Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 31.08.2014 року. У цьому шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим просить постановити рішення, яким зобов'язати відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримує (а.с.14). Відповідач будучи у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.12), у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що сторони уклали шлюб 30.08.2014 року (а.с.3). У цьому шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] (а.с.4). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Outcome: approved