Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду із позовом до [PERSON] селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], яка померла 29 листопада 2016 року. У позовній заяві зазначено, що мати позивачки [PERSON] померла 29 листопада 2016 року. За життя, а саме 15 липня 2013 року, [PERSON] на користь позивачки був складений заповіт на все майно, яке належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Інші спадкоємці за законом, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні, у встановлений строк спадщини не прийняли, за визначенням додатково строку для подання заяви у нотаріальну контору звертатися не будуть та будь-яких заперечень щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я позивачки не мають, що підтверджується їхніми нотаріально посвідченими заявами. Після смерті [PERSON] - позивачка [PERSON] не звернулася у визначений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В даний час бажає оформити право власності на спадкове майно, як спадкоємець за заповітом, однак не може цього зробити через те, що не подала заяви до нотаріальної контори протягом строку, встановленого ст.1272 ЦК України. Строк подачі заяви нею пропущено через те що перебувала на роботі за межами України. Просила позов задовольнити, визначити їй додатковий строк три місяці - для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. У судове засідання позивачка, представник позивачки не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у їх відсутності. Просили позов задовольнити та визначити позивачці [PERSON] додатковий термін, тривалістю три місяці для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] селищної ради у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника сільської ради, позов визнав повністю. За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обовязком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 липня 2015 року у виконавчому комітеті [PERSON] селищної ради, секретарем Букачівської селищної ради [PERSON], було посвідчено заповіт від імені [PERSON], реєстровий №58 відповідно до якого вона все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде їй належати за законом на день смерті заповіла дочці [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] померла 29 листопада 2016 року в с.Букачівська Слобода Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №240105, виданим 01 грудня 2016 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії VI-УР № 713603, виданим 13 жовтня 1964 року, де в графі мати зазначена [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON], серія ІV-НО №317673, виданим Новосвітським п/с Старобешівського району Донецької області відповідно до якого після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском піврічного терміну на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до довідки №951, виданої 13 липня 2017 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради, останнім постійним місцем проживання [PERSON], [INFO] було с.Букачівська Слобода, вул.Богдана Лепкого, 82, Рогатинського району. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] 15.07.2013 року, реєстровий №58 - не змінений і не відмінений. На день смерті [PERSON] проживала одна. Відповідно до нотаріально посвідчених заяв [PERSON], [PERSON], їм відомий зміст заповіту посвідченого 15.07.2013 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] селищної ради [PERSON] за реєстровим №58, від імені [PERSON] У визначений законом шестимісячний термін вони із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Будь-яких заперечень щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] не мають. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк, якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. За частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Відповідно до розяснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через те, що в період, визначений законом для прийняття спадщини, вона перебувала за межами України через що не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори. На підставі наведеного позов слід задовольнити визначити [PERSON], [INFO], жительці м.Івано-Франківська, вул.Тисменицька, 240/76 в - додатковий строк три місяці - з часу набрання рішенням суду законної сили - для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась внаслідок смерті [PERSON], яка померла 29 листопада 2016 року.

Outcome: approved