Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

14.02.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] , третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради, в якому позивач просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітної дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу 14.02.2020 року передано судді Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21.04.2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Київська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи, та просила провести судове засідання за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі. Будь-яких заяв або клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради Ключко О.В. до судового засідання не з`явилась, письмово повідомила, що позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення та просить слухати справу за їх відсутністю. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] , з боку померлого [INFO] її сина [PERSON] (актовий запис про смерть № 9539 від 15.09.2019 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області),, який є батьком малолітньої дитини. [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 277( шлюб розірвано на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 16.04.2013 року по справі № 520/971/13-ц про розірвання шлюбу) , що вбачається із листа Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.11.2019 року за № 20345/51-17. / а.с. 33/ . [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що 17.10.2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси складено відповідний актовий запис №911, що вбачається із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , батьками в якому вказані [PERSON] та [PERSON] . / а.с.7/. [INFO] [PERSON] , батько малолітної [PERSON] , [INFO] , помер, що вбачається із свідоцтва про смерть, зареєстрованого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 15.09.2019 року, актовий запис № 9539, серія [NUMBER] ./а.с.6/. Відповідач по справі - мати малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , разом з дитиною не проживає з 2012 року, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини, її розвитку, надання матеріальної допомоги не приймає, місце проживання її невідомо. Фактично бабуся [PERSON] , позивач по справі, займається вихованням, доглядом та утриманням малолітньої онуки, яка проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що думку відповідачки [PERSON] стосовно позбавлення її батьківських прав у відношенні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування встановити не уявилось можливим. В матеріалах справи є пояснення мати відповідачки [PERSON] , з яких вбачається, що її донька [PERSON] на даний час за місцем реєстрації - [ADDRESS] не проживає, її місцезнаходження не відомо, зв`язку з нею немає. З приводу призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , не заперечує./ а.с.40/. Відповідно до інформації від 11.10.2019 року за № 326, представленої адміністрацією навчально- виховного комплексу № 4 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія» Одеської міської ради Одеської області, зазначено, що вихованням малолітньої [PERSON] займались батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Після смерті батька у вересні 2019 року, бабуся зі сторони батька приділяє увагу навчальному процесу, слідкує за фізичним здоров`ям і моральним станом дівчинки, відвідує батьківські збори, регулярно спілкується з вчителями та класним керівником, щодо навчання та поведінки дитини. З 2016 року, гр. [PERSON] дитину в школі не відвідувала та не цікавилась її життям. Відповідно до інформаційної довідки адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка №4» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 09.10.2019р. №01-31/640 повідомлено, що мати дитини впродовж восьми років не з`являлась в дитячу поліклініку, медичний заклад малолітня відвідує в супроводі бабусі. Відповідно до листа Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.11.2019 р. №3/7147 повідомлено, що проведеною перевіркою встановлено, що за обліками ГУНП в Одеській області [PERSON] , [INFO] , не значиться, в розшуку не перебуває./а.с. Листом державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 11.10.2019р. №5/6 - 15519 проінформовано, що [PERSON] , [INFO] , в установі не утримується та раніше не утримувалась. Відповідно до інформації Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 02.10.2019р. №17449/51-17 повідомлено, що актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Відповідно до листа Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 17.10.2019 року №05/01-863, зі слів малолітньої [PERSON] , [INFO] , зазначено, що дівчинка не поважає матір і не має до неї довіри, проживати разом з нею не хоче. Слід зазначити, що малолітньою [PERSON] , [INFO] , у присутності головних спеціалістів територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, було написано заяву, в якій дівчинка зазначила, що вона не проти позбавлення батьківських прав своєї матері [PERSON] , [INFO] , та надала згоду на те, щоб її бабуся - [PERSON] , [INFO] , була призначена її опікуном. [PERSON] , [INFO] , має постійний дохід, характеризується позитивно, житлом забезпечена. До кримінальної відповідальності не притягувалася. Протипоказань за станом здоров`я щодо призначення її опікуном не має. Створила всі умови, необхідні для проживання, повноцінного виховання та утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . З правами та обов`язками опікуна ознайомлена. Відповідно до довідки від 16.12.2019 року за №06/01-1069 про проходження навчання (курсу підготовки) кандидатів в усиновлювачі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки вихователі, наданої Одеським обласним центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді, зазначаться, що [PERSON] , [INFO] , пройшла курс підготовки кандидатів в опікуни, піклувальники, усиновлювачі, прийомні батьки, батьки вихователі та рекомендована для включення до єдиного банку даних потенційних усиновлювачів. опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків - вихователів. Відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 07.10.2019 р. №126 "Про постановку на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах", малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на відповідному обліку. Відповідно до довідки служби у справах дітей Одеської міської ради від 11.01.2020 р. №05/174/3, повідомлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , братів/сестер/ немає. Відповідно до довідки служби у справах дітей Одеської міської ради від 11.01.2020 р. №05/174/2 повідомлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , має право користування майном за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 11.01.2020р. №05/174/1 Служба у справах дітей Одеської міської ради інформує, що, відповідно до п. 43 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , [INFO] , стосовно призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном відносно неї. За результатами бесіди зазначена дитина надала згоду. В ході проведення засідання комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулось 16.01.2020 р.. [PERSON] , [INFO] , розповіла, що її невістка - [PERSON] , [INFO] , самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, справами та станом здоров`я малолітньої не цікавиться, матеріально не допомагає. Малолітня [PERSON] , [INFO] , була присутньою на вказаному засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, не заперечували проти позбавлення батьківських прав своєї матері, а також зазначила, що вона не цікавиться її життям. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст.3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також суд вважає за необхідне зазначити, що питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , розглядалось службою у справах дітей Одеської міської ради та відповідно до проекту висновку від 11.01.2020 року № 05/174, служба у справах дітей Одеської міської ради вважає його доцільним. Відповідно до висновку «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої дитини» від 06.02.2020 року за № 93/01-11 Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ./а.с. Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . / а.с. 9/. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] , як мати дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими в цій частині вимоги позивача та можливим позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дітини [PERSON] , [INFO] . Статтею 58 ЦК України та статтею 243 СК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України). У відповідності до ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Позивач просить призначити її опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] (батька малолітньої дитини) та бабусею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , з якою разом мешкає малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . З наданих до суду доказів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] , має постійний дохід, характеризується позитивно, житлом забезпечена. До кримінальної відповідальності не притягувалася. Протипоказань за станом здоров`я щодо призначення її опікуном не має. Створила всі умови, необхідні для проживання, повноцінного виховання та утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . З правами та обов`язками опікуна ознайомлена. Відповідно до висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.02.2020 року за №93/01-11, районна державна адміністрація вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . За таких підстав суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , може бути призначена опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки вона може забезпечити необхідні умови утримання та виховання, що буде відповідати інтересам дитини. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на дитину, суд встановив, що відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При викладених обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.02.2020 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме до [INFO] . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 840 гривень 80 копійок та на користь позивача 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved