Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

18.03.2014 року позивач Бахмацька районна державна адміністрація Чернігівської області звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] з вимогою про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач дітьми не опікуються, у вихованні та навчанні участі не приймає, зловживає спиртними напоями, залишає дітей без нагляду, що загрожує життю та здоров'ю дітей, до неї вживались заходи громадського впливу щодо покращення виконання батьківських обов'язків, але остання ігнорує всі зауваження щодо неї. Ухвалою суду в порядку ст. 45 ЦПК України на стадії судового розгляду до участі у справі було допущено представника прокуратури Бахмацького району Чернігівської області. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, суду пояснили, що відповідач вихованням дітей не займається, не піклується про них, зловживає спиртними напоями, залишила дітей без нагляду, що загрожувало їх життю та здоров'ю, на даний час діти перебувають у дитячому відділенні Бахмацькій ЦРЛ. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду спарви повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце його проведення повідомлена за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6-7) та довідкою виконавчого комітету Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.17). Батько малолітнього [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER](а.с.5). Згідно рішення виконавчого комітету Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 9 від 10.02.2014 року (а.с.10) було вирішено вилучити у громадянки [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та передати їх у дитяче відділення Бахмацької ЦРЛ. Згідно письмових пояснень відповідача [PERSON], що маються в матеріалах справи ( а.с.18) вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей. Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.02.2014 року, 06.03.2014 року, (а.с.9,24) підтверджується періодичне тривале дослідження умов проживання [PERSON] за результатами якого було встановлено, що остання проживає в умовах неналежних для виховання дітей, вживає спиртні напої, діти постійно залишаються без батьківського нагляду та піклування. [PERSON] попереджалася про необхідність зміни своєї поведінки щодо виховання малолітніх дітей, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 08.10.2013 року № 50 (а.с.8). Відповідно до висновку опікунської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 06.03.2014 року № 11 (а.с.12-13) відповідача доцільно позбавити батьківських прав. З встановленого випливають наступні висновки. У відповідності до ст. 3 „Конвенції про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст. 18 „Конвенції про права дитини", батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків (п. 18 Постанови). Так, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач не займається вихованням дітей, не утримує їх матеріально, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, вона фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, діти перебувають на даний час у дитячому відділенні Бахмацької ЦРЛ. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей відповідачем, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому, судом враховується що згідно з ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" , кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Тому в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, коли малолітні діти можуть бути розлучені зі своєю матір'ю, що не суперечить принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, в якому зазначено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Крім того, позбавлення батьківських прав не позбавляє матір дітей права на спілкування з ними та участі у її вихованні, та приналежному виконанні своїх обов'язків на звернення до суду з вимогою про поновлення батьківських прав. Суд не знаходить підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов'язків, оскільки відповідач знаходиться під наглядом соціальних органів протягом тривалого часу і їй надавалась можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved