Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що у вересні місяці 2008 року, по мобільному телефону, працівники прокуратури м. Києва, повідомили його про те, що [INFO] в м. Києві, помер його родич по лінії матері, [PERSON], який там знаходився на сезонних роботах. Також йому роз`яснили, що труп [PERSON] тривалий час знаходиться в морзі, тому його слід звідти забрати та вирішити питання з його захороненням. Отримавши таку звістку, він відразу звернувся з цим питанням до сина покійного [PERSON], - [PERSON], який повідомив, що на даний час, коштів для поїздки в м.Київ не має, тому попросив його поїхати в м.Київ та перевезти звідти труп його батька. Витрачені на це кошти зобов`язався повернути при наявності у нього грошей. Порадившись зі своєю дружиною та близькими родичами, 08.09.2008 року він разом з дружиною [PERSON], рейсовим автобусом поїхали до м. Києва, відшукали місце знаходження трупа [PERSON] В той же день, їм видали труп [PERSON], порекомендувавши кремувати його. За послуги моргу ( доставку автомобілем трупа з моргу до крематорію, труну, костюм, покривало, церковний набір та ін. послуги), ним було оплачено, згідно товарного чеку, кошти в сумі 1 234 грн. Доставивши труп в РССКП "Київським крематорій", між ним та крематорієм, було укладено договір замовлення №2.26966.К про кремацію трупа [PERSON], за що ним були сплачені кошти в сумі 1060 грн. Крім того, 09.09.2008 року, за власні кошти ним було придбано в магазині "Дісконт" м.Києва, для трупа [PERSON], труси та шкарпетки, загальною вартістю 54 грн. На проїзд атобусом з м.Рахів до м. Києва та назад, проживання в готелі, послуги таксі, придбання їжі, доставку трупа [PERSON] з морга до крематорію, його кремацію, доставку урни з прахом по місцю проживання покійного в с.Луги, Рахівського району, Закарпатської області, похоронні обряди по існуючих традиціях, викопку ями, проведення похоронної літургії, поминок та інші потреби, ним було затрачено кошти на загальну суму 10 000 гривень. Довідавшись про те, що відповідач [PERSON], в 2013 році, прийняв спадщину після смерті батька - [PERSON] та про його намір продати спадковий будинок разом із земельною ділянкою, який розташований в с. Луги, Рахівського району, Закарпатської області, позивач звернувся до нього з питанням про компенсацію йому витрат, пов`язаних із доставкою з м.Києва в с.Луги, Рахівського району, урну з прахом померлого [PERSON], проведення похоронного обряду та понесені ним інші витрати, він отримав від відповідача відповідь, що ніяких коштів він повертати не буде. Тому звернувся з позовом до суду та просить винести рішення, яким поновити йому процесуальний строк для звернення до суду з даним позовом. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 10 000 гривень матеріальних витрат та судові витрати по справі, а саме по сплаті судового збору та надання правової допомоги. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві, просить позов задовільнити. Відповідач - [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з наступних підстав.Відповідач [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняв, окрім нього, в [PERSON] був ще один син, до якого позивачі з вимогою по відшкодування витрат за поховання батька, претензій взагалі не ставлять. У [PERSON] з позивачем, не було жодної домовленості щодо витрат на поховання батька, окрім того, в той час, він був за кордоном, на похороні присутнім не був. Щодо суми заявленої позивачами, то така не підтверджена документально. Окрім того, просять застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем такий пропущений без поважних причин. [PERSON] помер в серпні 2008 року, а вони звернулися в суд тільки в квітні 2014 року, при цьому, поважних причин пропуску строку позовної давності позивачами не наведено. З наведених підстав, просять у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач, в позовній заяві, та його представники під час судового розгляду, посилаються на те, що внаслідок кремації, перевезення тіла його родича [PERSON] та його поховання, позивач поніс матеріальні витрати в сумі 10 000 гривень, які повинен відшкодувати [PERSON] як спадкоємець померлого. У відповідності до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Як зазначено вище, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак, як встановлено з матеріалів справи, позивачем не надано суду документальних доказів про те, що ним затрачено саме 10 000 гривень на поховання [PERSON] Окрім того, судом не встановлено, а позивачем жодними належними доказами не доведено той факт, що між ним та [PERSON] дійсно існувала будь-яка домовленість про те, що [PERSON] доставить та поховає тіло [PERSON] з міста Києва, а [PERSON] відшкодує потім йому всі затрати оскільки, окрім показів представників позивача, даний факт жодним чином не доведений, а відповідач взагалі таку домовленість заперечує. Також, позивачем не надано суду доказів про те, що [PERSON] дійсно прийняв спадщину після померлого [PERSON] У судовому засіданні, з пояснень обох сторін, встановлено, що в померлого [PERSON] був ще один син, однак, позивач не мотивує, чому вимогу про відшкодування витрат він ставить лише до одного з дітей покійного. Під час судового розгляду, відповідачем та його представником заявлено клопотання про застосування позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що витрати [PERSON] на поховання [PERSON] понесені у вересні місяці 2008 року. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач з позовом звернувся до суду у квітні місяці 2014 року, отже ним пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду. Жодних поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено. У відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тому у задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed