Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] подала в суд позов до [PERSON] в якому просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належній їй на праві власності квартири [ADDRESS] шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2011 року. В дільниці № 48 КП "Жилкомсервіс" від паспортистки дізналася, що в квартирі зареєстрована [PERSON] і на цій підставі їй було відмовлено в реєстрації місця проживання. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивача надала заяву суду про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Третя особа Орджонікідзевський районний відділ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ст. 224 ЦПК Українина підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.11.2011 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 10326, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] Відповідно до довідки дільниці № 48 КП "Жилкомсервіс" № 2973, станом на 28.08.2015р. в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], яка була власницею квартири на підставі свідоцтва про право власності від 18 січня 1995 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. В 2011 році вказана квартира вибула із власності відповідачав результаті шахрайських дій з боку громадян [PERSON], [PERSON] В подальшому вланиками цієї квартири на підставі договорів купівлі-продажу ставали [PERSON] та [PERSON], в якого позивач згодом добросовісно придбала квартиру. Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.12.2013р. [PERSON] та [PERSON] визнані винними у вчиненні злочину з майном відповідача, та даним вироком задоволений цивільний позов [PERSON] - стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь в якості відшкодування матеріальної шкоди 212 241,00 грн., що є ринковою вартістю квартири згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.06.2015 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна,- відмовлено. Таким чином, позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач не є членом її сім'ї, проживає в іншому місці вже більше 8-ми років, не зберігає та не має в квартирі позивача ніяких особистих та інших речей, тому є особою, яка втратила право користування цією квартирою. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповіднодо ст. 391 КПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З огляду на викладене, реєстрація у будинку інших осіб, які не є членами сімї власника житла - позивача по справі, обмежує право користування власністю останнього, а тому підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved