Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 21.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Регіна Євгеніївна, Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради «про визнання права власності на 39/100 часток житлового будинку». Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.11.2018 року, відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11 травня 2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. за реєстровим № 547 посвідчений спадковий договір, згідно з яким [PERSON] передала їй у власність після своєї смерті належні їй на праві власності 2/5 частки домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 43,2 кв.м., житловою 26,9 кв.м.; житлового будинку Б-1 загальною площею 76,3 кв.м., житловою 45,8 кв.м.; літніх кухонь В-1, Г-1, І-1; сараїв Є-1, Ж-1, Р-1, С-1; вбиралень Д-1, О-1, душу К-1, П-1; погрібу Л-1; огорожі № 1,2,5,8; водопроводу № 3, зливної ями № 4,7; тротуару І, II. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2018 року, виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №671, [PERSON] , померла [INFO] . 14 \~ \~ \~ \~липня 2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. як державним реєстратором зареєстровано право власності на 2/5 частки вищевказаного житлового будинку в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно; номер запису про право власності 27039397. [PERSON] , та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] разом з нею, їм на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 1 квітня 2000 року Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, належить 61/100 частка цього будинку. Право власності Сергєєвих на 61/100 частку житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано 20 вересня 2018 року державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, номер запису про реєстрацію права власності: 28007434. Наразі своє право власності на успадковану частку домоволодіння ставиться під сумнів, тому має перешкоди в розпорядженні своєю часткою в праві спільною часткової власності із Сергєєвими на зазначений житловий будинок, оскільки за відповідачами зареєстровано право власності на 61/100 частку будинку, які не оспорюються. У сукупності розмір часток співвласників будинку перевищує одиницю і складає одну цілу і 1/100, що є безглуздим і ставить під сумнів достовірність відомостей про розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок та є перешкодою розпорядженні нерухомістю. Так, згідно п.2 спадкового договору 2/5 частини спірного домоволодіння належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10 квітня 1982 року Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 853. Станом на 11 травня 2018 року [PERSON] належали 39/100 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 листопада 1999 року Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2214. Відповідно до довідки ОПК "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" № 443 від 01.11.2018 р., [PERSON] придбала 10.04.1982 року у [PERSON] 2/5 частки спірного житлового будинку; договір купівлі-продажу був посвідчений Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 853. Але 30 травня 1994 року Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2327 був посвідчений договір дарування, згідно з яким [PERSON] продала, [PERSON] купила у 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS] . Згідно рішення Дніпровської районної ради № 129 травня 1996 року були змінені ідеальні частки домоволодіння: співвласниці [PERSON] стала належати 61/100 частка домоволодіння, [PERSON] - 39/100 частин. У 1996 році [PERSON] , [PERSON] на нововизначені частки домоволодіння отримали та зареєстрували свідоцтва про право власності від 22.05.1996 року, видані Дніпровською районною радою. 26 листопада 1999 року посвідчений і зареєстрований перехід права власності на 39/100 часток домоволодіння від [PERSON] до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2214. 1 квітня 2000 року Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-182 посвідчений договір купівлі-продажу,згідно з яким [PERSON] продала [PERSON] , [PERSON] 61/100 частку спірного - домоволодіння. Отже, дійсно, приватний нотаріус Дербіна Р.Є., перевіряючи право [PERSON] на відчуження належної їй частини домоволодіння [ADDRESS] помилилась як у визначенні частки належного [PERSON] майна, так і щодо правових підстав виникнення у [PERSON] права власності на частку будинку: станом на час укладання між нею і [PERSON] спадкового договору 11.05.2018 року останній на праві власності належали не 2/5 (40/100), а 39/100 часток домоволодіння [ADDRESS] , а правом набуття [PERSON] права власності на 39/100 часток спірного домоволодіння був не договір купівлі-продажу, укладений нею 26.11.1999 року із [PERSON] При цьому, склад нерухомого майна, 2/5 частки якого передавались їй за спадковим договором у власність після смерті [PERSON] визначені і описані в п.1 Спадкового договору правильно. Отже, через помилку, допущену нотаріусом під час перевірки і визначення нею права власника [PERSON] на відчуження майна щодо належної [PERSON] частки у праві спільної часткової власності на будинок її право власності ставиться під сумнів, оскільки на підставі спадково договору, укладеного нею 11 травня 2018 року із [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. за реєстровим № 547, вона успадкувала не 2/5 (40/100), а 39/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . Оскільки відчужувач частки будинку [PERSON] померла [INFO] , внесення змін (уточнень) у Спадковий договір щодо частки відчужувача в праві власності на будинок в нотаріальному порядку неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надав до суду заяву в якій прохала позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі та не заперечувала щодо розгляду справи без участі відповідача та розгляду справи без застосування технічних засобів. Відповідач №1 до судового засідання подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, прохав провести розгляду справи без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач №2 до судового засідання подала заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, прохав провести розгляду справи без його участі та без застосування технічних засобів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дербіна Р.Є. в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та винести рішення згідно чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради до судового засідання не з`явилась, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними єдокази,які містятьінформацію щодопредмета доказування. Предметомдоказування єобставини,що підтверджуютьзаявлені вимогичи запереченняабо маютьінше значеннядля розглядусправи іпідлягають встановленнюпри ухваленнісудового рішення. Сторонимають правообґрунтовувати належністьконкретного доказудля підтвердженняїхніх вимогабо заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторонаповинна довеститі обставини,на яківона посилаєтьсяяк напідставу своїхвимог абозаперечень,крім випадків,встановлених цимКодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях . Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючиправосуддя,суд захищаєправа,свободи таінтереси фізичнихосіб,права таінтереси юридичнихосіб,державні тасуспільні інтересиу спосіб,визначений закономабо договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до спадкового договору від 11.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. за реєстровим № 547, згідно з яким [PERSON] передала [PERSON] , належні їй на праві приватної власності 2/5 частки домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 43,2 кв.м., житловою 26,9 кв.м.; житлового будинку Б-1 загальною площею 76,3 кв.м., житловою 45,8 кв.м.; літня кухня В-1, літня кухня Г-1, вбиральня Д-1, Є-1 сарай, Ж-1 сарай, І-1 літня кухня, Р-1 сарай, К-1 душ, Л-1 погріб, С-1 сарай, О-1 вбиральня, П-1 душ, №1,2,5,8 огорожі, №3 водопровід, №4,7 зливна яма, І, ІІ тротуар. 2/5 частини домоволодіння належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою від 10 квітня 1982 року, реєстровий № 853. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області 11.05.2018 року №1541934112104. (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2018 року, виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №671, [PERSON] , померла [INFO] . (а.с.9). 14 \~ \~ \~ \~липня 2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. як державним реєстратором зареєстровано право власності на 2/5 частки вищевказаного житлового будинку в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно; номер запису про право власності 27039397. (а.с.12). Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.09.2018 року, право власності на 61/100 частку житлового будинку [ADDRESS] , зареєстровано 20 вересня 2018 року державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, номер запису про реєстрацію права власності: 28007434 за [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 1 квітня 2000 року Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою. (а.с.13). Відповідно до довідки ОПК "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" № 443 від 01.11.2018 р., [PERSON] придбала 10.04.1982 року у [PERSON] 2/5 частки спірного житлового будинку; договір купівлі-продажу був посвідчений Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 853. Але 30 травня 1994 року Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2327 був посвідчений договір дарування, згідно з яким [PERSON] продала, [PERSON] купила у 2/5 частки житлового будинку [ADDRESS] . Згідно рішення Дніпровської районної ради № 129 травня 1996 року були змінені ідеальні частки домоволодіння: співвласниці [PERSON] стала належати 61/100 частка домоволодіння, [PERSON] - 39/100 частин. У 1996 році [PERSON] , [PERSON] на нововизначені частки домоволодіння отримали та зареєстрували свідоцтва про право власності від 22.05.1996 року, видані Дніпровською районною радою. (а.с.26). Відповідно до договору купівлі продажу частини домоволодіння від 26.11.1999 року посвідчений Державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. за реєстровим № 1-2214, [PERSON] продала [PERSON] 39/100 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці 910 [ADDRESS] .кв.(а.с.25). Відповідно до ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а аткож у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~Цивільного процесуального\~кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. Цивільного процесуального кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання відповідачів і повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень, що становить 352 гривень 40 копійок. Іншу частину судових витрат в розмірі 352,40 копійок стягнути з відповідача в користь позивачки.

Outcome: approved