Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] 20.08.2015 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом, в якому вказав, що з літа 1998 року він проживає в квартирі [ADDRESS] разом з подружжям [PERSON] та [PERSON], за якими позивач здійснював догляд. [INFO] [PERSON] помер, а [INFO] померла [PERSON] За життя [PERSON] та [PERSON] склали заповіти на користь позивача, відтак останній після їхньої смерті успадкував 17/18 частини квартири [ADDRESS]. 1/18 частину цієї квартири, в порядку ст.1241 ЦК України успадкувала дочка померлого [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті останньої спадщину ніхто не прийняв. Позивач зазначив, що володіє квартирою [ADDRESS] близько 17 років. За весь час померла дочка подружжя - [PERSON] зазначеною квартирою не цікавилась, жодних претензій на неї не заявляла. Вважає, що неприйняття ніким спадщини після смерті [PERSON] в строк, передбачений ст.1270 ЦК України, тягне за собою наслідки, передбачені ст.1272 ЦК України. Внаслідок того, що 1/18 частина спірної квартири рахується за померлою [PERSON], позивач не може повноцінно розпоряджатися вказаною квартирою на власний розсуд у повній мірі, хоча фактично володіє та користується всією квартирою на законних підставах, у зв'язку з чим просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/18 частину квартири [ADDRESS], яка рахується за померлою [PERSON] В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали з викладених у позовній заяві обгрунтувань. Просили задоволити позов. Представник відповідача - Жмеринської міської ради в судове засідання не з'явилася. У поданих до суду заявах від 19.10.2015 року, 18.11.2015 року просила розглянути дану справу у її відсутність, вказавши, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду (а.с.114). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судова повістка про виклик в судове засідання на 18.11.2015 року та 19.01.2016 року була отримана ним особисто (а.с.109,153). Таким чином [PERSON] був поінформований про наявність даної цивільної справи на розгляді в суді, проте, не виявив бажання прибути в судове засідання. Решта судових повісток, що були надіслані йому за останнім відомим місцем його проживання, повернулися до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.119,130,146), що за неповідомленням вказаною третьою особою про зміну місця свого проживання становить належний його виклик за аналогією до положень ч.5 ст.74 ЦПК України, тобто навіть за відсутності особи, з підстав чого його неявка не перешкоджає розгляду справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає матір позивача [PERSON]. Померла [PERSON] мешкала по сусідству з [PERSON], яка із сином [PERSON] померлій допомогали. Позивач проживав у квартирі померлої [PERSON] Бачила також [PERSON], який помер, чи була дочка [PERSON] не знає, кілька разів прибігала якась жінка, але ким вона доводилась [PERSON] свідкові достеменно невідомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона тривалий час була дружня із [PERSON] за життя останньої, неодноразово бувала у неї вдома. Вказала, що поховання померлої у 2004 році [PERSON] організовувала [PERSON], яка до того часу спільно із своїм сином та чоловіком здійснювали постійний догляд за [PERSON] Свідок зауважила, що ніколи не бачила жодної з дочок покійного чоловіка [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив суду, що свого часу квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON], які були людьми похилого віку, а тому сім'я свідка разом з їх сином [PERSON] за спільною домовленістю з останніми здійснювали постійний догляд за ними. У подальшому [PERSON] та [PERSON] залишили кожен заповіт на належну їм частину даної квартири на користь [PERSON] Після смерті у 1998 році [PERSON] [PERSON] був зареєстрований та почав постійно проживати у зазначеній квартирі іще за життя [PERSON], яка померла у 2005 році. Дочка [PERSON] - [PERSON] ніколи не проживала у спірній квартирі та не здійснювала догляд за батьком, сам свідок бачив її лише декілька разів. Свідок [PERSON] пояснила суду, що стосовно майна померлого [PERSON] були видані свідоцтво про право на спадщину за заповітом на користь позивача [PERSON] на 7/9 часток від 1/2 частини спірної квартири, що перебувала у спільній власності подружжя, а також свідоцтва про право на спадщину за законом на користь непрацездатних дружини та дочки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] відповідно кожній на 1/9 частку від 1/2 частини даної квартири згідно рішення Жмеринського міського суду від 29.07.1998 року про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] та відповідно поданим до нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] заявам про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], маючи відповідне право на обов'язкову частку у спадщині за законом. За первісним поданням потенційними спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заяв про свою відмову від даної спадщини на користь [PERSON] їх наступні заяви про прийняття спадщини за правом на обов'язкову частку згідно чинного на той час законодавства не становили надалі підстав щодо видачі їм свідоцтва про право на спадщину, про що їх було письмово поінформовано нотаріусом. Заслухавши позивача, його представника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 10.05.1994 року [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала (в рівних частинах - по 1/2 частині кожному) квартира [ADDRESS] (а.с.138). Згідно із заповітом від 17.02.1998 року, [PERSON] склав заповіт, яким належну йому частину квартири [ADDRESS] заповів позивачу [PERSON] (а.с.166). [INFO] [PERSON] помер у м.Жмеринці (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.05.2000 року позивач після смерті [PERSON] став власником 7/9 частки від 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с.12). Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/9 частки від 1/2 частини квартири [ADDRESS] було видано 11.05.2000 року на ім'я дружини [PERSON], яка перебувала на утриманні померлого [PERSON] (а.с.167,169). Також свідоцтво на решту 1/9 частки від 1/2 частини квартири [ADDRESS] було видано 27.06.2000 року на ім'я непрацездатної дочки померлого - [PERSON] (а.с.168, 170). 17.02.1998 року [PERSON] всю належну їй частину квартири [ADDRESS] також заповіла позивачу [PERSON] (а.с.141,142). [INFO] [PERSON] померла (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.11.2005 року позивач [PERSON] став власником 5/9 частини квартири [ADDRESS] (а.с.11). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач є власником 17/18 частини квартири [ADDRESS] (а.с.51). Решта 1/18 частина спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2000 року рахується за [PERSON] (а.с.170). Позивач [PERSON] також надав суду копії розрахункових книжок оплати за природний газ з 2004 по 2015 роки (а.с.14-31), за електроенергію (а.с.32-39), за водопостачання та водовідведення (а.с.40-50) на підтвердження того, що він постійно користується всією квартирою [ADDRESS] та несе відповідні пов'язані з цим матеріальні витрати фактично з 2005 року, тобто з дня смерті [PERSON] Крім цього, позивач [PERSON] також виготовив технічний паспорт на вказану квартиру (а.с.52-54) та замовив звіт з визначення ринкової вартості 1/18 частки цієї квартири, яка станом на 30.06.2015 року становить 7008 грн. (а.с.55-63). [INFO] померла [PERSON] (а.с.89). Як видно з матеріалів копії спадкової справи після смерті [PERSON] 04.07.2014 року її пасинок - [PERSON], залучений до участі в справі у якості третьої особи, звернувся до Жмеринської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Матеріали спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] не містять відомостей стосовно видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] (а.с 86-91), разом з тим, представником позивача [PERSON] у власних поясненнях в судовому засіданні визнано обставину прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Одним із способів набуття права власності, зокрема і на нерухоме майно, є набувальна давність. Згідно з положенями ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю, зокрема, на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким чином, володілець має довести факти добросовісності, відкритості, безперервності й тривалості свого володіння. Також відповідно до п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застережено, що з врахуванням положень статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Пункт 13 зазначеної Постанови визначає, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Відповідно до положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга цієї статті визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є обмеженим, проте, позивачем не вказано доказів порушення, невизнання або оспорювання застереженим у якості відповідача органом місцевого самоврядування заявлених до судового захисту майнових прав. Позивачем не було представлено жодних доказів з приводу визнання відумерлою спадщини після смерті [PERSON] З матеріалів справи видно, що пасинок спадкодавиці виявив бажання прийняти спадщину і подав відповідну заяву в строк, передбачений ст.1270 ЦК України, й обставини прийняття ним даної спадщини визнані стороною позивача в ході судового розгляду даної справи. Згідно з ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. З положень даної норми процесуального закону випливає, що альтернативні питання про заміну відповідача або про залучення іншої особи у якості співвідповідача суд вирішує лише на підставі відповідного клопотання позивача. Таким чином, розглядаючи по суті даний спір в межах заявлених вимог, суд з власної ініціативи не мав змоги замінити неналежного відповідача в даній справі, яким вочевидь є Жмеринська міська рада, на належного відповідача, тобто встновленого правонаступника у праві володіння спірною часткою нерухомого майна, - [PERSON], або залучити останнього до участі в справі у якості співвідповідача тощо, оскільки з врахуванням положень ч.5 ст.1268 ЦК України, якими застережено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у даному конкретному випадку саме [PERSON] за фактом прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] набув майнове право на попередньо успадковану останньою спірну частину об'єкту нерухомого майна, що не становить підстав визнання даної спадщини відумерлою або визначення цього майна безхазяйним, лише з підстав чого відповідачем за заявленим в межах даної справи предметом спору щодо права власності за набувальною давністю згідно наведених роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може виступати орган місцевого самоврядування, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, а тому суд доходить висновку, що даний позов пред'явлений не до тієї особи, яка має відповідати за вказаними вимогами, у зв'язку з чим позовна заява не підлягяє задоволенню судом. Доводи позивача та його представників, щодо здійснення [PERSON] відкритого та безперервного володіння в цілому квартирою [ADDRESS], у тому числі оспорюваною 1/18 її частиною, у спосіб оплати комунальних витрат в заявлений період з 2004 року по 2015 рік визначає лише відповідне утримання передусім належної позивачеві частини даного об'єкту нерухомого майна, що за відповідним розмежуванням може становити окремий предмет вимог до іншого співвласника стосовно пропорційної оплати комунальних витрат залежно від їх часток та не спростовує вищенаведених висновків суду щодо неналежності заявленого відповідача за вказаним предметом позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed