Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

30 вересня 2020 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на майно його дідуся [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його дідуся [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,28 га, яка складається з: земельної ділянки (рілля), площею 1,99 га, вартістю 46471 гривня 12 копійок, земельної ділянки (пасовище), площею 0,29 га, вартістю 1638 гривень, що знаходяться за межами населеного пункту на території Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] . Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , відповідачки [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.05.2019 року, оскільки за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 13.05.2019 року секретарем виконкому Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 85, згідно якого на випадок смерті земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії ТР № 057941, розміром 2,28 га, що розташована на території Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, заповів позивачу. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,28 га, яка складається з: земельної ділянки (рілля), площею 1,99 га, вартістю 46471 гривня 12 копійок, кадастровий номер 6122082000:01:001:0465, земельної ділянки (пасовище), площею 0,29 га, вартістю 1638 гривень, кадастровий номер 6122082000:01:001:1131, що знаходиться за межами населеного пункту на території Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 057941 від 10.06.2003 року за реєстраційним №585, виданого на ім`я [PERSON] . Згідно рішення Заліщицького районного суду № 597/810/20 від 25.06.2020 року державний акт серії ТР № 057941 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,28 га, виданий на ім`я [PERSON] , належав померлому [INFO] [PERSON] . Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,28 га, яка складається з: земельної ділянки (рілля), площею 1,99 га, вартістю 46471 гривня 12 копійок, кадастровий номер 6122082000:01:001:0465, земельної ділянки (пасовище), площею 0,29 га, вартістю 1638 гривень, кадастровий номер 6122082000:01:001:1131, що знаходиться за межами населеного пункту на території Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, право на спадкування якої за заповітом належить позивачу у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Товстенської селищної ради № 1094 від 24.09.2020 року, позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину. Однак, листом приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Лютого С.І. № 347/01-16 від 24.09.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавця. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті "Колос" № 38 від 18 вересня 2020 року, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 057941, виданий на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами - [PERSON] , [PERSON] суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач в порядку спадкування має право на земельну ділянку, що належала спадкодавцю [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved