Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтувала тим, що 07 лютого 2004 року вона одружилася із [PERSON] У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя не склалося, вона з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільно господарства, а тому просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб. Крім того, позивач порушує питання про про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про те, що позов підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу у її відсутність (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про те, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу у його відсутність (а.с.29). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Вивчивши заяви сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Сторони одружилися 07 лютого 2004 року у виконавчому комітеті Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, актовий запис №2. Це підтверджується оригіналом Свідоцтва про одруження серії [NUMBER], видане 07 лютого 2004 року (а.с.8). Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Це підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с.9). При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя, дійсної причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність у них малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільно господарство, подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між подружжям відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, що відповідно до ст.112 СК України та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", є підставою для розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивача про відновлення її дошлюбного прізвища суд приходить до наступного. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжям, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON], яке позивач змінила під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Це підтверджується Свідоцтвом про одруження (а.с.8). З урахуванням вимог, передбачених ст.113 СК України та ч.8 ст.235 ЦПК України, суд задовольняє вимогу позивача про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ст.113 Сімейного кодексу України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: approved