Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

10.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми кредитної заборгованості посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] у 2018 році було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку. За заявою відповідача на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, банк встановив кредит у сумі50000 грн. з процентною ставкою в розмірі 36 % річних.Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зі своєї сторони порушила взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредитних коштів та має заборгованість. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання в якому просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що 23.01.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 4228768 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10.07.2019 року, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Згідно п. 3.1. підписання заяви про приєднання, до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих Клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «МІЙ КОМФОРТ». Згідно п.п 3.4.1. Клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнах на умовах тарифного пакету «МІЙ КОМФОРТ». На підставі заяви на встановлення відновлювальної кредитної ліні, яка є складовою заяви на приєднання, банк встановив [PERSON] кредит у сумі 50000 грн. на її кредитний рахунок. Відповідно до пункту 6.6.1 Заяви про приєднання, процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами. Пунктом 1.14.1 розділу ХХІІ ДКБО, встановлено, що Клієнт зобовязується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Судом встановлено, що позичальник перестала здійснювати внесення коштів за користування кредитом, чим припинила виконувати належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитом і як зазначив позивач станом на 21.12.2019 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 30827,28 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 28827,28 грн., відсотки за користування кредитом - 1720,81 грн., комісія - 59,80 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 182,48 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 76,80 грн., розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 19,59 грн., розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 9,11 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 0,22 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved