Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

20.07.2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить визнати за нею право власності на 1 / 2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS], - як за спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка [PERSON], що помер [INFO] року, мотивуючи свої вимоги тим що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, також просить визнати за нею право власності на 1 / 2 частину цього житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, мотивуючи вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свою частку вищезазначеного домоволодіння, що належать їй, як члену колгоспного двору, вона на даний час не може через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього її права з тієї ж причини - відсутністю правовстановлюючого документу. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області - до суду надіслала заяву про слухання справи за відсутністю її представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача. Згідно ч.3ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - [INFO] року помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER], видане 01.06.2002 року Червоноармійською сільською радою Болрадського району Одеської області, актовий запис №56 (а.с.56); - станом на 14 квітня 1991 року спірний житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS], на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: [PERSON], який помер [INFO], позивач [PERSON], кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 2 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 27.06.2018 року за №1851 (а.с.12); - згідно договору купівлі-продажу від 12.02.1976 року, спадкодавцю [PERSON] належав вищезазначений житловий будинок ( а.с.14); - згідно свідоцтва про укладення шлюбу, позивач [PERSON] ([PERSON]) є дружиною спадкодавця [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу№ 269328, а/з №48, а.с.5), яка уклала шлюб удруге з [PERSON], тому змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 06.06.2004 року, а/з№3, а.с.5), тобто, відповідно до ст.1261 ЦК України, - вона є спадкоємцем за законом першої черги спірного майна; - з технічного паспорту на садибний житловий будинок за №42 від 06.03.2018р., спірне домогосподарство розташоване на [ADDRESS] (а.с.6-11); - згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №41997372 від 11.07.2018 року, позивачу [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену частину житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.16); - згідно відповіді приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] на запит суду від 25.06.2018р., спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] р., - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є його дружина - позивач [PERSON], що прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, на частину спадщини позивач вже має свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в Державному реєстрі за №3978); - відповідно до заяви голови Кубейськоїсільської ради Болградського району Одеської області - сільська рада вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносини, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703. За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, будучи членом колгоспного двору і співвласником житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS], та не може зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються її права як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене її право потребує захисту у судовому порядку. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені судом. Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями (1 / 2 частина яка належала її чоловікові - спадкодавцю [PERSON], що помер [INFO] року, та 1 / 2 частина - їй, позивачу, - як за членам колгоспного двору), підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, а також іншими доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи та які ніким й нічим не спростовані. Відомостей про те, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - не встановлено.

Outcome: approved