Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], уроженки м. Донецьк, померлої [INFO] в м. Стаханов Луганської області, в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що лікарське свідоцтво про смерть №374 від 18 травня 2016 року, видане Стахановським міським відділом Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи Луганської Народної Республіки», відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не є документом, що створює на території України правові наслідки, тому у зв'язку з необхідністю отримати свідоцтво про смерть [PERSON], заявниця просила встановити факт смерті її матері, яка настала [INFO] У судове засідання заявниця не з'явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи без її участі. У судове засідання представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується телефонограмою, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], є матір'ю заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці та свідоцтвом про одруження (а.с. 12, 13). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №374 від 18 травня 2016 року, виданого Стахановським міським відділом Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи Луганської Народної Республіки», та поясненнями її доньки [PERSON] (а.с. 6). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №374 від 18 травня 2016 року, виданого Стахановським міським відділом Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи Луганської Народної Республіки», причиною смерті [PERSON] зазначено хронічну недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз на фоні гіпертонічної хвороби(а.с. 6). На момент смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована по день смерті за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта (а.с. 7). Як встановлено судом, [PERSON] померла у себе вдома за місцем реєстрації та проживання в [ADDRESS], а саме на тимчасово окупованій території України, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №374 від 18 травня 2016 року, виданого Стахановським міським відділом Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи Луганської Народної Республіки» (а.с. 6). Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або посадовими особами, є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Окрім цього, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Зважаючи на вимоги вказаного Закону видане заявнику лікарське свідоцтво про смерть №374 від 18 травня 2016 року, видане Стахановським міським відділом Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи Луганської Народної Республіки»,не вважається документом, що має юридичну силу на території України і не може створювати правових наслідків. Судом встановлено, що та обставина, що [PERSON] померла [INFO] в м. Стаханов Луганської області, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і була доведена зібраними та дослідженими судом належними доказами. На даний час відповідно до вимог ст. 11-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києвііз заявою про видачу свідоцтва про смерть матері встановленого зразка, але їй було відмовлено, що підтверджується листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві№ 3944/02-01-07 від 05.07.2016 року (а.с. 14). З урахуванням вищевикладеного суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] померла [INFO] в м. Стаханов Луганської області, а тому і заява [PERSON] про встановлення факту смерті її матері підлягає задоволенню. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов'язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті матері необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадкових прав за законом після її смерті. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (п. 1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"). Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved