Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

25.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй відповідно до Договору купівлі - продажу частини будинку від 15.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. та Договору купівлі - продажу частини будинку від 15.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В. на праві власності належить будинок [ADDRESS]. Відповідач доводиться сином продавця, який продав будинок. Відповідач, до укладення Договорів купівлі - продажу, був зареєстрований в будинку з 17 березня 2007 року і проживав в ньому до відчуження майна. Після продажу будинку відповідач не був знятий з реєстрації. На даний час відповідач не проживає в будинку, його речей не має. В добровільному порядку вирішити спір відповідач не погоджується, тому вона змушена звернутися до суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням . [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, пояснила що вона в грудня 2016 року купила будинок за адресою : [ADDRESS]. У вказаному будинку залишився зареєстрованим син продавця, [PERSON], тому просила відповідача визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 19,23,26,30). Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо, що мати відповідача [PERSON] продала будинок [PERSON] Беззаперечно підтвердила, що з літа 2017 року, як в будинку почався ремонт, відповідача [PERSON] в будинку не бачила, він там не жив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі - продажу частини будинку від 15.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. та Договору купівлі - продажу частини будинку від 15.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В. будинковолодіння за адресою [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] (а.с. 5-10). В зазначеному будинку відповідно до записів в домовій книзі та довідки № 02-08/3620 виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради від 01.10.2018 року крім позивача зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.11-14,19). Відповідач в будинку зареєстрований, але не проживає з з моменту укладенні Договорів купівлі - продажу будинку , з 15 грудня 2016 року, речей, які йому належать не має, що об'єктивно підтверджується довідкою Голови вуличного комітету засвідченої Відділом організаційної роботи Миргородської міської ради від 22.09.2018 року про що не заперечував в судовому засіданні позивач та беззаперечно підтвердив свідок (а.с.4). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що член сім'ї бувшого власника будинку, відповідач [PERSON], без поважних причин не проживає в будинку [ADDRESS], речей в будинку не має, тому суд вважає, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved