Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

19 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказав, що з 24 травня 1982 року він працював техніком - маркшейдером, а в подальшому на різних посадах в Геологорозвідувальній експедиції №37, яка є структурним підрозділом КЗ « Кіровгеологія ». 28.02.2014 року він припинив трудові відносини з Геологорозвідувальною експедицією №37 КЗ « Кіровгеологія » за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. За період його роботи в структурному підрозділі КП « Кіровгеологія » перед ним є заборгованість по заробітній платі за 2011р.: вересень - 1214,59 грн., жовтень - 1760,19 грн., листопад - 1519,37 грн., грудень - 1684,66 грн.; за 2013 рік: липень - 611,35 грн., серпень - 1131,08 грн., вересень - 1131,08 грн., жовтень - 1040,20 грн., листопад - 627,22 грн., грудень - 1283,08 грн.; за 2014 рік: січень - 1149,31 грн., лютий - 10 642,73 грн., а всього: 23 794,86 грн. Крім цього, йому не було виплачено нараховану суму витрат на відрядження у розмірі 870,82 грн. Таким чином, заборгованість відповідача по виплаті йому розрахункових коштів становить 24 665,68 грн. Також, з вини відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що він сильно хвилювався, неодноразово зазнавав нервового стресу, у зв'язку з багаторічною, нерегулярною невиплатою зарплати, яка відбувалася з вини відповідача. Відсутність коштів на найнеобхідніше змушувало його весь час докладати додаткових зусиль для пошуку грошей з метою забезпечення свого життя та життя своїх рідних. У зв'язку з тривалою несвоєчасною виплатою зарплати і частою тривалою затримкою, він вимушений був позичати гроші як у знайомих, так і через банківські установи, через що відчував постійний моральний дискомфорт і стрес, оскільки запозичені через банківські установи кошти необхідно повертати не лише своєчасно, а й з відповідними процентами. 32 роки він пропрацював на підприємстві, заробітну плату останні 18 років отримував постійно із затримкою, а то і взагалі без її виплати. В зв'язку з цим він оцінює компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі та не виплачені витрати на відрядження у розмірі 24 665,68 грн., а також відшкодувати завдану моральну шкоду, що спричинена йому внаслідок порушення його прав у розмірі 5000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача до суду не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач у судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно наказу №6-к від 24.02.2014 року, виданого керівництвом КП «Кіровгеологія» [PERSON] 28 лютого 2014 року був звільнений з роботи за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України ( а.с. 8 ). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У судовому засіданні з'ясовано, що ГРЕ № 37 має заборгованість по заробітній платі перед колишнім працівником [PERSON] в сумі 23 794,86 грн. (а.с.4). Згідно довідки ГРЕ №37 КП « Кіровгеологія » від 14 квітня 2014 року за №9/194 вбачається, що Геологорозвідувальна експедиція №37 КП « Кіровгеологія » має заборгованість з виплати по службовим відрядженням перед [PERSON] в розмірі 870,82 грн. ( а.с. 16 ). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВС України №5 від 25.05.2001 року " Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди " роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин ( незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо ), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної ( немайнової ) шкоди покладається на власника або уповноважений ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Приймаючи до уваги те, що Казенним підприємством "Кіровгеологія" грубо порушено трудові права [PERSON], які полягали в невиплаті належних грошових сум протягом тривалого часу, суд вважає, що позивачу [PERSON] нанесена моральна шкода, розмір якої слід визначити в сумі 400 грн. з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій з боку відповідача, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial