Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , треті особи: Царичанська районна державна адміністрація, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з [PERSON] з квітня по вересень 2014 року перебували у тісних особистих відносинах. У червні 2014 року вона взнала, що вагітна, про що також було відомо і відповідачу, проте у вересні 2014 року відносини між ними припинилися. [INFO] вона народила дочку [PERSON] , про що 13.02.2015 року зроблено відповідний актовий запис №28 у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Батьком дитини записано [PERSON] відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] відмовився подавати до органу РАЦС заяву про реєстрацію батьківства, дитину не відвідує та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона отримує мінімальну заробітну плату, інших джерел доходу немає. Відповідач є працездатною особою, має заробіток і може сплачувати кошти на утримання дитини. Вирішити позасудовим шляхом питання щодо встановлення батьківства та стягнення аліментів в добровільному порядку не має можливості, а тому вона була вимушена звернутися до суду. Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на вимоги ст.ст.125, 126, 128, 180, 181, 191 СК України, прохає суд: Визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Топчино Магдалинівського району Дніпропетровської області, батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженки смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Прядивка Царичанського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внести до актового запису про народження № 28, складеного 13 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області наступні зміни: - відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , вказати [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Топчино Магдалинівського району Дніпропетровської області, мешканець [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Топчино Магдалинівського району Дніпропетровської області, на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Прядивка Царичанського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , уродженки смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 18.08.2020 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. Стягнути \~ \~ \~ \~з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Топчино Магдалинівського району Дніпропетровської області. на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Прядивка Царичанського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає повністю та прохає позов задовольнити повністю. Представник третьої особи - Царичанської районної державної адміністрації в підготовче засідання не з`явився. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Вивчивши матеріали справи та надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачами, суд приходить до наступного висновку. Стаття 51 Конституції України вказує, що сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст.129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд з анаявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] з [PERSON] перебували у тривалих стосунках. [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . В свідоцтві про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , уродженки смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, батьком записаний [PERSON] (а.с.8), відомості про батька записані на підставі ч.1 ст.135 СК України зі слів матері. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 3, 5, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. При зверненні до суду особи, на утриманні якої перебуває дитина і яка не є опікуном (піклувальником), або чоловіка, котрий не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, яка (матір) померла для захисту інтересів дитини до участі у справі необхідно залучити орган опіки та піклування. Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. В рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v.Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги те, що [PERSON] позов визнав, зокрема не заперечував той факт, що він дійсно являється батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, суд вважає, що позов [PERSON] в частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, враховуючи вимоги вищевказаних процесуальних норм, з відповідача на користь позивача підлягаються стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 840, 80 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved