Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 04 грудня 2006 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №59. Від шлюбу у них народилася двоє дітей: син, [PERSON], [INFO], та дочка, [PERSON], [INFO], які на день звернення до суду із позовною заявою, являються малолітніми особами, проживають постійно разом з нею та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Старший із дітей, син, [PERSON], [INFO], являється інвалідом І групи загального захворювання, навчається в Верхньоводянській ЗОШ І-ІІІ ступенів. Майнових спорів з приводу майна, яке б було спільною сумісною власністю, на час подачі позову до суду, не має, а у разі його виникнення, такий спір вирішуватиметься в окремому судовому провадженні. У шлюбі з відповідачем вони не проживають разом фактично більше одного місяця. На час подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету, проживають за різними адміністративними адресами, в зв'язку із чим сімейні зв'язки між ними, фактично вже давно втрачені з підстав неадекватної поведінки відповідача, в тому числі, з підстав його неправильного відношення до основ сімейного та подружнього життя, неоднакового підходу до способу виховання їх неповнолітніх дітей, його ставлення до них, як до своїх сина, дочки та до неї, як своєї дружини, і взагалі, як до жінки. Основною причиною розірвання шлюбу, являється зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого, в їх сім'ї затіваються п'яні дебоші, сімейні розборки та сварки, а отже, взаємні непорозуміння є звичним та постійним явищем. Її вмовляння відповадача протягом всього цього часу припинити вести розгульний спосіб життя та знайти постійну роботудля забезпечення сім'ї матеріально, не надали жодного позитивного результату. З цих та інших об'єктивних обставин вважає, що шлюб між ними існує лише формально, примирення з підстав, наведених вище, та інших суб'єктивних обставин, не являється можливим. Крім того, зважаючи на те, що розірвання шлюбу подружжя не звільняє того з подружжя, котрий проживає чи проживатиме сам, від виконання обов'язків по вихованню та утриманню своїх малолітніх/неповнолітніх дітей, вважає за необхідне пред'явити до відповідача цивільний позов про стягнення з нього аліментів на її користь, як особи, з якою проживають малолітні діти, на їх утримання, у зв'язку із чим в цій частині позовних вимог суть позову зводиться до наступного. Відповідач постійного місця роботи не має, однак працює посезонно за кордоном по тимчасовим договорам, тому слід вважати, що його дохід (заробіток) є нерегулярним та мінливим. Зважаючи на відносно молодий вік відповідача, вважає, що останній має можливість, в тому числі, фінансову, для сплати на її користь аліментів у розмірі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень, оскільки він є працездатною, продуктивного віку особою, а інших утриманців, за якими б він вів догляд та/чи витрачав свої кошти, в нього не має. Натомість, вона проживає разом з бабусею в будинку, 1/2 якого належить їй на підставі договору дарування,, власної земельної ділянки, з якої б мала певний дохід не має, не займається індивідуальною чи підприємницькою діяльністю, не перебуває в районному центрі зайнятості по пошуку роботи, веде догляд за сином - інвалідом І групи, у зв'язку із чим її сім'я перебуває у важкому матеріальному становищі. Відповідач належного утримання своєї сім'ї, в тому числі, своїх неповнолітніх дітей не забезпечує, хоча має на те відповідну можливість. На підставі наведеного просила винести рішення яким шлюб між ними розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановивши їх у твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину окремо із відповідною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішити питання розподілу судових витрат. На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 04.12.2018, позивачем [PERSON], 14.12.2018 подано через канцелярію суду позовну заяву, в якій позивач виклала зміст позовних вимог в наступній редакції. Шлюб, між громадянином [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04 грудня 2006 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №59 - розірвати. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина, [PERSON], [INFO] та дочки, [PERSON], [INFO], встановивши їх у твердій грошовій сумі по 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину окремо із відповідною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 28.12.2018, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений ч.1 ст.193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження від 28.12.2018 у справі п'ятнадцятиденний строк, відповідач не скористався своїм правом для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 25.01.2019 закрито підготовче засідання. Призначено справу до судового розгляду по суті на 18 лютого 2019 року. Позивач, [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві. Просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився. Бувналежним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що стверджується особистою розпискою про отримання повістки про виклик до суду. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши позивача, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 грудня 2006 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №59. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO], та дочка, [PERSON], [INFO], батьком яких, згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13 вересня 2007 року та серії [NUMBER] від 12 грудня 2011 року записано відповідача, [PERSON]. Наразі діти перебувають на утриманні матері, яка є позивачем у справі. Відповідач, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач, [PERSON]власного житлового будинку не має, разом з дітьми проживає у будинку своєї бабусі, веде догляд за дитиною інвалідом. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області №3478 від 27.11.2018 та актом обстеження матеріально-побутових умов від 27.11.2018. Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 16.11.2010, малолітня дитина, [PERSON], являється інвалідом дитинства. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач, [PERSON], у судовому засіданні зазначила, що миритися з чоловіком за будь-яких обставин не бажає. Відповідач, [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу не визнав, однак клопотання про надання строку примирення не заявляв, відзиву на позов не подавав. Таким чином, враховуючи, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача, порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, виявила бажання залишити собі прізвище - [PERSON]. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, станом на сьогоднішній день мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 813 грн. для дитини віком до 6 років та 1013,50 грн. для дітей віком від 6 до 18 років. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та сталого доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу, одна з них являється інвалідом дитинства і матеріальне становище відповідача, який являється працездатною особою, має мінливий дохід, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина у нього не має, протилежне ним не доведено, суд, прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача, сплачувати в користь позивача, аліменти на утримання двох дітей, в твердій грошовій сумі, по 1500 гривень, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття з індексацією відповідно до закону. Аліменти на утримання дитини згідно ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 03.12.2018. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, для виконання в частині розірвання шлюбу. У зв'язку із задоволенням позову, у відповідності до ст.137, ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати по справі, які підтверджені документально, а саме, 704,80 гривень судового збору, сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду, за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, [PERSON]при пред'явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. В силу ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial