overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу так як їх сімейне життя не склалось. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки. Відповідач постійно пред'являє позивачу претензії, що робить їх спільне життя нестерпним, відповідач ганьбить, ображає, принижує честь та гідність позивача. За таких обставин збереження сім'ї та шлюбу стало неможливим. Примирення між сторонами не можливо. Спору про розподіл спільно нажитого майна між ними не має. Просить неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Сторони до суду не з»явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач визнає. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.03.2008 року, від шлюбу неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків. Його ставлення до сім`ї привело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо. А тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: шлюб розірвати; неповнолітнього сина- [PERSON] [INFO] залишити на вихованні матері; залишивши прізвище позивачки після розлучення "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач вказує в заявi про те, що з вiдповiдачем перебуває у шлюбі з 12 липня 2013 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO] Просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно на дитину до її повноліття, так як вiдповiдач не надає матерiальної допомоги для утримання дитини. У судове засідання позивач не з"явилась- подала заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 550 гривень щомісячно до повноліття дитини. Відповідач у судове засідання не з"явився- подав заяву , в якій просить розглянути справу у його відсутність, згідний сплачувати аліменти в розмірі 550 гривень щомісячно на дитину до повноліття дитини. Вивчивши матеріали справи, вважає, що позов пiдлягає до задоволення. Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON] , [INFO]. За ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення, суд враховує вимоги закону, склад сім»ї, те, що позивач утримує дитину, у відповідача відсутні інші особи, яких він зобов"язаний утримувати. Будь-яких заперечень проти позову відповідач у судове засідання не подав. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей. Позивач вказує в заявi про те, що з вiдповiдачем перебуває у шлюбі з 09 лютого 2001 року. Від шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] , сина [PERSON], [INFO]. Просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, так як вiдповiдач не надає матерiальної допомоги для їх утримання. В судове засідання позивач не з"явилася- подала до суду заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, просить позов задовольнити. . Відповідач у судове засідання не з»явився двічі, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується повідомленням про вручення повістки рекомендованим листом та оголошенням в газеті " Вісті Рівненщини" № 20 від 14-16 травня 2014 року. Про причини неявки суд не повідомив. Судом винесена ухвала про прийняття заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов пiдлягає до задоволення. Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO]./ а.с. 6,7/. За ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення, суд враховує вимоги закону, склад сім»ї, матеріальне становище позивача та відповідача, те, що позивач утримує дітей. Будь-яких заперечень проти позову відповідач у судове засідання не подав. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка вказує в заявi про те,що з вiдповiдачем перебуває у шлюбі з 30 вересня 1999 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, так як вiдповiдач не надає матерiальної допомоги для їх утримання. У судове засідання позивач не з"явилася- подала заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку,про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Вивчивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає до задоволення. Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. За ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення, суд враховує вимоги закону, склад сім»ї, те, що позивач утримує дітей, а також те, що у відповідача відсутні інші особи, яких він зобов"язаний утримувати. Будь-яких заперечень проти позову відповідач у судове засідання не подав. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів. Позивачка вказує в заявi про те, що з вiдповiдачем перебувала у шлюбі з березня 1999 року по 27 січня 2009 року. Від шлюбу мають сина : [PERSON], [INFO]. Просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на дитину до її повноліття, так як вiдповiдач не надає матерiальної допомоги для її утримання. У судове засiдання позивач не з"явилася- подала до суду заяву , в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується розпискою про вручення йому повістки. Про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Позивач проти цього не заперечує. Вивчивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає до задоволення. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] № 20 відповідач є батьком [PERSON], [INFO] / а.с.5/. За ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. А тому, з урахуванням вище викладеного, при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає, що визначений розмір стягнення аліментів на дитину є обґрунтованим. Позов до суду пред"явлений 04 лютого 2016 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину повинні стягуватися з указаної дати. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Приймаючи рішення, суд враховує вимоги закону, склад сім»ї, матеріальне становище позивачки та відповідача, те, що позивач утримує дитину. Будь-яких заперечень проти позову відповідач у судове засідання не подав. На підставі наведеного, ст.ст.79, 84, 91, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 14.10.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, проте спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки, обов"язки по вихованню дітей. Позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, тому шлюб просить розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась , про час та місце проведення була повідомлена належним чином, але надала заяву в який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач до суду не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, але надав заяву в який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.10.2004 року (а.с.5). Від шлюбу мають малолітніх дітей сина - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою(а.с. 5, 6). Спільне життя у позивачки та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з квітня 2015 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України,особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище відповідачки слід визначити як " Голікова". Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і зазначеною заявою, якою просила встановити факт її сумісного проживання з її , на теперішній час померлим, чоловіком [PERSON], з 25 грудня 2002 року по 16 березня 2015 року. Як на підставу для звернення до суду із даною заявою та в її обґрунтування [PERSON] вказує, що встановлення вищевказаного юридичного факту необхідне їй з метою реалізації права на викуп та подальше оформлення права власності на автомобіль, який за життя її чоловіка був наданий останньому в користування як інваліду другої групи. В судове засідання сторони не зявились. Від заявника надійшла заява про слухання справи у її відсутність, заяву підтримала. Причини та підстави неявки у судове засідання представника заінтересованої особи суду не відомі, хоча останній завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи. За таких обставин, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні факти. Згідно копії паспорта (а.с.5-6) заявник зареєстрована за адресою: [INFO], та 18 червня 1978 року остання уклала шлюб з [PERSON] [INFO]. 13 березня 2015 року [PERSON] помер (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу померлий [PERSON] за життя, без права продажу, дарування і передачі третім особам, користувався транспортним засобом автомобілем марки "ЗАЗ", реєстраційний номер "АМ 0877 АІ" (а.с.1). Відповідно до довідки Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 17 червня 2015 року (а.с.9) заявник постійно проживала без реєстрації разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: с. Калинівка Житомирського району Житомирської області, вул. Гриценка, 120, та вела з ним спільне господарство. Заявник зверталась зі зверненням до департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА, тобто до заінтересованої особи у даній справі, з приводу надання дозволу на переоформлення вищевказаного автомобіля, яким був забезпечений її чоловік, у звязку з його смертю. Листом від 2 липня 2015 року (а.с.11) заінтересованою особою [PERSON] повідомлено, що оскільки вона не була зареєстрована на час смерті зі своїм чоловіком, для розгляду питання про надання їй дозволу на переоформлення названого вище транспортного засобу немає законних підстав. Спрямованими до суду заявами свідки [PERSON] та [PERSON] факт спільного проживання заявника та її чоловіка підтвердили. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Аналізуючи та підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про повне задоволення даної заяви, адже підстав для відмови або часткового її задоволення немає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і зазначеною заявою, якою просила встановити факт, що має для неї юридичне значення, а саме факт належності їй правовстановлюючого документа договору дарування 1/2 частини житлового будинку. Зазначає, що звернення до суду з даною заявою є вимушеним кроком, адже у інший аніж судовий спосіб встановити даний факт не має змоги. У судове засідання сторони не зявились. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особа Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області щодо задоволення заяви не заперечувала. Підстави неявки у судове засідання представника іншої заінтересованої особи Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції суду не відомі, хоча останній завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти. Згідно копії паспорта громадянина України заявник [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). 3 липня 1984 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] укладено договір дарування, згідно якого останні подарували [PERSON] належну їм (а.с.16-17) ? частину житлового будинку, що розташований в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області (а.с.13-14). У звязку з укладенням вищевказаного правочину, протоколом зборів уповноважених членів колгоспу "Зоря" від 25 квітня 1984 року вирішено виділити [PERSON] присадибну ділянку. У витязі з протоколу зборів прізвище заявника фігурує як "Дозморова" (а.с.15). Також, на імя заявника виготовлено технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок. Наявність розбіжностей у написанні прізвища у договорі дарування та паспорті заявника, остання пояснює неуважністю працівників, які виписували даний правочин, у звязку з чим, на даний час, вона унеможливлена у державній реєстрації належної їй частини нерухомого майна. З листа-відповіді Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 11 лютого 2016 року (а.с.31) адресованого заявнику убачається, що виправити помилку у правовстановлюючому документі самостійно сільська рада не може. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником, а також з огляду на те, що іншим шляхом встановити такий факт та усунути наявні розбіжності неможливо, що позбавляє заявника реалізувати свої права, як власника нерухомого майна. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду і заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [PERSON], яка померла 31 травня 2015 року є її матірю. Факт підтвердження родинних стосунків підтверджуються свідоцтвом про одруження батьків заявниці [PERSON] Прокоп'євича та [PERSON] (серія VІІ-УР №935108), виданим 01.08.1965 р. міським бюро ЗАГСу м. Хмельницького, яким [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]; свідоцтвом про народження заявниці, де у графі «мати» прізвище матері зазначено як «Іващук». Після одруження [PERSON] не змінила паспорт, тобто дівоче прізвище "Ковальчук" на прізвище чоловіка «Іващук». Факт встановлення родинних відносин заявниці необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] просить встановити, що [PERSON], яка померла 31 травня 2015 року, є матірю [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - представник Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце судового розгляду, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 31 травня 2015 року є матірю заявниці. Факт підтвердження родинних стосунків підтверджуються свідоцтвом про одруження батьків заявниці [PERSON] Прокоп'євича та [PERSON] (серія VІІ-УР №935108), виданим 01.08.1965 р. міським бюро ЗАГСу м. Хмельницького, яким [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]; свідоцтвом про народження заявниці, де у графі «мати» прізвище матері зазначено як «Іващук». Після реєстрації шлюбу [PERSON] не змінила дівоче прізвище "Ковальчук" на прізвище чоловіка «Іващук», про що свідчить її паспорт та свідоцтво про смерть. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтвердили у судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON] Факт встановлення родинних відносин заявниці необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Суд приходить до висновку, що [PERSON], яка померла 31 травня 2015 року, є матірю [PERSON] [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом. Позивачка посилається на те, що в 2004 році між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який в 2004 році розірвано. За час шлюбу у 2013 році придбали автомобіль "Форд Транзіт" д.н.з [NUMBER] за 5000 євро. Автомобіль зареєстровано за відповідачем. Оскільки майно набуто в шлюбі просить визнати його спільною сумісною власністю та виділити ? частину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та додатково пояснила, що кошти в сумі 3000 доларів США для придбання автомобіля їх сімї подарували батьки відповідача. Також з цією метою нею взято кредит в сумі 8000 грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він не заперечує проти визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя. Проте вважає, що його частка в майні є більшою, оскільки ним для придбання автомобіля оформлено кредит в сумі 18 000 грн., який він продовжує виплачувати самостійно після розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст..ст. 60,70 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або ж шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини і чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Судом встановлено, що сторони в 2004 році зареєстрували шлюб, який у 2014 році розірвали. За час шлюбу, в 2013 році ними придбано автомобіль "Форд Транзіт" д.н.з [NUMBER], який зареєстровано на праві власності за відповідачем. Автомобіль придбано за 3000 доларів США, подарованих батьками відповідача, а також 8000 грн. кредиту позивачки та 18000 грн. кредиту відповідача. Враховуючи, що автомобіль набутий [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу його слід визнати спільною сумісною власністю подружжя та таким, що підлягає поділу в рівних частинах. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що його частка майна має бути збільшена, оскільки ним не наведено обставин, передбачених ст..70 СК України.

Outcome: approved