Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

17 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання у звязку з продовженням навчання. Позовна заява мотивована тим, що позивач проживає в [INFO] разом із матірю. Шлюб між його батьками розірвано. Батько зобов'язаний був сплачувати аліменти за рішенням суду , однак близько чотирьох років їх не сплачував, внаслідок чого виникла велика заборгованість. Він повнолітній та навчається не за місцем проживання, на платній основі, мати неодноразово отримувала кредити для оплати його навчання, навчання закінчується в червні 2018 року, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомогивід батька. Просив щомісячно стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі - 5 000 грн. до закінчення ним навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Пояснив, що він є студентом четвертого курсу навчально-наукового інституту пожежної та техногенної безпеки Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, денної форми навчання. Батько перебуває на роботі за кордоном , а тому може надавати матеріальну допомогу на його навчання. Крім цього він перейшов на індивідуальну форму навчання з метою працевлаштування, неофіційно працює , отримує заробітну плату близько 5 000 грн. Підтвердив, що на даний час батьком частково сплачено заборгованість по аліментах на суму приблизно 10 000 грн. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила , що на даний час відповідач, який є її рідним братом має велику суму заборгованості по сплаті аліментів, а тому неспроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який навчається в заявленому ним розмірі. Вказала, що відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі 2 000 грн . Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин, які пов'язані з обов'язком батьків утримувати повнолітнього сина та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] 25 липня 1997 року народився син [PERSON], який досягнув повноліття, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №031120, виданим 06 серпня 1997 року Чесниківською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судове рішення набрало законної сили 19 жовтня 2012 року Згідно рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду набрало законної сили 11 жовтня 2012 року. Відповідно до довідки Львівського державного університету безпеки життєдіяльності №4/41 від 04 квітня 2018 року [PERSON] є студентом навчально-наукового інституту пожежної та техногенної безпеки даного навчального закладу та навчається на четвертому курсі денної форми навчання за напрямом підготовки 6.170203 «Пожежна безпека» за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. Термін навчання з вересня 2014 року по червень 2018 року. Згідно умов договору про надання освітніх послуг №14/24 від 01 вересня 2014 року , мати позивача [PERSON] зобов'язалась здійснювати оплату за навчання сина [PERSON], де загальна вартість освітніх послуг становить 32 800 грн. З квитанцій про оплату за навчання студента [INFO], що мати позивача оплатила в 2017 -2018 рр. грошові кошти на загальну суму 14 250 грн. Згідно довідки виконавчого комітету Чесниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 118 від 03 квітня 2017 року [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] в с. Чесники Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка (син) продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз'яснень, даних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів з відповідача [PERSON] суд враховує такі обставини: позивач має право на утримання, оскільки не досягнув 23 років, продовжує навчання за рахунок коштів фізичних осіб та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги; батько працює за кордоном, має заборгованість по аліментах на неповнолітніх дітей; мати - працює та оплачує навчання сина; позивач, який перебуває на індивідуальній формі навчання, неофіційно працює та отримує заробітну плату. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову в розмірі 3 500 грн. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В п.35 постанови Пренуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17 жовтня 2014 року (із змінами і доповненнями) роз'яснено якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Outcome: partial