Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт, що свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] серія [NUMBER] , в якому день народження [PERSON] вказаний [INFO] та паспорт [PERSON] серія [NUMBER] виданого Старокиївським РУ ГУ МВС України в місті Києві 20 червня 1995 року, довідка форми № 3 про склад сім`ї, заповіт [PERSON] та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, у яких день його народження вказаний 6 січня 1936 року, належать одній і тій же особі [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви заявниця вказує на те, що 14 серпня 1958 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який було видано бюро ЗАГС Пролетарського району міста Фрунзе, про що 14 серпня 1958 року у книзі записів акту громадянського стану було зроблено відповідний запис за № 735.\~Вказує на те, що [INFO] [PERSON] помер, про що 21 числа 2014 року відділом реєстрації смерті у місті Києві складено відповідний актовий запис № 17828 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . У зв`язку з цим виникла необхідність отримання допомоги на поховання, прийняття спадщини та можливого оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Однак, у свідоцтві про шлюб дата народження її чоловіка вказана [INFO] , проте, у всіх інших документах: його заповіті, довідці форми № 3, в особовій справі офіцера зазначається, що він народився [INFO] . Вказані розбіжності виключають можливість здійснення вищевказаних дій, а саме: отримання допомоги на поховання, прийняття спадщини після смерті чоловіка та оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. У судовому засіданні представники заявника підтримали заяву, з урахуванням уточнень, поданих через канцелярію суду 19.03.2015, просили задовольнити. Вказали на те, що помилка в даті народження [PERSON] виникла в той час, коли останній був офіцером. Оскільки на той час паспортів не було, то замість паспорта мали при собі посвідчення офіцера. Представник [INFO] в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду 06.04.2015 надійшли пояснення по справі, в яких містилось прохання слухати справу за його відсутності. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стретович Т.І. в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду 06.04.2015 надійшли пояснення по справі, в яких містилось прохання слухати справу за її відсутності. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду 08.04.2015 надійшли пояснення по справі, в яких зазначено про те, що в головному управлінні ПФУ в м. Києві перебував на обліку та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» [PERSON] , [INFO] . З наданих заявницею документів вбачається, що подані нею документи не співпадають з документами, які містяться в пенсійній справі померлого [PERSON] , а отже, підстави для виплати одноразової допомоги та пенсії у разі втрати годувальника відсутні. Також містилось прохання слухати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення представників заявника, дослідивши матеріали справи та приєднані до неї документи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився в с. Базарний Карабулах Саратовської області, в подальшому навчався на лікувальному факультеті Киргизького державного медичного інституту у м. Фрунзе, який закінчив у 1960 році. На цей момент у нього був паспорт, в якому було зазначено, що він народився [INFO] . Очевидно, що цей запис було зроблено на підставі свідоцтва про його народження, але воно не збереглося і було втрачено під час неодноразових переїздів. Саме за цим паспортом і було зроблено запис про дату народження у свідоцтві про шлюб. У 1962 році [PERSON] було призвано до лав Збройних сил СРСР і в подальшому він проходив військову службу в якості офіцера. За діючим на той час законодавством, паспорт у військовослужбовців вилучався, а замість нього видавалось відповідне посвідчення особи, в якому невідомо з яких причин і на підставі чого було зазначено, що [PERSON] народився [INFO] . На той час ніхто на це не звернув увагу. Коли цей факт виявився, то ніхто не придав цьому значення і в подальшому [PERSON] почав використовувати дату 6 січня 1936 року, як дату свого народження. Той факт, що саме [PERSON] належать документи, а саме: свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON] серія [NUMBER] , в якому день народження [PERSON] вказаний [INFO] та паспорт [PERSON] серія [NUMBER] , виданого Старокиївським РУ ГУ МВС України в місті Києві 20 червня 1995 року, довідка форми № 3 про склад сім`ї, заповіт [PERSON] та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, у яких день його народження вказаний 6 січня 1936 року, підтверджується записами у паспорті заявниці, де на 10 аркуші зазначено, що 14 серпня 1958 року Бюро ЗАГС Пролетарського району міста Фрунзе зареєструвало шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Також це підтверджується іншими документами, з яких видно, що під час укладання шлюбу дівоче прізвище заявниці було [PERSON] , про що зазначається у свідоцтві про шлюб [PERSON] та [PERSON] серія [NUMBER] та свідоцтві про народження № 170 від 11 липня 1935 року. Аналогічний за змістом запис міститься на 10 аркуші і у паспорті [PERSON] . Перебуваючи у шлюбі, подружжя отримало квартиру за адресою: [ADDRESS] та разом приватизували її (свідоцтво про право власності на житло від 4 червня 1993 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] , довідка форми № 3). Відповідно, як своїй дружині, [PERSON] довіряв мені представляти його інтереси з питань щодо користування та розпорядження банківськими рахунками (довіреність від 18 жовтня 2013 року), та заповів все своє майно, про що йдеться у заповіті від 21 грудня 2010 року. Дані, які свідчать про те що ці документи належать одній і тій же особі, а саме [PERSON] знаходяться у особовій справи військовослужбовця, яка зберігається у архіві Київського міського військового комісаріата. Так, в послужному списку [PERSON] на 2 аркуші в графах 1-2 зазначено, що він народився [INFO] у селищі Базарний Карабулах, Базарно-Карабулахського району, Саратовської області, а на 12 аркуші у графі 21 «Сімейне положення» значиться, що [PERSON] , 1935 року народження, уродженка Саратовської області, є його жінкою, відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого бюро ЗАГС Пролетарського району міста Фрунзе 14 серпня 1958 року. З огляду на викладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є однією і тією ж особою. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні представники заявника пояснили, що встановлення даного факту заявниці необхідно для реалізації можливості розпоряджатися своїм майном та отримання допомоги на поховання, прийняття спадщини після смерті чоловіка та оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Дослідивши здобуті докази та давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки в судовому засіданні встановлено той факт, що в паспорті [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого Старокиївським РУ ГУ МВС України в місті Києві 20 червня 1995 року, в довідці форми № 3 про склад сім`ї, в заповіті [PERSON] та витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі, в яких замість вірної дати народження " [INFO] " зазначено невірну дату " [INFO] " було допущено помилку в написанні дати народження [PERSON] .

Outcome: approved