Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

14.09.2016 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області звернулась до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконкому Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області до [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на слідуючі обставини. Відповідачка [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час проживання в [INFO] [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольним напоями, офіційно не працює. Крім того, відповідачка не створює належних умов для проживання і повноцінного розвитку своїх дітей, тому неодноразово попереджалась про наслідки безвідповідального батьківства. Питання виконання матірю своїх батьківських обовязків неодноразово розглядалось на засіданнях координаційної ради у справах дітей, комісії з питань захисту прав дитини Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за неналежне виконання своїх батьківських обовязків. Тому, Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області звернулась до суду із заявою в інтересах малолітніх дітей відповідачки про відбірання у неї дітей без позбавленням батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини її заробітку щомісячно до досягнення ними повноліття на користь опікуна, чи закладу, де будуть утримуватись діти. Представник служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала заяву про слухання справи у її відсутність та просила задовольнити вимоги позову і заявила клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідачки (а.с.28). Прокурор надала до суду заяву, якою підтримала вимоги позову, вважаючи за доцільне відібрати малолітніх дітей у відповідачки [PERSON] без позбавленням її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на їх утримання в законодавчо встановленому розмірі на користь опікуна, прийомних батьків чи закладу, де будуть утримуватись діти. Враховуючи наявність заяв позивача та третьої особи про слухання справи у їх відсутність, а також наявності належних документів неодноразового сповіщення відповідачки про дату, час та місце слухання справи, просила фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснювати. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконком Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи у відсутність їх представника, вимоги позову Татарбунарської районної державної адміністрації підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судові засідання неодноразово не з'явилась. Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 19.09.2016 року № 382 (а.с.16), [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO]. Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачці, за адресою її місця проживання, а тому, в силу абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені їй належним чином (а.с.21,24,26). [PERSON]. причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність або заперечення проти позову суду не надала. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден. Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 19 Конвенції про права дитини, держави - учасниці зобовязані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров"я і морального виховання. Підставою для відібрання дитини, згідно положень ст.164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм або наркоманія батьків; експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров"я та морального виховання. Правовий сенс відібрання дитини за ст.170 СК України полягає в екстренності прийняття рішення на захист дитини, коли зволікання може призвести до тяжкої хвороби, каліцтва або її смерті. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що суд може з врахуванням характеру поведінки і особи батьків та інших конкретних обставин, не позбавляти відповідачів батьківських прав, вирішивши питання про відібрання дітей і передачу їх органу опіки та піклування, якщо цього вимагають інтереси дітей. Ст. 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з висновку виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.3), вказаний орган вважає за доцільне відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, оскільки мати дітей веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, для дітей не створює належних умов проживання, безвідповідально відноситься до утримання та виховання малолітніх дітей, незважаючи на неодноразові попередження про наслідки безвідповідального батьківства. Із копії свідоцтв про народження серії І-ЖД №394112 від 10.07.2014 року та серії І-ЖД №002330 від 18.03.2005 року, відповідно (а.с.4,27), видно, що матірю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Із характеристики, виданої Дмитрівською сільською радою Татарбунарськогго району Одеської області (а.с. 4 зв. ) вбачається, що відповідачка [PERSON] , яка мешкає на території сільської ради з 2004 року, зарекомендувала себе з негативної сторони, є матірю одиначкою, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Діти недоглянуті, голодні, завжди неохайні, одяг брудний, в будинку повний безлад і антисанітарія, повагою серед односельців не користується. Із довідки про склад сімї [PERSON] від 22.08.2016 року (а.с.5) слідує, що до членів її сімї входять: співмешканець - [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.08.2016 року (а.с.8) та від 15.03.2016 року /а.с.10/ видно, що відповідачка проживає за адресою [INFO], разом з нею проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачка отримує одноразову допомогу на дитину до 3-х років, співмешканець не працює, житловопобутові умови проживання незадовільні, в будинку брудно, не прибрано, не провітрено, немитий посуд, немає приготовленої їжі, мати з співмешканцем регулярно зловживають алкоголем, мати не займається належним чином утриманням та вихованням дітей, безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов'язків. Із характеристики, виданої директором Дмитрівської ЗОШ (а.с.13) вбачається, що соціальною службою школи, сільською радою та адміністрацією школи неодноразово проводились рейди до сімї [PERSON], в ході яких були виявлені антисанітарні умови в будинку, відсутність продуктів харчування, неадекватна поведінка батьків, а саме [PERSON] та її співмешканця [PERSON], постійна присутність в будинку сторонніх осіб у нетверезому стані; дитячі речі брудні, розкидані; шкільні батьківські збори матірю не відвідувались жодного разу. Тому, соціальна служба вважає, що в сімї [PERSON] відсутні нормальні умови для належного проживання, виховання та навчання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Дослідивши надані сторонами докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачкою батьківських обовязків по вихованню малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не створення відповідачкою належних умов для проживання дітей, відсутність з її боку турботи та контролю за станом здоровя дітей. Враховуючи наведене, виходячи з найвищих інтересів дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про відібрання у відповідачки [PERSON] її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав, оскільки неналежні умови проживання створюють загрозу життю та здоровю дітей, у зв'язку з чим подальше знаходження малолітніх дітей у цій сім'ї представляє загрозу для їх життя та здоров'я, усебічного розвитку та морального виховання. Крім того, задовольняючи позов, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей, виходячи із встановленого законом обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення ними повноліття, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551,20 гривні, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved