Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

20.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з останнього в користь Львівського міського центру зайнятості 6 506,47 грн. в повернення допомоги по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Львівський міський центр зайнятості є органом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення". [PERSON] 12.08.16р. звернувся до позивача в пошуках роботи і цього ж дня йому було надано статус безробітного відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі поданої заяви. За час перебування на обліку у центрі зайнятості, [PERSON] працевлаштувався у ТзОВ «НС ЗАХІД» та з 26.06.2017 року отримував дохід, відповідно підлягав зняттю з обліку як безробітний із вказаної дати. Таким чином, в результаті не повідомлення відповідачем спеціалістів Львівського міського центру зайнятості про працевлаштування, з 26.06.2017 року останній безпідставно перебував на обліку як безробітний та незаконно отримував допомогу з безробіття за період з 26.06.2017р. по 08.08.2017р. в загальній сумі 6 506,47 грн. Львівським міським центром зайнятості [PERSON] скеровано повідомлення з вимогою про відшкодування вищевказаних коштів в сумі 6 506,47 грн., яка залишена без розгляду та задоволення. Представник позивача Борис А.С. в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що не був повністю обізнаний з умовами перебування в центрі зайнятості, тому працевлаштувався на роботу. Згідний на відшкодування коштів в заявленому розмірі. Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся із заявою до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи та 12.08.2016р. набув статусу безробітного відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». За час перебування на обліку [PERSON] отримував у центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю. Згідно ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законом, доходів. 26.06.2017 року [PERSON] працевлаштувався у ТзОВ «НС ЗАХІД», з цього дня отримував дохід і відповідно підлягав зняттю з обліку як безробітний з 26.06.2017р. В результаті не повідомлення відповідачем спеціалістів Львівського міського центру зайнятості про працевлаштування з 26.06.2017 року відповідач безпідставно перебував на обліку та незаконно отримував допомогу з безробіття за період з 26.06.2017р. по 08.08.17р. в сумі 6 506,47 грн. Даний факт відповідач визнав, а згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну і (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. У відповідності до п.п. 1 п.37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198 передбачено: центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту). Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено: «сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг». 27.10.17р. Львівським міським центром зайнятості скеровано відповідачу повідомлення з вимогою про повернення незаконно набутих коштів у сумі 6 506,47 грн., яка залишена без задоволення. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою КМУ № 219 від 14.02.2007 року, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно з п. 7 Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Отже, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо повернення вирішується в судовому порядку. За таких обставин, виходячи із встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставним та підлягають до задоволення. Оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат, в силу дії ч.6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved