Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

30 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м.Херсона з позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 15.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, про що складено відповідний актовий запис № 239. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], яка народилась [INFO]. В обгрунтування позову зазначила, що між сторонами втрачено повагу, спів розуміння, любов один до одного, спільне життя не можливе. Указом Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» ліквідовано Дніпровський районний суд міста Херсона, Комсомольський районний суд міста Херсона, Суворовський районний суд міста Херсона та утворено Херсонський міський суд Херсонської області, який розпочав роботу з 04 квітня 2016 року. 11 травня 2016 року відповідно до ст. 11-1 ЦПК України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передана в провадження судді Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 травня 2016 року сторонам наданий строк для примирення 2 місяці. Після наданого строку для примирення сторони в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач - позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 239, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк. справи 7). Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (арк. справи 8). Судом встановлено, що остаточно сімейні стосунки між подружжям припинені 31 серпня 2016 року, оскільки подальше сумісне життя є неможливим. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, суд не може примусити позивача за відсутності її бажання проживати у шлюбі, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Враховуючи бажання сторін, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище "[PERSON]", а відповідачеві "[PERSON]". Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. На підставі ст.ст.105 ч.3, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved