Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні приватною власністю, а саме зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] за адресою - [ADDRESS], посилаючись на те, що 08.07.2017 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого остання передала позивачу у власність квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 11 даного договору [PERSON] зобов'язалася знятись з реєстраційного обліку, звільнити вказану квартиру та забрати свої речі до 16.07.2017 року. Взяті на себе зобов'язання [PERSON] виконала в повному обсязі, однак позивачу стало відомо, що у квартирі позивача на реєстраційному обліку перебуває ще й відповідач [PERSON] Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовився, однак його реєстрація у квартирі впливає на розмір оплати за комунальні послуги та можливість розпоряджатися своїм майном, а тому просив ухвалити рішення про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні приватною власністю, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою - [ADDRESS]. 14.09.2017 року представник позивача [PERSON] надав суду заяву про уточнення позовних вимог та просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом за адресою - [ADDRESS], стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути без його участі та без участі позивача, обставини викладені в позові підтвердив повністю та просив позов задовольнити. Наголосив на тому, що на день розгляду справи відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не з'явився, фактично за адресою - [ADDRESS] не проживає. Представник позивач не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилися. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч. 5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Суд оголосивши заяву представника позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.07.2017 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] останній є власником квартири за адресою [ADDRESS] (а.с. 8-11). Даний факт підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2017 року № 99495251 (а.с. 36). Відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою - [ADDRESS] з 27.01.2006 року і по теперішній час, що підтверджено Довідкою № 2596 від 04.08.2017 року виданою КП «Придніпровська СУБ» ЧМР, довідками Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області та Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради (а.с. 12, 16, 32). Відповідно до Акту КП "Придніпровська СУБ" Черкаської міської ради від 05.10.2017 року складеного за участі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які мешкають в [ADDRESS], [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS], його особисті речі в квартирі відсутні (а.с. 38) Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки договір найму житла між [PERSON] та [PERSON] відсутній, [PERSON] не є членом сім'ї позивача то відсутні і правові підстави для користування відповідачем житлом за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] не надав суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 640 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, ЦК України,

Outcome: approved