Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

17 квітня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28 жовтня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. На даний час шлюб між ними не розірвано, проте однією сім'єю вони не проживають. В шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], 18 квітня 2007 року, та [PERSON], 14 липня 2017 року. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, ніде не працює, хоча є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, та віддавати його частину на утримання свої дітей. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень на кожну дитину але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, а також стягнути з відповідача на її користь понесені неї судові витрати. \~ \~ \~ \~В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог та слухання справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В частині четвертій ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 026340 (а.с.6) В шлюбі у позивача та відповідача народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 074284 (а.с.8) та свідоцтвом про народження серії І-АМ № 360702 (а.с.7). Відповідно до довідки Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області за вих. № 520 від 16 квітня 2018 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], постійно проживають разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні (а.с.9). Відповідач по справі - батько дитини проживає окремо, добровільно коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В положеннях ст.184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімуму в розмірі 1860 гривень, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Отже, враховуючи вищевикладене та безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні способу стягнення аліментів, суд вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень на кожну дитину щомісячно, за вибором позивача, з яким проживають діти, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України, Також, суд враховує, що вказаний розмір аліментів перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", тобто мінімальний розмір аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, наявні підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок, виходячи з ціни позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Крім цього, позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги в розмірі 600 грн. В обгрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги в розмірі 600 грн. позивачем надано квитанцію від 17.04.2018 року, з якої вбачається, що за підготовку до суду позову про стягнення аліментів позивачем сплачено адвокату за послуги 600 грн. (а.с.11), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved