Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] 07.07.2021 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.05.2002 між сторонами зареєстровано шлюб у Межирічківській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації шлюбу було зроблено актовий запис за №5. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Позивач зазначила, що шлюбні стосунки між ними фактично припинені з квітня 2019 року в зв`язку з несумісністю характерів, вони мають різні погляди на життя, між ними відсутні взаєморозуміння. Позивач зазначає, що з відповідачем не ведуть спільного господарства та не проживають разом в одному будинку. Позивач вважає, що подальше спільне життя між ними та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. До подання позову про розірвання шлюбу нею вчинялись дії щодо примирення з відповідачем для збереження шлюбу, однак такі дії були марними. Позивач просить суд не вживати заходів до примирення подружжя, оскільки у них відсутнє взаєморозуміння. Розірвати шлюб в органах РАЦС не можливо так як мають неповнолітню дитину. Спір відносно поділу спільного майна відсутній. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.ст. 104-105, 110-112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Ухвалою суду від 22.07.2021 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку 23.07.2021 SMS-повідомлення з текстом судової повістки (а.с. 26); подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати, зазначила, що з відповідачем не проживає однією сім`єю з квітня 2019 року, після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на « [PERSON] » (а.с. 31). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України; подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення, зазначив, що з позивачем не проживає однією сім`єю з квітня 2019 року (а.с. 29). Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Межирічківській сільській раді Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис за №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 05.08.2002 Межирічківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 9). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.07.2008 виконавчим комітетом Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 10). Як вбачається з довідки Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області №352/16-18 від 06.07.2021, позивач постійно проживає по [ADDRESS] , до складу сім`ї позивача входить син [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають з квітня 2019 року, спору про місце проживання дитини не мають. Згідно наданих сторонами заяв збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу, в позовній заяві просила змінити їй прізвище на дошлюбне, тому суд вважає за необхідне змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 454 грн. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" згідно квитанції КБ "Приватбанк" №0.0.2186634112.1 від 07.07.2021 (а.с. 4), а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку із задоволенням позову, покладається на відповідача. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved