Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті ([INFO]), її чоловіка [PERSON], відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі, на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. За свого життя, [PERSON], заповіту не складав. Вона звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області із заявою про прийняття спадщини за законом. Згідно довідки Рахівської ДНК, вона являється єдиною спадкоємецею майна померлого чоловіка [PERSON], яка прийняла спадщину. Інші спадкоємці першої черги за законом, їх спільні дочки, відмовились від прийняття спадщини в її користь. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, про що видано відповідну постанову. 06 листопада 2018 року, ПП "[PERSON]", за її заявою була проведена технічна інвентаризація спадкового будинку та видано технічний паспорт на житловий будинок в [ADDRESS]. Технічним паспортом на житловий будинок, за результатами проведення технічної інвентаризації підтверджено, що спадкове майно збудоване до 1991 року. На підставі наведеного, просила визнати, за нею право власності, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], в цілій частині, на житловий будинок, позначений на плані літерою А, загальною площею 42,2 кв.м., з господарською будівлею, позначеною на плані літерою Б, загальною площею 84 кв.м., навісом, позначеним на плані літерою В, загальною площею 60 кв.м., що розташовані в [ADDRESS]. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 29.01.2019, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений ч.1 ст.193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження від 29.01.2019 у справі п'ятнадцятиденний строк, відповідач не скористалися своїм правом для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 26.02.2019 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті.. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Великобичківської селищної ради в судове засідання, не з'явився. Селищний голова Божук Й.М., надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без участі їх представника за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.01.2016. Спадщина за померлим [PERSON], відкрилася [INFO], отже цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що за період свого життя [PERSON] заповітів не складав, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55442304 від 13.03.2019 року виданою Рахівською державною нотаріальною конторою. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Позивач, [PERSON], являється дружиною нині померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25 червня 1961 року, отже, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Іншими спадкоємцями першої черги за законом, являється діти померлого: [PERSON] та [PERSON], однак останні написали нотаріально посвідчені заяви, в яких відмовилися від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті їх батька [PERSON] на користь [PERSON]. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті громадянина [PERSON], відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі, і на житловий будинок, позначений на плані літерою А, загальною площею 42,2 кв.м., з господарською будівлею, позначеною на плані літерою Б, загальною площею 84 кв.м., навісом, позначеним на плані літерою В, загальною площею 60 кв.м., що розташовані в [ADDRESS]. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1991 році. У матеріалах справи наявний будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. З довідки № 1284 від 12.03.2019, виданої виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради, встановлено, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] побудував [PERSON]. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок з господарськими спорудами не можна розцінювати, як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], як спадкоємець за законом, у відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті свого чоловіка [PERSON], оскільки подала у строк, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, до Рахівської ДНК заяву про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем за законом, вона прийняла спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов не заперечено, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved