Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Позовні вимоги мотивував тим, що позивачка з відповідачем з 2017 року проживали як чоловік та дружина однією сім`єю без реєстрації шлюбу у дачному будинку відповідача. У кінці 2018 року позивачка завагітніла та [INFO] відповідача народила [PERSON] . Однак після народження дитини стосунки між позивачкою та відповідачем погіршилися та відповідач повідомив, що не хоче записуватися батьком дитини, а тому запис батька [PERSON] , [INFO] , було зроблено зі слів позивачки на підставі ст. 135 СК України. Відповідач взагалі не цікавиться дитиною, не надає матеріальної допомоги, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не вважає себе батьком дитини. Водночас, позивачці визнання батьком відповідача сина Вані необхідне для законного отримання аліментів на утримання останнього, оскільки самостійно у повному обсязі матеріально забезпечити дитину вона не має можливості. Тому позивачка просить суд визнати батьком [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про його народження. Також позивачка просила стягнути з відповідача понесені судові витрати на проведення судово-генетичної експертизи. У підготовче засідання позивачка та її представник - адвокат Страшний М.М. не з`явилися, надавши до суду заяви про проведення підготовчого засідання у їх відсутність, клопотання про стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., акт-розрахунок за договором про надання правничої допомоги, а також квитанції про сплату позивачкою послуг за правничу допомогу та за проведення судово-генетичної експертизи. Відповідач до підготовчого засідання надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. У підготовче засідання, призначене на 28.07.2020 після проведеннясудово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, відповідач не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертизи, віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Договором про надання правничої допомоги від 10.12.2019 та ордером про надання правової допомоги серії ЧН №074819, підтверджено факт надання Адвокатським бюро «Миколи Страшного» правової допомоги [PERSON] у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. Згідно акту розрахунку №01 наданих-прийнятих послуг адвоката за договором б/н про надання правничої допомоги, квитанціями ПриватБанку №0.0.1557606493.1 від 18.12.2019, та АТ "Райффайзен Банк Аваль" № 11675836м від 03.03.2020, вбачається, що [PERSON] сплатила Адвокатському бюро Миколи Страшного , 2000 грн. та 3000 грн., а всього 5000 грн. Квитанцією ПриватБанку №0.0.1725594942.1 від 03.06.2020 [PERSON] сплатила 8354 грн. 31 коп. за проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, призначеної ухвалою Ріпкинського районного суду чернігівської області від 23.03.2020. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки, понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та витрати, пов`язані із проведенням судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи у сумі 8354 грн. 31 коп. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Встановлено, що позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., згідно квитанції ПриватБанку №0.0.1557602799.1 від 18.12.2019. У зв`язку з викладеним, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384 грн. 20 коп., тому з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved