Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

10 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказав, що 19.05.1997 року він був прийнятий на посаду головного спеціаліста служби безпеки електрозвязку Обласного державного підприємства електрозвязку «Кіровоградтелеком», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укртелеком». Останньою посаду, яку він займав на підприємстві, була посада інженера електрозвязку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». 10.11.2014 року він був попереджений про майбутнє звільнення з займаної посади у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників, на підставі наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» та наказу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 « Про попередження працівників про майбутнє звільнення». Наказом № 6/К від 06.01.2015 року Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» він був звільнений з 12.01.2015 року у звязку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (причина звільнення). Вважає своє звільнення незаконним, наказ № 6/К від 06.01.2015 року Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» - незаконним, а себе таким, що підлягає поновленню на роботі, з наступних підстав. Одночасно з попередженням про звільнення роботодавець повинен запропонувати працівникам іншу роботу на тому ж підприємстві (частина третя ст. 492 КЗпП). У першу чергу пропонується робота за відповідною спеціальністю, а якщо такої роботи немає, інша робота, яку працівник може виконувати з урахуванням стану здоровя. Оскільки переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором (п. 31 Постанови ПВСУ № 9), то, пропонуючи таку роботу, повинно бути зазначено, у чому будуть полягати трудові обовязки працівника, який розмір оплати праці. Якщо цього не зроблено, працівник не зможе адекватно оцінити та обдумати зроблену роботодавцем пропозицію. При ознайомленні з попередженням про звільнення, йому було запропоновано перелік вакантних посад, на які було запропоновано перевестись, без зазначення вищезгаданих чинників. Так як саме по собі повідомлення про звільнення обурило та шокувало, він поверхнево ознайомився з документами, що обґрунтовують звільнення та запропонованими посадами, зробивши для себе висновок, що вони йому не підходять, за станом його здоровя (за висновками МСЕК від 13.05.2014року 10 ААВ № 766977 про умови та характер праці, йому протипоказані фізичні навантаження та праця в несприятливих умовах), він відмовився від пропозиції. Однак згодом, обовтавшись, він вирішив детально ознайомитись з документами, які ним поспіхом були оглянуті та підписані 10.11.2014 року. 12.11.2014 року він звернувся до директора Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» [PERSON] з проханням надати йому копії підписаних ним документів стосовно звільнення. 17.11.2014 року листом № 165/18 директором Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» [PERSON] в задоволенні його прохання було відмовлено, а відділу кадрів було усно заборонено знайомити його з будь якими документами. 17.11.2014 року, не погоджуючись з позицією директора КФ ПАТ «Укртелеком» [PERSON], він звернувся до керівництва ПАТ «Укртелеком» з листом, в якому зокрема зазначив про необхідність ознайомлення з копіями наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року №583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» та наказу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівників про майбутнє звільнення». Вказаним листом, він окремо звернув увагу керівництва ПАТ «Укртелеком» на обставини, що мають істотне значення при прийнятті рішення, щодо звільнення його з займаної посади, зокрема вказавши, що працюючи інженером електрозвязку 1 категорії Другого відділу Кіровоградської філії ПАТ « Укртелеком», він, як і інші працівники відділу філії, свої функціональні обовязки виконує у відповідності до Типового положення про Другий відділ філії ВАТ (ПАТ) «Укртелеком», основним напрямом діяльності якого є здійснення заходів повязаних з втіленням завдань мобілізаційної підготовки та цивільної оборони. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізаційна підготовка комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Вказав, що зважаючи на ситуацію, яка на сьогоднішній день склалася в Україні та повязана з військовим конфліктом на сході держави, вважає що діяльність Другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», що полягає у виконанні основних функціональних обовязків працівниками структурних підрозділів філії в особливий період, є вкрай важливою складовою вирішення нагальних потреб та питань мобілізаційної підготовки та цивільної оборони Кіровоградського регіону. Вказав, що за своєю специфікою роботи Другий відділ філії та він, як його працівник, який має відповідний допуск, виконує завдання, які містять чітке визначення в Законі України «Про державну таємницю», що також обумовлено основними напрямами діяльності філії, що безпосередньо виконуються її працівниками, вважає, що майбутнє скорочення чисельності та штату працівників Другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», що передбачається наказом ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» та наказом Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівників про майбутнє звільнення», в даному випадку, є щонайменш недоцільним в умовах, що склалися в нашій державі, а також, що скорочення посад, в тому числі і посади, яку він обіймає, підриває обороноздатність країни в умовах можливого особливого, надзвичайного або військового стану, який обєктивно склався в нашій країні на теперішній час. Наголосив, що він має сумніви щодо існування таких наказів, які стосуються скорочення чисельності та штату працівників або зміст цих наказів вільно трактується керівництвом Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», не виключено, що на свою користь, а у разі існування таких наказів, які стосуються філій ПАТ «Укртелеком» по всій країні, це може свідчити про дії керівництва Товариства або окремих його керівників, які не тільки порушують всі Закони України, якими керується в своїй діяльності ПАТ «Укртелеком» в цілому, а й підривають обороноздатність країни. Він, як ветеран військової служби, маючи звання полковника у відставці, досвід військовослужбовця високого рівня, пройшовши шлях від оперуповноваженого до начальника відділу обласного Управління СБУ, розуміється краще ніж будь-хто, на професіональному виконанні обовязків, цілей та завдань, покладених на співробітників Другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», що зокрема відображено у наказі ВАТ «Укртелеком» № 16/621к від 22.02.2006 року про нагородження його відзнакою за сумлінну працю та особистий внесок у забезпечення належного рівня безпеки товариства. Зауважив, що маючи 3тю групу інвалідності (інвалідність встановлено безтермінову), повязану з проходженням військової служби, є ветераном військової служби України, що підтверджується посвідченням серії АА № 350905 від 23.04.2014 року, вважає, що має переважне право на залишення на роботі та на посаді, відповідно до ч. 15 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», п.3 ч.2 та ч.3 ст. 42 КЗпП України. Ідентичними листами № 256/18 від 16.12.2014 року та № 199/10Д610/28-800000-390 від 26.12.2014 року КФ ПАТ «Укртелеком» та ПАТ «Укртелеком» відповідно, не входячи в суть та зміст його звернення, обмежилися формальними відписками. 18.12.2014 року, викликавши його телеграмою з лікарняного (знаходився на стацлікуванні з 12.12.2014р. по 30.12.2014р. включно, виписний епікриз № 22892), КФ ПАТ «Укртелеком» йому було повторно надано перелік вакантних посад, на які було запропоновано перевестись. В той же день він погодився на переведення на запропоновану посаду начальника відділу продажу бізнес-сегменту. Проте, вже 05.01.2015 року він дізнався, що на запропоновану йому посаду, на яку він погодився перевестись, прийнято іншу особу, яка до цього часу в КФ ПАТ «Укртелеком» не працювала. Цей факт свідчить про те, що скорочення «чисельності працівників» працедавцем фактично не проводилось. В той же день він звернувся з листом до керівництва КФ ПАТ «Укртелеком» за розясненнями позиції підприємства (вх. № 7 від 05.01.2014р). Листом № 7/05-1 від 13.01.2015 року керівництво КФ ПАТ «Укртелеком», не входячи в суть та зміст його звернення, обґрунтовано не пояснило йому мотивів прийнятого рішення, обмежилось формальною відпискою. 06.01.2015 року йому було вручено лист КФ ПАТ «Укртелеком» № 276/18 датований 31 грудня 2014 року, про неможливість переведення його на запропоновану та погоджену ним посаду, в звязку з «невідповідністю наявних освіти, спеціальності та досвіду роботи кваліфікаційним вимогам, обумовленим роботодавцем до посади керівника відділу з напрямку продажу телекомунікаційних послуг. 06.01.2015 року він звернувся з листом до керівництва КФ ПАТ «Укртелеком» з пропозицією надати йому перелік посад на які, на думку керівництва, можливо його перевести з урахуванням його досвіду роботи, кваліфікаційного рівня, освіти та стану здоровя, тощо (вх. № 31 від 06.01.2015р.). Листом №8/05-1 від 13.01.2015 року керівництво КФ ПАТ «Укртелеком» знов обмежилось формальною відповіддю. 06.01.2015 року від Голови профспілкової організації КФ ПАТ «Укртелеком» [PERSON] йому надійшла пропозиція зявитись 08.01.2015р. на засідання профспілкової організації з питання його звільнення. 08.01.2015 року він листом на імя Голови профспілкової організації КФ ПАТ «Укртелеком» [PERSON] повідомив профспілку про позицію, яку він займає з порушеного питання та особисто довів її до відома членів профспілкового комітету під час його засідання. Слід також окремо зазначити, що після засідання, він несподівано дізнався про існування вже підписаного наказу про його звільнення. Згідно з Конституцією України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб (частини перша, друга статті 43). В Основному Законі України закріплені права кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, на відпочинок, право громадян на соціальний захист (Рішення КСУ від 24.12.2009 року). Конституція України закріпила не тільки право кожного на працю, а й гарантії реалізації цього права як особисто, так і через обєднання громадян, зокрема професійні спілки. Право громадян на обєднання у професійні спілки, які утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів, встановлено частиною третьою статті 36 Конституції України, статтею 243 Кодексу законів про працю України. Відповідно до статей 244, 247, 248 Кодексу законів про працю України на професійні спілки покладається здійснення контролю за додержанням законодавства про працю, захист трудових і соціально-економічних прав та інтересів працівників. Права, обовязки і гарантії працівників закріплено у Кодексі законів про працю України, в якому, зокрема, встановлено правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення. Однією з правових гарантій від незаконного звільнення є встановлені законом обмеження щодо розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Так, відповідно до статті 43 Кодексу законів про працю України звільнення працівника з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. Згідно із зазначеними положеннями Кодексу законів про працю України згода на звільнення з роботи працівника дається лише професійною спілкою, що діє на підприємстві, в установі, організації і утворена відповідно до Конституції та законів України. Зі змісту частини третьої статті 36 Конституції України випливає, що всі професійні спілки, які утворені і діють згідно з їх статутами на підприємствах, в установах, організаціях, мають гарантовані Конституцією України рівні права для захисту трудових і соціально-економічних прав та інтересів своїх членів, в тому числі й для надання згоди на розірвання трудового договору з працівником членом професійної спілки відповідно до Кодексу законів про працю України (Рішення КСУ від 29.10.1998р.). Відповідно до рішення Первинної профспілкової організації Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» працедавцю у наданні згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] у звязку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності, штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України відмовлено, що підтверджується Витягом із протоколу засідання профспілкового комітету № 1 від 08.01.2015р. Незважаючи на наведені вище обставини, 12 січня 2015 року його було незаконно звільнено. Після ознайомлення, під особистий підпис, з наказом № 6/К від 06.01.2015 року Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», йому були знову «запропоновані» посади, на які він мав можливість перевестися, але зважаючи на системні маніпуляції керівництва з процедурою його звільнення, ознайомлення з переліком вже після ознайомлення з наказом, він відмовився від «пропозицій», вирішивши відстоювати своє порушене право у судовому порядку. В наказі про звільнення підставою звільнення було вказано «Заява [PERSON]М.». Він повідомив працівника відділу кадрів, що будь-яких заяв на звільнення він не писав та про те, що звільнення, на підставі заяви працівника, в розумінні підстав передбачених п.1 ст.40 КЗпП України та форми № П-4 «Наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту)», затвердженою наказом Державного комітету статистики України від 5 грудня 2008 року № 489 не є можливим, по своїй правовій природі не породжує та не може породжувати юридичних наслідків. Згодом, листом №25/05-1 від 26.01.2015 року його було повідомлено, що наказом № 14/К від 14.01.2015 року формулювання підстави звільнення було змінено на «Наказ Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення, подання № 17/02-283 від 12.12.2014 року». Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», зі змінами, порядок визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу регулюється вказаною постановою. При цьому, при розрахунку слід урахувати Постанову Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів». Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передували настанню певної події. Його середньоденна заробітна плата на посаді інженера електрозвязку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» відповідно до довідки № 14 від 02.02.2015 року складає (9940,16 3619,26) / 73 = 86,58 гривень. Кількість днів вимушеного прогулу з 12.01.2015р. по 11.02.2015р. складає 30 днів (з урахуванням святкових та вихідних днів), отже середній заробіток за час вимушеного прогулу, на день звернення до суду, складає 86,58 х 30 = 2597,4 гривень. В результаті незаконного звільнення йому завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному. Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли у результаті душевних страждань, яких особа зазнала у звязку з посяганням на її трудові права та інтереси. Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 2371 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин справи, висновок суду про стягнення грошового еквівалента моральної шкоди є правильним. Компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових прав, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення (лист ВССУ № 10-1389/0/4-12 від 27.09.2012року). 02.10.2014 року його було запрошено до кабінету керівника Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» [PERSON], де було запропоновано поспілкуватись у режимі відеозвязку «Скайп» з керівником Дніпровського макрорегіону (до складу якого входить Кіровоградська філія) - керуючим Дніпропетровською філією Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» [PERSON] Під час спілкування, останній запропонував йому звільнитись з займаної посади за власним бажанням, зауваживши, що у разі відмови його буде звільнено у будь-який інший спосіб, оскільки на його посаду є інша кандидатура. Після вказаного спілкування стан його здоровя різко погіршився, загострилась хронічна хвороба, а саме хронічний пієлонефрит єдиної правої нирки, значним порушенням секреторно-екстреторної функції. 06.10.2014 року він змушений був звернутись до Кіровоградської обласної лікарні, де був негайно госпіталізований для проведення невідкладного лікування, що підтверджується виписним епікризом № 356 від 21.10.2014 року. 12.12.2014 року в звязку з постійним, триваючим нервовим стресом та душевними хвилюваннями, повязаними з намаганнями працедавця незаконно його звільнити, стан здоровя вкотре різко погіршився, він знов змушений був звернутись до Кіровоградської обласної лікарні, де був негайно госпіталізований для проведення невідкладного лікування, що підтверджується виписним епікризом № 22892 від 30.12.2014 року, в якому зокрема зазначено, що в нього діагностовано повторну анемію єдиної нирки, прогресуюче погіршення стану здоровя, рекомендовано інтенсивне та тривале лікування, необхідність проходження повторного СМЕ. 23.01.2015р. в звязку з порушенням нормальних трудових та життєвих звязків, в наслідок незаконного звільнення, перебуваючи у пригніченому душевному та моральному стані, був змушений звернутись до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», де перебуває по цей час, на стаціонарному лікуванні у психоневрологічному відділенні для хворих з граничними психічними розладами, з діагнозом: змішана тривожно депресивна реакція в рамках розладу адаптації. Моральна шкода полягала як в психо - емоційному стресі безпосередньо в момент, коли він дізнався про звільнення, так і у триваючих наслідках цього незаконного звільнення. В результаті неправомірних дій працедавця йому знадобилось вживати додаткових зусиль для організації свого життя, а порушення прав як працівника пригнічує та створює дискомфорт. Безпідставними та протизаконними діями працедавця йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 30000 гривень. Просить визнати незаконним та скасувати Наказ № 6/К від 06.01.2015 року Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», зі змінами відповідно до наказу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» № 14/К від 14.01.2015р. про його звільнення, у звязку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Визнати незаконним його звільнення з посади інженера електрозвязку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». Поновити його на посаді інженера електрозвязку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.01.2015 року по 11.02.2015 року у розмірі 2597,4 гривень. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на його користь моральну шкоду у розмірі 30000 гривень. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» судові витрати по справі. На підставі п.2, 4 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про поновлення його на роботі та виплати заробітної плати за один місяць. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, уточнив, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просив визнати незаконним та скасувати Наказ № 6/К від 06.01.2015р. Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», зі змінами відповідно до наказу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» № 14/К від 14.01.2015р. про звільнення [PERSON], у звязку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Визнати незаконним звільнення [PERSON] з посади інженера електрозвязку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». Поновити [PERSON] на посаді інженера електрозвязку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком». Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь [PERSON], середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.01.2015р. по 24.06.2015р. у розмірі 13 949,54 грн. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 30000 гривень. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» судові витрати по справі в сумі 3600 гривень (правова допомога). На підставі п.2, 4 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про поновлення на роботі [PERSON] та виплати заробітної плати за один місяць. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, надала письмові пояснення, де зазначила, що на підставі наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 р. № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком», згідно з наказом Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 р. № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення» 10.11.2014 року [PERSON], інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу філії попереджено про майбутнє звільнення 12.01.2015 року з займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України. Інформування про майбутнє звільнення та ознайомленням працівника з вищевказаними наказами, вручення йому примірника попередження про майбутнє звільнення та ознайомленням з пропонованими до працевлаштування вакантними посадами під особистий підпис. При скороченні посади та звільненні позивача відповідачем в повній мірі дотримано нормативний порядок вивільнення працівників, обумовлений п.1 ч.1, ч.2 ст.40, 49-2 КЗпП України, включаючи пропонування роботодавцем працівникові іншої роботи на тому ж підприємстві одночасно з попередженням про звільнення. Разом з цим, роботодавцем враховано вимоги ст.42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі, що надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, та категорії осіб, які мають переваги в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації. Належність позивача до категорій працівників, яким законодавством передбачено переважне право залишення на роботі в процесі скорочення чисельності та штату працівників не встановлено. Відповідно до приписів ст.43 КЗпП України щодо розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, керівником Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» було направлено голові первинної профспілкової організації Кіровоградської філії Товариства обґрунтоване подання від 12.12.2014 року за № 17/02-283 на отримання згоди на розірвання трудового договору за п.1 ст. 40 КЗпП України з [PERSON] Частинами другою та пятою статті 43 КЗпП України імперативно визначено пятнадцятиденний строк для розгляду профспілкою подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником та триденний строк для письмового інформування профспілковою організацією про прийняте рішення. У раз пропуску цього строку вважається, що виборний орган профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору. В даному випадку, з урахуванням співставлення фактичної дати отримання профспілковим органом подання роботодавця для розгляду 15.12.2014 року та дати засідання профспілкового комітету по його розгляду 08.01.2015 року слідує пропуск профспілкою законодавчо встановленого строку для розгляду подання роботодавця та інформування про прийняте рішення, що стало підставою вважати, що профспілковою організацією Кіровоградської філії надано згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] З урахуванням вищенаведених заходів, проведених відповідно до вимог трудового законодавства в рамках процедури скорочення чисельності та штату працівників Товариства, згідно з наказом керівника Кіровоградської філії від 06.01.2015 року № 6/к про припинення трудового договору [PERSON]М, інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу звільнено 12.01.2015 року у звязку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України. Після видання наказу від 06.01.2015 року № 6/к про припинення трудового договору з [PERSON] адміністрацією філії отримано повідомлення від 08.01.2015 року № 1 та доданий до нього витяг із протоколу засідання комітету первинної профспілкової організації Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 08.01.2015 року, згідно яких профспілковим органом прийнято рішення про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору з інженером електрозвязку 1 категорії другого відділу [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України. Обґрунтуванням відмови зазначено ч.15 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», відповідно до якої [PERSON] має право переважного залишення на роботі, на яку він був зарахований вперше після звільнення з військової служби. Враховуючи, що ст.43 КЗпП України та ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не передбачає продовження чи поновлення строку розгляду профспілкою подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником та письмового інформування про прийняте рішення, а також попередньо погоджений профспілковою організацією наказ Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення» підстав для скасування наказу від 06.01.2015 року № 6/к про припинення трудового договору з [PERSON] не було. При друкуванні наказу № 6/к від 06.01.2015 року про припинення трудового договору було допущено технічну помилку, а саме в частині підстави звільнення вказано «заява [PERSON]М.». Наказом керівника філії від 14.01.2015 року за № 14/к «Про внесення змін до наказу № 6/к від 06.01.2015 року» змінено в розпорядчій частині наказу №6/к від 06.01.2015 року про припинення трудового договору підставу звільнення «Заява [PERSON]М.» на «Наказ Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення», подання № 17/02-283 від 12.12.2014 року листом Кіровоградської філії від 26.01.2015 року копію наказу № 14/к від 14.01.2015 року направлено до відома [PERSON] Згідно з відомостями особової картки [PERSON] він перебував на військовій службі в УСБУ в Кіровоградській області з 1991 року по 1997 рік з послідуючим на той час місцем роботи ОДПЕЗ «Кіровоградтелеком», після звільнення з якої був працевлаштований до відповідача вперше 19.05.1997 року на посаду головного спеціаліста служби безпеки електрозвязку та припинив зазначені трудові відносини 20.10.1999 року за власним бажанням. Таким чином, при звільненні позивача 12.01.2015 року у процесі скорочення чисельності та штату працівників згідно наказу Товариства № 583 від 31.10.2014 року «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» відсутні підстави для застосування відповідачем у правовідносинах з позивачем положень п.15 ст.6 ЗУ « Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Слід зазначити про однобічний, вибірковий підхід позивача при посиланні на документи щодо змін організаційної та штатної структури ПАТ «Укртелеком» та хибність його висновків про імітацію проведення скорочення штатів відповідачем. Наказом ПАТ «Укртелеком» від 01.10.2014 року № 518 «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком» введено в дію з 01.10.2014 року макрорегіональну структуру Товариства з визначенням керуючих філій, з застосуванням уніфікованого підходу щодо відносин функціональної підпорядкованості та рівнів управління, максимально допустимого складу/переліку та найменувань посад в організаційній структурі філій. Однак, організаційна структура жодним чином не заміняє собою штатного розпису підприємства, яким визначається конкретна структура і штатна чисельність співробітників, необхідна для досягнення цілей і завдань філії та підприємства вцілому. Зазначене підтверджується п.2 наказу ПАТ «Укртелеком» від 01.10.2014 року № 518 «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком», яким доручено директорам керуючих філій макрорегіонів до 06.10.2014 року розробити та надати до Корпоративного центру ПАТ «Укртелеком» проекти штатних розписів філій макрорегіону за напрямками діяльності. Відповідно, в Товаристві було видано накази від 16.10.2014 року № 543 «Про внесення змін до штатного розпису філій ПАТ «Укртелеком» та наказ від 31.10.2014 року № 582 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком». Таким чином, помилковим є ототожнення організаційної та штатної структури Товариства. Крім цього слід зазначити, що позивач, який був працевлаштованим у Кіровоградській філії на посаді інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу безпідставно ототожнює дану посаду з посадою інженера з мобілізаційної підготовки, яка взагалі відсутня у штатному розписі Кіровоградської філії. Також спростовується висновок позивача, що посада інженера з мобілізаційної підготовки відсутня лише у Кіровоградській філії, що свідчить на його думку про документальні маніпуляції відносно нього, оскільки відповідно до проведеного порівняльного аналізу додатків до наказу від 16.10.2014 року № 543 «Про внесення змін до штатного розпису філій ПАТ «Укртелеком» посади інженера з мобілізаційної підготовки не передбачено штатними розписами зокрема, Кіровоградської, Івано-Франківської, Миколаївської, Херсонської та Київської міської філій. При звільненні позивача не було порушено норм чинного законодавства, обставини звільнення вказують на законність прийнятих роботодавцем рішень, тому підстав для задоволення позовних вимог про поновлення на роботі позивача, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Пунктом 1 частиною 1 ст. 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Статтею 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. У відповідності до п.15 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ та деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України надаються такі пільги: - право переважного залишення на роботі, на яку вони були зараховані вперше після звільнення з військової служби, при скороченні чисельності або штату працівників. Відповідно до частин 1, 2, 3, 5, 7, 8 статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). У відповідності до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Вимоги частин першої - третьої цієї статті не застосовуються до працівників, які вивільняються у звязку із змінами в організації виробництва і праці, повязаними з виконанням заходів під час мобілізації, на особливий період. Згідно ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. В статті 244 КЗпП України зазначено, що відповідно до Конституції України та Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок. Держава визнає професійні спілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів в органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах з власником або уповноваженим ним органом, а також з іншими об'єднаннями громадян. Згідно ч.1 п. 10 статті 247 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації: надає згоду або відмовляє в наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником, який є членом професійної спілки, що діє на підприємстві, в установі та організації, у випадках, передбачених законом. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). В усіх випадках звільнення за п.1 ст.40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП. Чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював. Судом встановлено, що в період з 19.05.1997 року по 12.01.2015 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем. 15.04.2014 року був звільнений з посади помічника директора з безпеки за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. 22.04.2014 року позивач прийнятий на посаду інженера електрозвязку 1 категорії другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» згідно наказу № 183/к від 22.04.2014 року. У відповідності з п.п.1.1. п.1 Типового положення про Другий відділ філії ВАТ «Укртелеком», відділ є структурним підрозділом АР Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських дирекцій, Дирекції первинної мережі (далі філії) ВАТ (ПАТ) «Укртелеком» (т.1.а.с.167). П.п.1.3. Типового положення визначено, що в своїй роботі відділ керується чинним законодавством, «Воєнною доктриною України» , Законами України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», « Про цивільну оборону України», «Про надзвичайний стан», «Про державний матеріальний резерв», «Про зв'язок», «Про охорону праці», «Про інформацію», «Про телекомунікації України», «Про державну таємницю», постановами Кабінету Міністрів України, наказами і розпорядженнями Товариства та іншими керівними документами в сфері оборонної роботи (мобілізаційної підготовки і цивільної оборони), Статутом Товариства та Положенням про відділ. Другому відділу в оперативному відношенні підпорядковуються працівники структурних підрозділів філії, функціональні обовязки яких повязані з організацією, плануванням і здійсненням контролю за виконанням завдань оборонної роботи. Згідно з п.2 Типового Положення завданнями Другого відділу філії ВАТ «Укртелеком» є: -координація робіт з питань мобілізаційної підготовки і цивільної оборони, а також розробка довготермінових і річних планів з цих напрямків; - організація і здійснення методичного супроводу з виконання завдань мобілізаційної підготовки та цивільної оборони; - контроль за виконанням завдань мобілізаційної підготовки, її готовності, а також станом захисту робочого персоналу та обєктів, їх готовності до функціонування в екстремальних умовах. Так, пунктом 4 Типового Положення, передбачено, що відповідно до основних завдань відділ здійснює: - координацію робіт з організаційної розробки документів мобілізаційного плану та планів Цивільної оборони, довготермінових і річних програм, планів з цих напрямів; - розробку проектів наказів, розпоряджень у сфері мобілізаційної підготовки та цивільної оборони, організовує контроль за їх якісним та своєчасним виконанням; - приймає участь у створенні систем звязку для органів державної виконавчої влади, Збройних Сил та інших військових формувань, розвитку мереж звязку мобілізаційного призначення та створення страхового фонду документації на обєкти (мережі) звязку; - бере участь у розробці програм розвитку звязку з урахуванням мобілізаційних потреб для включення їх показників до мобілізаційного, поточних планів економічного і соціального розвитку, державного замовлення та державного контракту; -забезпечує контроль мобілізаційної готовності структурних підрозділів філії, а також за станом готовності їх систем цивільної оборони; - методичне керівництво з організації і ведення мобілізаційної підготовки, цивільної оборони, реалізації їх завдань, - планування заходів щодо переведення на роботу в умовах особливого періоду, організовує контроль за плануванням евакозаходів; - контроль за веденням обліку військовозобовязаних і призовників з числа працюючих, здійснення заходів щодо бронювання військовозобовязаних на період мобілізації та на воєнний час; - планування нормованого забезпечення працівників продовольчими і непродовольчими товарами в особливий період; - організовує підготовку керівного складу органів управління до дій в екстремальних умовах і особливого періоду; - планування, розробку і проведення військово-економічних навчань і тренувань з мобілізаційної підготовки та цивільної оборони; - перевірки стану мобілізаційної готовності та готовності систем цивільної оборони в структурних підрозділах філії; - ведення діловодства відділу, отримання, ведення обліку, зберігання , розмноження та використання документів» ДСК»; - готує звіти про хід та стан виконання заходів мобілізаційної підготовки та цивільної оборони. Тобто, основним напрямом діяльності Другого відділу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» є здійснення заходів повязаних з втіленням завдань мобілізаційної підготовки та цивільної оборони. Згідно довідки УСБУ в Кіровоградській області № 11/196 від 14.05.2015 року вбачається, що [PERSON] звільнений з військової служби у Службі безпеки України у відставку за підпунктом «в» п.61 та п.п. «б» п.63 (за станом здоровя непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України 22 квітня 2014 року згідно наказу Голови СБ України від 18.04.2014 року № 744-ОС, наказ начальника УСБУ в Кіровоградській області від 22.04.2014 року № 62-ОС). (т.6.а.с.98) З довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 766977 виданої 13.05.2014 року вбачається, що [PERSON] вперше встановлено 3тю групу інвалідності безтерміново, повязану з проходженням військової служби, протипоказано фіз. навантаження, в несприятливих умовах, за фахом працювати не протипоказано (т.1. а.с.25а). Відповідно до п.2 наказу ПАТ «Укртелеком» від 01.10.2014 року № 518 «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком» доручено директорам керуючих філій макрорегіонів до 06.10.2014 року розробити та надати до Корпоративного центру ПАТ «Укртелеком» проекти штатних розписів філій макрорегіону за напрямками діяльності. Згідно витягу з додатку № 19 до наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» скороченню (виведенню зі штатного розпису) з 10.11.2014 року підлягає посада інженера електрозвязку 1 категорії (т.1 а.с.117-118). 10.11.2014 року [PERSON] був попереджений про майбутнє звільнення з займаної посади у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» та наказу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 « Про попередження працівників про майбутнє звільнення» та йому запропонований перелік вакантних посад ПАТ «Укртелеком» (т.1 а.с.120-121). З урахуванням стану здоровя, маючи 3-тю групу інвалідності [PERSON] не мав можливості погодитися на запропоновані вакансії (а.с.123). Починаючи з 12.11.2014 року [PERSON] неодноразово звертався з листами до керівництва Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком», ПАТ «Укртелеком» з проханням надати йому копії підписаних ним документів стосовно звільнення та ознайомлення з копіями наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року №583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» та наказу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівників про майбутнє звільнення», зауваживши, що маючи 3тю групу інвалідності (інвалідність встановлено безтермінову), повязану з проходженням військової служби, є ветераном військової служби України, що підтверджується посвідченням серії АА № 350905 від 23.04.2014 року, вважає, що має переважне право на залишення на роботі та на посаді, відповідно до п. 15 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», п.3 ч.2 та ч.3 ст. 42 КЗпП України. 18.12.2014 року КФ ПАТ «Укртелеком» [PERSON] було повторно надано перелік вакантних посад, на які було запропоновано перевестись. В той же день він погодився на переведення на запропоновану посаду начальника відділу продажу бізнес-сегменту (т.1 а.с.126). 05.01.2015 року [PERSON] звернувся з заявою до керівництва КФ ПАТ «Укртелеком» про розяснення, де зазначив, що він дізнався про те, що на посаду начальника відділу продажу бізнес-сегменту прийнято працівника (т.1 а.с.30). 06.01.2015 року [PERSON] було вручено лист КФ ПАТ «Укртелеком» № 276/18 датований 31 грудня 2014 року, де вказано про неможливість переведення його на запропоновану та погоджену ним посаду, в звязку з «невідповідністю наявних освіти, спеціальності та досвіду роботи кваліфікаційним вимогам, обумовленим роботодавцем до посади керівника відділу з напрямку продажу телекомунікаційних послуг (т.1а.с.29). 06.01.2015 року [PERSON] звернувся з листом до керівництва КФ ПАТ «Укртелеком» з пропозицією надати йому перелік посад на які, на думку керівництва, можливо його перевести з урахуванням його досвіду роботи, кваліфікаційного рівня, освіти та стану здоровя. 06.01.2015 року від Голови профспілкової організації КФ ПАТ «Укртелеком» [PERSON] надійшла [PERSON] пропозиція зявитись 08.01.2015 року на засідання профспілкової організації з питання його звільнення. Наказом № 6/К від 06.01.2015 року Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] був звільнений з 12.01.2015 року у звязку із скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України підстави звільнення заява [PERSON]М.). З даним наказом [PERSON] ознайомився 12.01.2015 року (т.1 а.с.113). Відповідно до витягу із протоколу № 1 від 08.01.2015 року Первинної профспілкової організації Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» у наданні згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] у звязку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності, штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України відмовлено (т.1 а.с.134). Наказом № 14/К від 14.01.2015 року формулювання підстави звільнення було змінено на «Наказ Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівника про майбутнє звільнення, подання № 17/02-283 від 12.12.2014 року» (т.1 а.с.114). Згідно переліку вакантних посад ПАТ «Укртелеком» від 12.01.2015 року вбачається, що [PERSON] адміністрацією Товариства пропонувалися на 12 січня 2015 року вакантні посади (т.1 а.с.38-39). Судом встановлено, що [PERSON] 10.11.2014 року був попереджений про майбутнє звільнення з займаної посади у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі наказу ПАТ «Укртелеком» від 31.10.2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» та наказу Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» від 07.11.2014 року № 450 «Про попередження працівників про майбутнє звільнення». Наказ ПАТ «Укртелеком» № 583 від 31.10.2014 року було видано на підставі наказу ПАТ «Укртелеком» № 518 від 01.10.2014 року, в якому в додатку № 4 по Дніпровському макрорегіону у складі Дніпропетровської, Запорізької, Кіровоградської філій зазначено, що в організаційній структурі цих філій передбачена «Служба цивільного захисту та мобілізаційної підготовки» (т.1 а.с.160-164). Наказом КФ ПАТ «Укртелеком № 459 від 07.11.2014 р., який видано згідно наказу ПАТ «Укртелеком» № 518 від 01.10.2014 року введено в дію з 01.10.2014 року організаційну структуру Кіровоградської філії згідно з додатками 1-7. Додатком № 1 до наказу від 07.11.2014 року № 459 структурою Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» передбачено посади провідного інженера із цивільного захисту та інженера із мобілізаційної підготовки (т.1 а.с.179-180). [PERSON] було звільнено з посади інженера електрозвязку 1 категорії 2 відділу КФ ПАТ «Укртелеком», яка згідно Типового положення про другий відділ ПАТ (ВАТ) «Укртелеком», затвердженого наказом № 372 від 09.10.2003 року передбачає напрямок роботи саме з питань мобілізаційної підготовки. Враховуючи вищевикладене вбачається, що станом на 07.11.2014 року (пятниця) посада позивача була передбачена організаційною структурою КФ ПАТ «Укртелеком», а 10.11.2014 року (понеділок) [PERSON] був попереджений про майбутнє звільнення у звязку зі скороченням штату працівників, тобто підстав для оголошення попередження про звільнення не було. Відповідно до наказу ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16.10.2014 року «Про внесення змін до штатного розпису філій ПАТ «Укртелеком» з додатками, наказу ПАТ «Укртелеком» № 764 від 30.12.2014 року «Про затвердження штатного розпису» з додатками, посада інженера з мобілізаційної роботи є майже в усіх філіях ПАТ «Укртелеком», окрім Кіровоградської, Івано-Франківської та Київської міської філій. Враховуючи обставини справи, суд критично відноситься до того факту, що на справді були зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки не зрозуміло для чого були затверджені 24.12.2014 року типові посадові інструкції працівників філій ПАТ «Укртелеком», діяльність яких повязана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту і мобілізаційної підготовки, в тому числі і інженера з мобілізаційної підготовки, (т.1 а.с.170-174), крім цього, згідно переліку вакантних посад ПАТ «Укртелеком» від 12.01.2015 року вбачається, що [PERSON] адміністрацією Товариства пропонувалися на 12 січня 2015 року вакантні посади (т.1 а. с. 38-39). ПАТ «Укртелеком» в особі Кіровоградської філії порушені вимоги п.15 ст.6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», п.3 ч.2 та ч.3 ст. 42 КЗпП України, що передбачають переважне право позивача на залишення на роботі та на посаді, на яку він був зарахований вперше після звільнення з військової служби. Крім цього, будучи цілком обізнаними про дату засідання Первинної профспілкової організації КФ ПАТ «Укртелеком», а саме 08.01.2015 року, оскільки на засіданні була присутня представник адміністрації - начальник відділу управління персоналом та організаційного розвитку [PERSON] (т.1.а.с. 36), грубо порушуючи вимоги ст.43 КЗпП України про те, що звільнення працівника з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, керівництво видало наказ про звільнення [PERSON] від 06.01.2015 року, тоді як він був попереджений 10 листопада 2014 року про майбутнє звільнення з займаної посади у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників з 12 січня 2015 року, (т.1 а.с.17), з наказом про звільнення його ознайомлено теж 12.01.2015 року. Відповідачем порушено вимоги ч.3 ст.49-2 КЗпП України, оскільки з врахуванням стану здоровя, 3-ої групи інвалідності [PERSON] не мав можливості погодитися на запропоновані вакансії, а коли він 18.12.2014 року погодився на запропоновану посаду начальника відділу продажу бізнес-сегменту, то на дану посаду 05.01.2015 року була прийнята інша особа, яка до цього часу не працювала в КФ ПАТ «Укртелеком» (т.1 а.с.30, 31). Приймаючи до уваги вищевикладене, те, що звільнення [PERSON] було проведено з грубим порушенням чинного законодавства, були порушені його конституційні права на працю, тому позивача необхідно поновити на роботі та з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.01.2015 року по 24.06.2015року в сумі 13 949,54грн. (середньоденна заробітна плата [PERSON] на посаді інженера електрозвязку 1-ї категорії другого відділу Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» відповідно до довідки № 14 від 02.02.2015 року складала (9940,16 3619,26) / 73 = 86,58 грн. Кількість днів вимушеного прогулу з 12.01.2015р. по 24.06.2015р. складає 163 днів, отже середній заробіток за час вимушеного прогулу, на день звернення до суду, складає 86,58 грн. х 163днів = 13949,54 грн.), крім цього, відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 2597,40 грн. підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВС України № 5 від 25.05.2001 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди розяснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин ( незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо ), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної ( немайнової ) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Приймаючи до уваги те, що ПАТ «Укртелеком» грубо порушені трудові права [PERSON], суд вважає, що позивачу нанесена моральна шкода, яка полягає в психо-емоційному стресі, який безпосередньо вплинув на фізичний стан позивача в момент, коли він дізнався про звільнення, так і у триваючих наслідках незаконного звільнення, які вплинули на суттєве погіршення стану здоровя, він 05.02.2015 року безтерміново отримав другу групу інвалідності з захворювання, повязаного з проходженням військової служби, а з 23 січня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній психіатричній лікарні у психоневрологічному відділенні з діагнозом змішана тривожна-депресивна реакція в рамках розладу адаптації, розмір шкоди слід визначити в сумі 5000 грн. з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій з боку відповідачів, тому необхідно зазначену суму стягнути з ПАТ «Укртелеком». Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини. Згідно ст.84 ЦПК України підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь [PERSON] витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 3 600 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі судовий збір на користь держави у розмірі 487,20 грн.(243,60 грн. + 243, 60 грн. ).

Outcome: partial