Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог - [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення частки спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS], яка становила 1/6. В обґрунтування вимог вказує, що їй, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] зробив заповідальне розпорядження від 30.07.2008 року, який заповів їй належну йому квартиру за [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом є вона - [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у спірній квартирі отримала відмову, у зв'язку з тим, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності не визначена. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Треті особи у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його були повідомлені належним чином. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] є бутьком [PERSON] З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.01.1997 року, виданого ТзОВ''Міське бюро технічної інвентаризації'' на підставі розпорядження від 27.12.1996 року за №20406 та зареєстрованого в реєстрову книгу за №20456, встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, загальною проектною площею 60,8 кв.м., за [ADDRESS]. 30 липня 2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, який заповів [PERSON] належну йому квартиру за [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0528 га на території Скоморохівської сільської ради Тернопільського району. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №841. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, у тому числі, на належну йому частку в квартирі за [ADDRESS]. [PERSON] є єдиними спадкоємцем за заповітом спірної квартири. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним, що підтверджується довідкою ТзОВ ''Копенерго-Тернопіль'' за №2856 від 04.11.2014 року. Крім того, подала у нотконтору заяву про прийняття спадщини. 09 грудня 2014 року постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори за №3688/02-31, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS], у зв'язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду. В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753\\0\\4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визначити частки спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS] слід задовольнити та визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру становила 1/6.

Outcome: approved