Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» про стягнення заробітної плати, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08 червня 2017 року його було звільнено за згодою сторін з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР», що підтверджується записами у трудовій книжці. У 2017 році роботодавець перестав виплачувати заробітну плату. На даний час, за його даними, у відповідача рахується заборгованість перед ним по заробітній платі у сумі 23216,30 грн, а саме: за січень 2017 року у сумі 5194,58 грн., за лютий 2017 року у сумі 4454,82 грн., за березень 2017 року у сумі 4923,82 грн., за квітень 2017 року у сумі 4590,20 грн., за червень 2017 року у сумі 4052,88 грн. Нарахування йому у 2017 році заробітної плати роботодавцем саме у таких розмірах підтверджується його індивідуальними відомостями по формі ОК-5 з Пенсійного Фонду України, з яких видно помісячне нарахування їй заробітної плати. Вказана заборгованість по зарплаті в сумі 23216,30 грн до сих пір не була йому виплачена. Обставина того, що відповідач у 2017 році не виплачував нараховану заробітну плату і на даний час не провів з ним повного остаточного розрахунку при звільненні може бути підтверджена випискою по банківському картковому зарплатному рахунку № 4790 7000 0124 7932 Ощадбанку України, куди відповідач перераховував заробітну плату у той час. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» на його користь невиплачену заробітну плату за січень 2017 року у сумі 5394,58 грн., за лютий 2017 року у сумі 4454,82 грн., за березень 2017 року у сумі 4923,82 грн., за квітень 2017 року у сумі 4590,20 грн, за червень 2017 року у сумі 4328,64 грн, а всього 23692,06 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР», 30 жовтня 2018 року до суду надало Довідку, що у підприємства відсутня заборгованості по сплаті заробітної плати перед [PERSON] станом на 26 жовтня 2018 року, податки нараховані та сплачені у повному обсязі, а також додало до даної довідки відомості на виплату заробітної плати за період січень 2017 року по червень 2017 року (а.с. 26) . Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» про стягнення заборгованості по заробітній платі, не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується відповідачем по справі, [PERSON] працював охоронником 6 управління у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» з 16 травня 2013 року і був звільнений з роботи 08 червня 2017 року за згодою сторін, на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України ( Наказ № 653 від 08 червня 2017 року) ( а.с. 6-7, 27). У відповідності до ч.1 ст. 94 КЗпП України « Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу». Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У відповідності до ч.1 ст. 94 КЗпП України « Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу». Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Зі змісту ч.7 ст.43 Конституції України, ч.1ст.115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата- це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно- правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття «заробітна плата». Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці ( норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ст.115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлено колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництва трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представникам обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Отже відсутність заборгованості перед позивачем із заробітної плати має довести роботодавець. В позовній заяві [PERSON] вказує на те, що він не отримував заробітну плату з 01 січня 2017 року по 08 червня 2017 року та просить суд стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 23692,06 грн. за період з 01 січня 2017 року по 08 червня 2017 року, хоча у позовній заяві зазначає, що заборгованість із заробітної плати за період з 01 січня 2017 року по 08 червня 2017 року складає 23216,30 грн., а також нарахована сума заробітної плати у розмірі 23216,30 грн. підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON], наданими Пенсійним фондом України від 01 жовтня 2018 року, з яких вбачається, що [PERSON] за період з 01 січня 2017 року по 08 червня 2017 року була нарахована заробітна плата у сумі 23216,30 грн, а саме: за січень 2017 року у сумі 5194,58 грн., за лютий 2017 року у сумі 4454,82 грн., за березень 2017 року у сумі 4923,82 грн., за квітень 2017 року у сумі 4590,20 грн., за червень 2017 року у сумі 4052,88 грн. (а.с.8). В той же час відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАТ - ЦЕНТР», надав до Словянського міськрайонного суду Довідку про відсутність у підприємства заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] за період з 01 червня 2017 року по 08 червня 2017 року у розмірі 23216,30 грн. (а.с. 26). На підставі п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON], який працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» за 2017 рік (а.с.8) вбачається, що відносно нього в Пенсійному фонді України містяться наступні відомості: сума заробітку для нарахування пенсії, кількість днів стажу в місяці, позначка про сплату страхових внесків. За спірний період січень 2017 року 31 день 5194,58 грн., лютий 2017 року 28 днів 4454,82 грн., березень 2017 року 31 день 4923,82 грн., квітень 2017 року 30 днів 4590,20 грн., червень 2017 року 08 днів 4052,88 грн., сума заробітку для нарахування пенсії склала 23216,30 грн. ( а.с. 8). На підставі ч.8 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Згідно з п.1 ч. 1 ст.4 Закону платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно\--правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, устав і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Виходячи з положень ст. 168.1.1 Податкового кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податків зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовують ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу; ст. 168.1.2 - податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умов одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкового зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Отже, на Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» покладено обов'язок по утриманню податків та інших обов'язкових платежів із доходів [PERSON], отриманих за місцем роботи. Так, з індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON], який працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СКАТ -ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 37716181 за 2017 рік (а.с.8) вбачається, що відносно нього в Пенсійному фонді України містяться наступні відомості: сума заробітку для нарахування пенсії, кількість днів стажу в місяці, позначка про сплату страхових внесків. За спірний період, зараховано до пенсійного стажу: січень 2017 року 31 день 5194,58 грн., за лютий 2017 року 28 днів 4454,82 грн., за березень 2017 року 31 день 4923,82 грн., за квітень 2017 року 30 днів 4590,20 грн., за травень 2017 року - 0 днів 0,00 грн., за червень 2017 року 08 днів 4052,88 грн., а всього сума заробітку яка увійшла до зарахування до пенсійного стажу склала 23216,30 грн. ( а.с. 8). Крім того, з Довідки № 252 від 26 жовтня 2018 року, про відсутність заборгованості по заробітній платі перед [PERSON], складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАТ -ЦЕНТР», вбачається, що [PERSON] була нарахована заробітна плата: - у січні 2017 року нарахована у розмірі 5194,58 грн з якої було утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 935,02 грн та військовий збір у розмірі 77,92 грн до сплати - 4181,64 грн. (5194,58 грн 935,02 грн 77,92 грн = 4181,64 грн.); - у лютому 2017 року нарахована у розмірі 4454,82 грн з якої було утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 801,87 грн та військовий збір у розмірі 66,82 грн до сплати - 3586,13 грн. (4454,82 грн 801,87 грн 66,82 грн = 3586,13 грн.); - у березні 2017 року нарахована у розмірі 4923,82 грн з якої було утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 886,29 грн та військовий збір у розмірі 73,86 грн до сплати - 3963,67 грн. (4923,82 грн 886,29 грн 73,86 грн = 3963,67 грн.); - у квітні 2017 року нарахована у розмірі 4590,20 грн з якої було утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 826,24 грн та військовий збір у розмірі 68,85 грн до сплати - 3695,11 грн. (4590,20 грн 826,24 грн 68,85 грн = 3695,11 грн.); - у червні 2017 року нарахована у розмірі 4052,88 грн з якої було утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 729,52 грн та військовий збір у розмірі 60,79 грн до сплати - 3262,57 грн. (4052,88 грн 729,52 грн 60,79 грн = 3262,57 грн.). Всього: нараховано 23216,30 грн 4178,94 грн. податок з доходів фізичних осіб 348,24 грн військовий збір = сума до сплати 18689,12 грн. (а.с. 26). З відомості про перерахування заробітної плати Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАТ - ЦЕНТР» № 269 від 25 січня 2017 року до платіжної відомості № 99 від 25 січня 2017 року, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальності «СКАТ ЦЕНТР» на карткові рахунки, відкриті в Ощадбанку, перерахувало заробітну плату працівникам, в тому числі [PERSON] у розмірі 1510,16 грн (а.с. 28-30). З відомості про перерахування заробітної плати Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАТ - ЦЕНТР» № 3070 від 13 квітня 2017 року до платіжної відомості № 748 від 13 квітня 2017 року, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальності «СКАТ ЦЕНТР» на карткові рахунки, відкриті в Ощадбанку, перерахувало заробітну плату працівникам, в тому числі [PERSON] у розмірі 1335,74 грн (а.с. 31-33). З відомості про перерахування заробітної плати Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАТ - ЦЕНТР» від 11 квітня 2017 року до платіжної відомості № 748 від 13 квітня 2017 року, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальності «СКАТ ЦЕНТР» перерахувало заробітну плату працівникам, в тому числі [PERSON] у розмірі 1335,74 грн, у розмірі 3586,13 грн, у розмірі 3963,67 грн, у розмірі 3695,11 грн та у розмірі 3262,57 грн (а.с. 34-38). Всього виплачена заробітна плата за період з 01 січня 2017 року по 08 червня 2018 року у розмірі 18689,12 грн., що відповідає довідці про нараховану заробітну плату у розмірі 23216,30 грн та утриманих з неї податків та зборів у розмірі 4178,97 грн та 348,24 грн. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі не підлягають задоволенню, оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ - ЦЕНТР» відсутня заборгованість по заробітній платі перед [PERSON]. Згідно із статтями 76,77,78ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з п.1 ч.1 ст. 1 Закону України № 2464-VI від 8 липня 2010 року ( з наступними змінами) «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VI від 8 липня 2010 року) Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Згідно з ч.1 ст. 16 Закону України вказаного Закону Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Пунктом 1 ч.1 ст. 7 Закону № 2464-VI від 8 липня 2010 року визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці". Відповідно до частин 2, 8 ст. 9 вказаного Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Частиною 2 ст. 24 Закону № 2464-VI від 8 липня 2010 року визначено, що банки приймають від платників єдиного внеску, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Отже, інформація з Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування є офіційною інформацією, сформованою на підставі бухгалтерських та інших документів відповідача, тому є достовірною. Відповідно до п.2 розділу III Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 18 червня 2014р. №10-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014р. за №785/25562 індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб надаються страхувальникам та/або застрахованій особі на паперових носіях за формою згідно з додатком 1 або додатком 2 до цього Положення. Додатком 1 до Положення встановлена форма ОК -5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу», в яку вносяться відомості з Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування про страхувальника та застраховану особу, зокрема, відомості про суми заробітку застрахованої особи для нарахування пенсії та страхових внесків. Довідка Форми ОК - 5, надана позивачем, містить інформацію про суми заробітку для нарахування пенсії та про сплату страхових внесків за період, у який [PERSON] нарахована та виплачена заробітна плата, тобто містить інформацію щодо предмету доказування, отже є належним доказом. Довідка отримана позивачем без порушення порядку, встановленого законом, отже є допустимим доказом. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» не має заборгованість перед позивачем по заробітній платі за січень 2017 року по 08 червня 2017 року, а тому вимоги позивача [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі не підлягають задоволенню у звязку з відсутністю підстав. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення заробітної плати та у задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, то суд приходить до переконання, судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed