Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] (позивачка) звернулася до суду з позовною заявою у якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] (відповідачка) відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном над дітьми та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі третини загальної суми заробітку (доходу) платника аліментів, з моменту звернення до суду з цією заявою і до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що донька позивачки [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] , а батьком [PERSON] - [PERSON] Де в теперішній час батьки дітей позивачці не відомо. З народження діти проживають з позивачкою, навчаються у Комиш-Зорянській ЗОШ-ІІІ ступенів. Мати не приділяє належної уваги вихованню дітей, не відвідує батьківські збори, не цікавиться успіхами у навчанні. Відповідачка 21.01.2019 року поїхала з дому у невідомому напрямку, до теперішнього часу не виходить на зв`язок та місце її знаходження не відоме. [PERSON] систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори свідчать про ухилення відповідачки від виховання дітей. Позивачка та її представник в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик учасника справи від 20.12.2019 року на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не прибула, відзив на позов не надала, причини неявки суду не повідомила. Представниця третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивачки, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивачка та представник третьої особи додатково повідомили, що [PERSON] , який є батьком дитини [PERSON] , не позбавлений батьківських прав, зміни відомостей щодо батька до Державного реєстру актів цивільного стану громадян не вносилось. На даний час органом опіки і піклування розглядаються матеріали для звернення до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.12.2007 року виконкомом Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 18.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області. Крім того, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України № 00023038182 від 04.06.2019 року. Відповідачка є матір`ю дітей [PERSON] та сина [PERSON] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.05.1983 року Комиш-Зорянською селищною радою Куйбишевського району Запорізької області, підтверджено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а отже бабусею [PERSON] та [PERSON] Довідкою № 953, виданою 03.07.2019 року Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту соціального інспектування/відвідування сімЧї (особи) від 23.07.2018 року та актів відвідування сімЧї (особи) від 16.09.2018 року та від 26.06.2019 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабусею [PERSON] . Умови проживання задовільні. У будинку прибрано, в наявності спальні місця для всіх членів родини. Продукти харчування у достатній кількості. Діти забезпечені одягом, шкільним приладдям, засобами особистої гігієни та іграшками. В характеристиці № 227 від 23.09.2019 року, наданій учню 3 класу [PERSON] Комиш-Зорянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, зазначено, що [PERSON] навчається в 3 класі, програмовий матеріал за 2018/2019 н.р. засвоїв на середньому та достатньому рівні. Учень має здібності до читання, образотворчого мистецтва, природознавства. На уроках уважний, старанний. Домашні завдання завжди виконує. Забезпечений навчальним приладдям. До школи ходить охайний, акуратний. На початку першого класу мама [PERSON] брала активну участь у навчанні і вихованні сина, але протягом останнього часу зв`язок з класним керівником не підтримує, батьківські збори та дитячі святкові заходи не відвідує, життям сина не цікавиться. Піклується про онука його бабуся [PERSON] . З характеристики № 226 від 23.09.2019 року, наданої учениці 7-А класу [PERSON] Комиш-Зорянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, встановлено, що [PERSON] навчається у школі з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення середнього та достатнього рівня. На уроках завжди уважна, активна, виконує домашнє завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Була обрана відповідальною за відвідування у класі. Бере активну участь у культмасових закладах школи. З кінця 5 класу мати не приділяє належну увагу вихованню доньки. Не відвідує батьківські збори, не цікавиться успіхами у навчанні. Піклується про онуку бабуся [PERSON] . Відповідно до довідки-характеристики № 954 від 03.07.2019 року, виданої Комиш-Зорянською селищною радою Більмацького району Запорізької області на [PERSON] , остання проживає з сином [PERSON] та онуками [PERSON] , [PERSON] . З квітня 2019 року по червень 2019 року скарг від мешканців селища на адресу селищної ради на [PERSON] не надходило. Компрометуючих матеріалів по відношенню до неї селищна рада не має. У висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради від 18.12.2019 року зазначено, що [PERSON] протягом двох останніх років систематично залишала дітей на тривалий термін у своєї матері [PERSON] та зникала у невідомому напрямку. В останнє її бачили 21.01.2019 року. Протягом цього часу [PERSON] дітей не відвідувала, не телефонувала та не надавала коштів необхідних для утримання дітей. [PERSON] систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Діти перебувають на повному утриманні бабусі [PERSON] . Всі акти обстеження свідчать про спроможність [PERSON] здійснювати функції опікуна. Вказаним висновком визначено доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При винесенні рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991 року, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З наведених встановлених судом обставин справи слідує, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не спілкується та не відвідує їх, не займається їх вихованням, не створює умов для проживання дітей, не приймає участі у їх утриманні, не цікавиться станом здоров`я, умовами перебування, потребами дітей, що свідчить про ухилення нею від виконання батьківських обов`язків. Беручи до уваги викладене, суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей, в зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини ( ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України). Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 3 ст. 60 ЦК України). Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно наявних у справі доказів, Висновку органу опіки і піклування, характеристик суд дійшов висновку, що є усі підстави для призначення позивачки опікуном малолітнього [PERSON] . Щодо вимоги про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , суд дійшов висновку, що вказана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Частиною 1 ст. 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування» дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки; діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти. Будь-яких даних про те, що [PERSON] є дитиною сиротою, її батько - [PERSON] позбавлений батьківських прав, а також даних щодо існування інших обставин, з якими закон пов`язує набуття статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, суду не надано, а тому відсутні підстави для встановлення опіки щодо [PERSON] . Також, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (ч. ч. 1,2 ст. 183 СК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх різновидів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідачки підлягає стягненню 768,40 грн. на користь позивачки в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 768,40 грн. судового збору на користь держави. На підставі вищевикладеного ст.ст. 7, 150, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 191, 243, 244 СК України,

Outcome: partial