Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Заповіт» с. Леніне Радомишльського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Леніне Радомишльського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] , вона являється єдиним спадкоємцем. Після смерті матері відкрилася спадщина до складу якої входить право на вказану вище земельну частку (пай), але у зв`язку із тим, що спадкодавець за життя не отримала сертифікат про право на земельну частку (пай), позивач не має можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, що і стало підставою її звернення до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні, враховуючи вимоги ст. 200 ЦПК України. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що спадщина відкрилась у 1995 році, тобто до 01.01.2004, тому правовідносини сторін урегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у с. Леніне Радомишльського району Житомирської області, у свідоцтві про народження її батьками зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] .. [INFO] померла мати позивача [PERSON] у віці 98 років у с. Леніне Радомишльського району Житомирської області. Згідно довідки,виданої Ставецьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області, за [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно Списку громадян співвласників ПКСП «Заповіт» с. Леніне Радомишльського району Житомирської області, що мають право на земельну частку (пай), рахується земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,4200 га - рілля та земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,5500 га - для сінокосіння. З відповіді Відділу у Радомишльському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області вбачається, що в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською РДА по ПКСП «Заповіт» с. Леніно відсутній запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] .. Радомишльською РДА Житомирської області на звернення позивача щодо видачі належним чином завіреного дублікату сертифіката на земельну частку (пай) було надано відповідь, згідно якої сертифікати на право на земельну частку (пай) були виготовлені в необхідній кількості відповідно до кількості пайовиків і видавалися в одному екземплярі на руки, архівні екземпляри відсутні і не виготовлялися. Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач як спадкоємець за законом першої черги спадщину фактично прийняла після смерті матері [PERSON] шляхом проживання та реєстрації в житловому будинку за [ADDRESS] разом з спадкодавцем. На усне звернення позивача щодо роз`яснення порядку видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Л.В. у разі відмови Радомишльської державної адміністрації Житомирської області у видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) рекомендує звернутись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу ПрезидентаУкраїни від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" регламентовано, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Суд, враховуючи, що відповідачі позов визнали повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved