Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і просить встановити факти прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]., і належності на праві приватної власності земельних ділянок розташованих на території Попівської сільської ради з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,4084 га; з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,4613 га; з кадастровим номером [NUMBER] площею 3,8292 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 03.03.2000 р. Попівською сільською радою [PERSON], померлому [INFO]., та визнати за ним право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Вимоги обгрунтовує тим, що після смерті [PERSON], померлого [INFO]., відкрилась спадщина. Спадкоємцем за заповітом є він. Спадщину прийняв, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. При оформленні документів у нотаріуса було встановлено, що правовстановлюючий документ спадкодавця на ці земельні ділянки втрачений, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та пояснив, що факт прийняття спадщини довести не може. Представник Попівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. [PERSON] задоволенню позовних вимог заперечує. Треті особи Сумський обласний державний нотаріальний архів, Головне управління Держгеокадастру у Сумській обл. в судове засідання не з'явилися, кожен окремо, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимоги не заперечують. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Так з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], померлому [INFO]. (а.с.5), належать земельні ділянки площею 0,4084 га., 0,4613 га. та 3,8292 га. розташовані на території Попівської сільської ради Конотопського р-ну (а.с. 11-15). Спадкодавець залишив заповіт на ім"я [PERSON] (а.с.8-9). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 25.03.2011 р. встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.36), на підставі заяви останньої заведено спадкову справу (а.с.37-39, 43) . Згідно ст. 534 ЦК України (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 535 ЦК України(в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обв"язкова частка). При визначенні розміру обов"язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Згідно ст. 548 ЦК України (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняття спадщини протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні [PERSON] не надав жодного доказу на підтвердження позовних вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] Крім того, як він пояснив у судовому засіданні, вказаний факт він довести не може. Згідно ст. 554 ЦК України (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (ст. 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Правила цієї статті не застосовуються до випадків, коли спадкоємець відмовився від спадщини на користь іншого спадкоємця, держави чи державної, кооперативної або іншої громадської організації (ст. 553 цього Кодексу) або коли замість спадкоємця, який відпав, призначено іншого спадкоємця (підпризначення спадкоємця - ст. 536 цього Кодексу). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач скориставшись своїм законним правом на протязі 6 міс. не звернувся із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, а отже не вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини. В той же час, відповідач [PERSON], як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], що підтверджується набравшим законної сили рішенням Конотопського міськрайонного суду від 25.03.2011 р. (а.с. 36). Позивач на момент смерті був неповнолітньою особою, але, відповідно до ст. 535 ЦК України (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не має права на обов"язкову частку в спадщині, оскільки не є дитиною (онук дружини) [PERSON] Отже, позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] і визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно не підлягають задоволенню за їх недоведеністю. Що стосується решти позовних вимог, то вони підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки повністю доведені позивачем (а.с. 10-15).

Outcome: partial