Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] , який діє, як представник за довіреністю від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 10 березня 2002 року у виконавчому комітеті Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №08. Від цього шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON] , [INFO] , який на день звернення до суду із позовною заявою, являється неповнолітньою особою та проживає постійно із позивачкою, знаходячись на її повному утриманні та вихованні. На цей час, сторони разом не проживають, мешкають за різними адміністративно-територіальними адресами, не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету. Останнім часом відповідач фактично не переймається проблемами виховання та утримання спільної з позивачкою дитини, не забезпечує сина в повному обсязі матеріально, в зв`язку із чим, сім`я перебуває у важкому матеріальному становищі. Доходів, які позивачка має можливість отримати, на утримання неповнолітнього сина їй не вистачає, у зв`язку із чим являється актуальним питання щодо її звернення до суду із відповідною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання спільної дитини. Згідно твердження позивачки відповідач вже протягом тривалого часу займається підприємницькою діяльністю, є приватним підприємцем, постійно виїжджає за межі України для здійснення підприємницької діяльності, однак при цьому скриває свої фактичні заробітки та реальні доходи, з яких мав би сплачувати, щомісячно, відповідну частку, як аліменти на утримання своєї дитини, що встановлена законодавцем для дитини відповідного віку. У зв`язку із цим, вважається, що аліменти на користь позивачки із відповідача слід утримувати в частці від його заробітку (доходу), у відповідності до положень ч.1 ст.183 СК України. Позивачка вважає, що відплвідач має можливість, в тому числі, фінансову, для сплати на її користь аліментів у розмірі, заявленому нею в даній позовній заяві, оскільки він є працездатного стану особою, а інших утриманців, за якими б він вів догляд та витрачав на їх утримання свої кошти, в нього немає. Оскільки, позивачка проживає із дитиною одна, забезпечує собі та дитині відповідні та належні умови проживання, в тому числі, забезпечення її мінімальними, необхідними продуктами, в тому числі, продуктами дитячого харчування, одягом, несе з цього приводу відповідні грошові витрати, в зв`язку із чим вважається, що відповідач мав би і може сплачувати щомісячно на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки свого заробітку (доходу) для утримання спільної дитини. Ці кошти можуть бути достатніми для забезпечення нормального утримання позивачкою спільного з відповідачем сина, [PERSON] , [INFO] . Позивачка постійно проживає у власному житловому будинку, неповнолітня дитина перебуває на її повному утриманні, своїх власних чи будь-яких інших доходів, виплат, які б були більшими, ніж доходи відповідача, дитина не має. На підставі наведеного просив винести рішення яким стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , встановивши їх на рівні 1/4 (однієї четвертої) всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 25.06.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, слідує, що відповідач, [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження по справі - 28.06.2019, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 березня 2002 року у виконавчому комітеті Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №08. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , батьком, якого, згідно свідоцтва про народження записано відповідача, [PERSON] . Наразі дитина перебуває на утриманні матері, яка є позивачем у справі. Відповідач, в порушення своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вказана обставина підтверджується довідками виконавчого комітету Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 05.06.2019 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.08.2019. Поряд з цим, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців слідує, що відповідач [PERSON] являється керівником Приватного підприємства "Олбо" та займається підприємницькою діяльністю. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, станом на сьогоднішній день мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 849,50 грн. для дитини віком до 6 років та 1059 грн. для дітей віком від 6 до 18 років. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З вище наведеної норми Закону, випливає, що виключно позивачу [PERSON] , як одержувачу аліментів та особі на утриманні якої знаходиться дитина, надається право вибору, у який спосіб з відповідача, як платника аліментів будуть стягуватися аліменти: у твердій грошовій сумі, чи у частці від його доходу (заробітку). Більше того, у Сімейному кодексі України не зазначено в яких випадках суд повинен стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а коли у частці від доходу платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, суд, бере до уваги той факт, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів є мінімальним. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач надала достатньо доказів того, що малолітня дитина - син, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на її утриманні та не має самостійного доходу, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Аліменти на утримання дітей згідно з ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 10.06.2019. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, [PERSON] при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved