Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

12.05.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Ставищанської сільської ради Білогірського району Хмельницької області (надалі відповідач) про визнання за ним права на земельну частку (пай). загальною площею 2,85 умовних кадастрових гектари в землях КСП спілки селян «Дружба» с. Кащенці Білогірського району Хмельницької області та на житловий будинок, що знаходиться по вул. Чекетівська,57 в с. Кащенці Білогірського району Хмельницької області. Вказала, що 30 грудня 2008 року померла його баба, [PERSON], а 11 липня 2016 року мати, [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка, [PERSON], відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, оскільки на день смерті матері проживала разом з нею, але також померла, не оформивши своїх спадкових прав. Після смерті матері відкрилася спадщина на яку він, як спадкоємець за законом, має право, проте позбавлений можливості оформити спадкові права на вказане майно оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), який підтверджував право [PERSON] на земельну частку (пай), був втрачений, а будівлі не були зареєстровані у органах реєстрації нерухомого майна В судове засідання [PERSON] не зявився. В поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. Представник Ставищанської сільської ради Білогірського району Хмельницької області належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов [PERSON] визнав. Ознайомившись із письмовими доводами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON], яка померла 30 грудня 2008 року, мала право на земельну частку (пай) в землях КСП спілки селян «Дружба» с. Кащенці Білогірського району Хмельницької області в розмірі 3,19 умовних кадастрових гектари на підставі сертифікату, серії ХМ № 01165791 (реєстраційний № 584) від 14.11.1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Білогірської райдержадміністрації №374/96р. від 21.10.1996 року. На підставі розпорядження голови Білогірської райдержадміністрації Хмельницької області №48/00р. від 05.04.2000 року змінено розмір земельної частки (пай) на 2,85 умовних кадастрових гектари. Вказані обставини підтверджуються даними довідки відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №01-382/17 від 30.05.2017 року (а.с.20). Вказаний сертифікат був втрачений, про що свідчить оголошення в газеті «Життя і слово» №81-82 (11190-11191) від 21 жовтня 2016 року (а.с.15). Крім того, встановлено, що згідно даних довідок Ставищанської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №№291,292 від 25 травня 2017 року будівництво житлового будинку, який знаходиться по вул. Чекетівська,57 в с. Кащенці Білогірського району Хмельницької області проведено в 1954 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку в погосподарських книгах сільської ради рахувалася [PERSON] на підставі діючого на той час законодавства, про що свідчить запис в погосподарській книзі Ставищанської сільської ради Білогірського району Хмельницької області (а.с.а.с.18,19). Після смерті [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] відповідно до положень ст.1264, ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та на протязі строку, встановленого статтею 1270 цього ж Кодексу не заявила про відмову від неї, що підтверджується даними довідки Ставищанської сільської ради Білогірського району Хмельницької області № 619 від 26.12.2016 року (а.с.16). [PERSON] померла 11 липня 2016 року. Після смерті [PERSON] прийняв спадщину [PERSON], позивач по справі, звернувшись у встановлений законодавством строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] №243/01-16 від 19.05.2017 року (а.с.35) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №47781864, виданою тим же нотаріусом 19.05.2017 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справі №59612830 (а.с.37). Незважаючи на прийняття спадщини позивач не може оформити право на спадщину на земельну частку (пай) та житловий будинок, оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] втрачений, та відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, що підтверджується повідомленнями приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] №№ 287/01-16, 188/01-16 від 27 квітня 2017 року (а.с.а.с.13,14). Пунктом 11 ч.1 ст.346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється зі смертю власника. Відповідно до ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права спадкодавця, проте із за відсутності на земельну ділянку правовстановлюючих документів, оформити право на спадщину на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що позивач має право на земельну частку (пай) в землях КСП спілки селян «Дружба» с. Кащенці Білогірського району Хмельницької області, право на яку належало померлій 11.07.2016 року [PERSON] Разом з тим, із Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 87215507 від 16.05.2017 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна встановлено відсутність запису про зареєстровані права та їх обтяження щодо обєкта, що розташований по вулиці Чекетівська,57 в с. Кащенці Білогірського району Хмельницької області (а.с.25). Порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт" було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 5 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 2 червня 2011 року. Законом України від 17 лютого 2011 року "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон N 3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Житловий будинок [PERSON] збудований в 1954 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із по господарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно. Проте право власності [PERSON] (яка успадкувала спадщину після смерті [PERSON]Я.) на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вулиці Чекетівська,57 в селі Кащенці Білогірського району Хмельницької області як власника, припинилося на підставі п. 11 ч.1 ст.346 ЦК України у звязку із її смертю. Згідно ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходяться по вулиці Чекетівська,57 в селі Кащенці Білогірського району Хмельницької області повинен належати позивачу, як спадкоємцю [PERSON] Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved