Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно Вироку Городенківського районного суду від 15.04.2014 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.190 КК України. Оскільки [PERSON] шахрайським способом заволодів його коштами в сумі 6000 дол. США і відповідно спричинив йому збитків на цю суму яка складає 78 684 грн. Також просить стягнути і моральну шкоду в сумі 20 000 грн. бо він внаслідок неправомірної поведінки відповідача перетерпів сильні душевні хвилювання пов'язані із втратою майна, які він та його сім'я збирали тривалий час економлячи на всьому. Також у зв'язку з цим в його сім'ї виникають постійні сварки. Він як інвалід 3 групи, втративши ці коштів, немає змоги придбати автомобіль, який йому потрібний для добирання на роботу в інший кінець міста. Представник позивача в судовому засіданні просила даний позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями які є в матеріалах справи. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно Вироку Городенківського районного суду в справі №342/356/14-к від 15.04.2014 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.190 КК України. Цивільний позов при вирішенні кримінальної справи не заявлявся. Потерпілим по справі визнано [PERSON], який являється інвалідом третьої групи у зв'язку із пошкодженням обох ніг. У вироку зазначено, що [PERSON] 11.04.2013 року, шляхом обману та зловживаючи довірою, привласнив гроші [PERSON], в сумі 6 тисяч доларів США, за які мав придбати автомобіль за кордоном для потреб позивача, як інваліда. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача збитки, завдані останньому внаслідок заволодіння коштами в сумі 6 тисяч доларів США, що еквівалентні на момент розгляду справи в суді 78 684 грн. Крім того позивачеві була заподіяна моральна шкода, яка полягає у спричиненні неправомірними діями відповідача незручностей, зокрема порушенні звиклого способу життя, переживань та відчуттям стресу, якого він зазнав у зв'язку з втратою свого майна. Також втративши дані кошти, у зв'язку із вчиненням відповідачем щодо нього кримінального правопорушення, позивач немає змоги придбати автомобіль, який йому як інваліду 3 групи необхідний для добирання на роботу у зв'язку із пошкодженням обох ніг. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у сумі 20 000 грн. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Тому, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, у сумі 5000 грн., спричиненої злочином, на користь позивача з відповідача. Суд не стягує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження даних фактів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. А тому суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди та про часткове задоволення позову в частині сягнення моральної шкоди. Згідно п.6 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 786,4 грн. та судовий збір в користь позивача витрачений ним на забезпечення позову в сумі 121,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial