Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Уманського краєзнавчого музею про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Зазначає, що вона прийнята на роботу до Уманського краєзнавчого музею на посаду наукового співробітника художнього музею з 15.01.2018 р. За результатами атестації працівників з 01.10.2019 р. переведена на посаду старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу краєзнавства та історії Уманського краєзнавчого музею. Наказом № 16-к від 20.04.2021 р. її звільнено з роботи з 28.04.2021 р. у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним, оскільки при звільненні не враховано вимоги ст. 42 КЗпП України, відповідно до якої, при скороченні чисельності і штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком. Вказані вимоги закону при звільненні не враховано, оскільки вона має фахову освіту та більш високу кваліфікацію в порівнянні з іншими працівниками, які залишились на роботі. Також відповідачу відомо, що вона одинока, у неї немає інших членів родини. Відповідно до норм ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку з із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Однак, в порушення норм даної статті вона не отримувала пропозиції про наявність вакантних посад, як на день вручення попередження «про наступне вивільнення за скороченням штату працівників» у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, так і на день звільнення з роботи за ініціативою адміністрації, оскільки були наявні вільні вакансії, які відповідали її фаховій спеціальності та кваліфікації, зокрема, посада старшого наукового співробітника музею, посада завідувача художнього музею, посада завідувача музею-квартири Н.В. Суровцевої . Крім того, в порушення вимог ст. 43 КЗпП України, її звільнення відбулося без попередньої згоди виборного органу профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею, членом якої вона являється. Вважає, що відповідач грубо порушив законодавство про працю так як вона має всі необхідні кваліфікаційні вимоги до посади старшого наукового співробітника музею: повна вища історична освіта та досвід роботи за відповідним напрямком діяльності. Крім того, за роки її роботи у відповідача дисциплінарних стягнень не мала, а навпаки нагороджувалась відповідачем преміями за гарну роботу та почесною грамотою відділу культури Уманської міської ради. За результатами атестації працівників музею визнана такою, що відповідає займаній посаді. Вказує, що як і на день її звільнення з роботи - 28.04.2021р., так і після звільнення в Уманському краєзнавчому музеї є вакантні посади, які відповідають її фаховій освіті. Це свідчить про те, що у відповідача була можливість перевести її на іншу посаду, яка була вакантною і яка відповідала її фаховій спеціальності та кваліфікації. Незаконними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, адже він просто не враховуючи її професійні якості, проігнорував її, як небажаного працівника. Незважаючи на її сумлінну працю в інтересах музею, відповідач залишив її без роботи. Такі дії відповідача завдали їй значних моральних страждань та принизили її честь, гідність, ділову репутацію. Внаслідок цього погіршився її стан здоров`я. Також через незаконне звільнення з роботи, вона залишилася без засобів до існування, оскільки вона одинока та інших членів сім`ї з самостійним заробітком не має. Моральні збитки оцінює у 20000 гривень. Просить: поновити [PERSON] на посаді старшого наукового співробітника Уманського краєзнавчого музею з 28 квітня 2021 року; стягнути з Уманського краєзнавчого музею на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.04.2021р. до дня поновлення на роботі; стягнути з Уманського краєзнавчого музею на користь [PERSON] 20000 грн. завданої моральної шкоди; стягнути Уманського краєзнавчого музею на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. 25.06.2021 р. на адресу суду від директора Уманського краєзнавчого музею надійшов Відзив на позовну заяву в якому вважає, що викладені в позовній заяві обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, є надуманими та безпідставними, дії адміністрації Уманського краєзнавчого музею під час скорочення чисельності або штату працівників відповідають вимогам чинного законодавства про працю України, а тому подана позовна заява не підлягає до задоволення та позивачем пропущений процесуальний строк звернення до суду. По завершенню проведення місцевих виборів в Україні у жовтні 2020 р., новообрана міська влада, Уманська міська рада, як єдиний засновник Уманського краєзнавчого музею, почала реалізовувати політику, направлену на оптимізацію (економію) місцевого бюджету. Зокрема, засновником в кінці 2020 на початку 2021 року було розпочато ряд реорганізаційних процесів, направлених на жорстку економію бюджетних коштів у сфері освіти та культури, що безпосередньо виразились у ряді рішень, направлених на істотне скорочення кількості робочих місць у закладах культури та освіти міста Умані, у тому числі в Уманському краєзнавчому музеї. Так, 15 січня 2021 року на адресу адміністрації позивача від засновника, Уманської міської ради, надійшов проект штатного розпису Уманського краєзнавчого музею на 2021 рік за підписом начальника відділу культури Уманської міської ради Гейко Тетяни, згідно якого у 2021 році до 01 травня 2021 року передбачається скорочення як чисельності штату, так і місячного фонду заробітної плати позивача, Уманського краєзнавчого музею, а саме: Скорочення чисельності штату: з 38 штатних одиниць до 26,5 шт. одиниць. Скорочення місячного фонду з/п: з 168 253,50 грн. до 124 851,50 грн. В подальшому, рішенням Уманської міської ради від 12 лютого 2021 року № 12-7/8 «Про погодження структури Уманського краєзнавчого музею», було остаточно затверджено: факт скорочення чисельності працівників; факт скорочення місячного фонду заробітної плати працівників Уманського краєзнавчого музею; граничний термін проведення реорганізації. Після ознайомлення 15 січня 2021 року із проектом кошторису Уманського краєзнавчого музею на 2021 рік, в якому передбачалось не тільки скорочення на третину кількості працівників, але і граничний термін проведення вивільнення працівників - 01 травня 2021 року, з метою дотримання строків, передбачених чинним трудовим законодавством України, зокрема, передбаченого ст. 49-2 КЗпП України двомісячного терміну персонального попередження працівників про наступне вивільнення, а також передбаченого ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» тримісячного терміну надання первинним профспілковим організаціям інформації щодо намічуваних звільнень та причини наступних звільнень, на підставі ст. 64 Господарського кодексу України, частина 3 якої передбачає, що «Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис», адміністрацією відповідача 19 січня 2021 року був виданий наказ № 10-о «Про розроблення проекту структури та штатного розпису Уманського краєзнавчого музею», згідно якого визначено вивести зі штату посади у кількості 12,5 штатних одиниць, у тому числі вивести зі штату 2 одиниці старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу краєзнавства та історії, де працювала позивач за позовом. Також, як згадувалось вище, з метою дотримання передбаченого ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» трьохмісячного строку надання Інформації, 28 січня 2021 року адміністрація відповідача звернулась до первинної профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею із поданням «Про розроблення проекту структури і штатного розпису та попередню згоду на скорочення чисельності та штату працівників Уманського краєзнавчого музею». Наступного дня, 29 січня 2021 року, Первинна профспілкова організація Уманського краєзнавчого музею надала згоду на заплановану до 01 травня 2021 року реорганізацію структури Уманського краєзнавчого музею, а також на вивільнення працівників внаслідок скорочення чисельності або штату. У подальшому, 15 лютого 2021 року, адміністрація відповідача отримала наказ Уманської міської ради № 12 «Про виконання рішення», в якому наказано директору Уманського краєзнавчого музею здійснити комплекс заходів, пов`язаних зі скороченням чисельності або штату працівників. Цього ж дня, 15.02.2021 року, адміністрацією відповідача видано наказ «Про внесення змін до штатного розпису та скорочення штату і чисельності працівників Уманського краєзнавчого музею», згідно якого: «попередити нижче поіменованих працівників про наступне звільнення 28.04.2021 р. згідно п. 1 ст. 40 у зв`язку із виведенням із штатного розпису їх посад: ... [PERSON] ...». Під наказом від 15.02.2021 р. № 8-к проставлений підпис позивача про ознайомлення з його текстом. Цього ж дня, на виконання зазначеного наказу, адміністрація відповідача звернулась до первинної профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею із поданням «Про надання згоди на звільнення працівників на підставі п. 1 ст.40 КЗпПУ у зв`язку зі скороченням штату і чисельності працівників». Згідно письмового повідомлення від 15 лютого 2021 року, первинна профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею надала згоду на скорочення 12 працівників, серед яких зазначена позивачка за позовом [PERSON] . В подальшому, адміністрацією відповідача 20 квітня 2021 р. був виданий наказ "Про звільнення", в якому проставлений підпис позивача про ознайомлення з його змістом. При визначенні конкретних працівників, які підпадають під скорочення, адміністрація відповідача суворо дотримувались вимог ст.ст. 42, 43, 49-2, 49-4 Кодексу законів про працю України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів». При цьому, відповідно до вимог ст. 116, ст. 47 КЗпП України, 28 квітня 2021 р. (на день звільнення) [PERSON] , старшому науковому співробітнику науково-дослідного відділу краєзнавства та історії, були проведені усі необхідні нарахування та виплати (в т.ч. вихідну допомогу в розмірі, встановленому чинним законодавством) грошову компенсацію за 8 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 15.01.2021 р. по 28.04.2021 р., і вихідну допомогу в розмірі одної середньомісячної заробітної плати відповідно до статті 44 КЗпП України. Окрім того, був зроблений запис в особовій картці працівника (типова форма № П-2), з яким 28 квітня 2021 року [PERSON] ознайомлено під підпис із зазначенням дати. Відповідно до ст. 47 КЗпП України у день звільнення 28 квітня 2021 р., [PERSON] видано під підпис належно оформлену трудову книжку. Крім зазначеного, не відповідає дійсності і твердження позивача про порушення відповідачем її переважного права на залишення на роботі, як працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, оскільки єдина особа що залишилась на посаді старшого наукового співробітника, [PERSON] , також має вищу історичну освіту, закінчила у 1983 році Київський державний університет ім. Т.Г. Шевченка за спеціальністю "історик, вчитель історії, суспільствознавства", має стаж музейної роботи з 1976 року по даний час, 1986 року по 2013 рік працювала на посаді завідувача відділу історії, має сертифікати та свідоцтва підвищення кваліфікації, в 1985 році обрана головою первинної профспілкової організації музею, за час роботи не має дисциплінарних стягнень, володіє іноземною (французькою) мовою, що надає їй можливість проведення екскурсій для іноземних делегацій та відвідувачів, як по Уманському краєзнавчому музею, так і по місту Умані, окрім того, має II групу інвалідності довічно, а тому має переважне право на залишення на роботі у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників, як особа, що має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Відповідно, також не відповідає дійсності твердження позивача про порушення відповідачем її переважного права на залишення на роботі як одинокої особи, в сім`ї якої немає інших працівників з самостійним заробітком, оскільки, по-перше, позивачка не є особою що має сім`ю, так як сім`я визначається групою людей, а по-друге, факт одинокої особи згідно вимог чинного законодавства не враховується при скороченні працівників. Що стосується твердження [PERSON] про те, що їй не було запропоновано іншої роботи на тому самому підприємстві, в установі, організації, необхідно зазначити, що ні на момент попередження про наступне вивільнення, ні на момент складання даного відзиву на позовну заяву в Уманському краєзнавчому музеї відсутні вільні вакансії за відповідною професією чи спеціальністю позивача, чи інша вакантна робота, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, тощо. Просимо врахувати, що за три роки роботи в музеї за систематичне невиконання та неналежне виконання посадових обов`язків [PERSON] - старший науковий співробітник, була притягнута до дисциплінарних відповідальностей у вигляді доган, чому передував ряд наказів та розпоряджень про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. До працівника застосовувались заходи дисциплінарного стягнення з додержанням порядку їх застосування, але це не дало позитивних наслідків. Також слід зазначити, що [PERSON] і раніше, з 10 серпня 1994 р. по 11 червня 1997 р., працювала на посаді молодшого наукового співробітника Музею культури та побуту Уманщини - відділу Уманського краєзнавчого музею. За час роботи мала З попередження, 6 доган в тому числі за невиконання плану роботи, планових показників, низьку продуктивність праці, грубе порушення трудової дисципліни, «Про викрадення експонатів та наказання виновних», внаслідок чого була звільнена 11 червня 1997 року у зв`язку із змінами в організації виробництва згідно п.1 ст.40 КЗпП України (Наказ №40 від 10.06.1997 р.). Після звільнення у 1997 році вона подавала до суду заяву про поновлення на роботі, але судом на роботі поновлена не була. Просить відмовити у задоволенні позову, крім того, з урахуванням положень ст. 233 КЗпП України. 05.07.2021 р. від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла Відповідь на відзив в якій зазначає, що відповідач надав суду копії документів, які обґрунтовують дії адміністрації в ході звільнення позивача з роботи, однак деякі документи викликають сумніви у їх достовірності, оскільки в ході реорганізації та на момент звільнення позивачки з роботи накази для ознайомлення не надавались. Тобто, один і той самий листок з підписами працівників про ознайомлення прикріплено до всіх наказів відповідача. При звільненні з роботи позивачу наказ про звільнення не вручався і для ознайомлення не надавався. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача надати їй наказ про звільнення з роботи, довідку про середній заробіток, штатний розпис «діючий» та штатний розпис «новий», однак їй було відмовлено. Відповідач не надав у розпорядження суду «штатний розпис», який існував до затвердження нового, що унеможливлює здійснення аналізу наявності посад «наукового співробітника» та «старшого наукового співробітника» музею до та після скорочення штату працівників. Також у відзиві на позовну заяву не вказано скільки посад «наукового співробітника», «старшого наукового співробітника» було у штаті музею до скорочення і скільки залишилось після скорочення, кого саме звільнено, а кого залишено на посадах «наукового співробітника», «старшого наукового співробітника» та чому саме цим працівникам надано перевагу в залишенні на роботі в порівнянні з позивачкою, тому позивачка вважає, що дане питання підлягає вивченню і розгляду судом. Відповідач зазначає про відсутність вільних посад, однак поза увагою відповідача залишились вільні вакантні посади «старшого наукового співробітника музею», «завідувача художнього музею», «завідувача музею-квартири Н.В. Суровцової », на які вказувала позивач у позовній заяві, не обґрунтовано, чому позивачці не пропонувались ці та інші вільні посади в музеї, які відповідають фаховій освіті і досвіду позивачки. Відповідач посилається на співробітника музею [PERSON] , яка начебто єдина залишилась на посаді «старшого наукового співробітника музею», має переважне право залишення на посаді через тривалий безперервний стаж з 1976 року та інвалідність. Зазначено, що вказана особа має сертифікати і свідоцтва підвищення кваліфікації, однак не вказано, які це сертифікати і які свідоцтва про підвищення кваліфікації. А чи має [PERSON] однаковий рівень кваліфікації з позивачкою відповідач не вказав. Слід зазначати, що [PERSON] є особою пенсійного віку та отримує пенсію, тобто, має дохід. А позивачка іншого доходу крім заробітної плати в музеї не має та у позовній заяві зазначила, що є одинокою, не має інших членів родини із самостійним заробітком, тому саме позивач має переважне право залишення на посаді, а не [PERSON] . Позивач вважає, що при її звільненні вимоги ст. 42 КЗпП України відповідачем трубо порушено. Наданий відповідачем відзив на позовну заяву не спростовує і не заперечує грубі порушення відповідача під час звільнення позивача за скороченням штату працівників. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15.01.2018 р. [PERSON] прийнято на посаду наукового співробітника Художнього музею (Уманського краєзнавчого музею); 01.10.2019 р. переведена на посаду старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу краєзнавства та історії (а.с.10-11). Директором Уманського краєзнавчого музею Відділу культури Уманської міської ради 19.01.2021 р. видано Наказ за № 10-о «Про розроблення проекту структури та штатного розпису Уманського краєзнавчого музею». Наказ видано відповідно до ст. 64 ГКУ, ст.ст. 25, 26, 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 10 ЗУ «Про музеї та музейну справу», Положення про відділ культури Уманської міської ради у новій редакції, затвердженого рішенням Уманської міської ради від 17.02.2017 р. № 4.10-25/7, рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 26.04.2018 р. № 166 «Про затвердження Статуту Уманського краєзнавчого музею» (нова редакція). Згідно Наказу визначено: 1) розробити проект структури Уманського краєзнавчого музею та загальну чисельність штатних одиниць на 2021 рік, станом на 01.05.2021 р., в кількості 26,5 штатних одиниць; 2) вивести із 01.05.2021 р. структурні підрозділи Уманського краєзнавчого музею: Науково-дослідний відділ краєзнавства та історії - 6 штатних одиниць, Відділ фондів - 2 штатні одиниці, Відділ - Музей діячів літератури та мистецтв Уманщини - штатні посади відсутні, Відділ - Музей культури та побуту Уманщини - 1 штатна одиниця, Відділ - Музей-квартира Н.В. Суровцової - штатні посади відсутні, Відділ - Художній музей - 3 штатні одиниці, Виробничо-технічний персонал - 21 штатна одиниця, Адміністрація музею без назви відділу - 5 штатних одиниць; 3) ввести з 01.05.2021 р. нові структурні підрозділи Уманського краєзнавчого музею: Апарат управління - 3 штатні одиниці, Служба господарського забезпечення -12,5 штатних одиниць, Науково-дослідний відділ - 4 штатні одиниці, Відділ фондів - 2 штатні одиниці, Художній відділ - 3 штатні одиниці, Музей культури та побуту Уманщини -1 штатна одиниця, Музей - квартира Н.В.Суровцової - 1 штатна одиниця; 4) вивести посади: Заступник директора з господарської роботи - 1 штатна одиниця, Завідувач канцелярії - 1 штатна одиниця, Адміністратор - 1 штатна одиниця, Старший науковий співробітник науково-дослідного відділу краєзнавства та історії - 2 штатні одиниці, Старший музейний доглядач - 1 штатна одиниця, Музейний доглядач - 4 штатні одиниці, Прибиральник службових приміщень - 1 штатна одиниця, Сторож II кл. - 1,5 штатних одиниць; 5) ввести посаду заступник директора з адміністративно-господарської роботи. Тобто, під скорочення чисельності штату підпало 4 штатних одиниці Науково-дослідного відділу та виведено із штату 2 посади старшого наукового співробітника Науково-дослідного відділу. 28.01.2021р. директором Уманського краєзнавчого музею внесено на розгляд голові первинної профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею Подання про розроблення проекту структури і штатного розпису та попередню згоду на скорочення чисельності та штату працівників Уманського краєзнавчого музею, що зазначений вище в Наказі від 19.01.2021 р. № 10-о Уманського краєзнавчого музею. 29.01.2021р. головою первинної профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею надано Повідомлення в якому зазначено, що первинна профспілкова організація ухвалила рішення про надання згоди на заплановану реорганізацію структури музею та затвердження нового штатного розпису, а також на вивільнення працівників внаслідок скорочення чисельності або штату. Рішенням 7 сесії VIII скликання Уманської міської ради № 12-7/8 від 12.02.2021 р. погоджено структуру Уманського краєзнавчого музею та загальну чисельність штатних одиниць на 2021 рік, станом на 01.05.2021 р., в кількості 26,5 штатних одиниць. 15.02.2021 р. Штатний розпис Уманського краєзнавчого музею на 2021 рік, станом на 01.05.2021р. (нова редакція), затверджено в.о. начальника, головним спеціалістом відділу культури Уманської міської ради 15.02.2021р., погоджено начальником фінансового управління Уманської міської ради 16.02.2021р., рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради 26.02.2021р. Наказом директора Уманського краєзнавчого музею Відділу культури Уманської міської ради № 8-к від 15.02.2021 р. введено в дію з 01.05.2021 р. штатний розпис (нова редакція) Уманського краєзнавчого музею у кількості 26,5 штатних одиниць. Виведено та введено посади працівників згідно Наказу директора Уманського краєзнавчого музею Відділу культури Уманської міської ради № 10-о від 19.01.2021 р. «Про розроблення проекту структури та штатного розпису Уманського краєзнавчого музею». 15.02.2021р. директором Уманського краєзнавчого музею Відділу культури Уманської міської ради голові первинної профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею внесено на розгляд Подання про надання згоди на звільнення працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату і чисельності працівників. 15.02.2021р. головою первинної профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею подано Повідомлення директору Уманського краєзнавчого музею Відділу культури Уманської міської ради, згідно якого профспілкова організація на своєму засіданні ухвалила рішення про надання згоди на звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату та чисельності працівників Уманського краєзнавчого музею: «... [PERSON] ...». 24.02.2021 р. старшого наукового співробітника Уманського краєзнавчого музею [PERSON] письмово (під підпис) повідомлено про вивільнення внаслідок скорочення чисельності або штату працівників з 28.04.2021 р., у зв?язку зі змінами в організації виробництва і праці та зміну істотних умов праці з 01.05.2021 р. в зв?язку з реорганізацією структури Уманського краєзнавчого музею. 20.04.2021 р. директором Уманського краєзнавчого музею Відділу культури Уманської міської ради видано Наказ № 16-к Про звільнення. З наказом ознайомлені: «... [PERSON] ...». 28.04.2021 р. [PERSON] звільнено із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно довідки первинної профспілкової організації Уманського краєзнавчого музею від 24.06.2021 р. засвідчено, що на момент попередження і звільнення працівників Уманського краєзнавчого музею, у штатному розписі вільні вакантні посади відповідно кваліфікації працівників відсутні, переведення їх на іншу посаду неможливе. В позовній заяві позивач посилається на наявність у неї переважного права на залишення на посаді, оскільки вона має повну вищу історичну освіту, досвід роботи, отримала грамоту за сумлінну працю та брала участь в авторських передачах, складала тексти, розробляла сценарії і брала участь у створенні авторського телепроекту, однак, як вбачається з відзиву відповідача, останній вказує, що єдина особа, що залишилась на посаді старшого наукового співробітника, [PERSON] , також має вищу історичну освіту, закінчила у 1983 році Київський державний університет ім. Т.Г. Шевченка за спеціальністю «історик, вчитель історії, суспільствознавства», має стаж музейної роботи з 1976 року по даний час, 1986 року по 2013 рік працювала на посаді завідувача відділу історії, має сертифікати та свідоцтва підвищення кваліфікації, в 1985 році обрана головою первинної профспілкової організації музею, за час роботи не має дисциплінарних стягнень, володіє іноземною (французькою) мовою, що надає їй можливість проведення екскурсій для іноземних делегацій та відвідувачів, як по Уманському краєзнавчому музею, так і по місту Умані, окрім того, має II групу інвалідності довічно, а тому має переважне право на залишення на роботі у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників, як особа, що має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Позивачем не надано суду протилежних доказів стажу роботи, підвищення кваліфікації, сертифікатів, тощо. Згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом в тому числі у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Вимогами частини 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частинами 1-3 статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Як встановлено, ч.1, 2 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed