Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

29.03.2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 65459,68 грн. Позов мотивовано тим, що 15.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитну угоду №003-01523-150713, відповідно до умов якої, банк відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та встановив ліміт кредитної лінії (надав кредит) у розмірі 32000,00 грн. ПАТ "Дельта Банк" свій обов'язок по кредитному договору, щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, а тому станом на 17.02.2017 року виникла заборгованість в розмірі 65459,68 грн., з яких: тіло кредиту - 0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 34940,01 грн., заборгованість за відсотками - 30519,67 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №003-01523-150713 від 15.07.2013р. у розмірі 65459,68 грн. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання призначені на 10.05.2017р., 01.06.2017р., 12.07.2017р., 02.08.2017р., 28.09.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Конверти з повістками про виклик в судові засідання поаернулися на адресу суду з відмітками відділення поштового звязку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 24-25, 32-33, 40-41, 48-49, 56-57), що розцінюється судом як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, було укладено кредитну угоду №003-01523-150713, відповідно до умов якого, банк відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та встановив ліміт кредитної лінії (надав кредит) у розмірі 32000,00 грн. Зі змісту Заяви позичальника від 15.07.2013 року вбачається, що позичальник [PERSON] ознайомився з умовами викладеними в даній заяві, Правилами та Тарифами банку, які є складовою та невід'ємною її частиною. Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому в силу положень ст. 638 ЦК України, даний договір вважається укладеним. Згідно з п. 1.3 Договору, банк встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 32000,00 грн. Пунктом п. 2.4 Договору передбачено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів, кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує додаткових угод. На виконання умов Договору 15.07.2013р. позивачем видано, а відповідачем отримано картку №5163990008088407 та ПІН-код до неї, про що свідчить його підпис в договорі (а.с. 5). Згідно з п. 2.5 частини 3 Договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. За умовами тарифного пакету, відповідач зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається з: частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.6.1/1.6.2), процентів за недозволений овердрафт (тариф 1.6.4), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проте, як вбачається з виписки по особовому рахунку сформованої станом на 28.09.2017р. та розрахунку ціни позову відповідач користувався коштами, наданими банком як кредитний ліміт починаючи з 29.07.2013 року, однак з 01.04.2014 року свої зобов'язання за кредитним договором не виконує (а. с. 4). Таким чином, у зв'язку з невиконанням належним чином взятих на себе зобов'язань, станом на 17.02.2017 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 65459,68 грн., з яких: прострочене тіло кредиту - 34940,01 грн., заборгованість за відсотками - 30519,67 грн. Згідно зі саттею 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення 34940,01 грн. - простроченого тіла кредиту та 30519,67 грн. - заборованості за відсотками обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved