Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

23.12.2015 року заявник [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин заявника з [PERSON], яка померла 30.11.2007 року, встановлення факту належності померлій договору купівлі-продажу житлового будинку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2007 померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок № 19 по вул. Кутвицького в м. Вознесенську Миколаївської області. Заявник є єдиним спадкоємицем померлої першої черги, як син, але при звернені до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджують факт родинних відносин між ним та [PERSON], а в правовстановлюючому документі по-батькові спадкодавця не відповідає по- батькові померлої. Виходячи з цих обставин, враховуючи неможливість встановлення зазначених юридичних фактів в адміністративному порядку та неможливість оформлення спадщини через органи нотаріату, заявник просив про повне задоволення заяви. Ухвалою судді від 24.12.2015 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Вознесенську міську раду Миколаївської області. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в судовому засіданні його представник [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини справи. Представник заінтересованої особи - Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника, проти задоволення заяви не заперечують. Вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2007 померла [PERSON] в м. Вознесенськ Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 064917 (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок № 19 по вул. Кутвицького в м. Вознесенську Миколаївської області, що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеним 21.05.1992 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори [PERSON] 21.05.1992 року. Право власності зареєстровано у Вознесенському МБТІ за «Ткаченко Александрой Яковлевной» (а.с.15-16). При зверненні до державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав, як спадкоємиця першої черги, заявнику [PERSON] було відмовлено, оскільки не можливо встановити факт родинних відносин між померлою [PERSON] та заявником, а також не можливо встановити факт належності правовстановлюючого документу на спадкове майно, оскільки договір купівлі-продажу укладений на імя [PERSON]. З огляду на відмову, заявнику було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 9 ). Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 та ч 2 ст. 256 ЦПК України до компетенції суду належать справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт родинних відносин, що [PERSON] є матірю [PERSON] підтверджується наступними доказами: -копією актового запису про народження [PERSON] № 62 від 28.07.1956 року, в якому матір» ю дитини зазначено [PERSON] -повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00016166592 від 31.12.2015 року, в якому зазначається, що по- батькові дитини вказано зі слів матері; -показами свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] є рідною матір»ю заявника [PERSON] З урахуванням викладено заява [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу від 21.05.1992 року житлового будинку № 19 по вул. Кутвицького в м. Вознесенську Миколаївської області, укладеного на імя [PERSON] також знайшов підтвердження в судовому засіданні наступними доказами. [PERSON] з 1992 року по момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], що підтверджується будинковою книгою, технічним паспортом на житловий будинок за вказаною адресою, тобто з дати, зазначеної в договорі купівлі-продажу, технічний паспорт на нерухомість також оформлений на померлу з 05.09.1995 року. Статтею 234 ЦПК України та п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" регламентовано, що окреме провадження (до якого належать справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення) - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зважаючи на викладене заявник має інтерес у вирішенні справи, оскільки від встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа залежать його майнові права. За правилами п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Враховуючи, що внесення виправлень правовстановлюючий документ неможливо зважаючи на смерть власника та час укладання договору, суд вважає, що встановлення такого факту не суперечить п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, а також п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " від 31.03.1995 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для подальшого оформлення документів на спадщину. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved