Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

23.11.2016 року позивач звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на самочинно переплановану квартиру [ADDRESS]. Посилалась на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2008 року, виданого УЖКГ виконкому Полтавської міської ради, вона є власником вказаної квартири. Квартира розташована на 9 поверсі будинку. Квартира мала житлову площу 26.2 кв.м, загальну площу 43,4 кв.м, та складалась із: 1-а кімната ( 3) площею 12.6 кв.м., 2-а кімната ( 4) площею 13.6 кв.м, коридору (1) площею 7.2 кв.м, санвузла (2) площею 3.8 кв.м та приміщення в загальній власності площею 6.2 кв.м. З метою поліпшення житлових умов та за згодою співвласників будинку вона зробила реконструкцію квартири, приєднавши до квартири приміщення загального користування площею 8.9 кв.м Після реконструкції квартира стала складатись із: 1-а кімната ( 3) площею 12.6 кв.м., коридору ( 1) площею 7.2 кв.м, кухні ( 4) площею 13.6 кв.м, санвузла (2) площею 3.8 кв.м передпокою ( 5) площею 8.9 кв.м., загальна площа квартири становить 47.0 кв.м, житлова 12.6 кв.м та приміщення в загальній власності площею 1.1 кв.м З метою узаконення самочинного переобладнання ( перепланування) вона зверталась до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, Департаменту ДАБІ у Полтавській області та отримала відповідь з ДАБІ у Полтавській області про можливість реєстрації вказаного переобладнання квартири тільки за наявності рішення суду з цього питання. Просила визнати за нею право власності на переобладнану квартиру. У попередніх судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував, просив їх задовольнити. У судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 47 кв.м. , житловою площею 12.6 кв.м, яка складається із: 1-а кімната ( 3) площею 12.6 кв.м., коридору ( 1) площею 7.2 кв.м, кухні ( 4) площею 13.6 кв.м, санвузла (2) площею 3.8 кв.м передпокою ( 5) площею 8.9 кв.м. та приміщення в загальній власності площею 1.1 кв.м. Відповідач, ОСББ « Бірюзова 96 » свого представника у судове засідання не направив, у попередніх судових засіданнях голова ОСББ «Бірюзова, 96» позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Пояснив, що на загальних зборах ОСББ « Бірюзова-96» вирішено передати позивачеві у власність частину загального приміщення будинку площею 8.9 кв.м. для проведення переобладнання квартири з метою покращення житлових умов. Третя особа ДАБІ у Полтавській області , свого представника у судове засідання не направила. Із наданих письмових пояснень вказаної третьої особи убачається , що згідно зі статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закінчені обєкти будівництва потребують прийняття в експлуатацію відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року. В той же час, Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів. А тому, такі обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку. Третя особа, виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради свого представника у судове засідання не направила. У попередніх судових засіданнях не мали заперечень щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2008 року, виданого УЖКГ виконкому Полтавської міської ради , є власником квартири [ADDRESS] , яка розташована на 9 поверсі будинку житловою площею 26.2 кв.м, загальною площею 43,4 кв.м, та складалась із: 1-а кімната ( 3) площею 12.6 кв.м., 2-а кімната ( 4) площею 13.6 кв.м, коридору (1) площею 7.2 кв.м, санвузла (2) площею 3.8 кв.м та приміщення в загальній власності площею 6.2 кв.м. ( а.с.4). Рішенням установчих зборів власників квартир та приміщень будинку № 96 по вул. Бірюзова Маршала в м. Полтава від 02.12.2013 року створено ОСББ « Бірюзова 96». ОСББ« Бірюзова 96». зареєстроване як юридична особа , має статут ( а.с. 90, 95-106). Позивач є членом ОСББ « Бірюзова 96». Загальними зборами ОСББ « Бірюзова. 96» від 24.02.2017 року прийняте рішення про передачу допоміжних приміщень житлового будинку, де всі співвласники квартир прийняли рішення про розподіл допоміжних нежитлових приміщень будинку ОСББ, у тому числі і позивачеві площею 8.9 кв.м.( а.с.106-131). Згідно розділу Статуту ОСББ « Бірюзова, 96» передбачено, що порядок володіння, користування та розпорядження майном об»єднання визначається загальними зборами. Пунктом 4.3 Статуту передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів членів об»єднання належить питання про використання спільного майна, прийняття рішень про реконструкцію та ремонт будинку. Отже рішення загальних зборів ОСББ « Бірюзова 96» є таким, що прийняте відповідно до статуту ОСББ « Бірюзова 96» та вимогам частини 1, 2 статті 369 ЦК України , яка передбачає , що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" , справа N 1-22/2011 від 9 листопада 2011 року, що гідно зі статтею 19 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29 листопада 2001 року N 2866-III спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їхній спільній сумісній власності і не підлягає відчуженню, загальне майну у спільній частковій власності. Таким чином, на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку поширюється правовий режим як спільної сумісної, так і спільної часткової власності, який передбачає особливий порядок здійснення правомочностей власника щодо володіння, користування і розпорядження. При цьому в законодавчому порядку не відокремлюються суб'єкти права спільної власності залежно від підстав набуття права власності на квартиру. Беручи до уваги зміст вищевказаного рішення Конституційного Суду України суд дійшов до висновку , що співвласники квартир ОСББ «Бірюзова, 96» при вирішенні питання про розподіл між співвласниками будинку загального майна ОСББ діяли у спосіб, який не суперечить вимогам діючого законодавства , оскільки одностайно прийняли рішення про виділ співвласникам спільного загального майна. Відповідно до частини першої статті 382 Цивільного кодексу квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Як зазначено вище квартира, в якій проживає позивач не відповідала санітарно-технічним нормам, встановленим для квартири, оскільки не мала кухні та не відповідала вимогам ДБН В.2.2.-15-2005, а саме пункту 2.22, який передбачає, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. Як убачається із технічного паспорту на спірне нерухоме майно, позивач, після приєднання до квартири переданого їй у власність приміщення загального користування площею 8.9 кв.м, здійснила реконструкцію квартири, яка стала складатись із: 1-а кімната ( 3) площею 12.6 кв.м., коридору ( 1) площею 7.2 кв.м, кухні ( 4) площею 13.6 кв.м, санвузла (2) площею 3.8 кв.м передпокою ( 5) площею 8.9 кв.м., загальна площа квартири становить 47.0 кв.м, житлова, 12.6 кв.м. та приміщення в загальній власності площею 1.1 кв.м Статтею 152 ЖК України передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку ( квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Позивач провела реконструкцію належної їй квартири без дозволу виконавчого комітету. Після проведення перепланування вона звертались до виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради та ДАБІ у Полтавській області із заявою про надання дозволу на реєстрацію вказаного перепланування, однак їй було відмовлено, посилаючись на те, що згідно зі статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» закінчені обєкти будівництва потребують прийняття в експлуатацію відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року. В той же час, Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів. А тому, такі обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку. Відповідно до висновку ПП Полтавське БТІ « Інвентаризатор» про можливість перепланування квартири в багатоповерховому будинку за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилами нормативним актам технічний стан квартири добрий та придатний для подальшої експлуатації. Основні несучі конструкції будівлі під час перепланування приміщень не порушені, недоліки, дефекти не виявлені, санітарний, аераційний та інсоляційний режим приміщень відповідає вимогам та нормам для даного типу житлових будівель. Квартира відповідає вимогам ДБН В.1.2.14-09, ДБН В.1.2-2:2006, склад , площа та функціональні зв»язки житлових приміщень відповідають нормам і правилам для даного типу житлових будівель , згідно норм ДБН В.1 2-2-15-2005, ДБН В.2-2-2009 ( а.с. 11-28) Відповідно пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773 не належать до самочинного будівництва: для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: Пункт 3.2 розділу 3 доповнено новим абзацом згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 від 09.08.2012 перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу або влаштування перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень; Відповідно до пункту 7 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами: про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир; Так як позивач на законних правових підставах ( рішення загальних зборів ОСББ) отримала до квартири нежитлову площу, 8.9 кв.м із загальної площі будинку , здійснила перепланування належної їй квартири з метою покращення житлових умов , але їй відмовили в узаконенні та реєстрації права власності на переплановану квартиру, її право власності підлягає захисту шляхом визнання за нею права квартиру [ADDRESS] , загальною площею 47 кв.м. , житловою площею 12.6 кв.м, яка складається із: 1-а кімната ( 3) площею 12.6 кв.м., коридору ( 1) площею 7.2 кв.м, кухні ( 4) площею 13.6 кв.м, санвузла (2) площею 3.8 кв.м передпокою ( 5) площею 8.9 кв.м. та приміщення в загальній власності площею 1.1 кв.м

Outcome: approved