Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кубейської сільської ради та уточнивши позовні вимоги просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами по [ADDRESS], посилаючись на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вона - позивач та її померлі батьки [PERSON], [PERSON] входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/3 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, після смерті батьків вона є спадкоємицею за законом першої черги, та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але при зверненні до державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Також при зверненні позивачки до державного реєстратора їй відмовлено в проведенні реєстрації права власності на належну їй частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Кубейської сільської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO]), [PERSON] (померла [INFO]) та [PERSON]. На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, в тому числі кожен з членів колгоспного двору придбав право власності на 1/3 частку будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району № 5031 від 30 листопада 2016 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.11.1996 року, виданого Червоноармійською сільською радою народних депутатів Болградського району Одеської області, а/з 89 [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцями після її смерті є донька, позивачка по справі, [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.1969 року, та чоловік [PERSON], тобто відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (редакція 1963 року) вони являються спадкоємцями за законом першої черги та прийняли спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном, відповіднодо ст. 549 ч.1 п.1 ЦК Української РСР (редакція 1963 року), що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району № 803 від 21 березня 2017 року. На частину спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], а саме на право на земельний пай, розміром 2 умовних кадастрових гектарів, розташованих в КСП «Кубей» позивач [PERSON] вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з 33 [PERSON], помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 1/6 частину вищевказаного житлового будинку, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] Спадкоємцем після його смерті є донька, позивачка по справі, [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.1969 року, тобто відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (редакція 1963 року) являється спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном, відповіднодо ст.549 ч.1 п.1 ЦК Української РСР (редакція 1963 року), що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району № 802 від 21 березня 2017 року. На частину спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], а саме на грошовій внесок на рахунку № [NUMBER], з відсотками та компенсаційними внесками до нього, що зберігається в відділенні ощадбанку № 6777/05 с.Червоноармійське Болградського району, позивач вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців немає. Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім'я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями , державна реєстрація прав є обов'язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 33993832 від 23 лютого 2017 року позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок через відсутність у неї правовстановлюючого документу на цей будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved