Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 14 травня 2007 року у виконавчому комітеті Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №04. За час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. 03 квітня 2015, відповідач змінив своє прізвище з "[PERSON]" на " [PERSON] ". 22 червня 2015 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/1055/15-ц. З часу розірвання шлюбу, вони з відповідачем не спілкуються та жодних стосунків не підтримують. Дочка [PERSON] , постійно проживає з нею, а відповідач взагалі самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Висновком Рахівської РДА Закарпатської області від 10.03.2020 за №013-18/200 вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з мамою [PERSON] , [INFO] , мешканкою [ADDRESS] . До теперішнього часу вона з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання дочки. На цей час, їх дочка досягла 13 років та може приймати участь, щодо визначення місця свого проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків. Вважає, що в інтересах дочки проживати саме із нею, а не з відповідачем. Вона має стабільний самостійний дохід. Може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, відповідач взагалі не виявляє бажання спілкуватися з дочкою, а дочка виявила бажання проживати разом з нею. Таким чином, проживання дочки разом з нею, відповідає її інтересам. Вона має можливість забезпечити дитині належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не взмозі. Разом з тим, вона не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із дочкою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування батька. На підставі наведеного просила визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 27.04.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи Орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач, [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася. У позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Миритися з відповідачем не бажає. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , у підготовче засідання не з`явився. 26.05.2020, надіслав до суду електронною поштою заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог, органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області у підготовче судове засідання не з`явився. Начальник служби у справах дітей Рахівської РДА, [PERSON] надала 26.05.2020 заяву, в якій просила розглянути справу без участі їх представника. Позовні вимоги підтримують. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як вбачається з матеріалів справи, сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2007, укладеному у виконавчому комітеті Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, який 22.06.2015 між ними було розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області по справі № 305/1055/15-ц. 03 квітня 2015 року відповідач змінив своє прізвище на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 03 квітня 2015 року. Від шлюбу у сторін народилася однадитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно із ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З матеріалів справи, судом встановлено, що малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю, позивачкою по справі, [PERSON] та перебуває на її утриманні та вихованні. О скільки між матір`ю та батьком виник спір щодо місця проживання малолітніх дітей, він повинен бути вирішений, відповідно до вимог ст.161 СК України. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка відповідально ставиться до виконання своїх материнських обов`язків, має позитивну характеристику, належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб дитини. З висновку голови Рахівській РДА Медвідя В . про доцільнімть визначення місця проживання малолітньої дитини за №01.3-18/200 від 10.03.2020, вбачається, що працівниками служби у справах дітей було здійснено обстеження умов проживання гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження було встановлено, шо малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю, [PERSON] та перебуває на її утриманні та вихованні. Умови проживання добрі, створені належні умови для виховання та розвитку дитини. При проведенні бесіди з батье\\ком дитини, гр. [PERSON] , встановлено, що він не має жодних претензій до колишньої дружини та не заперечує проти визначення місця проживання їх дочки з матір`ю, [PERSON] . З малолітньою диитиною, [PERSON] , [INFO] , була проведенабесіда, в ході якої встановлено, що вона має бажання проживати разом з мамою [PERSON] . Враховуючи вище наведене, вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Під час судового розгляду не встановлено будь-яких виняткових обставин, які б переконали суд у тому, що малолітню дитину необхідно залишити проживати разом з батьком. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що матеріалами справи доведено, що позивач [PERSON] , як мати малолітньої дитини, має належні умови для проживання, дохід, піклується про дитину, виконує свої материнські обов`язки, відповідачем позов визнано, тому суд вважає, що слід визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved