Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

24 червня 2019 року позивач Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, просить суд стягнути з відповідача шкоду заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 13686, 40 грн на користь Маразліївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 10 га, яка розташована на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідач [PERSON] обробляє без правовстановлюючих документів. Рішення щодо передачі вказаної земельної ділянки у власність чи користування фізичним чи юридичним особам, органами виконавчої влади чи місцевого самоврядування не приймались, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки. По вказаному факту державним інспектором відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.07.2017 № 85-ДК/0056П/07/01-17 та 25.07.2017 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 85-ДК/0080По/08/01-17 за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП. Позивач вказує, що вказана постанова відповідачем не оскаржувалась, адміністративне стягнення не сплачено. Відповідно до виявленого порушення державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в м. Одесі здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної [PERSON] , внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 10 га, розташованої на території Великомар`янівської сільської ради, що становить 13686,40 грн На підставі усього вищевикладеного, позивач і звернувся до суду з даним позовом. 26 червня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по справі було відкрито загальне позовне провадження та справа призначена до підготовчого судового розгляду. 18 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному сайті судової влади, причина неявки суду невідома. Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника, суд ухвалою від 26 листопада 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно згідно Наказу Головного управління Дерджгеокадастру № 85-ДК від 18.05.2017 року «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства,використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності», Управлінням контролю з використанням та охороною земель 16.06.2017 року складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, розташованої на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, з якого вбачається, що окрім інших, зокрема фізична особа [PERSON] обробляє 10 га земельної ділянки, яка розташована на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Разом з тим, в наведеному акті вказано, що юридичні і фізичні особи, в т.ч. [PERSON] , фактично використовують земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності на території Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,шляхом вирощування сільськогосподарських культур, без правовстановлюючих документів, що відповідно до ст.1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» є самовільним зайняттям земельних ділянок та згідно п. «б» ч.1 ст 211 ЗК України вказане порушення земельного законодавства, тягне настання юридичної відповідальності. /л.с.23-25/. У зв`язку з вищевикладеним, 13.07.2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у м. Одесі складений протокол № 85-ДК/0056П/07/01/-17 відносно [PERSON] , та постановою заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області від 25.07.2017 року № 85-ДК/0080По/08/01/-17, визнано [PERSON] , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КупАП, а саме за самовільне зайняття земельної ділянки [PERSON] , загальною площею 10 га, яка розташована в Білгород-Дністровському районі Одеської області за межами населеного пункту с. Великомар`янівка. У постанові зазначено, що згідно даних Державного земельного кадастру та документації із землеустрою категорія вказаної земельної ділянки значиться як землі сільськогосподарського призначення. Рішення щодо передачі вказаної земельної ділянки у власність чи користування [PERSON] органами влади чи місцевого самоврядування не приймались, правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні, земельна ділянка [PERSON] зайнята самовільно. Згідно пояснення наданого [PERSON] він обробляє земельну ділянку площею 10 га, розташовану в Білгород-Дністровському районі Одеської області за межами населеного пункту с. Великомар`янівка, без будь-яких правовстановлюючих документів. /л.с.30-33/. У відповідності до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON] , розрахованої відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву /родючості шару ґрунту/ без спеціального дозволу, затвердженої Постановою КМУ від 25.07.2007 року №963, шкода складає суму 13 686,40 грн. Досудовою вимогою №31-15-0.62-12382/2-18 від 21.12.2018 року, [PERSON] повідомлено про необхідність відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 686,40 грн, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, проте вона залишена без відповідного реагування. Стаття 13 Конституції України, серед іншого визначає, що земля, яка знаходяться в межах території України, є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. В силу приписів статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини першої та другої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. За змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 цього Кодексу визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності. Згідно п. 12, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли. Вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК, статті 1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі. Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - Методика), затвердженою Постановою КМ України від 25.07.2007 року № 963, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться інспекціями Мінприроди або Держземінспекцією та її територіальними органами. Згідно з п.3.1. Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову без спеціального дозволу, затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України, Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 №110 (зі змінами від 27.06.2008 N 84), підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки. Як вбачається з матеріалів справи, сума збитків, нанесених суб`єкту прав на землю, тобто Маразліївській сільській раді підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON] , складеним на підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення правопорушення. На підставі усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, із застосуванням його до фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що дійсно у зв`язку з обробкою земельної ділянки відповідачем без оформлення належних правовстановлюючих документів, які надають йому право власності або користування вказаною земельною ділянкою, загальною площею 10 га, розташованої в Білгород-Дністровському районі Одеської області за межами населеного пункту с. Великомар`янівка, Маразліївської сільській раді, як власнику завдано збитків, згідно розрахунку, проведеним відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву /родючості шару ґрунту/ без спеціального дозволу у розмірі 13 686,40 грн, які у сенсі розуміння вимог чинного законодавства підлягають повному відшкодуванню, а отже позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої самовільний зайняттям земельної ділянки заявлені обґрунтовано, є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1921 грн, сплачений позивачем згідно квитанцій № 336 від 27.05.2019 року та № 337 від 27.05.2019 року.

Outcome: approved