Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що згідно договору дарування, їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Крім неї у квартирі зареєстровані та проживають: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] З відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано 12.05.2017 року і ще до розірвання шлюбу відповідач перейшов на інше місце проживання. Понад півтори року відповідач у вказаній квартирі не проживає, не користується житловим приміщенням, його особистих речей у квартирі немає. Всі обов'язки, що виникають по утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг, виконує вона особисто. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Просить задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON], яка пояснила, що їй достовірно відомо, що відповідач не проживає в [ADDRESS] міської ради значний період часу. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON], яка пояснила, що їй достовірно відомо, що відповідач не проживає у вказаній квартирі тривалий період часу. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 11,12). Як вбачається з довідки № 1206 від 23.07.2018 року, виданої Крихівецькою сільською радою Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] (голова д/г), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (дочка), [PERSON], [INFO] (чоловік) - (а.с. 14). Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 12.05.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 5-6). Позивач стверджує, що [PERSON] не проживає у вказаній квартирі, не користується житловим приміщенням, його особистих речей у квартирі немає. Всі обов'язки, що виникають по утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг, вона виконує самостійно. Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положеннями статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Статтею 7 3акону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved