Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON], 11.03.2015 року, звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 09.09.2009 року Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 39. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відчуття взаємного непорозуміння, постійних конфліктів і сварок. З січня 2015 року позивач та відповідач спільно не проживають. Згідно усної домовленості дитина проживає з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, загальне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на розлученні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 вересня 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 39. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, сторони наполягають на розлученні. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved