Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

25.06.2008 року [PERSON] уклав з АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» кредитний договір №ML-М00/074/2008, згідно якого Банк надав позичальнику на умовах повернення, строковості та платності кредит в сумі 121 188 доларів США зі сплатою 12,55 % на місяць, з кінцевим терміном погашення до 23.06.2028 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору 25.06.2008 року укладено договір поруки з [PERSON], за яким останній зобов'язувався відповідати за невиконання зобов'язань позичальника в повному обсязі. Сплату по кредиту та процентах відповідачі провели частково. В жовтні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в сумі 157 506,58 доларів США, з них: 122 064,46доларів - непогашена сума кредиту, 35 442,12 доларів- несплочені проценти та 4 447 241,82 грн.пені, посилаючись на те, що відповідачі прострочили сплату по кредитному договору. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, просить зменшити розмір нарахованої пені, оскільки прострочення сплати кредиту він допустив в зв'язку із скрутним матеріальним становищем, крім того вважає, що пеня нарахована банком невірно. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідачі прострочили сплату кредиту та відсотків по кредитному договору №ML-М00/074/2008 від 25.06.2008 року. Станом на 08.10.2013 року заборгованість по самому кредиту становить 122 064,46 доларів США, заборгованість по процентах - 35 442,12 доларів США, також нарахована пеня за несвоєчасну сплату платежів відповідно до п.4.1.1договору в сумі 4447 241,82 грн. Дані факти підтверджуються: кредитним договором №ML-М00/074/2008 від 25.06.2008 року; додатковим договором № 1 від 25.02.2009 року; додатковим договором № 2 від 26.10.2009 року; додатковим договором № 3 від 25.02.2010 року; додатковим договором № 4 від 17.01.2011 року; договором поруки від 25.06.2008 року; розрахунками заборгованості; кредитною заявкою, поясненнями сторін. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Право Банку вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів за його користування, у випадку невиконання позичальником зобов'язань за цим Договором, сторони передбачили і в п.4.2.4 кредитного договору. Згідно ст. 554 ЦК України "У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки". Свої зобов'язання перед банком, за договором кредиту та договором поруки, відповідачі виконують неналежним чином, що є підставою для стягнення суми несплоченого кредиту та нарахованих процентів. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Клопотання відповідача про зменшення розміру пені підлягає задоволенню, оскільки наведенні ним причини несвоєчасної сплати кредиту визнанні судом поважними, крім того пеня нарахована банком на всю суму кредиту, а не залишок заборгованості, а розмір нарахованої пені значно перевищує саму суму боргу за кредитом, що виходячи з принципу розумності та справедливості є неприпустимим. З врахуванням цього суд вважає за необхідне зменшити пеню до 30 000 грн.. Судові витрати, становлять 3 441 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial