Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

19.06.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнень просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані позивач та відповідач [PERSON] , яка не являється членом сім`ї позивача. Відповідач в квартирі не проживає з січня 2018 року, жодних обов`язків по утриманню житла не здійснює. В позасудовому порядку вирішити дану ситуації неможливо, так як позивач не підтримує зв`язків з відповідачем. Оскільки відповідач тривалий час не проживає в квартирі та створює перешкоди власнику у здійсненні ним права користування майном, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 31.07.2019 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.27,28). 12.08.2019 позивачем усунуто недоліки позовної заяви (а.с.32). Ухвалою судді від 13.08.2019 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.34,35). Від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки відповідач [PERSON] знялась з реєстрації у спірній квартирі (а.с.43). Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, про дату та місце судового розгляду, повідомлена належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 14.08.2019 (а.с.37). Відповідно ч.11ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Державної судової адміністрації України 29.01.2018 року щодо оголошень про виклик у суд учасників процесу, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлена про порядок розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 27.05.2016, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.05.2016 (а.с.14, 15). Згідно довідки ОСББ "Надія-102" №150 від 11.06.2019 в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , але фактично не проживає з січня місяця 2018 року (а.с.13). Із акту ОСББ "Надія-102" від 12.06.2019 вбачається, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2018 року (а.с.16). Оскільки, відповідач не є членом сім`ї позивача, за вказаною адресою не проживає, позивач звернувся до суду за захистом свого права. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 47,48 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція у справі №6-709цс16). Для застосування положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями (бездіяльністю) відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Оскільки відповідач не є членом сім`ї власника, а з 2018 року за вказаною адресою не проживає, та судом не встановлено поважних причин не проживання відповідача у зазначеній квартирі, будь-яких інших угод між сторонами з приводу користування квартирою не укладалось та такі домовленості відсутні, з метою ефективного захисту прав позивача, позов [PERSON] підлягає задоволенню з визнанням [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Наявність довідки Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської №10-14/26249 від 30.10.2019, за якою [PERSON] знята з реєстрації за адресою: кв . [ADDRESS] , не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки такі вимоги про зняття з місця реєстрації не є предметом спору і позивач не відмовився від позову відповідно до положень ст.255 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved