Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про звернення стягнення на майно ЗАТ "Сантехмонтаж", шляхом визнання за нею права власності на автомобіль ГАЗ, 1992 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль ГАЗ, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.12.2012р. сторонами було укладено договір позики, за яким відповідач отримав кошти в сумі 18000,00 грн., які зобовязувався повернути до 31.12.2013р. Пунктом 4 договору позики сторони погодили, що позичальник у разі невиконання своїх зобовязань щодо повернення отриманої позики передасть позикодавцю майно - автомобіль ГАЗ, 1992 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль ГАЗ, 2006 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. Однак, відповідач свої зобовязання за договором не виконав. В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позов у повному обсязі. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21.12.2012р. між [PERSON] (позикодавець) та ЗАТ "Сантехмонтаж" (позичальник) було укладено договір позики, згідно п.1 якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 18000,00 грн., на умовах, викладених в цьому договору (а.с.6). Відповідно до п.3 договору зазначену вище суму грошей позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 31.12.2013р., а позикодавець прийняти гроші. Пунктом 4 договору сторони погодили, що позичальник гарантує позикодавцю повернення отриманої позики майном, що належить йому на праві власності, на яке може бути звернено стягнення, шляхом визнання права власності за позикодавцем, у разі невиконання своїх зобовязань, щодо повернення отриманої позики, а саме: автомобіль марки ГАЗ синього кольору, модель 5312, 1992 року випуску, шасі (рама) №1408998, двигун №D240189852, кузов бортовий-С, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки ГАЗ білого кольору, модель 33021212, 2006 року випуску, тип бортовий малотонажний-В, номер шасі (кузова) №33020060381017, реєстраційний номер [NUMBER], що належить позичальнику на праві приватної власності. Позивачка свої зобовязання за договором позики щодо передачі коштів виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №8 від 26.12.2012р. та №9 від 27.12.2012р. (а.с.7). Відповідач отриману суму позики в строк до 31.12.2013р. не повернув. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач свої обовязки за договором позики не виконав та сума боргу станом на день звернення позивача до суду складає 18000,00 грн. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 ст.576 ЦК України передбачено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Згідно ч.1,2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Аналіз пункту 4 договору позики свідчить, що сторони забезпечили виконання умов договору щодо повернення позичальником отриманих коштів заставою майна - автомобілів. Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки ГАЗ синього кольору, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки ГАЗ білого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належать на праві власності ЗАТ «Сантехмонтаж» (а.с.11, 12). Враховуючи викладене, невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором позики, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про звернення стягнення на вказані у договорі автомобілі.

Outcome: approved