Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

25.06.2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач посилався на те, що від шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований [INFO] року, народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , з червня 2019 року вони припинили подружні стосунки, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, посилаючись на ст.ст. 180-184, 191 СК України, прохав стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. 11.07.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання на 29.07.2019 року. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина: продукти харчування та кошти в сумі 400 грн., але така допомога не носить систематичного характеру, мешкає в чужому будинку, який винаймає за 500 грн., вона одружена з відповідачем, з нею мешкає донька шестирічного віку, народжена від іншого чоловіка до її одруження, а також їх спільний з відповідачем син, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн., має земельну ділянку, яку здає в оренду за 20000 грн. на рік, майнового паю, депозитів в установах банків, стягнень з доходів, транспортних засобів не має, стан її здоров`я та її дітей задовільний. Відповідач позов визнав частково, суду пояснивши, що він надавав матеріальну допомогу продуктами харчування та грошима позивачу на утримання сина, він мешкає у будинку, який належить йому та його матері на праві спільної часткової власності, мешкає разом з матір`ю, остання пенсіонерка за віком, розмір її пенсії 1500 грн., він працює механізатором в ТОВ «Агронива», отримує заробітну плату 6500 грн. коли працює, має земельну ділянку, яку здає в оренду за 12000 грн., майнового паю, кредитів, внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я незадовільний, страждає на ряд захворювань, має автомобіль марки "АВЕО", 2007 року випуску, щомісяця витрачає на ліки 1000 грн., не заперечує проти стягнення 1/4 частки його доходів на утримання сина, не заперечував проти задоволення позову. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. 09.03.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Малинівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Позивач мешкає в чужому будинку, який винаймає за 500 грн., вона одружена з відповідачем, з нею мешкає донька шестирічного віку, народжена від іншого чоловіка до її одруження, а також їх спільний з відповідачем син, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн., має земельну ділянку, яку здає в оренду за 20000 грн. на рік, майнового паю, депозитів в установах банків, стягнень з доходів, транспортних засобів не має, стан її здоров`я та її дітей задовільний. Відповідач мешкає у будинку, який належить йому та його матері на праві спільної часткової власності, мешкає разом з матір`ю, остання пенсіонерка за віком, розмір її пенсії 1500 грн., він працює механізатором в ТОВ «Агронива», отримує заробітну плату 6500 грн. коли працює, має земельну ділянку, яку здає в оренду за 12000 грн., майнового паю, кредитів, внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я незадовільний, страждає на ряд захворювань, має автомобіль марки "АВЕО", 2007 року випуску, щомісяця витрачає на ліки 1000 грн. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак остання носить епізодичний характер. Домовленості про спосіб утримання дитини між сторонами не досягнуто. Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ч.2 ст.51 Конституції України та главою 15 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України цивільні прав та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, цивільний обов`язок батьків неповнолітніх дітей на утримання своїх дітей до повноліття, якому кореспондує цивільне право неповнолітніх дітей відповідача на утримання від батьків виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими є Конституція України та Сімейний Кодекс України. Судом встановлено, що до суду звернулася мати дитини: сина відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання сина, так як з відповідачем, який є батьком дитини, не досягнуто домовленості про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а батько дитини неналежним чином виконує обов`язок, передбачений ст.180 СК України. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так, відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд доходить висновку, що відповідач, не виконуючи свого обов`язку, передбаченого ст.180 СК України, щодо утримання сина до досягнення ним повноліття, порушує право дитини на своє утримання до досягнення нею повноліття, а тому порушене право підлягає судовому захисту способом, передбаченим ч.3 ст.181 СК України, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька. Визначаючи частку від доходу батька, яка підлягає стягненню, суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я позивача та їх сина та незадовільний стан здоров`я відповідача, відсутність аліментних обов`язків у відповідача перед іншими особами, та вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного Сімейним Кодексом України, щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Крім того, суд враховує ту обставину, що обов`язок щодо утримання дитини, передбачений ст.180 СК України, несуть батьки неповнолітнього і також позивач у справі. А тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений обставинами, встановленими під час перевірки їх належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено в повному обсязі, то судовий збір в розмірі 768,40 грн. відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача та стягує його з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved