Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Пустовіт Ю.О., звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Городенківської районної ради, третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, Державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., приватного нотаріуса Стефурак Н.Я., в якому просить визнати частково недійсним Свідоцтво [NUMBER] від 14.07.1987 на право особистої власності на жилий будинок (далі - Свідоцтва [NUMBER]), видане виконкомом Городенківської районної ради Івано-Франківської області Тріщук Анастасії Юріївні, в частині належності до колгоспного двору жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується його Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.12.2017 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.09.2018 по справі № 342/729/18 було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а позивач є її сином. Згідно свідоцтва [NUMBER] від 14.07.1987, виданого виконкомом Городенківської районної ради Івано-Франківської області, правонаступником якого є Городенківська районна рада Івано-Франківської області, [PERSON] була власником в цілому жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з перейменуванням назва вулиці була змінена на [ADDRESS], що підтверджується Довідкою Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 534 від 23.05.2018. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим 06.12.2017 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області. Після смерті матері позивач вступив у володіння спадщиною, що підтверджується Довідкою Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 418 від 04.04.2008. У встановлений законодавством строк позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак, Постановою № 1050/02-31 від 29.05.2018, виданою Державним нотаріусом Городенківської Державної нотаріальної контори Білоконь К.С. йому було відмовлено у зв`язку із невизначеністю його частки у господарстві, яке згідно Свідоцтва [NUMBER] віднесено до колгоспного двору. Лише отримавши вказану відмову нотаріуса, позивач звернув увагу на ту обставину, що будинковолодіння віднесене до колгоспного двору. Позивач вважає помилковим і таким, що суперечить законодавству України віднесення будинковолодіння до суспільної групи колгоспний двір. На час видачі Свідоцтва [NUMBER] в Україні діяв інститут колгоспного права. Законодавство розрізняло статус працівників колгоспу та членів колгоспу. Єдиним документом, яким регулювався механізм вступу до колгоспу є «Примірний Статут Колгоспу», прийнятий третім Всесоюзним з`їздом колгоспників і затверджений ПостановоюЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969 № 910. Відповідно до п.3 розділу ІІ «Членство в колгоспі, права і обов`язки членів колгоспу», прийом в члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління колгоспу в присутності особи, яка подала заяву. Таким чином, єдиним документом, який підтверджує статус громадянина, як члена колгоспу, є рішення загальних зборів колгоспу про прийняття такого громадянина до складу членів колгоспу. Дані в Свідоцтво [NUMBER] вносилися на підставі відомостей з погосподарської книги. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Ні позивач, ні його мама не подавали заяви про прийняття до членів колгоспу і рішення стосовно них не приймалися, відсутність такого рішення підтверджується Довідкою Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 339 від 26.03.2019. При цьому представник позивача покликається на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у Постанові від 15.01.2014 по справі № 6-145цс13, де зазначено, що без належного з`ясування питання щодо правильності віднесення будинку до суспільної групи господарства - колгоспний двір, таке рішення не може бути визнано таким, що ґрунтується на правильному застосуванні положень статей 120, 121 ЦК УРСР; особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України у Постановах № 6-192цс14 від 24.12.2014, по справі № 6-350 від 18.11.2015. Представник позивача вважає, що неправомірність віднесення будинковолодіння [PERSON] до соціальної групи колгоспний двір перешкоджає здійсненню позивачем його законного майнового права на отримання свідоцтва на право на спадщину на спадкове майно, тому Свідоцтво [NUMBER] підлягає скасуванню у частині належності будинку до колгоспного двору. Також в позові представник зазначає, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] (колишньої дружини позивача, яка померла [INFO] ) за заповітом від 25.07.2017 року, посвідченим сільським головою Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та претендує на 1/3 будинковолодіння. Позивачу відомо, що на даний час відкрито спадкову справу № 61696749 щодо спадкування після [PERSON] , як члена колгоспного двору, про що свідчить копія Витягу № 50188447 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.12.2017 року. Не виключена можливість реєстрації за відповідачем [PERSON] 1 /3 будинковолодіння по [ADDRESS] , тому [PERSON] є одним із відповідачів в цій справі. Ухвалою суду від 17.05.2019 відкрито провадження в справі, призначене підготовче засідання; задоволено клопотання представника позивача про заборону вчиняти будь-які дії (у т.ч. реєстрацію права власності, видачу свідоцтва на право на спадщину, тощо) стосовно будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , до набрання чинності судовим рішенням по даній справі. До закінчення підготовчого провадження в справі представник позивача адвокат Пустовіт Ю.О. подав до суду заяву про заміну третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Державного нотаріуса Городенківської Державної нотаріальної контори Білоконь К.С. на Державного нотаріуса Городенківської Державної нотаріальної контори Капріян С.В. Згідно Ухвали суду від 17.10.2019 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. на державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. 23.10.2019 судом винесена Ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 29.11.2019 розпочато судовий розгляд справи. В судові засідання позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , представник відповідача Городенківської районної ради, треті особи на стороні відповідача, їх представники, - не прибували, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Від Городенківської районної ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В., приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я., Торговицької сільської ради до суду поступили заяви № 63 від 14.01.2019, № 209 від 14.02.2019 про розгляд справи в їх відсутності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав. Оскільки [PERSON] не приймалась в члени колгоспу, тому будинковолодіння, в якому вона була головою двору, не може відноситись до колгоспного двору; просить задовольнити позов. Звертає увагу суду на довідку Торговицької сільської ради від 26.03.2019, в якій вказано, що в сільській раді відсутнє рішення загальних зборів членів колгоспу ім. Мартовича про прийняття до членів колгоспу матері позивача [PERSON] , а також на те, що в оглянутих судом погосподарських книгах Торговицької сільської ради відсутні відмітки про протокол загальних зборів колгоспників про прийняття [PERSON] членом колгоспу, тільки зазначено, що господарство відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Одночасно представник позивача пояснив, що про порушене право позивачу стало відомо, коли він звернувся до нотаріуса з приводу успадкування житлового будинку і коли дізнався, що відповідач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, претендує на майно померлої [INFO] дружини позивача [PERSON] ; з цього часу ще не пройшло три роки. Представник відповідача заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок [PERSON] , як голови колгоспного двору, було видане виконкомом Городенківської районної ради Івано-Франківської області 14.07.1987 на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради № 142 від 10 липня 1987р. Зазначене рішення є чинним, його ніхто не оскаржував. Посилання сторони позивача на те, що померла [PERSON] не приймалась в члени колгоспу, оскільки згідно довідки Торговицької сільської ради в неї відсутнє рішення загальних зборів членів колгоспу ім. Мартовича про прийняття до членів колгоспу [PERSON] вважає таким, що не є доказом членства в колгоспі. Торговицька сільська рада не є тим органом, який мав право приймати чи не приймати особу до членів колгоспу; також сільська рада не має повноважень на зберігання документів, що стосуються діяльності колгоспу, в т.ч. й протоколів загальних зборів колгоспників про прийняття в члени колгоспу. Надав суду копію рішення Городенківської районної ради № 142 від 10 липня 1987 «Про оформлення права власності та реєстрацію житлових будинків» та додаток до нього в розрізі [ADDRESS] , що зберігається в Державному архіві Івано-Франківської області, яке було підставою для видачі [PERSON] Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14.07.1987 та рішення виконавчого комітету Торговицької сільської ради № 10 від 19.05.1987 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки». Також представник відповідача просить застосувати позовну давність, яка згідно ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови в позові. Заслухавши вступні слова представників строрін, дослідивши та оцінивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов наступного. Згідно частини першої ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, передбачених ч.2 ст. 16 ЦК України, можуть бути: визнання правочину недійсним, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Способи захисту, які застосовуються судом, визначає ст. 5 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених особою вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та клопотань. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.), який набрав чинності з 01.01.2004 р., визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень згаданого ЦК - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно копії виданого 14 липня 1987 р. виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] «дійсно належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] ». Зазначене свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 142 від 10 липня 1987 р. Реєстровий напис на зворотнім боці цього свідоцтва свідчить, що зазначений жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] , та записаний в реєстрову книгу за реєстровим [NUMBER] від 14 липня 1987 р. (а.с. 7). Про те, що назва [ADDRESS] була перейменована [ADDRESS] , а номер індивідуального житлового будинку [ADDRESS] не змінено, свідчить копія довідки Торговицької сільської ради № 534 від 23.05.2018, виданої [PERSON] , 1959 року народження (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 76 років в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10 від 06 березня 2002 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 грудня 2017 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 13). Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.12.2017 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області стверджено, що [PERSON] , який народився [INFO] в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, є сином [PERSON] , відповідний актовий запис № 1 від 03 січня 1959 р. у виконкомі Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 9). Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.09.2018 по справі № 342/729/18 (провадження № 2-о/342/57/2018) встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як сином та мамою. Описова частина рішення, в якій зазначений стислий виклад позиції заявника [PERSON] , містить посилання на те, що після смерті матері [PERSON] та дружини [PERSON] , заявник залишився одним членом бувшого колгоспного двору (а.с. 11). Серед іншого, зазначене судове рішення обґрунтоване тим, що: станом на 15.04.1991 в господарстві по [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1926 року народження - голова господарства, [PERSON] , 1959 року народження - син, [PERSON] , 1960 року народження - невістка, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району № 293 від 15.03.2018; на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . а/з № 10 від 06.03.2002 р., була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , разом з нею проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1959 р.н. - син; [PERSON] , 1960 р.н. - невістка, що підтверджується довідкою № 620, виданою 04.06.2018 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради. Також вищезгадане судове рішення містить посилання на Витяг № 00019166834 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, сформований 06.12.2017 р., який свідчить про те, що дружиною заявника [PERSON] була [PERSON] , актовий запис про шлюб № 6 від 26.10.1980 р., [PERSON] померла [INFO] в с. Торговиця, про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11-12). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За ч.5 статті 82 ЦПК України - обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Сторонами в даній справі не спростовані викладені в судовому рішенні від 07.09.2018 обставини, встановлені стосовно [PERSON] та [PERSON] . Правовий режим власності колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними до введення у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність». Згідно статті 120 ЦК УРСР 1963 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року (до введення в дію Закону України "Про власність"), мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26 та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки). Згідно зі змістом цих Вказівок суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу; такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Господарства пенсіонерів відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію. Із додатку № 1 до Рішення виконкому Торговицької сільської ради народних депутатів від 19 травня 1987 р. № 10 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки» в розрізі [ADDRESS] , на підставі якого виконавчим комітетом Городенківської районної ради було прийняте рішення № 142 від 10 липня 1987 р. «Про оформлення права власності та реєстрацію житлових будинків», що зберігається в Державному архіві Івано-Франківської області, яке було підставою для видачі [PERSON] Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14.07.1987, судом встановлено, що житловий будинок [PERSON] по [ADDRESS] , побудований в 1972 р. (а.с. 86-88). Із відповіді Торговицької сільської ради № 769 від 18.06.2019 на запит адвоката Візінського В.В. слідує, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до суспільної групи - колгоспний двір (а.с. 99). Із записів в погосподарських книгах Торговицької сільської ради за 1986-2019, де містяться записи про господарства по [ADDRESS] , наданих на виконання ухвали суду для огляду в судовому засіданні секретарем Торговицької сільської ради Шинкарук Д.Ю., судом встановлено: - погосподарська книга № 2 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , адреса - [ADDRESS], суспільна група - колгоспний двір, проживали: голова двору [PERSON] , [INFO] , пенсіонер по старості, 2 гр. інв.; [PERSON] , син, [INFO] , місце роботи - колгосп Леся Мартовича , тракторист; [PERSON] , невістка, [INFO] , місце роботи колгосп Леся Мартовича , член ланки; жилий будинок 1972 року зведення, загальна площа 60 кв.м., житлова площа: 1986 р. - 40 кв.м, 1987-1988 р.р. - 21 кв.м ; - погосподарська книга № 9 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , адреса - [ADDRESS] , суспільна група - колгоспний двір, проживали: голова двору [PERSON] , [INFO] , пенсіонер за віком, інв. 2 гр. з/з; [PERSON] , син, [INFO] , місце роботи - Світанок, тракторист; [PERSON] , невістка, [INFO] , місце роботи колгосп Леся Мартовича , член ланки; жилий будинок: загальна площа 60 кв.м., житлова площа 21 кв.м ; - погосподарська книга № 5 за 1996-2000 роки, адреса - [ADDRESS] , два особові рахунки: особовий рахунок № [NUMBER] , голова двору [PERSON] , [INFO] , пенсіонер за віком, інв. 2 гр. з/з; суспільна група - КСП, с/с; жилий будинок 1 / 2 - 1970 року побудування, загальна площа 26 кв.м., житлова площа 18 кв.м; особовий рахунок № [NUMBER] , голова двору [PERSON] , [INFO] , місце роботи - член КСП Світанок, [PERSON] , дружина, [INFO] , член с/с Мартовича, жилий будинок 1 / 2 - 1970 року побудування, загальна площа 38 кв.м., житлова площа 30 кв.м; - погосподарська книга № 6 за 2001-2005 роки, адреса - [ADDRESS] , два особові рахунки: особовий рахунок № [NUMBER] 1/2, голова двору [PERSON] , [INFO] , пенсіонер, 2 гр. з/з, померла [INFO] , а/з 10/ 06.03.; суспільна група - КСП, с/с; розділ про житловий будинок не заповнений; особовий рахунок № [NUMBER] 1/2, голова двору [PERSON] , [INFO] , тимчасово відсутній, в Чехії, [PERSON] , дружина, [INFO] , ц/з торг, робоча; розділ про житловий будинок не заповнений. Згідно погосподарських книг: № 5 за 2006-2010 роки (особовий рахунок [NUMBER] ), № 6 за 2011-2015 роки (номер об`єкта по господарського обліку [NUMBER]) в [ADDRESS] , проживали: голова двору [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , дружина, [INFO] . Згідно погосподарської книги № 6 за 2016-2023 роки (номер об`єкта по господарського обліку 01-0479-1) в [ADDRESS] , проживали голова двору [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , дружина, [INFO] , померла [INFO] , а/з 22, 03.10.2017. Про те, що з часу смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] вступив у володіння спадщиною, сплачує податкові платежі і проживає в спадковому будинку по [ADDRESS] , свідчить копія довідки Торговицької сільської ради № 418, виданої 04.04.2008 (а.с. 14). Про відмову позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , з посиланням на те, що господарство, головою якого була [PERSON] , відносилось до колгоспного двору, де кожному з членів двору належить відповідна частка житлового будинку, свідчить Постанова в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчинення нотаріальної дії № 1050/02-31 від 29.05.2018 (а.с. 15). Копією Витягу № 50188447 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 07.12.2017 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 61696749 (номер у нотаріуса 150/2017), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] (а.с. 18). Про те, що [PERSON] належне їй майно заповіла [PERSON] , свідчить копія заповіту від 25.07.2017, посвідченого сільським головою Торговицької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 32 (а.с.17). Частиною 1 статті 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що право кожного члена підприємства на пайовий фонд майна залежить від його трудового внеску. Майновий пай - це частка кожного члена колишнього КСП у майновому пайовому фонді КСП, виражена у грошовій формі. Відповідно до п. 4 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 № 177, - до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема пенсіонери. Майновий пай учасника КСП документально підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства (далі - Свідоцтво). Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно зі списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. Факт оформлення Свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, а оформлені свідоцтва реєструються в книзі обліку Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП. Отримана з Городенківської районної нотаріальної контори копія спадкової справи № 106/2005 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , свідчить, що позивач [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 447, після смерті матері [PERSON] успадкував право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] , виданий виконкомом Торговицької сільської ради, що належав померлій [PERSON] про право на пайовий фонд в колективному сільськогосподарському підприємстві СВК «Торговицький» в с. Торговиця Городенківського району, затв. зборами співвласників від 17 червня 2001 р. Частка [PERSON] становить 1815 грн. в загальній вартості майна пайового фонду підприємства станом на 17 червня 2017р. - 2060000 грн. Зазначене підтверджує копія свідоцтва серії [NUMBER] про право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Торговицкий», виданого 17.06.201 Торговицькою сільською радою. Посилання представника позивача на те, що в оглянутих судом погосподарських книгах відсутні відмітки про протокол загальних зборів колгоспників про прийняття [PERSON] членом колгоспу суд не приймає до уваги, оскільки Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах не передбачали такого запису в погосподарських книгах. Із відповіді Торговицької сільської ради № 339 від 26.03.2019 на лист адвокатського бюро «Пустовіт» слідує, що в Торговицькій сільській раді відсутні рішення загальних зборів членів колгоспу ім. Мартовича про прийняття до членів колгоспу [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Однак, жодних доказів того, що Торговицька сільська рада мала повноваження на зберігання архівних документів колишнього колгоспу ім. Л.Мартовича, що діяв на території с. Торговиця, - суду не надано. Доказів звернення позивача до архіву з цього приводу, - суду не надані. Позивач, його представник, не надали суду відомостей, які б заперечували членство [PERSON] в колгоспі. Отже, [PERSON] була членом колгоспу, що діяв на території с. Торговиця, попередня назва якого була ім. Л.Мартовича, і який на час розпаювання мав назву СВК «Торговицький». На час видачі виконкомом Городенківської районної ради Івано-Франківської області (на 14.07.1987) Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, розташований в [ADDRESS] , голова колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , досягла пенсійного віку (була пенсіонером). Відповідно до чинного на той час законодавства господарства пенсіонерів відносилися до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію. Належно з`ясувавши питання про правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір, як передбачено правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 18 листопада 2015 року під час розгляду цивільної справи № 6-350цс15, оцінивши докази в справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспний двір, тому відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] про визнання частково недійсним Свідоцтва від 14.07.1987 на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Городенківської районної ради Івано-Франківської області [PERSON] , в частині належності до колгоспного двору жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами. Оскільки в задоволенні даного позову суд відмовляє за безпідставністю вимог, тому відсутні підстави для вирішення заяви представника відповідача про застосування позовної давності. На підставі ст. 129 Конституції України, ст.ст. 120, 121 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5,15,16, 257,261,267,380 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed