Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа [PERSON], Центр надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на наступне. Згідно рішення № 20 від 02.06.2004 року 20 сесії 24 скликання Омельницької сільської ради «Про приватизацію житлового фонду, в тім числі незавершеного будівництва, що є комунальною власністю Омельницької сільської ради», було прийнято рішення про передачу у приватну власність громадян, в тому числі житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Рішенням № 47 від 28.04.2005 року 18 сесії 24 скликання Омельницької сільської ради «Про надання дозволу на проживання в будинку комунальної власності Омельницької сільської ради» позивачу було надано дозвіл на проживання в будинку комунальної власності Омельницької сільської ради в [ADDRESS]. Згідно рішення 20 сесії 24 скликання Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 02.06.2004 року «Про приватизацію житлового фонду, в тім числі незавершеного будівництва, що є комунальною власністю Омельницької сільської ради» житловий будинок за адресою Кременчуцький район, [ADDRESS], був переданий у приватну власність позивачу [PERSON]. Згідно Довідки Омельницької сільської ради № 1221 від 17.11.2014 року, вказаний житловий будинок перебуває на балансі Омельницької сільської ради, будинок був переданий для проживання гр. [PERSON] та в вказаному будинку зареєстрований на проживання [PERSON], 1990 р.н. Позивач вказує, що він фактично проживає, користується та обслуговує житловий будинок за адресою [ADDRESS] з 2004 року по день розгляду справи в суді, утримує його в придатному для проживання стані, сплачує комунальні послуги, обробляє присадибну земельну ділянку, здійснює обслуговування вказаного житлового будинку. У 2005- 2007 році позивачем було проведено капітальний ремонт будинку, усунено тріщину в стіні, яка утворилася ще до його проживання, було замінені двері, вікна в будинку. Позивач сплачує плату за споживчі комунальні послуги. На підставі викладеного позивач [PERSON], просив суд постановити рішення, яким визнати за ним, право власності на нерухоме майно, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою Кременчуцький район, [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. «А», погріб під частиною будівлі літ. «Бп», сарай літ. «Б», ворота № 1, огорожа № 2 , за набувальною давністю Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному осязі, просив їх задовольнити. Надав до суду ориганіли квитанції про оплату житлово - комунальних послуг Представник відповідача Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Додатково зазначив, що згідно рішення № 20 від 02.06.2004 року 20 сесії 24 скликання Омельницької сільської ради «Про приватизацію житлового фонду, в тім числі незавершеного будівництва, що є комунальною власністю Омельницької сільської ради», було прийнято рішення про передачу у приватну власність житлового будинку за адресою [ADDRESS] [PERSON]. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності. Обставини, що викладені в позовній заяві визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до статей 3,4,15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 29 травня 2004 року Колективним сільськогосподарським підприємством «Кременчуцьке» було винесено Наказ № 7-2, згідно якого було прийнято рішення про безоплатну передачу у комунальну власність Омельницької сільської ради об'єктів житлового фонду, в тому числі житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Згідно Акту приймання - передачі від 27.05.2004 року комісією у складі сільського голови Омельницької сільської ради, ліквідатора ПСП «Кременчуцьке» та членів комісії у складі 5 осіб, було проведено обстеження житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Згідно рішення сесії Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 02.06.2004 року за № 10 «Про прийняття у комунальну власність житлового фонду, в тому числі незавершеного будівництва» було затвердженого акт прийомки - передачі об'єкта житлового фонду , в тому числі незавершеного будівництва та вказані об'єкти були прийняті безоплатно в комунальну власність сільської ради, в тому числі Акт приймання - передачі від 27.05.2004 року. Згідно рішення № 20 від 02.06.2004 року 20 сесії 24 скликання Омельницької сільської ради «Про приватизацію житлового фонду, в тім числі незавершеного будівництва, що є комунальною власністю Омельницької сільської ради», було прийнято рішення про передачу у приватну власність громадян, в тому числі житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Рішенням № 47 від 28.04.2005 року 18 сесії 24 скликання Омельницької сільської ради «Про надання дозволу на проживання в будинку комунальної власності Омельницької сільської ради» позивачу було надано дозвіл на проживання в будинку комунальної власності Омельницької сільської ради в [ADDRESS]. Згідно Довідки Омельницької сільської ради № 1221 від 17.11.2014 року, вказаний житловий будинок перебуває на балансі Омельницької сільської ради, будинок був переданий для проживання гр. [PERSON] та в вказаному будинку зареєстрований на проживання [PERSON], 1990 р.н. Таким чином, позивач проживає, користується та обслуговує житловий будинок за адресою [ADDRESS] з 2004 року по день розгляду справи в суді, утримує його в придатному для проживання стані, сплачує комунальні послуги, обробляє присадибну земельну ділянку, здійснює обслуговування вказаного житлового будинку. Оригіналами квитацій наданих позивачем підтверджується факт сплати комунальних послуг. Згідно Довідки Обслуговуючого кооперативу «Варакутівський» від 11.05.2017 року підтверджено факт проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] та підтверджено факт сплати ним коштів в рахунок вказаного кооперативу, оскільки останній здійснює обслуговування та поставку водопостачання в вказаний будинок. Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 344 ЦК Україниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У відповідності до пункту 9 роз'яснень Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Згідно п. 11 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» враховуючи положення статей335і344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦКпро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. У відповідності до п. 13 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав"№ 5 від 07.02.2014 року можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно з п. 14 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Викладене свідчить про те, що у відповідності до норм ч. 1 ст. 344 ЦКУ, з урахуванням норм п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, десятирічний строк давнісного володіння позивача [PERSON] житловим будинком (нерухомим майном) починає свій перебіг з 1 січня 2005 року та спливає 01.01.2016 року, який, на час подання цього позову, вже минув, що свідчить про виникнення у нього законних підстав для набуття права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved