Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, в якій просив стягнути з ТОВ "РЕЗОН" на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 212 380 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 03 серпня 2000 року між ним та ТОВ «Резон» було укладено Договір позики №1. За цим Договором Позикодавець передає у власність Позичальника грошові кошти в розмірі 25900 грн. для придбання будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Факт отримання грошової суми підтверджується прибутковими касовими ордерами №1 та №2 від 03.08.2000 року. Згідно з п. 6.1 договору розмір процентів, які повинен сплатити позичальник становить 40% річних. Відповідно до п.4.1 позика надається безстроково. Відповідно до п.5.1 позика повертається за першою письмовою вимогою Позикодавця в готівковій формі та/або в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Позикодавця. 14.01.2019 року на адресу Підприємства було надіслано Лист вимогу про повернення суми боргу з урахуванням відтоків. В порушення договору ТОВ "РЕЗОН" не повернуло грошові кошти, ігнорує прохання та вимоги щодо повернення коштів, а тому позивач змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом для захисту своїх майнових прав. Представник позивача - Губаренко О.А. з`явилася в судове засідання, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Самуха А.О. з`явилася в судове засідання, позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення судом рішення про їх задоволення. 27.08.2019 року сторони у судовому засіданні зробили спільну заяву про укладання мирової угоди. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у задоволенні заяви про укладання мирової угоди було відмовлено. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст.81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. 03 серпня 2000 року між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 25 900 грн. Факт отримання відповідачем грошових коштів у зазначеній вище сумі підтверджується підписом у договорі позики. Відповідно до п.4.1 позика надається безстроково. Відповідно до п.5.1 позика повертається за першою письмовою вимогою Позикодавця в готівковій формі та/або в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Позикодавця. 14.01.2019 року на адресу Підприємства було надіслано Лист вимогу про повернення суми боргу з урахуванням відтоків. Проте, до теперішнього часу суму боргу повернуто не було. Відповідно до ст.ст.11, 13, 14 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до\~ст.1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2\~ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з п. 6.1 договору розмір процентів, які повинен сплатити позичальник становить 40% річних. Отже, станом на день ухвалення рішення сума боргу складає 212 380 грн, з яких 25900 грн основна сума боргу, 186 480 грн. проценти і таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню суму боргу у загальному 212 380 грн.. Крім цього на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 2123,81 грн..

Outcome: approved