Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

18 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування матеріальної шкоди, вказуючи на те, що 16 лютого 2005 року співробітник даного банку [PERSON] оформила позивачу депозитний договір. У період з 16.02.2005 року по 12.05.2007 року [PERSON] прийняла від [PERSON] 23 000 грн. Проте як з'ясувалось пізніше [PERSON] грошові кошти на рахунок позивача не внесла, а умисно розтратила передавши їх у день отримання начальнику Новотроїцького відділення ХОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON] З метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів [PERSON] підробила вищевказаний депозитний договір, шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб позивачу матеріальну шкоду у суму 23 000 грн. Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] засуджено за ст.. 191 ч. 5 КК України. Було визнано що дані особи вчинили розкрадання коштів при виконанні своїх службових (трудових) обов'язків, в тому числі і позивача, під час перебування на посадах відповідача. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 2 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування матеріальної шкоди заявлені позовні вимоги задоволені частково і з відповідача на користь позивача стягнуто шкоду на суму 23 000 грн. Позивач вважає, що оскільки судовим рішенням завдана йому майнова шкода відшкодована частково, відповідач повинен відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі. Просить стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму коштів у розмірі 52 049 грн., з яких 23 069 грн. реальні збитки та 28 980 грн. - упущена вигода. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 52 049 грн. Представник відповідача Руденко В.І. у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є вимога про відшкодування збитків, завданих відповідачем у зв'язку із неналежним виконанням трудових (службових) обов'язків його працівників, що призвело до втрати майна позивача, у вигляді грошей переданих в якості депозитних вкладів. Судом встановлено, що 16 лютого 2005 року співробітник банку [PERSON] оформила депозитний договір № 5823640 і в період з 16 лютого 2005 року по 12 травня 2007 року прийняла від позивача [PERSON] 23 000 грн., про що зробила відповідні відмітки у вищезазначеному депозитному договорі. Однак як з'ясувалося пізніше, [PERSON] грошові кошти на рахунок позивача не внесла, а використала їх за власним розсудом. Намагаючись приховати розкрадання грошових коштів [PERSON] підробила депозитний договір № 5823640 від 16 лютого 2005 року, шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей. Рішенням Новотроїцького районного суду від 2 жовтня 2014 року позов [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди, позовні вимоги задоволено частково і з відповідача на користь позивача стягнуто шкоду у сумі 23 000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" п. 9 вбачається: коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. Відповідно до методики розрахунку інфляційних, інфляційні втрати в період з 01.06.2005 року по 1.11.2014 року з урахуванням суми втраченого депозитного вкладу позивача у розмірі 23 000 грн., складають 21 919 грн.(виходячи з офіційно опублікованого рівня інфляції: травень-грудень 2005 року - 104, 3%; 2006 рік - 111, 6%; 2007 рік - 116, 6%; 2008 рік - 122, 3%; 2009 рік - 112, 3%; 2010 рік - 109, 1%; 2011 рік - 104, 6%; 2012 рік - 99, 8%; 2013 рік - 100, 5%; січень-жовтень 2014 року - 119, 0%). Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі збільшення суми на депозитному вкладі. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. У зв'язку з тим, що суд вважає недоведеним існування факту упущеної вигоди, задоволення позову [PERSON] в частині стягнення з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми упущеної вигоди у розмірі 28 980 грн., підлягає залишенню без задоволення. Відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволенні частково, то суд вважає необхідним віднести судові витрати в сумі 243,60 грн. за рахунок відповідача. На підставі зазначеного, ст. 1167 ЦК України, ст.. 1172 ЦК України, п. 9 Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" і

Outcome: partial