Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Костуватська сільська рада Братського району Миколаївської області, про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. 16 липня 2004 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповідала своєї дочці [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення в розмірі 10,34 га, розташовану в межах території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області. Проте, під час складання заповіту в тексті було зазначено, що мати заповіла позивачу державний акт на право власності на землю. Через зазначену обставину спадщину нотаріус оформляв не за заповітом, а за законом. Окрім позивача до прийняття спадщини було закликано її брата [PERSON], який на час смерті був зареєстрований за однією адресою з матір'ю. Спадкова справа була заведена за заявою [PERSON] Після заведення спадкової справи нотаріус надсилала відповідачу повідомлення про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву про прийняття чи відмову від спадщини. На час відкриття спадщини [PERSON] не проживав за адресою реєстрації. Він виїхав до Автономної Республіки Крим і постійно проживав там, але з реєстрації не знявся. На теперішній час його місце знаходження як він залишився проживати на тимчасово окупованої території. Нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину лише на 1/2 частку спадкового майна, пояснивши, що оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, то він вважається таким, що прийняв спадщину, так як у встановлений законом строк від спадщини не відмовився. [PERSON] було повідомлено нотаріусом, що він, як особа, яка вважається такою, що прийняла спадщину, може звернутися до нотаріуса у будь-якій час після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини. Проте, це повідомлення [PERSON] своєчасно не міг отримати у зв'язку з тим, що за зазначеною адресою не проживав. Під час свого приїзду у вересні 2008 року [PERSON] написав заяву про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті матері, проте відправлена ця відмова в нотаріальну контору була лише 22.09.2017 року. Нотаріус не прийняла заяву, обґрунтував відмову пропуском встановленого законом строку, та в повідомленні зазначила, що [PERSON] в силу ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається таким, що прийняв спадщину. З таким твердженням позивач не згодна, так як відповідач до нотаріуса звернувся з заявою про відмову від спадщини, що вказує на його небажання приймати спадщину. До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом опублікування оголошення. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] в с. Петрівка-І Братського району Миколаївської області померла [PERSON] (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина, крім іншого, складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення в розмірі 10,34 га, що розташована в межах території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області (а.с. 67). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений та зареєстрований 16 липня 2004 року секретарем Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області за № 31, згідно якого заповідала державний акт [NUMBER] на право приватної власності на землю в розмірі 10,34 га, яка розташована на території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області - своїй дочці [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON], померлої [INFO], була заведена спадкова справа за № 79/2007 Братською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50406750 від 22.12.2017 року. Спадкоємцями є: дочка [PERSON], яка подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк; син [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою згідно довідки Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області № 215 від 17.05.2007 року, який вважається таким, що прийняв спадщину, так як протягом встановленого строку встановленого ст. 1270 ЦК України (до 21.06.2007 року) не заявив про відмову від спадщини (а.с. 37, 40, 63). Спадкоємиця [PERSON] 04.03.2008 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром № 162 на 1/2 частку земельної ділянки площею 10,34 га, що розташована в межах території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області (а.с. 40, 69-70). [PERSON] у встановлений строк - до 21 червня 2006 року - не звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини [PERSON] (а.с. 6), заяву про відмову від спадщини відповідач надіслав лише у 2017 році. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи те, що відповідач хоча і з пропуском строку, але надав заяву про відмову від спадщини, суд вважає можливим визнати за позивачем право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, площею 10,34 га, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 14.11.2001 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved