Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що тривалий час перебувала з відповідачем у шлюбі, який 09 грудня 2011 року було розірвано. У шлюбі у них народилися діти: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Суду додатково пояснила, що оскільки відповідач є батьком їх дітей, то він зобов'язаний допомагати їй їх утримувати. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий, має постійний дохід, інших утриманців немає. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи (а.с. 19-21). Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 грудня 2011 року (а.с. 5). У шлюбі у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради №1596 від 05.05.2015 року. (а.с. 3-4, 6) Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, розмір доходу позивача, кількість дітей, тому приходить до висновку, що 1/3 частка всіх видів доходів відповідача, яка буде стягуватись як аліменти на сина [PERSON] та дочку [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде обґрунтованою та законною. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved