overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

19.02.2015 року позивач звернулася з позовом до Чернігівської міської ради та просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON]. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Чернігівської міської ради в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей [INFO] року зроблено актовий запис за № 2276. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] являється донькою [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 07.11.2013 року [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, про що написала заяву, яку засвідчив приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу. На час відкриття спадщини позивач була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 01.10.2014 року, виданою КП "ЖЕК-10". У 2011 році з метою оформлення спадкових прав позивач звернулася до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №1072/2011. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавця право власності на квартиру не було зареєстроване в ЧМБТІ, нотаріальна контора не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивач є спадкоємцем після смерті своєї матері, прийняла спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], тому суд виходячи з вищевикладеного, приходить до висновку про визнання за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування. Дане знайшло своє підтвердження в усіх матеріалах справи та нічим не спростовано у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

19.02.2015 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який проживає в [ADDRESS]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.06.2014 року у сумі 5845,33 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 23.08.2006 року. (а.с.6., 20,21). Як вбачається з особового рахунку, який відкритий на ім'я [PERSON], заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.06.2014 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго" складає 5845,33 грн. (а.с.4-5). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідачки на користь позивача за період часу з 01.01.2007 року по 01.06.2014 року у сумі 5845,33 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1,2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

19.02.2015р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 2000,00грн. на утримання сина [PERSON], [INFO], на тих підставах, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 22 жовтня 2005року. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить стягнути на утримання дитини аліменти в сумі 2000,0грн., оскільки своїх коштів на утримання дитини не вистачає. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково і згодний платити на утримання дитини аліменти в розмірі 600грн. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав : Шлюб між сторонами укладений 22 жовтня 2005року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає разом з позивачем, що підтверджується копією довідки КП «Житлосервіс-2А» № 354 від 18.02.2015р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, того, що позивач не надала розрахунку витрат на утримання дитини в розмірі 2000грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 600,0грн. на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 19.02.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 19.02.2015р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

19.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON]. 18.03.2016 року судом було ухвалено рішення, згідно з яким позов позивача задоволено. Але під час ухвалення рішення, судом не було вирішено питання щодо судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не було вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18.03.2016 року рішенням суду позов [PERSON] - задоволено, [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Відповідно до Закону України " Про судовий збір " , судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Відповідно до посвідчення [NUMBER], виданим Управлінням соціального захисту населення м. Калуша від 29.08.2008, [PERSON] являється законним представником дитини-інваліда (а.с. 13). Частиною 3 статті 88 ЦПК України, передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

19.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.07.2009 року в Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №30. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з 01.11.2018 року. Спільне господарство не ведеться. Однією сім"єю не мешкають. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 25.07.2009 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №30 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.9). Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені з 01.11.2018 року. Спільне господарство не ведеться. Однією сім"єю не мешкають. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

19.03.2014 року до суду звернувся ВСП "Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про навчання. В позові позивач посилався на те, що навчальний заклад відповідно до умов договору про навчання № 250 від 19.08.2010 року надало відповідачу в з квітня 2013 року по червень 2013 року включно послуги з навчання на суму 1000 грн., які остання повинна була сплатити відповідно до умов договору, однак в зв`язку з невиконанням умов договору щодо перебування в коледжі в строки, встановлені навчальним планом, була відрахована з коледжу наказом від 14.06.2013 року, однак заборгованість в сумі 1000 грн. відповідач не сплатила, в зв`язку з відсутністю кошторису на сплату судового збору прохали відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення суду у справі, стягнути з відповідача заборгованість за навчання в сумі 1000 грн., справу розглянути за відсутності представника. 28.03.2014 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. сплату судового збору в сумі 243,60 грн. по цивільній справі позовом ВСП "Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про навчання відстрочено до ухвалення рішення у справі. 08.05.2014 року до суду звернувся представник позивача Кітова І.Ф. з заявою про те, що вони не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник позивача Кітова І.Ф., належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

19.03.2015р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила 20.05.2015р., до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3частки з всіх видів доходів на утримання сина [PERSON], [INFO], з тих підстав, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 21 квітня 2007року . У судовому засіданні позивач підтримала свій позов у повному обсязі і просить стягнути аліменти на утримання дитини і пояснила, що відповідач хоч і надає допомогу але нерегулярно та у малій сумі і вона вважає, що цього замало, оскільки дитина хворіє,, а також потрібні суми для платежів у школі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і не заперечує платити аліменти на утримання сина в розмірі 1/4частини з всіх видів доходів, крім того він завжди і так допомагає своїй дитині, оплачує ліки та інші витрати на утримання дитини. Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 21 квітня 2007року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою Коларівської сільської ради Приморського району № 233 від 16.03.2015р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, відповідач має постійну роботу, позивач має постійну роботу, також позивач не надала до суду розрахунку витрат на утримання дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів доходу на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 19.03.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 19.03.2015р. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

19.03.\~2018 року позивач\~\~звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON]\~\~зазначає, що 18 грудня 1999 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Надію, [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено більше року назад. Тому оскільки їх шлюб існує формально, просить його розірвати. Позивач у судове засідання не зявився направив до суду заяву у якій зазначив, що зявитися у судове засідання не може та свої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка \~у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі та на розірвання шлюбу згодна. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 18 грудня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим\~\~відділом реєстрації актів громадянського стану м.Южноукраїнська Миколаївської області за актовим записом №342 (а.с. 3). Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку - Надію, [INFO], що підтверджується копією\~\~свідоцтва про народження (а.с.4,5). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу відповідачка\~\~у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "Королюк" на " Пайол". Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

19.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] мотивуючи тим, що 23 серпня 2014 року між ними було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом ДРАЦС по місту Мелітополь РС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №718. Від шлюбу мають малолітню дитину : [PERSON],[INFO]. Подружнє життя у них не склалося , разом не проживають . Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча він є працездатним і може надавати таку допомогу . Дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному утриманні . Вона ніде не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та аліменти на утримання її самої до досягнення дитиною трьох років. Позивач надала до суду заяву згідно якої просить слухати справу без її участі, просить позов задольнити. Відповідач до судового засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст.84, 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, дружина має право на утримання від чоловіка якщо з нею проживає дитина до досягнення 3-х років, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач заперечень проти позову суду не надав, є особою працездатною. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років, як заявлені в мінімальному розмірі. . Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача . На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

19.05.2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO] , з тих підстав, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 12 березня 1997 року. У судовому засіданні позивач підтримала свій позов і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4частини з всіх видів доходів на утримання дочки. Відповідач позов визнав і не заперечує платити аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4частини з всіх видів доходів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторони, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 12 березня 1997року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про зміну імені. Дочка мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою вуличного комітету № 6 від 16.05.2014р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів доходу на утримання дочки. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 19. 05.2014р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 19.05.2014р.

Outcome: approved