Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

19 серпня 2020 року ТДВ «Страхова Компанія «Ю.ЕС.АЙ» звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.ЕС.АЙ» 17 904,48 гривень шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 2 102,00 гривень. При цьому заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з вини [PERSON] 28.10.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль «Mitsubishi Lancer», д/н/р [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав механічні ушкодження. Витрати на ремонт автомобіля «Mitsubishi, Lancer», д/н/р [NUMBER] , склали 17 904,48 грн. які позивач відшкодував ПАТ «СК «УСГ» де був застрахований [PERSON] . Після виплати розміру відшкодування позивача з`явилось право регресної вимоги до [PERSON] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.08.2020 року провадження по справі було відкрито та призначеного до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання 12.10.2020 року не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання позивач повідомлявся належним чином, згідно поданої заяви представник позивача просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 12.10.2020 року подав до канцелярії суду заяву про визнання позовних вимог з проханням справу розглянути без його участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № AM/8068573, забезпечений транспорт «Mitsubishi Colt», д/р/н [NUMBER] . 28.10.2018 року в місті Одеса по вул.. Херсонський сквер сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Mitsubishi Colt», д/р/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортного засобу «Mitsubishi, Lancer», д/н/р [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «Mitsubishi, Lancer», д/н/р [NUMBER] отримав механічні ушкодження. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 122-4, 124 КУпАП визнано [PERSON] , який керував автомобілем «Mitsubishi Colt», д/р/н [NUMBER] , що підтверджується постановами Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 504/442/19 та № 504/442/19 від 15.02.2019 року. Відповідно до ч. 4ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом На скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідач мав укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з позивачем. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ № АМ/8068573, на підставі страхового акту № 19.59.8068573-5252 від 09.09.2019 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений автомобіль «Mitsubishi, Lancer», д/н/р [NUMBER] , складає 17 904,48 грн. Стаття 27 ЗУ «Про страхування»: до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до умов договору страхування ТДВ «Страхова Компанія «Ю.ЕС.АЙ» відшкодувало ПАТ «СК «УСГ», де був застрахований автомобіль «Mitsubishi, Lancer», д/н/р [NUMBER] за договором добровільного страхування наземного транспорту, витрати на ремонт автомобіля в сумі 17 904,48 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 9152 від 27.09.2019 року. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, оскільки відповідач самовільно залишив місце ДТП. Правове регулювання відносин із заподіяння шкоди ґрунтується на вихідних засадах ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38). Відповідно до ст. 38.1.1.ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи , відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Згідно з ч.3ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи обставини справи та визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідним, стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1ст. 141 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача [PERSON] також, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved