Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

15.05.2017 позивачі звернулись з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивують тим, що після смерті їх матері [PERSON], яка померла 15.12.2012 відкрилася спадщина на земельну частку ( пай). [PERSON] все своє життя працювала колгоспницею в колгоспі, який пізніше був реорганізований в КСП "8-Березня". Під час розпаювання, як член селянської спілки пайовиків вона отримала земельну ділянку (пай). У підтвердження цьому, відділом Держземагенства у Локачинському районі видано довідку з якої вбачається, що [PERSON] була включена під №562 в списки громадян, які мали право на земельну частку (пай) і 23.04.1999 отримала сертифікат серії ВЛ №0272990, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 562. Розмір земельної частки (паю) становить 4,37 умовних кадастрових гектарів, нормативною грошовою оцінкою 94634,97 грн. Сертифікат мати позивачів загубила і про його втрату ними було подано оголошення в газеті "Селянське життя" 29.11.2014. Заповіту матір'ю складено не було. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями і мають право на спадкування за законом. Інших осіб, які б мали право на спадкування немає. Сестри позивачів [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Як спадкоємці за законом позивачі прийняли спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просять суд визнати за ними в рівних частках право на земельну частку (пай) згідно із сертифікатом на земельну частку (пай) серія ВЛ №0272990, виданого 23.04.1999 Локачинською райдержадміністрацією в розмірі 4,37 умовних кадастрових гектарів, що розміщена на території Зубильненської сільської ради Локачинського району Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 15.12.2012. У судове засідання позивачі та їх представник не з'явились. Від позивачів надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують із підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився також. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Представник третьої особи також не з'явився у судове засідання. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 15.12.2012 померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.6). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, земельна частка (пай) згідно зі сертифікатом на земельну частку (пай) серія ВЛ №0272990, виданого 23.04.1999 Локачинською райдержадміністрацією в розмірі 4,37 умовних кадастрових гектарів, що розміщена на території Зубильненської сільської ради Локачинського району Волинської області. Це підтверджується довідками Зубильненської сільської ради, державного агентства земельних ресурсів та рішенням Війницької сільської ради (а.с. 5, 12-14). Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рідними дочкою та синами покійної [PERSON], тобто спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, що підтверджується копіями паспортів, свідоцтв про одруження, народження та зявою про прийняття спадщини (а.с.7-10, 47-49). Інших осіб, які б мали право на спадкування немає. Сестри позивачів [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується їх заявами (а.с. 15, 16). Із постанови нотаріуса від 18.05.2015 вбачається, що позивачі зверталися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їм відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки спадкоємцями не подано сертифіката на земельну частку (пай)(а.с.18). Згідно із ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв)» ( далі Закон) від 05 червня 2003 року, основним документом що посвідчує право на земельну частку ( пай), є сертифікат на право на земельну частку ( пай), виданий районною ( міською ) райдержадміністрацією, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п. 1 перехідних положень ЗК України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняття органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» , є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя , який його пережив, та батьки . Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) згідно із сертифікатом на земельну частку (пай) серія ВЛ №0272990, виданого 23.04.1999 Локачинською райдержадміністрацією в розмірі 4,37 умовних кадастрових гектарів, що розміщена на території Зубильненської сільської ради Локачинського району Волинської області, то суд дійшов висновку, що право на цю земельну частку (пай)переходить до позивачів як спадкоємців за законом. Відповідно до ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. За клопотанням позивачів судові витрати у справі слід залишити за ними.

Outcome: approved