Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

23 листопада 2017 року до суду надійшла заява представника психіатричного закладу - КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» про госпіталізацію до психіатричного закладу комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] була госпіталізована 22 листопада 2017 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого лікарем-психіатром Чугуївської центральної районної лікарні, після чого оглянута лікарем-психіатром КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від опікуна хворої [PERSON], підтвердив висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 23 листопада 2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з лікувальної роботи, лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], завідувача відділенням №2, лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], завідувача відділенням №9, лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізація згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» до психіатричного закладу та прийшла до висновку, що обстеження та лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу - КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» лікар-психіатр [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON]- [PERSON], в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Прокурор Болотніков В.В. у судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію [PERSON] до психічного закладу. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликалась, оскільки згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 лютого 2010 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення завідувача лікаря-психіатра 2 відділення КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON] та заступника головного лікаря по медичній частині КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника психіатричного закладу - КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» лікаря-психіатра [PERSON] та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 19 лютого 2010 року [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, призначивши опікуном [PERSON] За змістом ч.1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], 22 листопада 2017 року о 16 годині 30 хвилин її госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається зі змісту виписки з історії хвороби, [PERSON] в 1974 році лікувалася в дитячому відділенні 15 ХГПНП, з тих пір лікується багаторазово. Остання госпіталізація в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» 07 червня 2017 року по 21 листопада 2017 року. Нинішнє надходження обумовлене погіршенням психічного стану. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у форм шизофренії, маячної форми, безперервний тип перебігу, внаслідок чого вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, на рівні яких забезпечить її життєдіяльність; може причинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у випадку не надання їй психіатричної допомоги. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника,якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна, недієздатну госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою її законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved