Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~08 вересня 2015 року позивач звернулася\~\~до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання права власності на будинок, розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Майстерська б.№ 64. В обгрунтування\~\~позовних вимог позивач вказала, що 21.03.2011 року померла її мати - [PERSON]., після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаного житлового будинку. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встаноити склад спадкового майна, розмір частки спадкодавиці та її матері, [PERSON] у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON], яка померла 23.11.1982 року та [PERSON], який помер 27.12.1983 року. Виходячи з вищевикладеного позивач просила суд, позов задовольнити. Ухвалою суду від 04 листопада 2015 року до участі у справі залучено Миколаївську міську раду в якості належного відповідача, замість Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, оглянувши письмові докази по справі, спадкову справу № 169/2014 [PERSON], яка померла 21.03.2011 року, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] були складені заповіти, згідно яких останні заповіли належні їм частини житлового будинку № 64, який розташований по вулиці Майстерській в м.Миколаєві своїй дочці [PERSON], та онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах /а.с.11,12/. Рішенням Центрального суду м.Миколаєва від 23.07.2015 року встановлено факт родинних відносин, що [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON] /а.с.21-22/. В спадковій справі є відомості про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] та [PERSON] всіма особами, що вказані в обох заповітах, крім [PERSON] /а.с.7/. 10.12.1999 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.50/. 21.03.2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 17/. Судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], однак не оформила свідоцтво про право власності. 25.03.2014 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] /а.с. 44/. 19 вересня 2014 року державним нотаріусам винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 64 по вул.Майстерській у м.Миколаєві після смерті [PERSON], так як неможливо встановити склад спадкового майна /а.с. 7-8/. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його едійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб позивач уклала шлюб 26.09.2009 року, після чого остання отримала прізвище [PERSON]. /а.с.66/ Таким чином, позивач є спадкоємцем 1 черги за законом. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Належність спадкого майна - домоволодіння № 64 по вул.Майстерській в м.Миколаєві спадкодавцям підтверджується наступним: Договором купівлі-продажу № 9824/2 від 08.10.1938 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] Іванінвна придбали домоволодіння № 56 по вул.Майстерській в м.Миколаєві /а.с.13/; Договором про порядок користування співвласників від 03.10.1955 року, згідно якого в користування [PERSON] Іванінвні відійшло 53/100 частини домоволодіння, а [PERSON] 47/100 частини домоволодіння /а.с.83/; Договором дарування 04.10.1955 року, згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] 47/100 частини домоволодіння, що знаходиться по вищевказаній адресі /а.с.71/; Свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя від 07.10.1955 року, відповідно до якого [PERSON] належить 147/200 частини домоволодіння з усіма господарськими будівлями та спорудами, а [PERSON] належить 53/200 частини домоволодіння з усіма господарськими будівлями та спорудами /а.с.85/. Перейменування домоволодіння "№56" на "№64", яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул. Майстерьська в м.Миколаєві, підтверджується будинковою книгою /а.с.72-78/ та довідкою ММБТІ /а.с.90/. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved