Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

21.10.2016 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.05.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 31.05.2016 рік заборгованість складає 57162,95 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 14644,20 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 39458,61 грн., комісії в сумі 100 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 250 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 2710,14 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 57162,95 грн та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання 15 листопада 2016 року, 13 грудня 2016 року та 16 грудня 2016 року не зявилася, причин неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена. 16.12.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору б/н від 29.05.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 31.05.2016 рік заборгованість складає 57162,95 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 14644,20 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 39458,61 грн., комісії в сумі 100 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 250 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 2710,14 грн. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція ... Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи те, що м. Луганськ є населеним пунктом де проводиться антитерористична операція, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" в частині заборони нарахування штрафів та пені, та позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк задовольнити частково Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України „якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог На підставі викладеного,

Outcome: partial