Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

10.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом та, уточнивши вимоги, просив ухвалити рішення, яким зобов'язати [PERSON] привести квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану відповідно до технічного паспорту, виданого КП «ОМБТІ та РОН» у 2013 році шляхом демонтажу добудованого приміщення за рахунок коштів [PERSON] (ІНН [NUMBER]). Стягнути з відповідача, [PERSON] (ІНН [NUMBER]), судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. Свої вимоги мотивує тим, що Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було проведено перевірку, якою встановлено, що власником квартири [ADDRESS] - гр. [PERSON] проводиться незаконна самовільна реконструкція зазначеної квартири шляхом здійснення добудови зі збільшенням площі квартири. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача КРА ОМР у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказуючи на його безпідставність. Третя особи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладання не заявляла. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «БТІ» ОМР від 3230-08/71 від 01.07.2014 року та Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Головним спеціалістом відділу благоустрою території Київської районної адміністрації [PERSON], головним спеціалістом сектору архітектури Київського району управління архітектури та містобудування [PERSON] та головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 міста Одеси інспекції ДАБК в Одеській області [PERSON], з виїздом на місце проведено візуальне обстеження об'єкту, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В ході обстеження встановлено наступне: власником вищезазначеної квартири проводиться роботи з реконструкції квартири шляхом розширення площі за рахунок балкону; на момент проведення перевірки будівельні роботи не проводились власник об'єкту був відсутній. 24.09.2014 року після звернення до Управління архітектури та містобудування та Інспекції ДАБК в Одеській області Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було винесено розпорядження № 532 про зобов'язання відповідача привести самочинно реконструйовану квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» у 2013 році, шляхом демонтажу добудованого приміщення у десятиденний термін. Однак, на теперішній час вимоги Київської районної адміністрації Одеської міської ради гр. [PERSON] не виконала, чим порушила вимоги ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно до якої акти органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання всіма підприємствами, установами, організаціями і громадянами, які постійно проживають на відповідній території. Згідно з и. 1 ст.10. п.5. ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ради представляють інтереси територіальної громади і здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Згідно ст. 9 Закону України «Про та архітектурну діяльність» будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм правил, місцевих правил. Відповідно до ст. 23 закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року № 169-111, будівництво об'єктів містобудування має здійснюватися відповідно до проектної документації. Відповідно до п. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та стані 144 Конституції України акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Таким чином, в процесі здійснення реконструкції нерухомого майна, відповідачем були порушені вищезазначені приписи діючого законодавства України, що у свою чергу, необхідно кваліфікувати як здійснення реконструкції без затвердженої документації. Зазначене підтверджується: - технічним паспортом, виданим КП «БТІ» ОМР у 2013 році колишньому власнику квартири [PERSON], з якого вбачається, що спірна квартира обладнана двома лоджіями 9,5 та 2,5 кв.м. (а.с.8-9); - фотофіксацією спірного об'єкта нерухомості (а.с.5); - актом обстеження від 06.05.2014 року (а.с.6); - відповіддю Управління архітектури та містобудування від 29.05.2014 року (а.с.7); - відповіддю ІДАБК в Одеській області від 26.06.2014 року (а.с.10). Згідно ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують санітарно технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування За приписами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Проте відповідачем, у порушення вимог даних норм закону, не надано суду належних та допустимих доказів щодо спростування тверджень позивача. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243, 60 гривень, як за вимогу немайнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: approved