Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи позов тим, що 22.11.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №1667. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач живе самостійним життям, все вирішує на власний розсуд, часто всупереч інтересам сімї. Подружнім життям сторони не проживають на протязі тривалого часу, відповідач пішов до іншої жінки, з якою поїхав за кордон на заробітки. Хоча, шлюб між сторонами не розірвано, відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча отримує доходи, оскільки, їздить на роботу за кордон. Інших дітей на його утриманні не має, так як дитину жінки, до якої він пішов проживати офіційно не усиновляв, а тому, просила стягувати з нього аліменти на утримання дітей по 1 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей по 600,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Просив розгляд справи здійснювати без його участі у звязку з виїздом за межі України (а.с.15). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Відповідно до копій свідоцтв про народження серія І-НМ № 050805, виданого 03.10.2006 року та серія 1-НМ № 157227, виданого 29.06.2010 року (а.с.7, 9), сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач на даний час пішов із сімї до іншої жінки, яка має свою дитину, а отже, утримує чужу дитину, оскільки, офіційно її не усиновлював, разом із співжителькою їздить за кордон на заробітки, а отже, має можливість утримувати своїх дітей та сплачувати на користь позивачки на їх утримання аліменти в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Вказаний розмір аліментів буде відповідати потребам дітей, а сума, яку просив стягувати з нього відповідач у розмірі 400 грн. є заниженою та не зможе в повному обсязі задовольнити потреби малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітніх дітей в розмірі по 700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 18.06.2015 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 234,60 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2014 рік, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved