Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

10 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, після уточнення та зменшення позовних вимог, просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] з нею за місцем її реєстрації: [ADDRESS] ; надати їй дозвіл на виїзд разом з нею її сина, [PERSON] , [INFO] , за межі України, без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] до повноліття дитини до Республіки Чилі та дозволити їй без згоди батька [PERSON] , оформлювати документи для тимчосового виїзду або супроводу неповнолітнього [PERSON] , [INFO] за межі України, у тому числі, до Республіки Чилі до досягення ним повноліття. Позов мотивований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося в зв`язку з тим, що відповідач не виконував свої обов`язки як чоловіка та батька, проявляв агресію, вчиняв соральне та фізичне насильство по відношенню до відповідача та їх дитини. Рішенняс Чернігівськоо районного суду від 23 січня 2017 року шлюб розірвано. Судовий наказом Чернігівського районного суду від 02.09.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини. Дитини проживає разом з маті`рю, знаходиться повністю на її утриманні. З моменту розірвання шлюбу відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не виходить на зв`язок, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, тобто ухиляється від виховання їх спільного сина. Позивач неодноразово намагалася зв`язатися з відповідачем, але останній ігнорує та не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Ухвалою судді від 11 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. 08 липня 2021 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області закрито підтовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи - Органу опіки і піклування в особі Чернігівської районної державної адміністрації у судове засідання не з"явився. Представник Служби справах дітей Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що батька дитини давно ніхто не бачив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечувала, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.160, ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2010 року, який розірваний згідно заочного рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року (а.с.12) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.8) Відповідно до довідки виконкому Киселівської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області № 296 від 01 червня 2021 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] , братом [PERSON] , сином [PERSON] , батьком дитини [PERSON] , дружиною брата [PERSON] . [PERSON] , 1984 року народження зареєстрований, але не проживає за вищевказаною адресою. (а.с.10) Згідно копії листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) від 11 травн 2021 року № 22423 вбачається, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 65340841 по судовому наказу № 2-н/748/133/19 від 16 квітня 2021 року, який видано Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14) Заборгованість зі сплати аліментів станом на 31 грудня 2020 рку складає 41 309,18 грн. (а.с. 16) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання №498 від 01 червня 2021 року, проведеного за місцем реєстрації та проживання матері [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , встановлено що, мати належним чином виконує батьківські обов"яки, підтримує порядок в будинку, дитина забезпечена необхідними меблями, речами, взуттям. письмовим приладдям, іграшками, книжками, має ноутбук. На момент обстеження, батька дитини [PERSON] в будинку не було, особистих речей комісія також не виявила (а.с.11) За висновком Служби справах дітей Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області є доцільним проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матірю [PERSON] , 1990 року народження, яка зареєстрована у [ADDRESS] , що затверджено рішенням виконавчого комітету Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 13 серпня 2021 року за № 93. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.02.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.1 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні питання про місце проживання дитини суд, оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , повністю погоджується з висновком Служби справах дітей Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області щодо доцільності визначення місця проживання дитини з матір`ю. Крім того, суд зауважує, що батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у її вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Частиною 2 статті 150 СК України закріплено обов`язок батьків щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 № 231 оформлення паспорта (проїзного документа) здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Позивачка уклала шлюб 4 червня 2021 року з громадянином республіки Чілі [PERSON] , про що надала копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Як зазначила у судовому засіданні позивачка, вона бажає поїхати з дитиною до свого чоловіка у гості, а батько дитини відсутній декілька років і вона не знає місце його знаходження, що позбавляє її можливості отримати дозвіл на тимчасовий виїзд сина до республіки Чілі. Оцінивши в сукупності докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про надання тимчасового дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу відповідача є обґрунтованими та в силу п.3 ч.3 ст.313 ЦК України підлягають задоволенню, оскільки виїзд неповнолітньої дитини сторін за межі України відповідає її інтересам. З огляду на вищезазначені обставини, позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 816 грн.

Outcome: approved