Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належне останньому майно, в тому числі право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлому на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за №273 від 21.08.1997 року. В даний час сертифікат загублено, про що зроблено оголошення в районній газеті «Тростянецькі вісті». Спадкоємцем до майна померлого на підставі ст. ст. 1222,1223, 1261 ЦК України за законом є позивач, дочка померлого [PERSON] Вона своєчасно прийняла спадщину, фактично вступила в управління спадковим майном та була зареєстрована та проживала разом з батьком за адресою: [ADDRESS] Позивач протягом шести місяців з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталась, однак фактично вступила у володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, передбачених законом, з якими померлий проживав однією сім'єю, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) у нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Так як іншого способу захисту своїх прав позивач не має, вона звернулась до суду з даним позовом. Просила суд визнати за нею право на земельну ділянку, розташовану на території Верхівської сільської ради Тростнецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлому [INFO] [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просив суд їх задовольнити (а.с.40). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що вона скористалася своїми процесуальними правами. Представник відповідача Верхівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялось своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2003 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.6.) Згідно довідки №478 від 11.07.2016 року, виданої виконавчим комітетом Верхівської сільської ради, про те, що [PERSON] зареєстрована т проживала разом з померлим [PERSON] по [ADDRESS]. У померлого таких спадкоємців, як малолітні, неповнолітні, непрацездатні діти, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки, які згідно ст.. 1241ЦК України мали б право на обов'язкову частку, немає. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном, а саме: проводила невеликі ремонти, доглядала господарство та присадибну ділянку. У спадкодавця немає пережитого подружжя. Його дружина, [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємців, що проживали разом з померлим немає. До складу спадкового майна входить право на земельну ділянку площею 2,18 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Верхівської сільської ради (а.с.7). За життя [PERSON] був включений до списку, який додавався до державного акта на право колективної власності на землю колишнього АКПП «Іскра» с. Верхівка, отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований 21.08.1997 року за № 273, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Верхівській сільській раді (а.с.10). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану земельну частку (пай). За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 03.10.2003 року секретарем виконавчого комітету Верхівської сільської ради, згідно якого усе майно, яке йому належить за законом, в тому числі право на земельну частку (пай) заповів [PERSON] (а.с. 36). У свою чергу, спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], звернулася до нотаріальної контори з заявою про те, що спадщину в установлені законом строки не прийнята на неї не претендує. В суд по питанню визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини звертатися не буде (а.с.33). Інші спадкоємці за законом, діти спадкодавця, [PERSON], [PERSON] подали заяви про те, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті батька. У встановлений законом строк вони не вчиняли ніяких дій, які передбачені ст. ст. 1268-1272 ЦК України, тобто не вступитли в управліня або володіння спадковим майном, а також не подавали заяви про прийняття спадщини. На спадкове майно не претендують (а.с. 34,35) Спадкова справа до майна померлого [PERSON] Тростянецькій державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.31). На момент смерті [PERSON], [INFO] діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (в ред. 1964 року), протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подала, однак фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем. Факт перебування [PERSON] з померлим [PERSON] у родинних відносинах підтверджується свідоцтвом про народження позивача, де в графі батько записано «[PERSON]» та свідоцтвом про шлюб з [PERSON], в результаті якого позивач змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.8,9). Таким чином, єдиний спадкоємець після смерті [PERSON], який прийняв спадщину є його донька [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я померлого [INFO] [PERSON], позивач у нотаріальній конторі не має можливості, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на дану земельну частку (пай) (а.с.13). В п. 11Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Даний сертифікат було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Тростянецькі вісті» від 19.05.2016 року № 41-42 (а.с.14). Згідно довідки № 478 від 11.07.2016 року, виданої сільським головою Верхівської сільської ради, паювання земель колишнього КСП «Іскра» було проведено 05.01.1996 року, державний акт [NUMBER] від 05.01.1996 року. [PERSON] внесений в списки на право на земельну частку (пай) під номером 364 (а.с.15). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області №29-28-99.2-1663/2-16 від 23.08.2016 року, [PERSON] був включений до списку, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю колишнього АКПП «Іскра» с. Верхівка та в подальшому на підставі якого був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрований за №273 від 21.08.1997 року по Верхівській сільській раді. Виготовити дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] відділ немає можливості, оскільки у зв'язку із завершенням у 2001 році розпаювання земель по Тростянецькому району сертифікати на право на земельну частку (пай) не виготовляються (а.с.10). Оскільки у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, суд вважає, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] має право на спадкування за законом на спірну земельну частку (пай), позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу, суд вважає необхідним визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) із земель колишнього АКПП «Іскра» с. Верхівка, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я померлого [INFO] [PERSON], оскільки дана обставина знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved