту № 5 від 11.01.2012 року [PERSON] вважалась такою, що не має дисциплінарних стягнень. За таким умов, суд вважає, що рішення виконуючого обвязки виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» щодо відмови у продовженні терміну дії контракту з [PERSON] у звязку із наявністю діючого дисциплінарного стягнення, припинення трудового договору та звільнення [PERSON] з посади провідника з підстав, передбачених п. 2 ст. 36 КЗпП України, у звязку із закінчення строку контракту є незаконним. Пункт 13 Положення від 04.03.2014 №056-Ц містить імперативний припис щодо продовження строку дії контрактів на пять років для працівників, які не допускали порушень трудової дисципліни протягом дії контракту. Статтею 4 Конвенція МОП N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року проголошено, що трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов'язаного зі здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. Відповідно до пп. а) п. 2 ст. 9 Конвенція МОП N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці. Судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявності передбачених законом підстав, які би унеможливлювали продовження терміну дії контракту з [PERSON] Відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності неодноразового продовження контракту з [PERSON] № 5 від 11.01.2012 року на термін, менший ніж визначено пунктом 13 Положення від 04.03.2014 №056-Ц та проголошено у п. 4.2. Постанови президії Ради Профспілки залізничників і транспортних будівельників України від 26 липня 2018 р., а саме: з 27.11.2014 до 10.01.2016 р.; з 31.11.2015 до 31.05.2016 р.; з 31.05.2016 до 31.05.2017 року. Суд вважає, що використання відповідачем безсистемної та свавільної пролонгації контрактної форми договору з [PERSON] призвело до погіршення стану соціальної захищеності [PERSON] порівняно з\~чинним законодавством та ущемлення її трудових прав. Виходячи з імперативних приписів п. 13 Положення від 04.03.2014 № 056-Ц та огляду на те, що протягом строку дії контракту № 5 від 11.01.2012 р. [PERSON] не допускала дисциплінарних порушень, припинення вказаного контракту через один рік після останньої пролонгації є незаконним. Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються на підприємства пасажирського залізничного транспорту загального користування за контрактною формою трудового договору. Згідно з Постановою КМУ від 19.03.1994 р. № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» та внесеними змінами від 27.06.2000 року № 1038 контрактна форма застосовується до працівників при прийомі (наймі) на роботу. Пунктом 2 Постанови президії Ради Профспілки залізничників і транспортних будівельників України від 26 липня 2018 р. «Про застосування контрактної форми трудового договору в філії «Пасажирська компанія» ПАТ УЗ та заходи щодо поліпшення ситуації» проголошено звернути увагу керівництва департаменту пасажирських перевезень ПАТ УЗ та філії «Пасажирська компанія» ПАТ УЗ на те, що діюча в ряді виробничих підрозділів філії практика застосування контрактної форми трудового договору не відповідає цілям і завданням, визначеним нормативно-правовими актами України із зазначеного питання та погіршує становище даної категорії працівників. Суд звертає увагу, що [PERSON] працевлаштувалась за безстроковим трудовим договором до ДП «Одеська залізниця» та в подальшому, у звязку із реорганізацією ДП «Одеська залізниця» була переведена на контракту форму договору, при цьому загальний стаж її роботи на залізничному транспорті до звільнення складає 29 років (з 21.01.1988 по 31.05.2017 ). Згідно з ч. 3 ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. У рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 1998 року № 12-рп/98 у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну «законодавство») наголошено, що контракт покликаний\~забезпечити умови\~для виявлення\~ініціативності і\~самостійності працівника,\~враховувати його\~індивідуальні особливості\~та професійні\~навички,\~підвищувати його\~правову та\~соціальну захищеність. Умови контракту, які погіршують стан працівника (порівняно з чинним законодавством і колективним договором), вважаються недійсними. За таким умов укладення із [PERSON] короткострокових трудових договорів (контрактів), які застосовуються при працевлаштуванні, тобто при прийомі (наймі) на роботу не відповідає вимогам ч. 2 ст. 23 КЗпП України, оскільки характер трудових правовідносин, що виникли між ДП «Одеська залізниця» та його правонаступником в особі виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-головна Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» свідчать про їх тривалий характер. Суд відхиляє заяву представника відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, з огляду на наступне. Частиною 1 ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що з наказом про звільнення №259\\ОС від 31.05.2017 р. [PERSON] було ознайомлено під розпис 01.06.2017 р. Із позовною заявою про захист свої трудових прав [PERSON] звернулась до суду 18.07.2017 р. Також, [PERSON] подала до суду заяву про поновлення строку на звернення до суду із позовом, яку обґрунтовує тим, що у період з 30.05.2017 по 21.06.2017 р. знаходилась на лікарняному в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті, що підтверджується листком непрацездатності серії АГЗ №188550. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що наказ про звільнення від 31.05.2017 р. прийнято під час перебування [PERSON] на лікарняному, а позов подано через 27 днів після виходу з лікарняного, суд визнає поважними пропущення позовної давності. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги правомірними, обґрунтованими та такими, що слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved