Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

17 січня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний банк «Київ» у якому просила стягнути суму боргу а саме грошові кошти (вклад) за договорами банківського вкладу від 19.05.2014 року в розмірі 35 000 грн. основного боргу, 250 грн. процентів за вкладом та 250 грн - 3% річних. Свої вимоги мотивує тим, що 19.05.2014 року між ПАТ "Акціонерний банк «Київ" та нею було укладено договір банківського вкладу, за яким позивач внесла кошти на депозитний рахунок в сумі 35 000 грн в строк на шість місяців до 19 листопада 2014 року процентна ставка якого склала 20 %. Разом з тим після того як банк перестав сплачувати позивачу проценти за договором, позивач звернулась до банку із письмово заявою, у відповідь позивачу було повідомлено про те, що банк не може сплачувати проценти за вкладом в зв»язку із відсутністю коштів. Після спливу дії договору позивач звернулась до банку із заявою про повернення коштів, але їй було відмовлено. На підставі наведеного позивач вважає, що її права було порушено, в зв'язку із чим і вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з»явилась але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити провівши засідання у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ПАТ «Акціонерний банк «Київ» в судове засідання не з»явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, прични неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. 19.05.2014 року між ПАТ "Акціонерний банк «Київ" та позивачем [PERSON] було укладено договір банківського вкладу, відповідно до якого позивач передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 35 000 грн. строком розміщення депозиту до 19 листопада 2014 року, з процентною ставкою 20 % річних. Після закінчення терміну дії договору, позивач зверталася до відповідача з метою отримання вкладів, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, кошти не повернув, посилаючись на те, що підставою для відмови у поверненні депозитів є недостатність коштів у банку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається з розрахунку позивача, заборгованість по процентам за 4 місяці становить 1254 грн., та 3 - % річних у розмірі 250 грн., що загалом становить разом із основною сумою боргу в розмірі Згідно із вимогами ст.. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в частині доведеної суми заборгованості по кредиту. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved