Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання матері дитини та повне звільнення від сплати заборгованості по аліментах, який мотивує тим, що з 12.08.1989 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Буринського районного суду Сумської області від 30.03.2009 року. Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей - доньку [PERSON] , 1990 року народження, та сина [PERSON] , 2007 року народження. Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 30.03.2009 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно. Крім того, рішенням Буринського районного суду Сумської області з 30.06.2017 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. на утримання [PERSON] , з якою проживає дитина-інвалід син [PERSON] . Однак, на даний час він позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання відповідачки, оскільки в зв`язку з перенесенням тяжкого захворювання йому було встановлено першу Б групу інвалідності та він потребує постійного стороннього догляду. Розміру отримуваної пенсії, який становить трохи більше 2000 грн. на місяць, йому не вистачає на придбання ліків, продуктів харчування та сплату комунальних послуг. В зв`язку з неповідомленням його виконавчою службою про збільшення розміру аліментів до 1119 грн. на місяць та його неспроможністю сплачувати аліменти в такому розмірі у нього виникла заборгованості за аліментами на утримання сина, розмір якої станом на 01.05.2021 року становить 14070 грн. Вважаючи, що вказані обставини є поважними причинами виникнення заборгованості по аліментах, [PERSON] просить суд припинити стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , а також звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина [PERSON] , яка утворилася з 01.01.2019 року по день розгляду справи. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 20.07.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначене її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги не визнала в повному обсязі, покликаючись на те, що в приватній власності позивача перебуває мікроавтобус, який він не може використовувати внаслідок своєї хвороби, а отже може його продати та отримані кошти використати на сплату і так незначного розміру аліментів та на своє лікування. Крім того, у позивача у власності перебуває житловий будинок, а сам він проживає у квартирі дружини. Також, відповідачка вказує, що її матеріальне становище та можливість утримувати дитину значно погіршилося, оскільки вона має онкологічне захворювання та потребує значних коштів на лікування, однак це її не звільняє від обов`язку утримувати дитину-інваліда. Позовну вимогу про звільнення від сплати заборгованості по аліментах відповідачка вважає безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не доведено, що заборгованість, яка існує з 2019 року, виникла саме внаслідок тяжкої хвороби, яка виникла в 2021 році. У поданій відповіді на відзив позивач вказує, що відповідачкою не надано жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, а наведено лише власні припущення, які не можуть бути доказом у справі. Крім того, звертає увагу, що заборгованість по аліментах в нього виникла не лише в зв`язку тяжким захворюванням, а й через неповідомлення його виконавчою службою про збільшення розміру аліментів. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Спасьоненко А.В. в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові та просив провести розгляд справи без участі позивача. Крім того, додатково пояснив, що до перенесення тяжкого захворювання та встановлення групи інвалідності [PERSON] сплачував аліменти за рахунок коштів, отриманих від поїздок на заробітки, однак на даний час в зв`язку з втратою працездатності пенсія по інвалідності є єдиним джерелом доходів позивача. Відповідачка [PERSON] у відзиві просила розглядати справу без її участі. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] з 12.08.1989 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Буринського районного суду Сумської області від 30.03.2009 року. Від вказаного шлюбу вони мають двох дітей - доньку [PERSON] , 1990 року народження, та сина [PERSON] , 2007 року народження. Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 30.03.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. щомісячно до його повноліття. Крім того, рішенням Буринського районного суду Сумської області з 30.06.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , з якою проживає дитина-інвалід син [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Отже, за змістом вказаної норми матеріального права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2021 року [PERSON] був госпіталізований до ДУ "Науково-практичний Центр ендоваскулярної нейрорентгенохірургії НАМН України", де він до 12.02.2021 року він перебував на лікуванні, в ході якого у нього було діагностовано ряд захворювань, що підтверджується копією виписного епікризу №195. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії та індивідуальної програми реабілітації інваліда слідує, що 06.05.2021 року позивачу було встановлено групу інвалідності перша Б з ураженням ОРА за загальним захворюванням та встановлено, що він потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Сумській області від 27.05.2021 року №73 [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності з 06.05.2021 року по 31.05.2023 року в розмірі 2132,41 грн. За наведеного, суд приходить до висновку, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання відповідачки підлягає припиненню, оскільки позивачем доведено відсутність у нього в зв`язку з втратою працездатності можливості надавати матеріальну допомогу на її утримання, так як будь-які докази отримання ним інших доходів, крім пенсії по інвалідності в матеріалах справи відсутні та відповідачкою суду не надані. Покликання [PERSON] на перебування у приватній власності позивача транспортного засобу та житлового будинку не підтверджені жодними доказами, а твердження останньої про відсутність у позивача можливості користуватися автомобілем за станом здоров`я взагалі є її особистим припущенням. Що стосується доводів відповідачки про наявність у неї онкологічного захворювання, то хоча вони і підтверджені відповідними медичними документами, однак не свідчать про наявність у [PERSON] можливості надавати матеріальну допомогу на її утримання. При вирішенні позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами суд виходить з наступного. Із довідки-розрахунку по аліментам, виданої Буринським районним відділом ДВС, вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] по аліментах на утримання сина [PERSON] станом на 14.09.2021 року складає 17154 грн. При цьому вказана заборгованість почала утворюватись ще з 01.01.2019 року. Частиною 2 ст.197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Доводи позивача про виникнення заборгованості у зв`язку з неповідомленням його державним виконавцем про збільшення розміру аліментів з 400 грн. до 1197 грн. на місяць не можуть бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості, оскільки не єобставиною, що має істотне значення, в розумінні ст.197 СК України. Крім того, жодних доказів своєї необізнаності про збільшення розміру аліментів позивачем не надано. [PERSON] , будучи боржником у виконавчому провадженні та сплачуючи аліменти нерегулярно та не в однаковому розмірі, не був позбавлений можливості перевіряти розмір своєї заборгованості, звертаючись до державного виконавця за відповідними довідками-розрахунками. Разом з цим, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що перенесення ним тяжкого захворювання, в зв`язку з яким він втратив працездатність є обставиною, яка має істотне значення, та підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами у відповідності до ч.2 ст.197 СК України. Така як, доказів наявності у [PERSON] вказаного захворювання до його госпіталізації 02.02.2021 року в матеріалах справи немає, то його позовні вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами підлягають задоволенню частково, а саме лише за період з 02.02.2021 року по день ухвалення рішення, тобто по 14.09.2021 року. Розмір заборгованості за вказаний період згідно довідки-розрахунку державного виконавця становить 4975 грн. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial