Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

27 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову покликається на те, що 28.06.2014 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. За час спільного проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею за адресою: [ADDRESS] З часу одруження вони проживали окремо, відповідач після народження сина не приходив до нього, не цікавився станом його здоров'я, матеріально не утримував. Після хрестин батько декілька разів відвідував дитину, однак з кінця січня до грудня 2015 року дитиною більше не цікавився. З середини грудня по середину лютого 2016 року відповідач відвідував сина 2 рази на тиждень. 13.10.2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач з лютого 2016 року по даний час жодного разу не відвідав сина, не цікавився його розвитком та його потребами, тобто відповідач повністю самоусунувся від виконання будь-яких батьківських обов'язків щодо виховання сина. Оскільки відповідач, знаючи про місце проживання дитини, починаючи з лютого 2016 року жодного разу не поцікавився життям дитини, не відвідував його, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю з підстав викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, оскільки за результатами розгляду питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] комісією з питань захисту прав дитини при Яворівській державній адміністрації рекомендовано визнати за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав. Викликана в судове засідання свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача, пояснила, що її донька 28.06.2014 року зареєструвала шлюб із відповідачем, однак жодного дня разом вони не проживали, лише зустрічались. Згодом народився [PERSON], однак батько до дитини з'являвся рідко. Лише на хрестини він прийшов із своїм батьком та сестрою. Після цього відповідач приходив лише один раз, коли дитині виповнився один рік і більше не приходив. Також зазначила, що майже весь час проводить з онуком, оскільки позивач працює на роботі, щоб належно утримувати сина. Коштів на утримання дитини відповідач не надавав, на аліменти не подавали. [PERSON] ніяких дій не вчиняє, щоб бачитись із дитиною, зустрівши на вулиці - від сина відвертається. Донька наголошувала йому, що позбавить батьківських прав, однак йому було байдуже. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачку знає давно, оскільки є її хресною матір'ю та проживає по сусідству. Відповідача бачила лише на хрестинах і ще десь в кінці 2015 року-початок 2016 року. Зі слів [PERSON] знає, що відповідач з лютого 2016 року до дитини не приходить, матеріальної допомоги не надає, сином не цікавиться. Часто бачить хлопчика на вулиці біля будинку з бабусею або прабабусею, однак ніколи з батьком його не бачила. Позивачці самій важко утримувати дитину, а відповідач не допомагає жодним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи та покази свідків, які підтвердили факт невиконання відповідачем батьківських обов'язків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані серед іншого піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що сторони, шлюб між якими укладено 28.06.2014р., є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] від 09.12.2014 року. В графі «батько» записано «[PERSON]», в графі «мати» - «[PERSON]». Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 13.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 28.06.2014 року у виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №82, розірвано. Відповідно до характеристики від 22.03.2018 року [PERSON] з 01.09.2017 року відвідує заклад дошкільної освіти №1 м. Новояворівська Яворівського району Львівської області. Хлопчик розумний, слухняний, на заняттях активний, дружно бавиться із своїми однолітками, ділиться іграшками, пригощає дітей солодощами. До старших відноситься із повагою, не ображає менших, вміє знаходити контакт із своїми ровесниками. В садочок приводить та забирає дитину мати, бабуся, інколи прабабуся. Батько не приходив, з вихователями не знайомився, дитиною не цікавиться. На святковому ранку, коли [PERSON] виступав, батько не був присутній. Дитиною опікується мати та бабуся. Відповідно до довідки №128 від 08.08.2018 року, виданої ОСББ "Наша оселя", [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], бабою [PERSON] та дідом [PERSON] Згідно із актів обстеження від 17.06.2015 року, 25.11.2015 року, 08.02.2016 року, 05.07.2016 року, 14.12.2016 року, складених ОСББ "Наша оселя" [PERSON], [INFO] дійсно проживає та зареєстрований з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Батько дитини [PERSON] за зазначеною адресою не проживає та не зареєстрований, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Яворівської районної адміністрації Львівської області від 18.02.2019 року № 525/19, за результатами розгляду питання, з урахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини Яворівська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Оскільки відповідач самоусунувся від виховання свого сина, не бажає нести за нього відповідальність і виконувати свій батьківській обов'язок, тоді як дитина потребує як матеріальної допомоги, так і підвищеної уваги до себе з боку батьків, з врахуванням його віку і розвитку, відтак суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а тому його слід позбавити батьківських прав. Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Статтею 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує: вік та стан здоров'я дитини, потреби на її утримання, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, відсутність доказів щодо наявності у платника аліментів інших осіб на утриманні, а також зважаючи на однаковий обов'язок обох батьків утримувати дитину та дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання сина слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 27.08.2018 р. Як роз'яснив Пленум ВСУ у своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 року у п. 15 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують її та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків, оскільки він не займається вихованням сина, не піклується про нього, матеріально не утримує, не проявляє інтересу до стану здоров'я та навчання дитини, не цікавиться його фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому позов підлягає до задоволення. Водночас суд вважає за необхідне прийняти рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користі позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав, у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved