Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] 07.02.2014 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що 06.03.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], від якого [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Пояснила, що після нетривалого часу спільного проживання, а особливо після народження дитини, в сім'ї розпочались непорозуміння з вини відповідача, який повністю ухилився від участі у вирішенні сімейних питань, а також не надає коштів на утримання доньки та витрачає заробітню плату на власний розсуд. Зазначила, що відповідач працює в ТОВ "Жмеринські ковбаси", має постійний і стабільний дохід та можливість матеріально допомагати на утримання дитини, а тому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 30% усіх видів заробітку, починаючи з 07.02.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, подавши попередньо до суду письмові заяви щодо розгляду справи за їх відсутності, при цьому позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, а відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він належно обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved