Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання недійсним договорів іпотеки, посилаючись на те, що вона є бабусею [PERSON] [INFO]. ПАТ «УкрСиббанк» має намір проводити виселення її онуки з квартири [ADDRESS], оскільки дана квартира виступає забезпеченням за кредитним договором, який укладався між [PERSON] та банком. Зокрема, відповідно до договору іпотеки, укладеного 30.01.2007 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим №1-542, передано у іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» кв. №23, буд. 22, вул. Свободи, площею 116,3 кв. м. у м. Хмельницькому. Відповідно до умов договору іпотеки від 11.09.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим №1-5933, передано у іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» кв. №23, буд. 22, вул. Свободи, площею 116,3 кв. м. у м. Хмельницькому. Також відповідно до договору іпотеки від 21.08.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим №9023 було передано у іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» кв. №23, буд. 22, вул. Свободи, у м. Хмельницькому. [PERSON] посилається на те, що означені договори іпотеки були укладені з порушенням прав неповнолітньої [PERSON] [INFO], яка на момент укладення договорів іпотеки постійно проживала разом з батьками за означеною адресою. Батьки [PERSON] постійно проживали разом з дитиною за адресою предмета іпотеки - кв. №23, буд. 22, вул. Свободи у м. Хмельницькому. На момент укладення означених договорів іпотеки неповнолітня [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою предмета іпотеки зі своїми батьками. Той факт, що дитина з моменту народження і до сьогодні проживала і проживає за адресою предмета іпотеки можуть підтвердити свідки. [PERSON] посилається на те, що при укладенні договорів іпотеки не було дотримано обов'язкові вимоги законодавства, а саме: не отримано дозвіл органу опіки та піклування на укладення оскаржуваного договору іпотеки у порушення вимог ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». [PERSON] просить визнати договір іпотеки від 30.01.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим №1-542, відповідно до умов якого було передано у іпотеку іпотекодержателю кв. №23, буд. 22, вул. Свободи, площею 116,3 кв. м. у м. Хмельницькому недійсним. Визнати договір іпотеки від 11.09.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим №1-5933, відповідно до умов якого було передано у іпотеку іпотекодержателю кв. №23, буд. 22, вул. Свободи, площею 116,3 кв. м. у м. Хмельницькому недійсним. Визнати договір іпотеки від 21.08.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим №1-9023, відповідно до умов якого було передано у іпотеку іпотекодержателю кв. №23, буд. 22, вул. Свободи, площею 116,3 кв. м. у м. Хмельницькому недійсним. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - ПАТ «УкрСиббанк» позов не визнав, вказавши, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не є належним позивачем, а також посилається на те, що підстави, на які посилається позивач, не є достатніми та необхідними для задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, просила його задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради просив позов задовольнити, оскільки необхідно захищати інтереси неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Таким чином, до предмету судового захисту входять саме порушені, невизнанні, оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка звертається до суду за захистом. Відповідно до ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що вона є законним представником малолітньої [PERSON], [INFO] та має законне право представляти її інтереси у суді. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позивач є неналежним позивачем по даній справі, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недоведений момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені положеннями ст. 203 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що при укладенні договорів іпотеки сторонами дотримано вимог ст. 203 ЦК України. Відповідно до п.п. 1.8, 1.9 гл. 2 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України лютого 2012 р. за № 282/20595) передбачено, що з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обєктивно дієздатних осіб на користування відчужуваними житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною нотаріус вимагає подання йому довідки про склад житлово-експлуатаційної організації, квартального комітету або іншого уповноваж органу з питань реєстрації місця проживання. У разі виявлення з поданих відчужу документів, що право власності або право користування відчужуваним жилим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні чи неповнолітні або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації| відповідного виконавчого органу міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов'язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків. Відповідно до ст. 177 Сімейного кодексу України, та ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. При укладенні договорів іпотеки щодо нерухомого майна, прав власності або право користування яким мають малолітні діти, обовязковою є наявність дозволу органів опіки та піклування. Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місце проживання дитини визначається за місцем проживання батьків. Місцем проживання неповнолітньої чи малолітньої особи є фактичне місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона фактично проживає. Однак місце проживання за фактичним місцем проживання батьків не є безумовним, якщо судом буде встановлено інше постійне місце проживання. Якщо власник майна є одночасно законним представником неповнолітньої або малолітньої особи та укладає правочини, які впливають на права дитини, він повинен діяти добросовісно та в інтересах дитини, а інша сторона договору має право очікувати від нього таких дій. Неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої, або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїм правом законного представника дитини, а може спричинити інші наслідки, передбачені законодавством та які застосовуються органами опіки та піклування. (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 р. у справі № 6- 384цс 15). Судом встановлено, що на виконання вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, 30 січня 2007 року, 11 вересня 2007 року, 21 серпня 2008 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори було зареєстровано в реєстрі за відповідними №1-540, №1-5937, №9022 заяви [PERSON], в яких вона заявляє, що квартира, яка передається в іпотеку жодним способом не відчужена, прав у третіх осіб на майно не має, малолітні та неповнолітні діти, які мають право користування квартирою відсутні. Довідками, наданими начальнику Хмельницького відділення ПАТ «УкрСиббанк» 30 січня 2007 року, 11 вересня 2007 року, [PERSON] запевнила в тому, що майно, яке пропонується в заставу ПАТ «УкрСиббанк», а саме, квартира, загальною площею 116,3 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є її власністю, на нього не накладено арешт, воно не є предметом судового спору, прав третіх осіб на таке майно не існує, воно не перебуває в оренді, позиці, користуванні в інших осіб, не передано в статутний фонд юридичних осіб, не знаходиться в іншій заставі. Також на підтвердження відсутності зареєстрованих осіб, а саме малолітніх дітей, ПАТ «УкрСиббанк» було отримано довідки об'єднання співвласників «СВ-центр» 96-квартирного житлового будинку №22 по вул. Свободи у м. Хмельницькому від 22.02.2007 р. та від 12.08.2008 р., де зазначено, що в [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає. Судом встановлено, що з копії паспорту батька - [PERSON] убачається, що він зареєстрований за адресою [INFO], а адреса проживання матері - [PERSON], є [ADDRESS]. Вказаний факт свідчить про те, що у неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], наявні дві адреси, за якими проживають її батьки, і відповідно неповнолітня дитина має право на проживання за означеними адресами: у [ADDRESS] за місцем реєстрації матері, та за місцем реєстрації батька - [ADDRESS]. Судом встановлено, що на час укладання спірних договорів іпотеки, у квартирі [ADDRESS] не було зареєстровано малолітніх та неповнолітніх осіб, нотаріус при укладенні договорів іпотеки діяла у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України лютого 2012 р. за № 282/20595) та не зобовязувала [PERSON] надавати згоду органу опіки та піклування. Суд приходить до висновку, що при укладенні договорів іпотеки сторонами дотримано вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, тому підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні.

Outcome: dismissed