Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 23991/2005 р. від 11.04.2005 року стягнуто з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі по 150 грн. щомісячно, починаючи з 03 березня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений на той час розмір аліментів у розмірі 150 грн. її цілком влаштовував, вона мала змогу купувати для сина необхідні продукти харчування та одяг. Проте, на сьогоднішній день змінилися обставини, що мають істотне значення. З 2005 року по 2018 рік має місце підвищення прожиткового мінімуму встановленого відповідно до віку дитини згідно Закону України «Про державний бюджет України», а тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів на дитину, адже станом на сьогодні визначені раніше судом 150 грн. аліментів на дитину складають меншу суму, ніж мінімальний поріг 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що грубо порушує права дитини. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2005 року в розмірі по 1 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 06.11.2018 року заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2005 року в розмірі 1 100 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Зменшені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Представником відповідача - адвокатом [PERSON] 06.11.2018 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подано заяву, в якій позовні вимоги про збільшення розміру аліментів в розмірі 1 100 грн. визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне батьками [PERSON], [INFO] є позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 2399/2005 р. від 11.04.2005 року стягнуто з відповідача - [PERSON] на користь позивачки - [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі по 150 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 03 березня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Домовленості між сторонами щодо утримання доньки не досягнуто, а за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось з них. Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Разом з тим, в позовній заяві позивачка - [PERSON] зазначила, що просить стягувати розмір аліментів починаючи з дня подання позовної заяви. Однак п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказує на те, що визначені в порядку ст. 192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином позивачу слід відмовити у стягненні змінених аліментів від дня пред»явлення позову до суду. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо збільшення розміру аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved