Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лохвицького районного суду Полтавської області з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 24.02.2017 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 2,96 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області та житлового будинку з господарськими будівлями номер 20 по вулиці Мельника в селі Сенча Лохвицького району Полтавської області, що знаходиться на неприватизованій земельній ділянці. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лохвицького району 22 березня 2016 року за реєстром № 52, є вона. 04.12.2017 року державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори на її імя було видано свідоцтво про право на спадщину на вище вказану земельну ділянку. При зверненні до Першої лохвицької державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями їй нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Тому позивач був змушена звернутися до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не з`явилась, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа - нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з письмових матеріалів справи 24.02.2017 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть від 27.02.2017 року, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 11 ( а. с. 4). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 2,96 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області та житлового будинку з господарськими будівлями № 20 по вулиці Мельника, в селі Сенча, Лохвицького району, Полтавської області, що знаходиться на неприватизованій земельній ділянці. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лохвицького району 22 березня 2016 року за реєстром № 52, є [PERSON] ( а.с. 5). Вказаний житловий будинок, за адресою: с. Сенча, вул. Мельника, 20, Лохвицького району, належить померлому 24.02.2017 року [PERSON], відповідно до запису в "Погосподарській книзі № 15 за 2016-2020 роки" [PERSON] сільської ради, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області № 1210 від 11.09.2017 року ( а. с.9-10 ). Земельна ділянка , площею 0,20 га, яка знаходилась у користуванні [PERSON] в с. Сенча, вул. Мельника, 20, Лохвицького району, не приватизована, обмеження і обтяження відсутні, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області № 1566 від 22.12.2017 року. ( а. с. 11 ). У відповідності до ст. 1269 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши відповідну заяву до нотаріуса. 28.02.2017 року заведена спадкова справа за № 65/2017, заповіт спадкодавцем посвідчувався Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Лохвицького району 22 березня 2016 року за реєстром № 52, на все майно на користь [PERSON]. 04.12.2017 року державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на пайову земельну ділянку розміром 2,96 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, Лохвицького району Полтавської області, що вбачається з відповіді № 346/01-09 Першої лохвицької ДНК від 14.03.2018 року ( а. с. 25) Першою лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок з допоміжними господарськими прибудовами, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори № 1646/02-31 від 07.12.2017 року ( а.с. 12). На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно. У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої [PERSON] депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності. До компетенції виконкомів місцевих [PERSON] відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у\~ погосподарські книги місцевих [PERSON], які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання\~[PERSON] Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105\~сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних [PERSON] із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних Технічного паспорту станом на 12.09.2017 року, виготовленого ПП "Бюро послуг та консультацій" вбачається, що до складу обєкту входить А-1 житловий будинок (цегла), загальною площею 58,1 м?, житловою площею 23,7 м?, Б -сарай (цегла), В - сарай-літня кухня (цегла), Г - гараж (цегла), Д - убиральня, № 1 огорожа. З наданої експлікації вбачається, що усі ці обєкти будівництва були побудовані в період з 1965 по 1978 рік ( а. с. 7-8). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved