Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом в суд про стягнення з [PERSON] 138030,47 грн. заборгованості за кредитним договором № 231-08 кЛВ від 27.09.2008 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14.01.2009 року між ним та КС "Галіція Кредит" укладено депозитним договір №290-08д ЛВ про внесення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Люкс». 29.07.2013 року на виконання зазначеного договору депозиту з метою повернення вкладнику суми внеску та нарахованих відсотків укладено договір про відступлення права вимоги [PERSON], який став кредитором за кредитним договором № 231-08 кЛВ від 27.09.2008 року, боржником за яким є [PERSON] Однак, відповідач належним чином умов договору не виконала, заборгованості в сумі 138030,47 грн. не сплатила, що й стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просив задовольнити. Представник третьої особи КС "Галіція Кредит" - Максим Д.Я. позовні вимоги [PERSON] підтримала, додавши до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомлення про вручення поштових повідомлень, які знаходяться в матеріалах справи, до суду не прибула і про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача і представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Зі змісту ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 27.09.2008 року між КС «Галіція Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 231-08 кЛВ, згідно якого остання отримала кредит у сумі 30000 грн. під 70% річних за користування кредитом (а.с.8). У відповідності до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. З матеріалів справи вбачається, що 14.01.2009 року між [PERSON] та КС «Галіція Кредит» укладено депозитним договір №290-08д ЛВ про внесення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Люкс», предметом даного договору була передача позивачем на депозитний рахунок КС «Галіція Кредит» грошової суми в розмірі 400000 грн., а КС «Галіція Кредит» зобов'язалась виплатити позивачу суму вкладу та відсотки передбачені даним договором у розмірі 30% річних (а.с.10, 11). 29.07.2013 року на виконання зазначеного договору депозиту з метою повернення вкладнику суми внеску та нарахованих відсотків між [PERSON] та КС «Галіція Кредит» укладено договір про відступлення права вимоги [PERSON], відповідно до п.1.1 якого, первісний кредитор - КС «Галіція Кредит» передала новому кредитору - [PERSON], який прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові і став кредитором за кредитним договором № 231-08 кЛВ від 27.09.2008 року, боржником за яким є [PERSON] (а.с.4-5). Таким чином, до [PERSON] перейшло право вимоги, яке КС «Галіція Кредит» мала за кредитним договором № 231-08 кЛВ від 27.09.2008 року до боржника [PERSON] Згідно ст.1082 ЦК України вбачається, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належним чином була повідомлена про укладення договору про відступлення права вимоги листом від 28.02.2014 року (а.с.6-7). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із роз'яснень, даних в п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Також встановлено, що [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 231-08 кЛВ від 27.09.2008 року утворилась заборгованість в розмірі 138030,47 грн., з яких 24766,52 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 88767,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 24496,07 грн. - три проценти річних від простроченої суми (а.с.9). Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, та враховуючи, що КС «Галіція Кредит» відступила своє право вимоги [PERSON], суд вважає за необхідне позов задоволити в повному обсязі і стягнути із відповідача в користь [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором № 231-08 кЛВ від 27.09.2008 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 1380,47 грн. судового збору.

Outcome: approved