Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання нікчемним заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 17.04.2014р., за реєстровим № 666. В позові він вказав, що є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження. 28.04.2014р. його мати [PERSON] померла. 21.05.2014р. він звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, до складу якої входить частка квартири [ADDRESS]. Приватний нотаріус [PERSON] повідомила його, що [PERSON] оформила 17.04.14р. заповіт на користь [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. 17.04.2014р. у день посвідчення заповіту, той же нотаріус посвідчив довіреність, реєстровий № 667, згідно якої [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в державних та інших підприємствах, установах та організаціях, правоохоронних органах, з правом розпоряджатися рахунками, отримувати витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримання техпаспорту на квартиру, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на квартиру, та з наданням інших прав. Вважає, що заповіт був складений із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки не був прочитаний та не підписаний [PERSON], що є підставою для визнання його нікчемним. Той факт, що заповіт не був підписаний [PERSON] підтверджується записом нотаріуса в ньому. Але, конкретні причини, через які вона, нібито, не змогла підписати зазначений документ не відомі і нотаріусом в посвідчувальному написі не зазначені. При цьому, у зазначеній вище довіреності нотаріус вказав, що довірителька не змогла підписати довіреність через похилий вік, а в посвідчувальному написі в заповіті зазначила, що нібито, [PERSON] не змогла підписати заповіт у зв`язку із хворобою, але якою не зазначила. Також, з посвідчувального напису в заповіті вбачається, що [PERSON] не змогла особисто прочитати його текст, але причини нотаріусом не наведені. Таким чином вважає, що нотаріусом не дотримані вимоги щодо порядку посвідчення заповіту. Крім того, його мати не володіла українською мовою, що підтверджується заявою до УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя від 10.12.2008р., актом технічного обстеження домоволодіння на водокористування від 22.07.2008р., а також заповітом, складеним [PERSON] у 1995 році на його ім.»`я . Отже, вона не могла розуміти зміст оспорюваного заповіту. Він постійно проживав зі своєю матір`ю, аж до її смерті, що підтверджується довідкою від 21.06.2014р. виданою Єдиною абонентською службою Центру обслуговування абонентів. [PERSON] не мала будь-яких фізичних вад, які б не давали можливості їй прочитати та підписати документи, вона була письменною, була здатна писати та до дня посвідчення заповіту підписувала документи. Зокрема, [PERSON] 22.03.2014р. підписала два попередні договори про продаж та придбання квартири. На підставі її заяви від 29.03.2013р. Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області було сформовано та надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19958086 від 03.04.2014р. Таким чином, обгрунтованих причин для підписання заповіту іншою особою замість заповідача та без особистого прочитання останнім не було. У його матері не було жодних підстав, причин чи мотивів складати заповіт на користь [PERSON] чи інших осіб. Про намір скласти заповіт вона не повідомляла. Крім того, [PERSON], який був свідком посвідчення заповіту, є членом сім`ї відповідача [PERSON] Він проживає та зареєстрований разом з відповідачем, тобто, ця особа не могла бути свідком. Також, згідно запису в заповіті він був, нібито, зачитаний вголос о 18:15 год., тобто вже після закінчення робочого дня нотаріуса. Заповіт, складений з порушенням вимог закону щодо його посвідчення є нікчемним, тобто таким, що не потребує додаткового визнання його недійсним. Підписання заповіту іншою особою замість заповідача можливе лише за умови наявності у заповідача фізичної вади, хвороби або існування іншої причини/ неписьменності/, які безпосередньо впливають на його здатність підписувати документ. Похилий він не є підставою для підписання заповіту іншою особою. Таким чином вважає, що заповіт був складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним. Просить визнати нікчемним заповіт [PERSON] складений на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 17.04.2014р., зареєстрований в реєстрі за № 666. Представник відповідача заперечував проти позову, суду пояснив, що оспорюваний заповіт складений без порушення вимог щодо його форми та посвідчення. Форма заповіту відповідає вимогам ст.. 1247 ЦК України. У заповіті зазначено час та місце його складання, в присутності двох свідків, текст прочитано уголос, підписано іншою особою в присутності заповідача У хв.»язку з хворобою заповідача та за його дорученням і в його присутності, після прочитання заповіту нотаріусом , у присутності двох свідків та заповідача, заповіт підписано [PERSON], що відповідає вимогам ст.. 207 ч.4 ЦК України. Про причини, з яких заповідач не мала змоги самостійно прочитати та підписати заповіт, зазначено у тексті заповіту та у посвідчу вальному написі. Свідок [PERSON] не є близьким родичем та членом сім»ї [PERSON], та доказів про це представником позивача суду не надано. Просив в позові відмовити. 3-тя особа приватний нотаріус [PERSON] суду пояснила, що 17.04.14р. до неї в нотаріальну контору, у супроводі [PERSON] звернулася [PERSON], [INFO] з бажанням посвідчити заповіт. В розмові з нею , [PERSON] забажала скласти заповіт на ім.»я [PERSON], оскільки він опікувався нею та допомагав. Вона посвідчилася в її дієздатності, оскільки [PERSON] відповідала на її запитання, читко викладала свою волю. У зв»язку зі слабкістю та тремтінням руки, заповідачка не могла підписати власноручно заповіт. Вона запропонувала їй вчинити зазначені нотаріальні дії відповідно ст.ст. 56, 58 Закону УКраїни « Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій від 22.02.12р. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно чи за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Якщо заповідач внаслідок фізичної вади, хвороби або будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою особою. На бажання заповідача, а також у випадку, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися не менше ніж при двох свідках. Свідками не можуть бути особи, на користь яких складено заповіт, члени сім»ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків. Свідки, при яких посвідчується заповіт, зачитують його у голос та ставлять свій підпис на ньому. Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини не може власноручно підписати документ, то за її дорученням, у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причинр з яких фізична особа не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та посвідчу вальному написі. Якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору, або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що робить відповідну відмітку. Текст заповіту до його підписання був зачитаний уголос [PERSON] запрошеними свідками, а після узгодження та прочитання тексту заповіту у голос нотаріусом, у зв.»язку з хворобою заповідача підписано іншою особою [PERSON] [PERSON], який був запрошеним свідком, не є членом родини [PERSON] та його близьким родичем., про це вона з»ясовувала в ході бесіди зі свідками. [PERSON] дзвонила свідкам з телефону [PERSON] та просила їх приїхати до нотаріальної контори для засвідчення заповіту. [PERSON] підписував заповіт за її дорученням. Вважає, що заповіт по формі та посвідченню відповідає вимогам закону. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, свідків, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч. 1ст. 1234 ЦК України). Статтею 1247 ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту: - заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення;. - заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; - якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; - заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу; - заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо заповідач не може підписати заповіт внаслідок хвороби або фізичної вади, за його дорученням і в його присутності дозволяється підписання заповіту іншою особою. Підпис цієї особи засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на здійснення нотаріальних дій. Поряд із посвідченням підпису, нотаріус зобов'язаний також в тексті заповіту зазначити причини, які зумовили необхідність підписання заповіту третьою особою (ч. 4 ст. 207 ЦК). Недотримання цих вимог є підставою для визнання заповіту недійсним. За приписами п. 5 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р. і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595, якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Відповідно до ст. 1248 ЦК України\~\~нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). На підставі ЗУ «Про нотаріат»» , під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Зміст коментованої статті передбачає три підстави для залучення свідків при посвідченні заповіту: бажання заповідача, неможливість заповідача через фізичні вади самостійно прочитати заповіт (абзац третій ч. 2 ст. 1248 ЦК); посвідчення заповіту здійснюється посадовими, службовими особами, перерахованими у частинах 1 - 6 ст. 1252 ЦК. Аналіз вказаних норм позволяє зробити висновок, що заповіт - це одностороння угода, в якій викладено особисте розпорядження громадянина щодо переходу на випадок його смерті права власності на належне йому майно до інших осіб. Заповіт складається у письмової формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, його підписує інша особа, в присутності заповідача та нотаріуса, що засвідчується у відповідному порядку із зазначенням причин, за яких текст заповіту не міг підписати заповідач власноруч; має бути посвідчений нотаріусом або уповноваженою на це посадовою особою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз'яснено, що заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], що підтверджено його копією свідоцтва про народження. Їм обом на праві спільної сумісної власності належить кв. 70 в буд. 1 а по вул.. Яценко в м.Запоріжжі, на підставі свідоцтва про право власності 1639, виданого 15.08.94р., виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської районного ради, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.04.2014р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину квартири. Позивач є спадкоємцем 1 черги після смерті матері. 21.05.2014р. він звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, до складу якої входить частка квартири [ADDRESS]. Приватний нотаріус [PERSON] повідомила його, що [PERSON] оформила 17.04.14р. заповіт на користь [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. З копії заповіту від 17.04.14р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] У зв»язку з хворобою заповідача [PERSON], за особистим проханням заповідача, в його присутності та присутності нотаріуса та двох свідків, після прочитання тексту заповіту вголос, текст заповіту підписав [PERSON] Заповіт посвідчено о 18 год 15 хв., записано зі слів заповідача та зареєстровано в реєстрі за номером 666 З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що в цей день йому зателефонувала [PERSON] та запросила приїхати до нотаріальної контори, де пояснила, що хоче засвідчити свій заповіт на ім.»я [PERSON] Вона хворіла та в неї тряслися руки і тому вона не могла власноручно підписати заповіт. Він погодився підписати заповіт за неї. [PERSON] була адекватна, розмовляла, відповідача на запитання. Нотаріуса та виражала йому свою волю на укладання заповіту ім»я [PERSON] Також при посвідченні заповіту на вимогу заповідача були присутні ще 2 свідка. Після оголошення заповіту, [PERSON] не заперечувала та в неї не було зауважень і він підписав його за не, на її прохання. Свідок [PERSON] пояснила суду, що в той день [PERSON], яку вона знає з 2004р. , запросила її до нотаріуса як свідка при посвідченні заповіту. Вона хотіла скласти заповіт на ім.»я [PERSON], який допомагав їй. Був також присутній [PERSON] та ще один свідок прізвище якого вона не запам»ятала. Нотаріус роз»яснила їм, що вони є свідками та встановила їх особи, після чого [PERSON] відповідала на її запитання У [PERSON] тремтіли руки та вона не могла самостійно підписати заповіт.. Вони прочитали заповіт вголос, а потім [PERSON] підписав його за [PERSON] Вони підписали заповіт як свідки. Нотаріус [PERSON] пояснила суду, що оскільки через хворобу заповідач особисто не могла прочитати та підписати заповіт,, то посвідчення заповіту за її бажанням відбувалося в присутності двох свідків іншою особою [PERSON], після прочитання його вголос, в її присутності та в присутності нотаріуса, що відповідає вимогам хакону. Хворобливий стан заповідача 17.04.14р. підтверджено медичною картою стаціонарного хворого 3-ї міської лікарні, згідно якої, [PERSON] в цей день ввечері була госпіталізована до лікарні. Таким чином, оспорюваний заповіт складений без порушення вимог зодо його форми та посвідчення. Форма заповіту відповідає вимогам ст.. 1247 ЦК України. У заповіті зазначено час та місце його складання, в присутності двох свідків, текст прочитано уголос, підписано іншою особою в присутності заповідача Заповідачу роз»яснино зміст ст.. 1231, 1248, 1254, 1307 ЦК України. У хв.»язку з хворобою заповідача та за його дорученням і в його присутності, після прочитання заповіту нотаріусом , у присутності двох свідків та заповідача підписано [PERSON], що відповідає вимогам ст.. 207 ч.4 ЦК України. Про причини, з яких заповідач не мала змоги самостійно прочитати та підписати заповіт, зазначено у тексті заповіту та у посвідчу вальному написі. Доводи позивача про те, що свідок [PERSON] є близьким родичем [PERSON] нічим не підтверджені. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed