Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], Дзержинський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській областітаким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є основним наймачем чотирикімнатної квартири [ADDRESS] на підставі Ордеру №08877 від 28.01.1982 року. В зазначеній квартирі зареєстровані 10 осіб, серед яких колишній чоловік [PERSON] [PERSON], з яким було розірвано шлюб в 1998 році, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 079610 від 20.01.1998 року. Факт не проживання [PERSON] за місцем проживання можуть підтвердити як інші співмешканці житлового приміщення, так і мешканці сусідніх квартир [PERSON] та [PERSON]. Відповідач проживає окремо, хоча і відмовляється здійснити дії по зняттю з реєстрації в спірному житловому приміщенні. Подібні дії порушують права позивача, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги, які нараховують на [PERSON]. Оскільки вiдповiдач, фактично, в квартирі не проживає бiльше 17 pоків та не сплачує за комунальні послуги та квартирну платню за користування житловим приміщенням, не несе iнших витрат по утриманню квартири та не приймає участi у спiльному побутi, він вважається таким, що втратив право користування квартирою. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини 1 статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин. Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном та може вимагати усунення будь-яких порушень свого права. Право власності є абсолютним і підлягає захисту від будь-яких осіб. Згідно\~ст. 383 ЦК України, як власник квартири позивач має право особисто мешкати в ній або використовувати по своєму бажанню: продавати, дарувати, заповідати, передавати в оренду, укладати інші угоди. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі, не будучи власниками спірної квартири, не маючи права на користування нею, але залишаючись в ній зареєстрованою, тим самим чинить перешкоди позивачу [PERSON] в реалізації ним своїх прав власника квартири. Відповідно до п. п. 3, 7 ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особливого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" "зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть", тому суд вважає за необхідне зобовязати Дзержинський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області після набрання рішенням суду чинності зняти відповідача з реєстрації за адресою спірного житла. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.

Outcome: approved