Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

18 серпня 2014 року позивач, КП «Полтавський м'ясокомбінат», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості за користування житловою площею та надані комунальні послуги. Посилався на те, що на їх балансі перебуває гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний гуртожиток знаходиться в державній власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна Полтавської області. З 30 березня 2002 року відповідач на підставі наданого їй ордеру № 03 від 27.03.2002 року на житлову площу у гуртожитку проживає у ньому. [PERSON] відповідно до вказаного ордеру має право займати кімнату ( одну) у гуртожитку на [ADDRESS], розміром 175 кв.м. 31.12.2006 року між ними та відповідачем укладений договір № 14 про надання комунальних послуг з утримання гуртожитку та прибудинкової території, згідно із яким відповідач зобов'язана до 10 числа місяця, слідуючого за звітним, здійснювати оплату за надані послуги. Станом на 01 серпня 2014 року [PERSON] має заборгованість за користування житловою площею та отримані комунальні послуги у розмірі 12465 грн.14 коп. Загальна сума заборгованості з нарахованим індексом інфляції та 3 % річних складає 14782 грн. 90 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в розмірі 14782 грн. 90 коп. та понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача КП «Полтавський м'ясокомбінат» Татусь О.А. не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи суду не надавала. Враховуючи вимоги статті 169 ЦПК України суд ухвалив, розгляди справу у відсутність сторін, що не з'явились, у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що на балансі КП «Полтавський м'ясокомбінат» перебуває гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний гуртожиток знаходиться в державній власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна Полтавської області. З 30 березня 2002 року [PERSON] на підставі наданого їй ордеру № 03 від 27.03.2002 року на житлову площу у гуртожитку проживає у ньому. [PERSON] відповідно до вказаного ордеру має право займати кімнату ( одну) у гуртожитку на [ADDRESS], розміром 175 кв.м. 31.12.2006 року між КП «Полтавський м'ясокомбінат» та [PERSON] укладений договір № 14 про надання комунальних послуг з утримання гуртожитку та прибудинкової території, згідно із яким відповідач зобов'язана до 10 числа місяця, слідуючого за звітним, здійснювати оплату за надані послуги. Станом на 01 серпня 2014 року [PERSON] має заборгованість за користування житловою площею та отримані комунальні послуги у розмірі 12465 грн.14 коп. Загальна сума заборгованості з нарахованим індексом інфляції та 3 % річних складає 14782 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 68 ЖК України і ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не оплачує послуги з житлово-комунальних послуг, утворилась заборгованість станом на 01 серпня 2014 року у розмірі 12465 грн. 14 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, а всього 14782 грн. 90 коп. Крім заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved