Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

19.07.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000,00 грн. до досягнення сином повноліття. Стягувати з відповідача на користь позивача аліменти за минулий час, починаючи з 01.08.2018 по 01.07.2019 в сумі 9688,50 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Син подружжя перебуває на одноосібному утриманні позивача. Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштованим в ПрАТ «ЛНЗ», с. Лебедин з 20.07.2018, проте він не надавав і не надає коштів на забезпечення сина, сім`ї, сплату комунальних платежів, отриманий дохід використовує для забезпечення власних потреб. Позивачу не відомий розмір заробітної платні (доходу) відповідача, але аліменти в розмірі 3000,00 грн. співмірні з його доходами. З метою досудового врегулювання вказаного спору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою добровільного надання відповідної суми коштів на утримання сина, сплати комунальних платежів, забезпечення родини, але останній ніяк на це не реагує. Сплата комунальних платежів, забезпечення родини продуктами, утримання сина вимагає значних витрат, однак доходів позивача на це не вистачає, в зв`язку з чим він змушений звернутися з даним позовом до суду про стягнення аліментів на утримання сина за минулий час, оскільки має заборгованість по кредитах в розмірі більше 15000,00 грн., які було витрачено на сплату комунальних платежів. Відповідач надав до суду відзив, в якому вказав, що дійсно дружина має заборгованість по кредитах в розмірі більше 15000,00 грн., які було витрачено на сплату комунальних платежів та просив задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 25.07.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09.09.2014 у Відділі державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 104 (а.с. 5). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.06.2015, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №89. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.07.2019 №5062, за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї/зареєстрованих входять: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , власник - [PERSON] , внук - [PERSON] (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження" ( 606-14 ), а також у статтях 194 - 197, 274 СК ( 2947-14 ). Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Змістом ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01.07.2019 становить 1699,00 грн. Зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 3000,00 грн. підлягають до задоволення. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, не має інших утриманців, суд задовольняє позовну вимогу щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно з постановою Верховного Суду від 06.08.2018 по справі №748/2340/17 аналіз статті 191 СК України свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останньою від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими. Позивач не надав належних та допустимих доказів щодо офіційного звернення до нього з питання стягнення аліментів за попередній час на утримання сина. Однак, у своєму відзиві відповідач просив задовольнити позов у повному обсязі та вказав, що він відповідає інтересам сім`ї. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на наведене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за минулий час, починаючи з 01.08.2018 по 01.07.2019. Однак, позивач надав розрахунок згідно, якого визначив місячний розмір аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є мінімальним розміром аліментів на одну дитину. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року становив 1492,00 грн., з 1 липня - 1559,00 грн., з 1 грудня - 1626,00 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становив 1626,00 грн. Таким чином розмір аліментів за період часу з 01.08.2018 по 01.07.2019 становить 1559,00 грн. х 4 (серпень, вересень, жовтень, листопад) х 50% + 1626,00 грн. х 7 (грудень, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень) х 50 % = 3118,00 грн. + 5691,00 грн. = 8809,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, оскільки позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за минулий час, починаючи з 01.08.2018 по 01.07.2019, суд задовольняє зазначену вимогу частково, так як розрахунок зроблений позивачем є невірним, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини за минулий час, а саме: з 01.08.2018 по 01.07.2019, місячний розмір яких становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, загальною сумою 8809,00 грн. Аліменти належить стягувати з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 19.07.2019. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір за дві вимоги майнового характеру (за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 768,40 грн. та за вимогу про стягнення аліментів за минулий час в сумі 768,40 грн.), встановлений ЗУ «Про судовий збір» з урахуванням ставок судового збору станом на 01.07.2019. Однак, так як відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд,

Outcome: partial