Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

29 листопада 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Управління-служба у справах дітей Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради, КП "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради, про вселення, визначення порядку користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що сторони є наймачами квартири [ADDRESS]. До вересня 2013 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину. Після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає позивачеві з дитиною повноцінно користуватися житлом, змінив замки. Порядок користування приміщеннями спірної квартири дотепер не визначено. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про вселення її та дитини, визначення порядку користування спірною квартирою шляхом виділення у її користування з дитиною кімнати площею 10,8 м2, виділення у користування відповідача кімнати площею 17,0 м2, залишення решти приміщень у загальному користуванні (а.с.а.с. 3 - 5, 17, 40, 41). У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, а представник Управління-служби у справах дітей Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради - не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач, представник КП "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від 27.10.2007 р. по 06.09.2013 р. перебували у шлюбі. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на дівоче - [PERSON] (а.с.а.с. 9, 12). Під час шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO] (а.с. 10). 28 вересня 2010 року відповідачеві та членам його сім'ї (позивачеві та дитині) у користування виконавчим комітетом Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради була виділена квартира [ADDRESS], яка складається з житлових кімнат площею 10,8 м2 та 17,0 м2, приміщення № 1 - коридору площею 2,9 м2, приміщення № 2 - санвузла площею 2,7 м2, приміщення № 3 - кухні площею 6,4 м2, приміщення № 6 - комори площею 2,1 м2 (а.с.а.с. 11, 13, 14). Між сторонами від часів шлюбу склалися стійкі неприязні стосунки, про що свідчать зміст позовних заяв, письмові заперечення відповідача (а.с.а.с. 42 - 44). На разі у спірній квартирі зареєстровані сторони та їхня дитина (а.с. 13). Відповідно до частин 1, 2 статті 61 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно з частиною 1 статті 63 ЖК предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Судом було встановлено, що 28.09.2010 р. між виконавчим комітетом Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради, з одного боку, та відповідачем, з другого боку, було укладено договір найму жилого приміщення, а предметом договору стала спірна квартира. Інші особи (позивач з дитиною) вселилися у квартиру та зареєструвалися у ній, набувши усі права, що набув і відповідач. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне вимогу про вселення позивача з дитиною задовольнити, оскільки останніми, у розумінні частини 3 статті 64 ЖК, дотепер не втрачено право користування спірною квартирою. У відповідності з частинами 1, 2 статті 104 ЖК член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Суд враховує ті обставини, що між сторонами не склався порядок користування кімнатами у спірній квартирі, в родині виникли неприязні стосунки, і вважає за можливе визначити порядок користування приміщеннями у спірній квартирі у запропонованій позивачем спосіб. При вирішенні цього питання суд враховує складові квартири, право проживання у ній сторін, інтереси їхньої дитини, яка проживає з позивачем, та вважає за можливе виділити у користування позивачеві дитиною житлову кімнату площею 10,8 м2, відповідачеві - житлову кімнату площею 17,0 м2, а коридор, санвузол, кухню та комору - залишити у загальному користуванні.

Outcome: approved