overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

31.08.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, вони з відповідачем перебували в шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON], [INFO] року народився син- [PERSON]. 27.10.2011 року шлюб було розірвано. З серпня місяця 2015 року діти почали проживати біля нього. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить суд, визначити місце проживання дітей біля нього та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\3 частки її доходу до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судове засідання не з"явилася надіслала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги змінила. Просить суд визнати виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей виданий Маловисківським райсудом таким, що не підлягає виконанню. Стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всих видів її заробітку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність на підставі доказів що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється матір"ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до рішення Маловисківського районного суду від 24.10.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно. З акту обстеження житлово-побутових умов від 21.08.2015 року та від 15.01.2016 року, встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають біля батька [PERSON], в [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. У зв"язку з тим, що діти проживають з серпня місяця 2015 року біля батька та перебувають на його утриманні, а відповідач в порушення вимог ст. 180 СК України, не допомагає утримувати своїх дітей, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

31.08.2017 року заявник ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в особі [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додатково рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за додатковою угодою №7-2833-3. В заяві представник заявника ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» [PERSON] зазначив , що заочним рішенням Марківського районного суду від 06.07.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованість за додатковою угодою №7-2833-3 від 13.05.2013 у розмірі 20296,78 грн. , а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. В заяві представник заявника ставиться питання про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з відповідача витрати у сумі 630,00 грн. повязаних з публікацією оголошення про винесення заочного рішення в газеті «Урядовий курєр»,оскільки після закінчення розгляду справи витрати повязанні з публікацією в пресі оголошення про ухвалення заочного рішення підлягають розподілу судом відповідно до ст.88 ЦПК України . У судове засідання представник заявника не зявився , в заяві просить розглянути справу за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявилася , хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду , оскільки вона мешкає на тимчасовоокупованій території куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України при ухвалення додаткового рішення присутність сторін не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Підстави та порядок ухваленні у справі додаткового рішення визначено ст. 220 ЦПК України, відповідно до якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодексу, або якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним. Таким чином, враховуючи, що позивачем сплачено рахунок №11086 від 18.08.2017 в сумі 630,00 грн. на користь ДП «Редакція Газети «Урядовий курєр» за публікацію оголошення про винесення заочного рішення судом ,то у даній справі слід винести додаткове рішення, задовольнивши заяву в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

31.08. 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 05.05.2000 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено та вони проживають окремо. Причиною стала відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, що призводить до постійних сварок. У звязку з цим просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та суду пояснила, що з відповідачем шлюбні відносини припинили та він проживає в іншій сім'ї. Просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений шляхом виклику через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України (а.с. 35). Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 05 травня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Виконкомом Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, за актовим записом №10 (а.с. 23). Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Окрім того, сторонам судом надавався строк для примирення, який бажаних результатів не приніс. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "Кирій" на "Стаценко". Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

31.10.2014р. [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. В теперішній час заявниця не може оформити спадщину після смерті чоловіка, в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні зв'язки між [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] та є чоловіком заявниці, оскільки в свідоцтві про одруження допущено помилки, а саме ім'я чоловіка записано [PERSON], тоді як потрібно було внести запис [PERSON]. Крім цього в свідоцтві про одруження невірно зазначено побатькові заявниці - зроблено запис "[PERSON]", тоді як привальним є запис "[PERSON]". Заявниця в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності, про що до суду подала заяву, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, просив провести розгляд даної справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсяз, про що до суду повідомив заявою,. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження (а.с. 2), свідоцтвом про одруження (а.с. 7), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6), достовірно доведено, що [PERSON], який помер [INFO] являється чоловіком [PERSON], [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] являється дружиною [PERSON], який помер [INFO], то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

31.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що нею [INFO] в Слободзейському міському пологовому будинку Придністровської Молдавської Республіки було народжено доньку, батьком якої є [PERSON] Після народження дитини заявниця звернулася до Овідіопольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про реєстрацію народження дитини, але у реєстрації народження дитини було відмовлено у зв"язку з тим, що дитина народилася на території невизнаної респуюліки. З наведених підстав заявниця у своїй заяві просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO] народила дитину жіночої статі в м. Слободзея, Слободзейського району, Придністровської Молдавської Республіки, а також встановити, що батьками дитини є вона, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заявниця в судове засідання не з"явилася, але звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність. [PERSON] в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою, відповідно до якої викладенні заявницею обставини підтверджує, визнає факт батьківства дитини та підтверджує факт народження дитини в м Слободзея, Слободзейського району, Придністровської Молдавської Республіки. Представник Овідіопольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з"явився. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, [INFO] [PERSON] в Слободзейському міському пологовому будинку Придністровської Молдавської Республіки було народжено доньку, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою. Своєю заявою, долученою до матеріалів справи, [PERSON] підтверджує той факт, що [INFO] [PERSON] в Слободзейському міському пологовому будинку Придністровської Молдавської Республіки було народжено доньку, а також визнає факт його батьківства відносно дитини. З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає заявою такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

31.10.2018 року [PERSON] звернулася до Завдського районного суду м. Миколаєва з заявою, в якій просила встановити факт народження [PERSON] [INFO] у м. Феодосія, АРК Крим, Ураїни. Мати - [PERSON], дата народження [INFO] року, громадянка України, батько - відомості відсутні. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] року в Державній бюджетній установі АР Крим "Феодосійський медичний центр" народила доньку, про що [PERSON] отримала виписаний епікріз №987 від [INFO] року. У виданому свідоцтві про народження на бланку увесь текст, що стосується запису про народження дитини здійснено на російській мові. Коли заявник звернувся до Заводського районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області з метою реєстрації народження доньки, співробітником Заводського районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області їй було відмовлено, тому що, відповідно до ч.2 , 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", який набрав чинності 27.04.2014 року, будь-які органи, їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та /або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. В судове засідання заявник, не прибув, надав заяву, в якій заяву про встановлення факту підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій заяву про встановлення факту підтримав, просив її задовольнити. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в місті Миколаїв, 22.02.018 року на тимчасово окупованій території України народила доньку, що підтверджується виписаним епікрізом №987 від [INFO] року. За змістом ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Перелік фактів, що можуть визнаватися судом, не є вичерпним. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що факт народження [PERSON] доньки [INFO] року на тимчасово окупованій території України доведений, суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

31.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 28.08.2009 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем фактичні сімейні не склалися через різні характери. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 28.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №769. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне відновити позивачці дошлюбне прізвище "[PERSON]". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~\~\~ 31.10.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 05.05.2015 року [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку із чим підписав Заяву №б/н від 05.05.2015 року, згідно якої отримав кредит в сумі 500.00 грн.\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 18.10.2018 рік [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 13398 грн. 43 коп.. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 13398 грн. 43 коп. та сплачені судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~05.05.20115 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви №б/н від 05.05.2015 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з поверненням кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.1.7.11 умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. \~ \~ \~ \~Внаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у нього виникла заборгованість, яка станом на 18.10.2018 року становить 13398 грн. 43 коп, з яких 1526 грн. 13 коп. - основний борг, 912 грн. 57 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9845 грн. 52 коп - заборгованість за пенею, а також штрафи (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна ставка) - 614 грн. 21 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

31 березня 2016 р. заочним рішенням Білокуракинського районного суду був частково задоволений позов ПАТ «БМ Банк» до [PERSON] про стягнення боргу, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 102 115 грн. 93 коп., штраф за договором поруки-1 у розмірі - 29 138, 52 доларів США, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп. 25 квітня 2016 р. заявником до суду надана заява для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не вирішено питання в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, яким зазначено точну суму грошових коштів, які підлягають стягненню, а саме стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "БМ Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 241 922, 45 доларів США. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення… У судовому засіданні встановлено, що в основній та резолютивній частині заочного рішення Білокуракинського районного суду від 31.03.2016 р. зазначається лише про стягнення з [PERSON] 5 102 115, 93 грн., що є гривневим еквівалентом заборгованості по кредиту та процентам, але позивач просить зазначити точну суму грошових коштів, які підлягають стягненню, а саме стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "БМ Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 241 922, 45 доларів США. Тому суд постановляє додаткове рішення за позовом, в якому позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved