Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до Кремінської міської ради Луганської області з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В оґрунтування позову позивачка зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 29.06.2017 позивачка звернулася до Кремінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою № 119/02-31 від 29.06.2017 позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок, а саме відсутній оригінал договору, дублікат якого неможливо отримати, оскільки справи Кремінської державної нотаріальної контори було передано на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого залишились на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Тому, виходячи з вищевикладеного, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та надали аналогічні пояснення по суті позову. Представник відповідача у судове засідання не з'явився голова Кремінської міської ради Луганській області Прокопенко Ю.О. надав суду письмову заяву, в якій вказав, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Свідок [PERSON], [INFO] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її знайомою та свідку відомо, що весь час позивачка проживала зі своїм батьком [PERSON] у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позивачка проживає у вищевказаному будинку з 1978 року і до сьогодення. Також свідок пояснила, що їй відомо про те, що власником вищевказаного будинку був [PERSON], який у [INFO] помер, похованням займалася позивачка. Заслухавши в судовому засіданні позивачку, її представника та свідка, розглянувши справу в межах заявлених вимог, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] народилася [INFO] року у Костополь Рівненської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується паспортом позивачки та свідоцтвом про її народження (а.с. 7, 8). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27.06.2014 позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано 17 листопада 1979 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 282, після реєстрації якого взяла собі прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 9). Таким чином, судом встановлено, що позивачка дійсно є рідною донькою [PERSON]. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] року у віці 70 років, причина смерті: атеросклероз судин головного мозку, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 02 липня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 280 (а.с. 19). З договору від 15.04.1959 про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти вбачається, що згідно з рішенням Кремінської міської ради № 4 від 15.04.1959 [PERSON] надано безстрокове право користування земельною ділянкою [ADDRESS] площею 600 кв.м., - посвідченого Кремінською державною нотаріальною конторою 19.12.1959 під реєстровим № 2578. Також у цьому договорі вказано, що на зазначеній земельній ділянці [PERSON] зобов'язується побудувати одноповерховий дерев'яний будинок (а.с. 20). З листа Комунального підприємства Кремінського районного бюро технічної інвентарізації № 141 від 25.04.2017 вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи станом на 01 січня 2013 року об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в КП «Кремінське РБТІ» в реєстраційній книзі № 32 за № 5878 на праві власності за [PERSON] Будівлі за вищевказаною адресою побудовані до 05 серпня 1992 року та згідно п. 3.2 розділу 3 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» прийняття в експлуатацію та узаконення не потребують. Будівництво котельні узаконене рішенням виконавчого комітету Кремінської міської ради № 221 від 01.04.1994 (а.с. 21). Зі звіту про оцінку житлового будинку від 23.08.2017, вбачається, що ринкова вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] становить 76800 грн (а.с. 13-17). Також на замовлення позивачки 12.04.2017 КП "Кремінське районне бюро технічної інвентаризації" було виготовлено технічний паспорт на зазначений будинок (а.с.10-12). Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2003 при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. За таких обставин, як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] помер у [INFO], тобто спадщина після його смерті відкрилася у [INFO], а тому підлягають застосуванню норми ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 05.05.1998), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, колі і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, згідно зі ст. 525 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини, за нормами ст. 526 ЦК УРСР, визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої. обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За нормами ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадщину позивачка фактично прийняла, оскільки на час смерті свого батька [PERSON] вона проживала з ним, що підтверджується довідкою депутата Кремінської міської ради (а.с. 18) та показаннями допитаного в судовому засіданні свідка. В той же час, з копії постанови Рубіжанської державної нотаріальної контори від 29.06.2017 вбачається, що [PERSON] звернулася для оформлення свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] який залишився після смерті [PERSON], однак позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав. При вивченні наданих спадкоємцем документів, необхідних для оформлення спадщини було з'ясовано, що у спадкоємиці відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок, а саме - договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Кремінською державною нотаріальною конторою 19.12.1959 під реєстраційним № 2578 (а.с. 22). Зазначені обставини також підтверджуються витребуваною судом за клопотанням представника позивачки та дослідженою в судовому засіданні належним чином завіреної спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області 26 червня 2017 року після смерті [PERSON], згідно з якими позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, однак свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не отримала. Інші спадкоємці відсутні (а.с.32-40). Перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку позивачці, яка прийняла спадщину, є відсутність у неї документів, які підтверджують право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, для оформлення в нотаріальному порядку спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами позивачкою [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], існують перешкоди через відсутність у неї правовстановлюючого документа на цей житловий будинок, який знаходиться у Луганському обласному нотаріальному архіві. Так, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року. Таким чином, місто Луганськ, в якому знаходиться Луганський обласний нотаріальний архів, розташоване на тимчасово окупованій території України. Отже відновити оригінал чи отримати дублікат правовстановлюючого документа позивачка не має можливості, оскільки зазначений документ, так само як і нотаріальний архів знаходяться у м. Луганськ, яке розташоване на тимчасово окупованій території України, яка наразі непідконтрольна законній українській владі. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що представник відповідача надав суду письмову заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок втрачений і відновити його неможливо, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачкою [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved