Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного підприємства « Уманський лікеро горілчаний завод » про стягнення заборгованості по заробітній платі. Згідно позовної заяви [PERSON] , останній зазначає, що з 24 жовтня 2005 року він працював в Державному підприємстві « Уманський лікеро горілчаний завод » на посаді старшого майстра дільниці розливу горілки відповідно до наказу 43-к від 24.10.2005 року. 01.03.2006 року він був переведений замісником директора з виробництва відповідно до наказу №22-к від 01.03.2006 року. 01.01.2018 року він був переведений заступником директора з виробництва відповідно до наказу №14-к від 19.03.2018 року. 17.10.2018 року, позивач був звільнений за згодою сторін за ч.1 ст.36 КЗпПУ відповідно до наказу №148-к від 17.10.2018 року. Відповідно до довідки, що видав ДП « Уманський лікеро горілчаний завод » від 27.03.2019 року за №70, заборгованість по заробітній платі станом на 27.03.2019 р. становить: заборгованість по заробітній платі станом на 01.11.2017 р. 82150,35 грн.; компенсація за невикористану відпустку за період 2011-2017 роки 23217,82 грн.; заборгованість по заробітній платі за період роботи з 01.11.2017р. по 17.10.2018р. 31606,99 грн.; компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 01.11.2017р. по 17.10.2018р. 4221,42 грн., а всього 141196,58 грн. Відповідно до відомості про заробітну плату, заборгованість за організацією по заробітній платі станом на 31.10.2018 року становить 158781,94 грн. Відповідно до ч.4 ст.97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором. Відповідно до ч.5 ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому прядку. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. При зверненні до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по заробітній платі, йому було відмовлено, тому він змушений звернутися до суду. Просить стягнути з Державного підприємства « Уманський лікеро горілчаний завод » на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 158781,94 грн. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 10000 грн., з яких 5000 грн. витрати на професійну правову допомогу та 5000 грн. витрати на професійну правову допомогу під час судових засідань. 08.08.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив в якому зазначено, що в період з 11 жовтня 2005 року по 31 липня 2017 року та з 23 по 25 жовтня 2017 року керівником підприємства був призначений [PERSON] . Звітність, яка подавалася за період з 2015 року по серпень 2017 року, складалася головним бухгалтером [PERSON] , підписувалася та подавалася директором [PERSON] . При цьому, після призначення керівником підприємства [PERSON] , останнім було виявлено наявність простроченої заборгованості з виплати заробітної плати на підприємстві. З метою проведення оцінки зобов`язань з нарахування та виплати заробітної плати протягом даного часу, наказом №7 від 05 вересня 2017 року було створено комісію. За результатами вивчення роботи підприємства було виявлено, що в ДП Уманський ЛГЗ відсутні належним чином оформлені та складені документи, що є підставою для нарахування та виплати заробітної плати працівникам за період з 2014 року по липень 2017 року. При цьому, фактично ДП Уманський ЛГЗ виробничої діяльності в період з 2012 по 2017 роки не вело. Однак, не зважаючи на відсутність діяльності та виробничої необхідності, в трудових відносинах з підприємством перебував ряд працівників, в тому числі [PERSON] .Підстави для нарахування та виплати [PERSON] винагороди у вигляді заробітної плати відсутні. За своєю суттю заробітна плата є винагородою за виконану роботу. При цьому посадовою інструкцією позивача було передбачено виконання певної роботи ( функцій ) на підприємстві. Однак, зважаючи на той факт, що підприємство діяльності у вказаний період не вело, виконання відповідної трудової функції зазначеним працівником було неможливим. Документів, що підтверджували б виконання останнім трудової функції також знайдено не було. Станом на дату подання заяви, відсутні правові підстави та відповідно обов`язок з боку ДП Уманський ЛГЗ для виплати нарахованої в період з 2012 по 2017 роки та не виплаченої заробітної плати [PERSON] . Зазначені вище обставини є предметом дослідження у кримінальному провадженні №12019250250000326, за складом злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України по відношенню до групи службових осіб ДП Уманський ЛГЗ ( у тому числі позивача ). Таким чином, до моменту визначення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення у діях ДП Уманський ЛГЗ ( у тому числі позивача ) з безпідставного нарахування заробітної плати та збільшення за рахунок цього кредиторської заборгованості непрацюючого підприємства в період відсутності господарської діяльності та фінансування, підстави для виплати будь-яких грошових коштів на їх користь в підприємства відсутні. В свою чергу, ДП Уманський ЛГЗ в період з грудня 2018 року по липень 2019 року було виплачено на користь [PERSON] 37000 грн. Отже, станом на дату розгляду справи заборгованість ДП Уманський ЛГЗ по заробітній платі перед [PERSON] , яка була б підтверджена належним чином у встановленому діючим законодавством порядку відсутня, що підтверджується документами про виплату заробітної плати [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно наказу № 148-к від 17.10.2018 року було звільнено з посади заступника директора з виробництва Державного підприємства « Уманський лікеро горілчаний завод » за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до довідки, що видав ДП « Уманський лікеро горілчаний завод » від 27.03.2019 року за №70, заборгованість по заробітній платі станом на 27.03.2019 р. становить: заборгованість по заробітній платі станом на 01.11.2017 р. 82150,35 грн.; компенсація за невикористану відпустку за період 2011-2017 роки 23217,82 грн.; заборгованість по заробітній платі за період роботи з 01.11.2017р. по 17.10.2018р. 31606,99 грн.; компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 01.11.2017р. по 17.10.2018р. 4221,42 грн., а всього 141196,58 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 21 Закону України „ Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.5 ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому прядку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Встановивши про існування заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем на суму 141196,58 грн., суд вважає за необхідне задоволити позов в частині стягнення саме такої суми. Що стосується компенсації витрат на правову допомогу адвоката, то суд зазначає слідуюче. Згідно матеріалів позовної заяви позивачем з адвокатом Івановим А.А. укладено договір про надання юридичної допомоги, про що свідчить договір та ордер адвоката. Згідно позовної заяви сума витрат на професійну допомогу склала 10000 грн. з яких 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу та 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу під час судових засідань. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін..), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження ). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом ( ст..6 закону " Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору ( ст..ст.12,46,56 УПК 2004 року ). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Квитанція до прибуткового касового ордера №10 від 21.05.2019 року не містить суми, яка була сплачена позивачем за надану правову допомогу. Оскільки, у справі відсутні документальне підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, тому суд відмовляє в стягненні з відповідача витрат на професійну правову допомогу. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було заявлено позовну вимогу майнового характеру, таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 1412 грн. 00 коп. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: partial