Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду, з урахуванням змінених позовних вимог (а.с. 31-32) просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь для утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], у твердій грошові сумі 2000,00 грн. з урахуванням індексації, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, який являється батьком дитини, достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, позивачка вважає, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог, додатково пояснила, що їх спільний син навчається у спеціалізованій школі, потребує шкільної форми, шкільного приладдя, відвідує додаткові спортивні секції, на що потрібно проводити грошові витрати, крім того, дитина перебуває у період активного росту, тому потрібне щоденне повноцінне харчування, при цьому, батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча є працездатною особою, має нерегулярний неофіційний дохід, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, дитина перебуває на повному її матеріальному утриманні, проте коштів на повноцінне забезпечення дитини не вистачає.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив, що у сторін є спільний син - [PERSON], [INFO], на даний час сімейно-шлюбних відносин між сторонами припинено, вони проживають окремо, дитина залишилась проживати разом з матір'ю, відповідач намагається надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання дитини, проте на даний час він не працює, він погоджується сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 11.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. (а.с. 8) [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON]. (а.с. 9) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як убачається з матеріалів справи, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання сина у твердій грошові сумі у розмір 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, вказуючи про те, що вона несе повністю всі витрати по утриманню сина, відповідач при цьому, який являється батьком дитини, не забезпечує матеріально сина, є працездатною особою та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно із ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Оскільки відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, має нерегулярний, мінливий дохід, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися є всі підстави для стягнення з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Судом встановлено, що [PERSON], мати дитини, є особою працездатного віку, працює на посаді прибиральниці в Управлінні адміністративних будинків ГФД СКМУ, середня середньомісячна заробітна плата складає 2972,85 грн., разом з сином проживає за адресою: проживаючої за адресою: [ADDRESS]. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], батько дитини, є особою працездатного віку, на даний час не працює, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Як убачається з матеріалів справи, неповнолітній [PERSON] навчається в 4-А класі спеціалізованої школи № 65 з поглибленим вивченням іноземних мов Дніпровського району м. Києва та відвідує групу продовженого дня на якій є можливість харчуватися за кошти батьків. (а.с. 33) З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" де встановлено з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1167,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1455,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1455,00 грн. щомісячно, що відповідає сумі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Як убачається з матеріалів справ, позивачем [PERSON] пред'явлено вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з урахуванням індексації. Відповідно до положень статі 184 Сімейного кодексу України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натуральній формі, а також при наявності інших суттєвих обставин, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, призначених судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. (правова позиція Верховного суду України у справі №6-113 цс13) Питання нарахування та виплати індексації регулюються положеннями спеціального законодавства, яким є Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078. Під індексацією мається на увазі таке збільшення доходів населення, яке дало б можливість хоча б частково відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Щомісяця Міністерством статистики України обчислюється і не пізніше 10 числа наступного місяця публікується індекс споживчих цін (показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги для населення). Порядок виконання рішень про стягнення аліментів визначений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а також п. 7.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5. Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Частиною ч. 2 ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що за наявності підстав, визначених цим законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. Таким чином, аналізуючи наведені правові норми, які регулюють питання нарахування та виплату індексації грошових доходів населення, суд приходить до висновку, що обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично,

Outcome: partial