Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ХР № 040559 він є власником земельної ділянки площею 10,52 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області. Проте, позивачем час під час підготовки до реєстрації свого права на вищевказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що у Державному акті на право власності на землю серії ІІІ-ХР № 040559 відсутній кадастровий номер належної йому земельної ділянки. Оскільки виправити помилку в Державному акті на даний час неможливо із-за змін в законодавстві, тому позивач просить суд встановити факт належності йому Державного акта на право власності на землю серії ІІІ-ХР № 040559 та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 10,52 га., яка розташована на території Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Від сільського голови Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона вказала, що не заперечує проти позовних вимог [PERSON]. Представник відділу Держгеокадастру у Зачепилівському районі Харківської області в судове засідання не з»явився, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником земельної ділянки площею 10,52 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ХР № 040559 від 01.11.2001 року. Судом встановлено, що в Державному акті на право власності на землю серії ІІІ-ХР № 040559 від 01.11.2001 року виданого на ім'я позивача, допущено помилку, а саме: не вказано кадастрового номера належної йому земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.193 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Питання, що стосуються присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, внесення змін у відповідні документи щодо кадастрових номерів тощо, врегульованічинним законодавством, а саме Законом України "Про Державний земельний кадастр". Проте внести зміни щодо виправлення вказаної помилки в оригінал правовстановлюючого документа на даний час неможливо із-за змін в законодавстві, зокрема, втрати чинності Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009р.№325 та набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ч.2 ст.256 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів суд розглядає в порядку окремого провадження, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Враховуючи , що у зв'язку з зазначеному помилкою в Державному акті позивач не може реалізувати своє право вільно володіти, розпоряджатися та користуватися належною йому земельною ділянкою, тому питання встановлення факту належності Державного акта на належну йому земельну ділянку має для позивача юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З врахуванням викладеного, усунення порушень прав позивача можливе шляхом встановлення факту, що має юридичне значення: факту належності йому Державного акта на право власності на належну йому земельну ділянку та визнання за ним права власності на дану землю. На підставі викладеного,

Outcome: approved