Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

23 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 24 квітня 2015 року померла її мати [PERSON]. За життя, 20 січня 2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, у відповідності до якого заповідала їй, [PERSON] все майно, чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, у тому числі все те, що буде належати заповідачеві на день її смерті і на що вона матиме право за законом. Позивач зазначила. що у встановлений законодавством строк вона звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але, постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 22.04.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], померлої 24 квітня 2015 року. Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом зазначене, що: -у державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДП № 000604, виданому Голубівською сільською радою Новомосковськом району Дніпропетровської області наявне належним чином застережене виправлення у прізвищі власника земельної ділянки, а як зазначено нотаріусом виправлення в державних актах не допускаються, а також не виправлена дата видачі самого державного акту, а відповідно замість справжнього року видачі яким є 2000 рік, читається - 1990 рік; -у витязі про реєстрацію права власності на спадковий будинок за № 3784668 від 07.06.2004 року, виданому Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", відсутня печатка підприємства-видавника даного документу. Позивач зазначила, що в звязку з недоліками у правовстановлюючих документів вона не може оформити свої спадкові права. В звязку з наведеним. в позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 38,5 кв. м., житловою площею 13,7 кв. м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, селище Кільчень, вулиця Центральна (до перейменування - вулиця Леніна), будинок 12, в порядку спадкування за заповітом після матері - [PERSON], померлої 24.04.2015 року; -визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1616 га, кадастровий номер 1223282000:02:157:0006, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Голубівська сільська рада, селище Кільчень, вулиця Центральна (до перейменування - вулиця Леніна), 12, в порядку спадкування за заповітом після матері - [PERSON], померлої 24.04.2015 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Голубівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своїй заяві просила суд розглядати справу без участі представника ради. Представник третьої особа Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Родинні відносини позивача та спадкодавця підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], у відповідності до якого, її матірю є [PERSON]; свідоцтвом про шлюб, відповідно до якого 01 лютого 1974 року в м. Київ, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 231, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище Костів. Судом встановлено, що за життя, 20 січня 2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, у відповідності до якого заповідала [PERSON] все майно, чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, у тому числі все те, що буде належати заповідачеві на день її смерті і на що вона матиме право за законом. Згідно спадкової справи, яка заведена Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 24.04.2015 року, звернулася дочка спадкодавця [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 22.04.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON], померлої 24 квітня 2015 року, підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом зазначене, що: -у державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДП № 000604, виданому Голубівською сільською радою Новомосковськом району Дніпропетровської області наявне належним чином застережене виправлення у прізвищі власника земельної ділянки, а як зазначено нотаріусом виправлення в державних актах не допускаються, а також не виправлена дата видачі самого державного акту, а відповідно замість справжнього року видачі яким є 2000 рік, читається - 1990 рік; -у витязі про реєстрацію права власності на спадковий будинок за № 3784668 від 07.06.2004 року, виданому Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", відсутня печатка підприємства-видавника даного документу. Судом встановлено, що у витязі про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 07.06.2004 року про реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Голубівська сільська рада, селище Кільчень, вулиця Центральна (до перейменування - вулиця Леніна), 12 відсутня печатка органу, який проводив реєстрацію Новомосковського районного комунального підприємства бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» . В той же час, згідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Новомосковської районної ради, [PERSON] була власником жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Голубівська сільська рада, селище Кільчень, вулиця Центральна (до перейменування - вулиця Леніна), 12. Також, у відповідності до Державного акту про право власності на землю серія І-ДП № 000604, виданого Голубівською сільською радою Новомосковського району дніпропетровської області 21 червня 1990 року, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,1616 га, кадастровий номер 1223282000:02:157:0006, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Голубівська сільська рада, селище Кільчень, вулиця Центральна (до перейменування - вулиця Леніна), 12. В той же час, судом встановлено, що фактично державний акт був виданий 21.06.2000 року, що підтверджується довідкою Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 05.10.2016 року. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена допущеними помилками в правовстановлюючих документах, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, наведеними вище та дослідженими судом.

Outcome: approved