Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, мотивуючи позов тим, що 18.08.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами не склались, тому на даний час на розгляді в Івано-Франківському міському суді перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач не утримує сина матеріально. Досягти згоди про нормальне матеріальне утримання сина зі сторони відповідача, зважаючи на те, що [PERSON] хворіє та перебуває на Д обліку з діагнозом бронхіальна астма, сторонам не вдається. Відповідач працює, має достойний заробіток, матеріально забезпечений, більше нікого на утриманні немає, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. А тому, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно в розмірі по 2 000 грн. до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково в розмірі 1 000,00 грн. (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 25.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено та визнається сторонами, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання сина слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, про такий вид аліментів просить позивачка та не заперечує відповідач. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров`я. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2019 рік у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років\~ становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів по 2 000,00 грн. щомісячно на утримання сина є завищеним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] по 1 000,00 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити його належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства, а також визнається і відповідачем. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 1 000,00 гривень до досягнення ним повноліття, починаючи з 12.03.2019 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, а відповідач на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, оскільки має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] від 26.03.2018 року (а.с.25). На підставі наведеного, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: dismissed