Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог Виноградівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] Відповідач по справі зареєстрований в будинку позивачки, однак з 2005 року не проживає у вказаному будинку по теперішній час. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], такими, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідача. Представник третьої особи Виноградівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області в судове засідання не з"явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надходило. Розгляд справи проводиться без його участі, на підставі поданих доказів. Розглянувши доводи позову, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Як вбачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.10.2014 року [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] З довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області №25/5804 від 17.12.2015 року [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS] від 25.03.2014 року. Однак, з довідки виконавчого комітету Дротинської сільської ради Виноградівського району №02-13/807 від 16.11.2015 року вбачається, що [PERSON] хоч і зареєстрований за адресою [ADDRESS], але із 2005 року на території села Дротинці не проживає. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо. Згідно приписів ч.1 ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст.72 Житлового кодексу України, провадиться в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що право власності позивачки підлягає захисту обраним нею способом, оскільки факт реєстрації відповідачів у житловому будинку, що належить їй, створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов до висновку, що позов є огрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved