Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 14 серпня 2007 р. між нею та [PERSON], було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом зі нею. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своїх дітей. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнення по виконавчих документах з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Просить стягувати з [PERSON] кошти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в розмірі 2/3 частини, (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача. Пояснила, що відповідач працює майстром в лісництві, має постійний дохід і може допомагати їй в утриманні їхніх дітей. Відповідач [PERSON] двічі (01.06.2017 та 03.08.2017) в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, заяв про слухання справи у її відсутності, про відкладення справи до суду не надійшло, причин неявки не повідомлено. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1777 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року N1801-VIІІ). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.2, 3). Діти проживають з позивачкою в будинку її матері, перебувають на утриманні позивачки, що стверджується довідкою Тиврівської селищної ради №217 від 25.04.2017 (а.с.4). Відповідач [PERSON] працює майстром в лісництві, інших утриманців не має. Суд вважає, що відповідач має постійний дохід, зобов'язаний і має змогу допомагати позивачці в утриманні їхніх неповнолітніх дітей, аліменти у розмірі 1/2 частки від його доходу допоможуть позивачці в утриманні двох їхніх спільних дітей. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved