Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

20.04.2021 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 20.04.2021 і до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що починаючи з квітня 2010 року проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] . У них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, останні три роки проживають окремо, хоч і в одному будинку, але спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, практично не спілкуються. Вказує, що син знаходиться виключно на її утриманні, а відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач має мінливий дохід, їздить на роботу у країни ЄС, зокрема у Республіку Польща, де щомісячна мінімальна заробітна плата становить близько 530 Євро, що еквівалентно 17700,00 грн. Витрати на дитину в місяць складають від 8 000 грн, а тому вважає, що з відповідача необхідно стягувати 4 000 грн щомісячно і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 12.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на ті доводи та обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач останні пів року не дає жодного матеріального утримання на сина і дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач їздив за кордон, заробляв кошти, однак свій батьківський обов`язок з утримання дитини не виконує, домовитись між собою щодо цього питання вони не можуть, так як відповідач сказав, що буде сплачувати аліменти за рішенням суду. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача - адвокат Сидорович Р.М. позов підтримав, вказав, що відповідач не виконує свого обов`язку з утримання неповнолітнього сина. Вважає, що відповідач є працездатним, їздив на роботу закордон, має мінливий дохід, а тому розмір аліментів, визначений позивачем у твердій грошовій сумі, є обгрунтованим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він за кордоном не працює. Дійсно він перебував у Республіці Польща три місяці, однак там він працював на будові у своєї сестри, а вона його та його сина утримувала. Не заперечив, що останніх пів року не дає кошти на утримання сина, але купив сину ноутбук за 18000,00 грн., які позичив у сестри, спортивний комплекс. Також він сплачує комінальні послуги, робив ремонт житла, на що витрачав кошти. Пояснив, що він не працює, є інвалідом третьої групи, яка є робочою і обмежень у праці немає, та отримує пенсію в розмірі 1769,00 грн. Групу отримав 10 років тому, офіційно ніде не працював. Коштів недостатньо, але йому у всьому допомагають його батьки. Так, батьки мають магазин, в якому позивач торгувала одягом і отримувала кошти, а він в магазині допомагав батькам, за що кошти не отримував. Однак зазначив, що він займається господарством, тримає худобу - телятко, корову, продає молоко, з ведення господарства має незначний дохід. Не заперечив, що з сином їздили в Польщу, Грузію, Болгарію. Зазначив, що позивач має доходи, купила собі квартиру. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн щомісячно. Заслухавши пояснення позивача та її представника - адвоката Сидорович Р.М., відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] у сторін у справі народився син [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області 04.11.2010 видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Сторони у зареєстровано шлюбі не перебувають, спору щодо батьківства немає. Довідкою виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 19.04.2021 №\~891-02.17 доводиться, що син сторін - [PERSON] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] . Дитина забезпечена всім необхідним для нормального розвитку, шкільним інвентарем, має свої особисті дитячі речі. Малолітня дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] . Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати їх малолітнього сина, а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст.\~180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч.\~3 ст.\~181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Матеріалами справи встановлено, що малолітній син сторін у справі проживає разом із матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відтак, позивач підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживає дитина. У свою чергу суд встановив, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до положень ст.\~182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як видно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.\~17 Постанови від 15.05.2006 №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, визначивши такий в розмірі 4000 грн., враховуючи сукупні витрати по утриманню сина від 8000,00 грн. кожного місяця, в які входять, зокрема витрати: на харчування від 2000,00 до 3000,00 грн., шкільне приладдя до 400,00 грн., одяг від 1000,00 грн., сезонне взуття від 700,00 грн. до 1200,00 грн., харчування в Турківському закладі загальної середньої освіти, яке складає 600,00 грн. на місяць, за відвідування приватних лекцій з англійської мови в сумі 300,00 грн. до 400,00 грн, затрачені кошти на ліки та оздоровлення сина. Щодо зазначених позивачем витрат на утримання сина, зокрема: на харчування, шкільне приладдя, одяг, сезонне взуття, харчування в Турківському закладі загальної середньої освіти, за відвідування приватних лекцій з англійської мови, на ліки та оздоровлення, то такі частково відносяться до звичайних витрат для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, що передбачені стягненням аліментів з батька дитини, а частково - до додаткових витрат на дитину в розумінні ст. 185 СК України, становлячи самостійний предмет спору. Тому доводи на обгрунтування витрат на утримання дитини (аліменти) в розмірі 600,00 грн. на місяць за харчування в Турківському закладі загальної середньої освіти, в сумі 300,00 грн. до 400,00 грн за відвідування приватних лекцій з англійської мови, які є додатковими витратами згідно з ст. 185 СК України, суд відхиляє. Суд зазначає, що позивач вказує, що відповідач працює за кордоном і має нерегулярний, мінливий дохід, однак жодного належного та достовірного доказу на підтвердження розміру його доходу суду не надала. Доказів про придбання відповідачем нерухомого, рухомого майна, як підтвердження його майнового стану суду також не надано. Водночас відповідач надав суду довідку Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації від 03.06.2021 за №353, з якої видно, що він отримує державну соціальну допомогу як інвалід 3 групи, розмір якої за період червень 2020 - травень 2021 склав 20812 грн. У місяць така допомога складає в середньому 1700 грн. Оцінюючи заперечення відповідача щодо розміру аліментів на утримання сина, а саме, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина оскільки не працює та не має офіційного доходу, перебуває на утриманні батьків, суд вважає такі необґрунтованим, недостатніми, так як відповідач є працездатним, отримує соціальну допомогу як інвалід третьої групи в розмірі 1769,00 грн., інвалідність 3 групи є робочою\~і обмежень\~у праці\~немає, отримує дохід від ведення домашнього господарства, про що ствердив у судовому засіданні, інших утриманців немає. Окрім цього відповідач у судовому засіданні не заперечив, що неодноразово їздив з сином за кордон, придбавав комп`ютер за 18 000 грн, спортивний комплекс для сина, на що витрачав значні кошти, що свідчить про те, що відповідач має кошти. Щодо посилання відповідача на придбання позивачкою квартири, на яку він їй давав кошти, то з наданого ним Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.12.2019 (індексний номер витягу 194726128) видно, що квартира за адресою [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 24.12.2019. Доводи відповідача щодо того, що він утримує будинок, сплачує комунальні послуги, а тому не має коштів на утримання чина, суд вважає неспроможними, оскільки цене звільняє відповідача від виконання ним батьківського обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини. Відтак, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, наданих суду доказів на підтвердження сторонами своїх вимог та заперечень щодо позову, враховуючи потреби дитини, які необхідні для забезпечення її повноцінного та гармонійного розвитку, вік дитини, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відтак, позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч.\~6 ст.\~141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.\~3 ч.\~5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial