Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

27.02.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , з урахуванням уточнень від 09.06.2020 остання просить суд винести рішення яким стягувати аліменти з [PERSON] , на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, додаткові витрати на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 15000,00 грн. Судові витрати також просила стягнути з відповідача на її користь. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2015. Наразі в суді перебуває справа про розірвання шлюбу. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Вона самостійно забезпечує догляд, утримання та всебічний гармонійний розвиток дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання житини в добровільному порядку та не допомагає в організації догляду за малолітньою дитиною, не бере участі у забезпеченні гармонійного на всебічного її розвитку. Зазначене змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Село Басове, де позивачка проживає, знаходиться в значній віддаленості від м. Харків, куди вона разом із дитиною виїжджає на власному автомобілі задля задоволення потреб малолітньої [PERSON] в гармонійному та всебічному розвитку. Для забезпечення себе та дитини позивачка працює. Для догляду за дитиною позивачка вимушена наймати няню, вартість послуг якої становить 60 грн. за годину, що за місяць становить 10000,00 грн. Під час догляду за дитиною відповідачем [PERSON] отримала травму, для лікування якої та здійснення профілактичних заходів необхідні кошти в розмірі 1500,00 грн. Відповідач по справі є забезпеченою людиною, директором та співвласником ФГ «Астер», має дохід у виді заробітної плати да дивідендів в ФГ «Астер». Крім цього відповідач має у власності чотири земельних ділянки, з яких щорічно отримує доходи. Крім цього відповідач веде будівництво власного будинку, постійно оплачує роботу будівельників та витрачає на місяць значно більше ніж 7400,00 грн. Відповідач має статки для сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 10000,00 грн. щомісяця та для сплати додаткових витрат в розмірі 5000,00 грн., що разом становить 15000,00 грн щомісяця. Такий розмір матеріальної допомоги не буде надмірним тягарем для відповідача та забезпечить потреби дитини на належному рівні. Відповідачем по справі [PERSON] 27.02.2020 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, виходячи з наступного. Так, він перебуває в шлюбі із [PERSON] . Наразі шлюб не розірвано. Він, як батько, постійно піклується про дитину, надає їй допомогу, виховує її, купує одяг, їжу та ліки. Також постійно надає кошти позивачці для придбання необхідних речей для доньки. Посилання позивачки на те, що відповідач нібито не надає допомогу на утримання дитини не підтверджено жодними доказами. Крім того, у позивачки перебуває його банківська картка на котру йому перераховується заробітна плата ФГ «Астер». Позивачка постійно користується нею для придбання необхідних для доньки речей. Відповідач також має дітей від іншого шлюбу, [PERSON] 1999 р.н., та [PERSON] , 2004 р.н., що також потребують матеріальної допомоги та отримують її. Старша донька не працює, так як продовжує навчання. Він надає дітям посильну допомогу в розмірі по 1000,00 грн. щомісяця на кожну. Відповідач працює на посаді голови ФГ «Астер», інших джерел доходів він не має. Заробітна плата на місяць складає 7400,00 грн. З урахуванням матеріальної допомоги, яку він надає своїм старшим донькам, враховуючи його заробітну плату, аліменти, які він спроможний сплачувати на утримання доньки [PERSON] , складають 1802,00 грн. Вважає, що додані до матеріалів справи позивачкою докази не містять даних про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, їх копії не засвідчені належним чином та не можуть бути допустимими та належними доказами під час вирішення спору судом. Також позивачкою до позовної заяви не додано жодного належного та допустимого доказу, котрий підтверджував би її витрати на професійну правничу допомогу та розмір таких витрат, таким чином відсутні правові підстави щодо стягнення з нього будь-яких судових витрат на користь позивача. Позивачкою подано відповідь на відзив відповідача, в якому зазначила, що відповідач є забезпеченою людиною, є директором та співвласником ФГ «Астер», офіційно має в користуванні 27 земельних ділянок, з яких господарством отримується прибуток, та відповідно доходи отримуються і відповідачем. Крім цього має у власності чотири земельні ділянки, з яких також отримує прибуток. Відповідач зазначає, що на утримання старших доньок він надає по 1000,00 грн., однак це не відповідає дійсності, насправді він значно більше виділяє коштів на їх утримання, про що свідчать соціальні мережі цих дітей. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника адвоката Яковлєвої Л.І., позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково, правом на подання відзиву на уточнену позовну заяву не скористався. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З наданої суду копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вбачається, що 24.01.2015 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.6). [INFO] у подружжя народилася донька - [PERSON] , що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Золочівської селищної ради Харківської області №95 від 06.02.2020 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно з копії інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки від 19.02.2020 вбачається, що у власності [PERSON] перебувають земельні ділянки: кадастровий №6322682004:00:000:0042 цільове призначення землі запасу площею 1,2 га, розташована за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий №6322682004:00:000:0020 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6872 га, розташована на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області; кадастровий №6322682000:02:002:0100 цільове призначення для ведення особистого сільськогосподарського господарства площею 2 га, розташована на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області; кадастровий №6322682000:02:002:0101 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га, розташована на території Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області (а.с.11-14). Згідно довідки №21 від 27.03.2020, виданої [PERSON] , вбачається, що він дійсно працює у ФГ «Астер» з 01.08.2017 року за основним місцем роботи та займає посаду Голови ФГ. Посадовий оклад становить 7000,00 грн. за період з 01.08.2017 по 31.12.2019 р., а з 01.01.2020- 7400,00 грн. та заробітна плата за шість місяців склала 44005,79 грн. (а.с.36). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.59 року, підписаною Україною 21.02.90 року, ратифікованою Україною 27.02.91 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами частин першої-третьої статті 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 43 ЦПК Україниучасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини. Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї доньки [PERSON] , суду не надано. Натомість суду надано докази того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із наданих суду копій свідоцтв про народження відповідно серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с.37,38). При цьому суд враховує і те, що відповідач працює у ФГ «Астер» та отримує сталий заробіток. Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини, а тому задовольняє позовні вимоги в цій частині частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, наявність майна, отриманого в період шлюбу із позивачкою та до народження дитини, розмір заробітку відповідача, оскільки доказів отримання доходу відповідачем в іншому розмірі, які б могли дати підстави для стягнення аліментів у більшому розмірі суду не надано. Довідки про наявність у власності відповідача земельних ділянок не свідчать про отримання певного доходу від їх використання, належних та допустимих доказів цього суду не надано, клопотань про витребування відповідних доказів позивачкою не заявлено. Посилання ж позивача та її представника на те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання своїх доньок від іншого шлюбу в значному розмірі, також підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі не дають, оскільки належних та допустимих доказів цього суду не надано. Долучені представником позивача роздруківки із соціальних мереж певних осіб (а. с. 59-63) не є належним доказом доходу відповідача. Також, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд не приймає до уваги посилання позивача та її представника на те, що відповідач має неофіційно значні доходи, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази в їх обґрунтування. Відтак, суд вирішує питання щодо розміру аліментів, виходячи з наданих сторонами належних і допустимих доказів. Інші доводи та твердження сторін на висновки суду не впливають та підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі не дають. Крім того, позивач не позбавлена можливості в подальшому у разі зміни матеріального чи сімейного стану сторін звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів в передбаченому законом порядку. Що стосується вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 10000,00 грн щомісяця та додаткових витрат на лікування в розмірі 1500,00 грн., то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Предметом доказування в справах даної категорії є наявність особливих обставин для понесення додаткових витрат, інших істотних обставин. Спір між батьками щодо розміру додаткових витрат може бути вирішено судом. Так, судом встановлено, що згідно довідки сімейного лікаря КНП ЗРР «Золочівська ЦРЛ» від 28.04.2020 сімейним лікарем Белебехою Л.В. проведено огляд [PERSON] , [INFO] , на момент огляду виявлено гематому лобової частини голови справа розміром з куряче яйце, болить, праве віко має набряк зверху та знизу, проявляється гематома, зроблено рентген голови. Рекомендовано нагляд за поведінкою дитини, прикладати холодне до місця гематоми, мазь «Ліотон», знеболююче при необхідності, консультація невропатолога (а.с.75). В якості доказів розміру понесених витрат на виконання рекомендацій лікаря позивачем надано скріни сторінки із мережі Інтернет корзини з ліками на суму 294,00 грн., консультацій лікарів онлайн, цін на електроенцефалограму, ехоенцефалографію, реоенцефалографію. Зазначені докази не дають підстав для стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на лікування, оскільки не підтверджують конкретний розмір витрат, які позивач понесла на лікування дитини в період з 28.04.2020 року по день розгляду справи. На підтверження позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 10000,00 грн. щомісяця позивачем надано скрін сторінки «Няни Харькова» із мережі Інтернет, яка містить ціни на послуги няні, що також не може бути належним та допустимим доказом витрат, які позивач планує понести, оскільки містить тільки пізнавальний характер, договору або інших належних та допустимих доказів на підтвердження понесених або майбутніх витрат у конкретному розмірі на послуги няні позивачем не надано. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 27.02.2020 року. Вирішуючи питання стосовно вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем документально не підтверджено понесені витрати на правову допомогу, доказом чого може бути квитанція про оплату послуг, орієнтовний розрахунок не є належним доказом понесених позивачем витрат на правову допомогу, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial