Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2,) [PERSON] (відповідач 3) про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, серед якого житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину, однак оформити в нотаріальній конторі право власності на вказаний житловий будинок не представляється можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок. За таких обставин позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], що належав померлому [INFO] [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву у відповідності до якої просить розглянути справу за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, однак надав заяву у відповідності до якої просить розглянути справу за його відсутності, в якій також зазначив, що Уланівська сільська рада з позовними вимогами ознайомлена. Відповідачі 2 та 3 у судове засідання не з'явились, однак надали заяви у відповідності до яких просять розглянути справу за їх відсутності, в яких також зазначили, що позовні вимоги визнають повністю. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5) підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Тараски Хмільницького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Факт належності вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] підтверджується довідкою Уланівської сільської ради № 2502 від 29.06.2017 року (а.с. 11), а також відповідними витягами з погосподарських книг (копії на а.с. 13, 14, 15). При цьому суд враховує, що у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий АНВП "Візит" від 14.07.2017 року ( копія на а.с. 7-9) відсутні відмітки що про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний запис про відсутність правовстановлюючих документів. Як вбачається з технічного паспорта житловий будинок та господарські споруди були збудовані у 1980, 1981, 1982 роках. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року №5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Отже, судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON]. Здобуті докази свідчать про те, що за життя він володів, користувався та розпоряджався вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у його власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Довідкою Уланівської сільської ради № 2505 від 29.06.2017 року (а.с. 12), а також копією домової книги (а.с. 15-16), а також відповідними витягами з погосподарських книг (копії на а.с. 13, 14, 15) підтверджено, що [PERSON] на момент смерті був зареєстрований по [ADDRESS]. Разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO] Відповідними копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] (а.с.16), [NUMBER] (а.с. 17) підтверджено, що [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] помер [INFO]. З листа приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Демянюк Л.А. (а.с. 45), а також копії спадкової справи № 46/2017 (а.с. 46-62) встановлено, що після смерті 10.01.2017 рку [PERSON] заведено спадкову справу № 46/2017. З заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлого - [PERSON] Заяви про відмову від спадщини подали дружина померлого - [PERSON] та син померлого - [PERSON] З урахуванням встановлених обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи, дослідженими судом, доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, та у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину за померлим [INFO] [PERSON]. Відповідачі не заперечують проти задоволення позову, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачами спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved