Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, яка мотивована тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], місто смерті - м. Моспине, Пролетарського району, Донецької області. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначає про те, що за фактом смерті її чоловіка було видано свідоцтво про смерть від 18.04.2016 року та довідку про причини смерті від 11.04.2016 року недержавного зразка. Як зазначає заявник, вона та її померлий чоловік [PERSON], постійно проживали в м. Моспине, Пролетарського району, Донецької області, проте, після початку антитерористичної операції вони були вимушені переїхати до м. Запоріжжя, де отримали статус осіб, що переміщуються з тимчасово окупованої території та відповідні довідки від 27.11.2014 року та 25.12.2014 року. За твердженнями заявника, оскільки її чоловік погано себе почував та хворів на хронічну печінкову недостатність ІІІ стадія, цироз печінки, вона змушена була знаходитися в м. Моспине, Пролетарського району, Донецької області. З метою встановлення факту та проведення реєстрації смерті [PERSON], а також отримання свідоцтва про смерть останнього в державному органі України, вона зверталась з відповідними заявами до Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, однак їй було відмовлено у проведенні реєстрації смерті на підставі того, що свідоцтво про смерть, видане на території самопроголошеного утворення, яке не визнано Україною, не може бути прийняте як підстава для державної реєстрації смерті. Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідних заяв [PERSON] до Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. В судове засідання заявник не з'явилась, представник заявника надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника, заяву про встановлення факту смерті підтримав з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи - Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист, за змістом якого просить розглядати справу без участі представника заінтересованої особи, проти заявлених вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно з частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до статті 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими територіями. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. В силу частини 1 статті 18 вищезазначеного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], [INFO], чоловік заявника - [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснень, даних в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно з копією довідки про причини смерті від [INFO], в якій констатована смерть [PERSON], причина смерті - хронічна печінкова недостатність ІІІ стадія, цироз печінки, документ засвідчений підписом посадової особи Державної установи Донецької Народної Республіки та скріплений відповідною печаткою. Крім того, заявнику було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 18.04.2016 року на бланку Донецької Народної Республіки. У відповідності до статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в сукупності та враховуючи той факт, що у зв'язку з тим, що чоловік [PERSON] помер на території, яка відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 року № 79-р) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» відноситься до території на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто документи видані на цих територіях не мають юридичної сили на території України, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved