Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

16 серпня 2018 року [PERSON] (надалі за текстом «заявник») звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник зазначив, що 03.11.2017 року померла його дружина [PERSON]. Факт родинного зв'язку підтверджується свідоцтвом про шлюб заявника [PERSON], де в графі "дружина" зазначено «Безсмертна Зінаїда Мойсіївна». Після смерті дружини відкрилась спадщина на майно, квартиру [ADDRESS].\~ Спадкоємцями померлої за законом являються: [PERSON] та двоє повнолітніх дітей: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) (надалі за текстом «заінтересовані особи»). На його звернення до приватного нотаріусу [PERSON],\~ він отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом №715/02-31 від 10.08.2018 року. Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України заявник просив встановити факт родинних відносин, а саме, що померла 02.11.2017 року [PERSON] була його дружиною, а [PERSON], був чоловіком [PERSON]. У судове\~ засідання\~ заявник не зявився, надав до суду клопотання\~ про розгляд справи без його присутності. Вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Заінтересовані та їх представники у судове засідання особи не зявилися, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх присутності. Заяву підтримали у повному обсязі (а.с. 12, 16-17). В звязку з тим, що сторони не зявилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку\~ про те, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Заявник [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження І-АБ № 033546 від 05.05.1970 року (а.с.6). 02.11.2017 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.11.2017 року №39 І-ОК 413954 (а.с.7). Відповідно до експертного висновка Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/450-а/3 від 12.04.2018 року розбіжності між записами зумовлені поліваріантністю особових імен спільного етимологічного походження і виникли внаслідок документальної фіксації форм імені по батькові від варіантів особового імені: офіційного Мусій та розмовних Моїсей, Мойсій, Моісей, Масій. (а.с. 9). Оригінали вищевказаних доказів були досліджені судом у засіданні, а копії долучено до матеріалів справи. Постановою приватного нотаріуса [PERSON], від 10.08.2018 року №715/02-31 заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки прізвище померлої після укладення шлюбу в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] (а.с.8). Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обовязків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає\~ справи не інакше як за зверненням\~ особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту\~ родинних відносин між фізичними особами. \~\~\~\~ Відповідно до п.7\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд\~ вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку з втратою годувальника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що вказані норми матеріального та процесуального права України відповідають нормам міжнародного гуманітарного права у сфері захисту прав громадян. Заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним і допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті його дружини. На підставі викладеного та

Outcome: approved