Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

27.09.13 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд постановити рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів" (далі ПАТ «ДЗАК») нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку. В процесі розгляду справи вимоги були неодноразово уточнені, остаточно позивач просив стягнути з ПАТ «ДЗАК» 126 662,72 грн., з яких 30 624,80 грн. - заборгована заробітна плата за листопад 2012 р., грудень 2012 р., 96 037,92 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку. Також просив зобов'язати ПАТ «ДЗАК» одночасно з виплатою заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки, провести сплату усіх утримань та нарахувань із єдиного соціального внеску у сумі 15 718,60 грн., а також провести сплату утриманого податку на доходи фізичних осіб із заборгованої заробітної плати в сумі 5 892,04 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що перебував з ПАТ «ДЗАК» у трудових відносинах з 09.06.09р. Відповідно до наказу від 27.12.2012р. звільнений з посади начальника управління матеріально-технічного забезпечення з 31.12.2012р., у зв'язку з закінченням строку трудового договору. Проте в день звільнення, підприємством не було виплачено усіх належних йому коштів, а також не було письмово повідомлено про усі належні йому суми. Так, 09.09.2013р. він надіслав на юридичну адресу відповідача заяву про врегулювання спірних питань, пов'язаних з виплатою належної йому заробітної плати, однак станом на 25.09.2013 р. відповіді не отримав, заробітна плата йому не виплачена, тому змушений звернутись до суду. Розрахунок по заборгованості із заробітної плати ним було здійснено у відповідності до чинного законодавства. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в позові, просив такий задовольнити в повному обсязі. Крім того представник пояснив, що невиплата заробітної плати позивача не пов"язана з тим, що підприємство не працює, чи заблоковані його рахунки. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, заборгованість по його заробітній платі неправомірно не була виплачена. Представник відповідача подав письмові заперечення, в яких позов визнав частково. А саме, вважає вимоги позивача в частині зобов'язання ПАТ «ДЗАК» провести сплату обов'язкових платежів до бюджету безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до наказу № 37К від 09.06.09 р. [PERSON] було прийнято на роботу на ПАТ «ДЗАК» на посаду директора з матеріально-технічного забезпечення з посадовим окладом, відповідно до трудової угоди, з 09.06.2009р. по 08.06.2011р. Згідно наказу № 148к від 27.12.12р., [PERSON] звільнено із вказаної посади у зв'язку з закінченням строку трудової угоди. У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належить працівникові підприємства провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Як встановлено, в день звільнення, підприємством не було виплачено усіх належних [PERSON] коштів, а також не було письмово повідомлено про усі належні йому суми. Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2013р. позивач надіслав на юридичну адресу ПАТ «ДЗАК» заяву про врегулювання спірних питань, пов'язаних з виплатою належної йому заробітної плати, однак станом на 25.09.2013 р. відповіді не отримав, заробітна плата йому не виплачена. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до п.п. 2, 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 8 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Відтак, враховуючи дату подання уточнень до позову, середній заробіток за час затримки розрахунку з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 1 січня 2013 року по 03 лютого 2014 року складає 96 037,92 грн. Крім того, як вбачається із копій довідок ПАТ «ДЗАК» від 30.10.13р. про розмір заборгованості та про середньомісячний заробіток за останніх два повних місяці, заборгована заробітна плата за листопад і грудень 2012 року складає 30 624,80 грн. Сума зазначена без утримання податку на доходи фізичних осіб й інших обов'язкових платежів. Підлягає до задоволення і вимога про проведення сплати усіх утримань та нарахувань із єдиного соціального внеску в сумі 15 718,60 грн, у тому числі утримання єдиного соціального внеску - 982,24 грн., нарахування єдиного соціального внеску - 14 736,36 грн., податок на доходи фізичних осіб - 5 892,04 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку ,що вимоги позивачки підлягають до задоволення.

Outcome: approved