Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач), треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,42 га. Позивач прийняв спадщину [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майно, оскільки постійно проживав з спадкодавцем на час смерті однією сім`єю. Однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. У зв`язку з цим позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у справі призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач подав телефонограму, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач надіслав листа, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника. Треті особи подали до суду заяви про визнання позову та розгляд справи в їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09 листопада 2000 року серії [NUMBER] (а.с. 5). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження від 20 серпня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,42 га, що знаходиться на території Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 024105 від 26 серпня 2002 року (а.с. 11). Згідно з довідкою Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 29 липня 2019 року № 535, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В господарстві проживала з [PERSON] (позивач), [PERSON] , [PERSON] (треті особи) (а.с. 9). Відповідно до довідки Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 23 березня 2020 року № 157 позивач вступив у фактичне володіння і управління спадковим майном своєї померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до змісту листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву від 06 травня 2020 року № 565/01-24, що надійшов у відповідь на запит суду, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 53). Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 серпняо 2019 року (вих. № 690/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, що знаходиться на території Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину [PERSON] , вступивши у фактичне володіння і управління спадковим майном, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на стадкове майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом права власності. За приписом ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Державний акт, виданий після смерті спадкодавця, враховуючи прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документа на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем та третіми особами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачем та третіми особами, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved