Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду зі спільним позовом до Київської міської ради з вимогою визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] (двокімнатна квартира загальною площею 45,65 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] (двокімнатна квартира загальною площею 45,65 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м) в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], що є предметом позову. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивачі посилаються на наступне, що [INFO] року померла [PERSON], в межах визначеного законодавством шестимісячного строку, позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченко А.П., з заявами про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON] до складу якого входить квартира [ADDRESS], однак приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правоустановлюючих документів на квартиру, оскільки, як з'ясувалось, що за життя спадкодавець [PERSON], будучи членом Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-5», повністю виплатила паєнакопичення за вищезазначену квартиру, що підтверджується довідкою кооперативу, тобто набула у встановленому порядку право власності на кооперативну квартиру, однак не зареєструвала право власності на цей об'єкт нерухомого майна, що унеможливлює вирішити питання про отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, що спонукало позивачів, як потенційних спадкоємців, звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивачів подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про причини неявки представника відповідача суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався. Представник третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-5», в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи третя особа повідомлялась належним чином, від представника третьої особи Тимошенко А.А. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 серпня 1979 року Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів на ім'я [PERSON] видано Ордер №016067 серія Ж на право зайняття двокімнатної квартири жилою площею 27,31 кв.м в окремій квартирі [ADDRESS]. (а.с.12) 15 жовтня 1977 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу. (а.с.45) Відповідно до положень ст.7 Закону СРСР „Про власність в СРСР", що набрав чинності з 1 липня 1990 року,ст.ст. 15, 16 Закону України „Про власність", що набрав чинності з 15 квітня 1991 року та втратив чинність з 20 червня 2007 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-5» від 21 січня 2015 року (вих.№5), [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS], в грудні 1990 року повністю сплатила паєнакопичення за квартиру в розмірі 4848,00 карбованців. На підставі рішення Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 02 липня 1979 року за №861 гр. [PERSON] є членом ЖБК «Хімік-5» з 20 червня 1979 року. (а.с.11) [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.9) Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України) Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. 18 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченко А.П. з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті дружини - [PERSON], яка померла [INFO] року. (а.с.32) 18 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченко А.П. з заявою про намір прийняти спадкове майно, яке залишилося після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. (а.с.34) На підставі заяви спадкоємців, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А.П. заведена спадкова справа №05/2015 щодо майна [PERSON], яка померла [INFO] року, яка в ксерокопії долучена до матеріалів справи. (а.с.31-58) 08 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченко А.П. з заявою про відмову від прийняття усієї спадщини після смерті матері, [PERSON]. (а.с.49) 08 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченко А.П. з заявою про відмову від прийняття усієї спадщини після смерті матері, [PERSON]. (а.с.52) Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до частини першої та другої статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. 04 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А.П. винесено постанову про відмову [PERSON] та [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки спадкоємцями не надано документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, що є предметом спадкування, у зв'язку з чим рекомендовано визнавати право власності в судовому порядку. (а.с.58) Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про кооперацію" член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який розповсюджувався на правовідносини, що виникли між [PERSON] та Житлово-будівельним кооперативом «Хімік-5», знайшли законодавче закріплення з прийняттям Закону УРСР «Про власність» від 07.02.1991 року і підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Виходячи з предмету позову та наявних у справі доказів, судом встановлено, що з 20 червня 1979 року [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-5» та повністю виплатила пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-5» від 21.01. 2015 року (вих.№5), що зумовлює набуття за життя спадкодавцем права власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до положень частини першої статті 1278 Цивільного кодексу України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Після відкриття спадщини, право власності на спірну квартиру перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцям першої черги за законом - чоловіку [PERSON] та донці [PERSON], які у встановленому порядку заявили про намір прийняти спадкове майно, спору щодо поділу спадкового майна між спадкоємцями не існує, однак нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. В той же час, обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до Київської міської ради, третя особа Житлово-будівельний кооператив «Хімік-5» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, ухвалюючи рішення суд визнає за [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцями першої черги за законом майна спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності в рівних частках, тобто по 1/2 кожен, на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved