Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську, треті особи: управління ДВС ГУЮ у Донецькій області, Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області, про стягнення заборгованості з 09.08.2010 року по державній пенсії - в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та з урахуванням вимог ч.3 ст. 67 даного Закону, у сумі 800 000 грн.; про стягнення недоотриманого доходу у звязку з відмовою УПФУ у м. Краматорську сплатити заборгованість за зобов'язанням за період з 09.08.2010 року по 01.01.2015 року у сумі 900 000 грн.; пені у звязку з використанням належних [PERSON] коштів у сумі 124 000 грн.; трьох процентів річних з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 150 000 грн. та моральної шкоди нанесеної протиправними діями у сумі 500 000 грн. Відповідно до уточнених позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом другої групи, захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно постанови Краматорського міського суду від 03.06.2011р., яка набрала законної сили 25.08.2011р., Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську провело з 10.08.2010 року перерахунок призначеної [PERSON] державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Згідно постанови Краматорського міського суду від 16.12.2013 р., яка набрала законної сили 17.03.2014 р., Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську провело перерахунок призначеної [PERSON] державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 22.05.2008 р. по 09.08.2010 р. Постановою Краматорського міського суду від 05.12.2011р., яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.02.2012р., дії УПФУ у м. Краматорську з приводу відмови сплачувати [PERSON] нараховану пенсію визнано неправомірними, суд зобов'язав відповідача здійснити виплату нарахованої, та несплаченої пенсії [PERSON] 31.07.2012р. відділом примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції у Донецької області було відкрито виконавче провадження ВП №33661020. 11.01.2013р., 21.01.2013р. за невиконання виконавчого листа №2а-28489 виданого 30.03.2012р. постановою державного виконавця накладений на УПФУ в м. Краматорську штрафи в розмірі 680 грн. Та 1360 грн. 21.01.2013р. направлено подання до правоохоронних органів про вирішення питання щодо порушення кримінальної справи відносно посадових осіб УПФУ у м. Краматорську. 22.01.2013р. виконавче провадження закінчено у звязку з направленням подання до правоохоронних органів про вирішення питання щодо порушення кримінальної справи відносно посадових осіб УПФУ у м. Краматорську. Сума коштів, яку [PERSON] зобовязаний був отримати відповідно до рішень судів, починаючи з 22.05.2008 року, але яку не було сплачено, у розмірі 800000 грн. Вважає, що здійснення протиправних дій з боку УПФУ у м. Краматорську доведено у повному обсязі, тому відповідач зобовязаний відшкодувати [PERSON] матеріальну та моральну шкоду у відповідності до діючого законодавства: заборгованість за зобов'язанням за період з 09.08.2010 року по 01.01.2015 року у сумі 900 000 грн.; пені у звязку з використанням належних [PERSON] коштів у сумі 124 000 грн.; трьох процентів річних з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 150 000 грн. та моральної шкоди нанесеної протиправними діями у сумі 500 000 грн. Ухвалою Краматорського міського суду від 22.01.2015 року позовні вимоги в частині стягнення з УПФУ м.Краматорська на користь [PERSON] заборгованості по державній пенсіі та додатковій пенсіі за шкоду заподіяну здоровю з 22.05.2008 р. по 09.08.2010 р., а також щодо стягнення з УПФУ м.Краматорська на користь [PERSON] недоотриманого доходу у звязку з відмовою УПФУ м.Краматорська сплатити заборгованість за зобовязанням за період з 22.05.2008 р. по 09.08.2010 р. залишено без розгляду. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача, Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що позивач вже неодноразово звертався з позовом до суду з вимогою відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також зробити нарахування пені на заборгованність по сплаті пенсії з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ та стягнути нараховану суму пені за прострочену виплату пенсії позивачу. Рішенням Краматорського міського суду від 16.08.2012 по справі 2-0528/2373/2012 у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18.09.2012 рішення Краматорського міського суду від 16.08.2012 залишено без змін, постановою Краматорського міського суду від 25.04.2012 року по справі № 2а-528/263/12 у задоволені позовних вимог позивачу також було відмовлено, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.06.2012 постанову Краматорського міського суду залишено без змін. Також позивачем не надано жодних доказів підтверджуючих у чому саме полягає заподіяння моральної шкоди працівниками Пенсійного фонду, не має підтвердження обчислення саме цих сум, зазначених у позові, і крім того, відповідно до Цивільного кодексу України, посадові особи звільняються від відшкодування шкоди, заподіяної під час виконання трудових обов`язків, а тому вимоги [PERSON], викладені в позовній заяві по відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди є безпідставними та не повинні підлягати задоволенню. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області надала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові пояснення, відповідно до яких у Краматорському МВ ГУМВС України в Донецькій області на розгляді знаходилось три матеріали зареєстровані в ЄРДР( від 27.04.2013 р., 15.05.2013 р., 27.06.2013 р.)за заявами [PERSON] про те, що посадові особи УПФУ у м. Краматорску ухиляються від виконання рішення суду по нарахуванню та сплаті йому пенсії. В результаті проведення кримінального провадження, доказів, що свідчать про наявність у діях посадових осіб УПФУ м. Краматорськата УПтаУТСЗН ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України встановлено не було, в результаті чого кримінальні провадження було закрито. Представник третьої особи управління ДВС ГУЮ у Донецькій області у судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, вислухавши думку сторін, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом другої групи, захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС.(а.с.6) Згідно постанови Краматорського міського суду від 03.06.2011р., яка набрала законної сили 25.08.2011р., Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську провело з 10.08.2010 року перерахунок призначеної [PERSON] державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. (а.с.15-22) Рішенням Краматорського міського суду від 16.08.2012 по справі 2-0528/2373/2012 у задоволенні позовних вимог про стягнення солідарно з Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, Управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області на його користь матеріальної шкоди нанесеної йому протиправними діями відповідачів у розмірі 36790,24грн., моральної шкоди у розмірі 50000грн., пені у зв'язку з використанням належних йому коштів у розмірі 12045,34грн., трьох процентів річних з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 5000грн за період з 10.08.2010 року позивачу було відмовлено, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18.09.2012 року рішення Краматорського міського суду від 16.08.2012року залишено без змін.(а.с.46-48) Постановою Краматорського міського суду від 25.04.2012 року по справі № 2а-528/263/12 у задоволені позовних вимог про визнання дій УПФУ у м. Краматорську щодо відмови виконувати постанову Краматорського міського суду від 03.06.2011 року з приводу нарахування основної державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.11.2011 року та подальшого не нарахування пенсії у розмірі встановленому судом протиправними, визнання дій УПФУ у м. Краматорську з приводу одноосібного перерахунку нарахування пенсії [PERSON] у бік зниження суми нарахування пенсійних виплат протиправними, Зобовязання УПФУ у м. Краматорську скасувати рішення, згідно якого було зроблено перерахунок пенсії позивача у бік зниження та нарахувати [PERSON] основну державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.11.2011 року, згідно постанови суду від 03.06.2011 року з розрахунку мінімальної пенсії на час здійснення виплати, стягнення з УПФУ у м. Краматорську суму нарахованої та несплаченої основної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, згідно постанови Краматорського міського суду від 05.12.2011 року за винятком раніше сплачених сум, з розрахунку мінімальної пенсії, встановленої на час здійснення виплати, зобовязання УПФУ у м. Краматорську нарахувати пеню на заборгованість по сплаті пенсії [PERSON] у період з 29.03.2011 року по 29.03.2012 рік з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ позивачу також було відмовлено, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.06.2012 року постанову Краматорського міського суду залишено без змін. (а.с.49-53) Таким чином позивач вже неодноразово звертався з позовом до суду з вимогою відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також зробити нарахування пені на заборгованість по сплаті пенсії з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ та стягнути нараховану суму пені за прострочену виплату пенсії та йому було відмовлено у повному обсязі. Відповідно до Рішення Краматорського міського суду від 16.08.2012 року по справі 2-0528/2373/2012, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 18.09.2012 року, встановлено, що Кабінетом Міністрів України встановлено спеціальний Порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з рахунків боржника,відкритих в органах Казначейства, а тому, відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «про виконавче провадження», постанови КМУ №845 « Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ», відповідачі своїми діями не завдали матеріальної та моральної шкоди позивачеві. (а.с.46-48) Позивачем не надано доказів на підтвердження суми 800 тис.грн, яку [PERSON] вимагає, як суму, яку він мав би отримати відповідно до рішень суду, починаючи з 10.08.2010 року, а також розміру недоотриманого доходу у розмірі 900 тис.грн. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Як встановлено ч.1 ст.549 цього кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. У відповідності до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Вимоги [PERSON], викладені в позовній заяві про стягнення понесених збитків, припущення про можливе отримання доходу від не отриманої суми, стягнення пені, штрафних санкцій відповідно до ст. 625 ЦК України є необґрунтованими, оскільки правовідносини , що виникли між сторонами регулюються спеціальним законодавством про пенсійне забезпечення громадян. Правовідносини, що розглядаються в рамках даного спору, не є зобовязальними в розумінні ст. 509 та ст. 625 ЦК України. Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5, моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки позивачем не надано жодних доказів підтверджуючих у чому саме полягає заподіяння моральної шкоди працівниками Пенсійного фонду, не має підтвердження обчислення саме цих сум, зазначених у позові, тому вимоги [PERSON], викладені в позовній заяві по відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed