Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, зазначила, що 26.10.1996 між нею та відповідачем по справі був зареєстрований шлюбу. Відповідно до свідоцтва про народження дітей відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем вона не має змоги забезпечити дітей. Відповідач на утримання дітей ніякої матеріальної допомоги не дає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Вважаючи права дітей порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій по 1000 гривень, щомісячно, на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] 19.12.2017 подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] 20.12.2017 за вх..№8435 подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні справи покладається на розгляд суду. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - копій свідоцтв про народження дітей, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із доводів позивача встановлено, що діти проживають із нею та перебувають на її утриманні, будь-які докази, які би спростували цю обставину - відсутні. А тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність у відповідача постійного заробітку, що би давало підставу визначити аліменти у частці від заробітку (доходу), суд має підстави для визначення їх твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 19.10.2017 за вхід.№6719, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 19 жовтня 2017 року. Дослідивши усі докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін. Відсутні докази про непрацездатність, стан здоров'я відповідача чи наявність інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. Щомісячну суму коштів по 2000 гривень на кожну дитину, із якої в рівних частках (по 1000 гривень) кожен із батьків зобов'язаний надавати утримання, суд вважає достатньою для належного забезпечення дітей, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, канцелярських товарів для дітей цього віку та інших необхідних товарів, оздоровлення дітей. Із врахуванням якнайкращих інтересів дітей, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.6 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", на дату подання позову у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 430 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved