Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

19.08.2016р. до суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» до [PERSON] про стягнення заборгованості орендної плати за користування кімнатою і плату з відшкодування вартості житлово-комунальних послуг у розмірі 30 141,58 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1450 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Від адвоката відповідача надійшло заперечення на позов в якому позовні вимоги вважає незаконними та необгрунтованими, просив відмовити у задоволенні даного позову, оскільки по-перше, гуртожиток в якому зареєстрований відповідач не знаходиться на балансі позивача, тому ПАТ "Укргазбуд" не має правових підстав для стягнення заборгованості за оренду помешкання та комунальні послуги, уточнив, що саме ПАТ "Укргазбуд" в особі БМУ № 10 є споживачем житлово-комунальних послуг, по-друге, між позивачем та відповідачем не було укладено договір про найм (оренду) кімнати чи інших договорів пов'язаних з відшкодуванням вартості житлово-комунальних послуг, по-третє, слід застросувати строк позовної давності до заявлених вимог про стягнення орендної плати. Відповідач у судовому засіданні визнав, що дійсно, весь спірний період проживав в приналежному позивачу приміщенні та споживав всі зазначені комунальні послуги, однак, вважає, що позивач безпідставно до нього звертається. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що на балансі БМУ №10 ПАТ «УКРГАЗБУД» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 8а. Боржник [PERSON] зареєстрований у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 8а, що підтверджується карткою прописки (а.с.37) та стор. 11 паспорту відповідача (а.с.35). Відповідно до вимог ст. 96 Цивільного-процесуального кодексу України ПАТ «УКРГАЗБУД» було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з [PERSON] 22.03.2016 р. Суворовським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УКРГАЗБУД» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 р. по справі №523/5668/16-ц судовий наказ від 22.03.2016 р. по справі №523/3030/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УКРГАЗБУД» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг був скасований (а.с.38). [PERSON] не сплачує орендну плату за користування кімнатою за період: січень 2013р.- травень 2016р. та плату з відшкодування вартості комунальних послуг. а саме: за опалення за період жовтень 2013 р. квітень 2016р., енергозабезпечення за період: листопад 2014р. травень 2016 р., газокористування за період листопад 2013р. травень 2016 р., водопостачання та водовідведення за період: листопад 2013р. травень 2016 р. Загальна сума заборгованості складає 29 871,58 грн. БМУ № 10 ПАТ «УКРГАЗБУД» щомісячно надсилалися відповідачу рахунки на оплату орендної плати та компенсації вартості спожитих відповідачем комунальних послуг, що підтверджується рахунками на оплату, які знаходяться в матеріалах справи. 12.08.2016 р. БМУ № 10 ПАТ «УКРГАЗБУД» цінним листом з описом вкладення було повторно направлено відповідачу рахунки на оплату орендної плати та компенсації вартості спожитих комунальних послуг . Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до обовязків споживача входить оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги. Письмового договору на надання житлово-комунальних послуг відповідно до п. 1. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Боржник з БМУ № 10 ПАТ «УКРГАЗБУД» не укладав, однак, як вбачається з даної статті зобовязання укласти договір покладено на споживача. За відсутності такої угоди, фактичне надання послуг є товаром, який постачає Заявник та споживає Боржник, а наявність договору може бути підтверджена будь-якими доказами, зокрема фактом самого споживання, тобто відсутність договору не є підставою для звільнення споживача від обовязку сплатити за спожитий товар. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція знайшла відображення у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13. Згідно із ч. 1 ст.3607 Цивільного процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Отже наймачі житлових приміщень зобовязані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Так, відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 66, 67, 68 Житлового кодексу України наймач за користування житлом зобовязаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги вчасно і в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 844 від 27.04.2015 , особи, які проживають у гуртожитку, зобовязані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Відповідач споживав комунальні послуги, а отже такі дії підтверджують факт погодження на отримання даних послуг, та свідчать про існування обвязку відповідача здійснювати оплату таких послуг. Факт здійснення оплати БМУ №10 ПАТ «УКРГАЗБУД» за комунальні послуги постачальникам таких послуг підтверджується банківськими виписками, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Ст. 509 ЦК України визначає, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно до ст. 525 ЦК України «одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом». Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України «особа яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом». Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України «одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання». Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.05.2012 року № 6-27/0/9-12, в якому суд зазначає, що для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не обовязково мати договір зі споживачем таких послуг. Таким чином, через несплату у встановлений строк вартості наданих послуг, Боржник порушує права і законні інтереси ПАТ «УКРГАЗБУД», його структурного підрозділу, а також порушує положення чинного законодавства України. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлена, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки позивачем було надано позов лише 19.08.2016р., тому з складу заборгованості за оренду кімнати у гуртожитку повинно бути виключено період з січня по серпень 2013р. (дана сума заборгованості становить 3200 грн. (8 міс. х 400 грн. = 3200 грн.), тому з відповідача слід стягнути заборгованість по орендній платі за користування кімнатою і плату з відшкодування вартості житлово-комунальних послуг у розмірі\~ 26\~671,58 грн. Частиною 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 1450 гривень судовий збір.

Outcome: partial