Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

13.11.2018 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з заявою, в якій просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території України - Донецької області. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що [INFO] в м. Донецьку помер його дядько - [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Куйбишевським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис 739, а також свідоцтвом про поховання серії [NUMBER] від 17.07.2018 року. Після смерті дядька відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться за останні місцем проживання спадкодавця на території м. Донецька, а також грошові кошти, на банківському рахунку Ощадбанку. Оскільки у померлого [PERSON] своїх дітей не було, а брати та сестри вже не залишилися в живих, заявнику, як єдиному спадкоємцю, для оформлення спадкових свої спадкових прав необхідно отримати свідоцтво про смерть спадкодавця встановленого зразка. Однак, звернувшись з відповідною заявою до Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану за останнім місцем свого проживання заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що заявником подане свідоцтво про смерть, видане Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. При цьому, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадянин та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами які створені чи призначені, у порядку не передбаченому законом України, є недійсним і не створює правових насідків. У зв'язку з цим, заявник вимушений звернутися з даною заявою до суду. Ухвалою суду від 14 листопада 2018 у справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання заявник не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є племінником [PERSON], [INFO], оскільки батько заявника [PERSON] та [PERSON] були рідними братами, про що свідчать копії їх свідоцтв про народження (а.с.17, 18,19). [PERSON] взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа, Управлінням соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації, що підтверджується довідкою № 380 від 29 листопада 2016 року (а.с.7). Суду подано копію довідки про причину смерті №2660 від 16.07.2018 року, у відповідності до якої [PERSON] помер [INFO] через злоякісне новоутворення головного мозку (а.с.12), копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданого 16 липня 2018 року Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис 739, а також копію свідоцтва про поховання, у відповідності до якого [PERSON] був похований 17 липня 2018 року на кладовищі селища Грабарі, розташованого по вул. Сіверодвинська в м. Донецьку (а.с.13). Оцінюючи зазначені документи про смерть, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Судом встановлено, що заявнику відмовлено у вчиненні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що заявником подане свідоцтво про смерть, видане Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. При цьому, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадянин та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами які створені чи призначені, у порядку не передбаченому законом України, є недійсним і не створює правових насідків (а.с.8). У відповідності до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно до вимог ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Так, Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року № 254-VІІІ, визначено тимчасово окупованими окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей перелік яких зазначений в Постанові Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІІ. Відповідно до п. 1 зазначеної Постанови ВРУ до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена координатами. Одним з таких міст являється місто Донецьк з підпорядкованими населеними пунктами. Таким чином, у відповідності до вищевикладених законів України, медична довідка про причину смерті, а також свідоцтво про смерть [PERSON], які видані від імені Донецької Народної Республіки є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Відповідно до ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної зави до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, вимога про встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] на тимчасово окупованій території підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved