Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

22 квітня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, просить стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплату страхового відшкодування, пеню, 3% річних, індекс інфляції, послуги евакуатора, а разом 55780грн.90коп. та стягнути з [PERSON] франшизу у розмірі 1000грн. та витрати пов'язані з проведенням автотоварознавчого висновку у розмірі - 800грн. на користь позивача, а всього 1800грн., стягнути з [PERSON] моральну шкоду на користь позивача, яка складає 10000грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.11.2013р. за адресою: м.Дніпропетровськ на вул.Макарова в районі будинку №9, відбулась ДТП за участю автомобіля «Fiat Barchetta» д/н ВЕ 3988, під керуванням відповідача-2 та автомобіля [NUMBER], власником якого є позивач. Внаслідок даної ДТП був пошкоджений автомобіль позивача. 26.12.2013р. Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська по справі №204/8639/13-п (3/204/1326/13) була винесена постанова, якою відповідача-2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, яка не оскаржувалась та набрала чинності 09.01.2014р. Цивільно-правова відповідальність відповідача-2 застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АЕ/1478332 страховик ПАТ «УСК «Гарант-Авто» ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50000грн. та розмір франшизи - 1000грн., 400грн. евакуатор. ДТП спричинена на момент дії полюса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 20.03.2014р. на адресу позивача надійшов лист від ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в якому було повідомлено, що його заява розглянута та відповідно до цього було винесено рішення, а саме відшкодувати суму страхового відшкодування в розмірі 16459грн.69коп. на розрахунковий рахунок позивача. Але станом на сьогоднішній день ПАТ «УСК «Гарант-Авто» так и не виконала свої зобов'язання перед позивачем та не перерахувала йому суму страхового відшкодування. 30.04.2014р. позивач звернувся до експерта автотоварознавця про проведення автотоварознавчої експертизи. Згідно висновку експерта № 2304/14/14 розмір матеріального збитку завданий автомобілю «Hyundai Elantra» складає 45343грн.39коп. Згідно акту виконаних робіт пошкоджений транспортний засіб був евакуйований з місця ДТП до центру кузовних робіт «АЄЛІТА», на підставі чого позивачем за послуги евакуатора було сплачено суму в розмірі 400грн., які входять до стягнення з відповідача-1 так як відносяться до відшкодування страхового випадку. Таким чином відповідач-1 в строк до 03.05.2014р. включно зобов'язаний був здійснити страхове відшкодування в розмірі 44343грн.39коп. (45343грн.39коп. - 1000грн. = 44343грн.39коп.) Проте всупереч закону, відповідач-1 не здійснив виплату страхового відшкодування. Відповідач-1 прострочив виплату страхового відшкодування на 191 дня. Розрахунок пені згідно облікової ставки НБУ: з 03.05.2014р. по 16.07.2014р. (діяла ставка НБУ 9,5%) 1731грн.21коп., з 17.07.2014р. по 23.11.2014р. (діяла ставка НБУ 12,5%) 3948грн.38коп., разом пеня складає 5679грн.59коп. Відповідно до чинного законодавства сплаті підлягають 3% річних від простроченої суми за період: з 03.05.2014р. по 23.11.2014р.- 747грн.15коп., разом 3% складає 747грн.15коп. Індекс інфляції за період: з 13.05.2014р. по 31.10.2014р. 5010грн.77коп. Таким чином, відповідач-1 зобов'язаний сплатити позивачу:44343грн.39коп. - страхове відшкодування (з урахуванням послуги евакуатора), 5679грн.59коп. пеня, 747грн.15коп. - 3% річних, 5010грн.77коп. - індекс інфляції, разом 55780грн.90коп. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що відповідоч-2 повинен виплатити позивачу моральне відшкодування за скоєну ДТП. 11.11.2013 року позивач звернувся до Дніпропетровської міської клінічної лікарні №16 за медичною допомогою зі скаргою на погане відчуття та головну біль. Після огляду лікарем та постановою діагнозу (тілесні ушкодження, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку) позивачу було виписано певний перелік ліків, в той же день за свої власні кошти вищезазначені ліки були придбані позивачем на суму 397грн.20коп. На лікарняному позивач пробув з 11.11.2013р. по 25.11.2013р., тобто 14 календарних днів. Після виписки позивач продовжував своє звичне життя, але незабаром знов звернувся до медичного закладу, а саме: 17.12.2013р. був оглянутий судово-медичним експертом та на підставі чого було проведено судово-медичне обстеження позивача, було засвідчено те, що «згідно відомостей з амбулаторної картки хворого медичний експерт прийшов до висновку, що тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я можливо в термін на який вказує обстежений». За цей весь час позивач відчував дискомфорт стосовно свого здоров'я. Постійно перебуваючи у нервовому стані, роздратованим та завжди відривався на рідних людей та сім'ю. Тим самим псувались відносини в сім'ї. При вирішення питання стосовно вищезазначеної ДТП позивач витрачав свій вільний час та власні кошти, що позначалось на його соціальний та матеріальній статус. Таким чином, відповідач-2 зобов'язаний сплатити позивачу: 1000грн. франшизи, 800грн. - послуги експерта, 10000грн. - моральна шкода, всього: 11800грн. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача-1 у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Відповідач-2 у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2013р. у справі № 204/8639/13-П (3/204/1326/13) встановлено, що 10 листопада 2013р., о 03год.20хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем «Fiat Barchetta», державний номер\~04\~ВЕ 3988, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, рухаючись в районі буд.№ 9 по вул.Макарова у м.Дніпропетровську, не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини ліворуч, де скоїв наїзд на залізобетонну стіну, після чого продовжив некерований рух та виїхав на проїзну частину вул.Макарова у м.Дніпропетровську, де допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Elantra», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що рухався у зустрічному напрямку. Транспортним засобам та залізобетонній стіні спричинені механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Водій [PERSON] отримав тілесні пошкодження. При цьому водій [PERSON] порушив п.п.2.9 «а», 1.3, 1.5, 12.1 ПДР України. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був своєчасно повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Винність [PERSON] підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 835021 від 15.11.2013р.; копією протоколу огляду місця ДТП з копією схеми місця ДТП від 10.11.2013р.; копією рапорту слідчого СВ по ДТП СВ ДМУ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Тимошенко Є.В. від 10.11.2013р.; копіями письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 10.11.2013р.; копією висновку лікаря-токсиколога від 13.11.2013р., згідно якого у крові [PERSON], що надана на дослідження 10.11.2013р., виявлено 1,5 проміле алкоголю; копією висновку від 15.11.2013р. за результатами перевірки, проведеної за матеріалами ЖЄО ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 8702 від 10.11.2013р. за фактом ДТП; копіями фототаблиць з місця ДТП. З копії письмових пояснень [PERSON] від 12.11.2013р. вбачається, що останній на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснень по факту ДТП 10.11.2013р. (а.с.14-15). Згідно з цією постановою відповідача-2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, яка не оскаржувалась та набрала законної сили 09.01.2014р. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Цивільно-правова відповідальність відповідача-2 застрахована згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АЕ/1478332 страховик ПАТ «УСК «Гарант-Авто» ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50000грн. та розмір франшизи - 1000грн., 400грн. евакуатор. ДТП спричинена на момент дії полюса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно із висновком №2304/14/14 від 30.04.2014р. експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТЗ автомобіля «Hyundai Elantra», реєстраційний номерний знак [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП складає 45343грн.39коп. (а.с.20-25). Відповідно до акту виконаних робіт пошкоджений транспортний засіб «Hyundai Elantra», реєстраційний номерний знак [NUMBER] був евакуйований з місця ДТП до центру кузовних робіт «АЕЛІТА», на підставі чого позивачем за послуги евакуатора було сплачено суму в розмірі 400грн. (а.с.17). Крім того, позивачем здійснено витрати на оплату проведених робіт по авто товарознавчому дослідженню в сумі 800 грн. (а.с.19). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Частиною 2. ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Законом України "Про обов'язкове\~\~ страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~(далі Закон) врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений\~закон\~спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7\~ст.1 Закону\~особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах; власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За загальним правилом та з огляду на положення ст.1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідач-1 в строк до 03.05.2014р. включно зобов'язаний був здійснити страхове відшкодування в розмірі 44343грн.39коп. (45343грн.39коп. - 1000грн. = 44343грн.39коп.) Проте всупереч закону, відповідач-1 не здійснив виплату страхового відшкодування та прострочив виплату страхового відшкодування на 191 дня. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок пені згідно облікової ставки НБУ: з 03.05.2014р. по 16.07.2014р. (діяла ставка НБУ 9,5%) 1731грн.21коп., з 17.07.2014р. по 23.11.2014р. (діяла ставка НБУ 12,5%) 3948грн.38коп., разом пеня складає 5679грн.59коп. Відповідно до чинного законодавства сплаті підлягають 3% річних від простроченої суми за період: з 03.05.2014р. по 23.11.2014р.- 747грн.15коп., разом 3% складає 747грн.15коп. Індекс інфляції за період: з 13.05.2014р. по 31.10.2014р. 5010грн.77коп. Таким чином, відповідач-1 зобов'язаний сплатити позивачу:44343грн.39коп. - страхове відшкодування (з урахуванням послуги евакуатора), 5679грн.59коп. пеня, 747грн.15коп. - 3% річних, 5010грн.77коп. - індекс інфляції, разом 55780грн.90коп. Відповідно до\~ст.12 ЗУ "Про обов'язкове\~\~ страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.\~\~Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, що позивач поніс затрати та самостійно сплатив франшизу в сумі 1000грн., суд доходить висновку, що у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. За змістом\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.\~\~ Відповідно до п.3 ч.2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.\~\~ Згідно з вимогами\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.\~\~ Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї\~постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.\~\~ Згідно з листками непрацездатності серії АГМ № 980343, виданим Дніпропетровським центром первинної медико-санітарної допомоги№3 від 11.11.2013р., [PERSON], 23 роки, перебував на лікарняному з 11.11.2013р. по 25.11.2013р. (а.с.45). Згідно з висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 5220 від 17.12.2013р., у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що спричинено від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), можливо в термін, на який вказує обстежена, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день) (а.с.46-47). Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням належного йому майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.\~\~ Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, розмір заподіяної шкоди майну, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково та з відповідача-2 необхідно стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 3000грн. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Частиною 2. ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем частково були доведені обставини, які викладені у позовній заяві, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial