Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.1997 року в с. Чумакове Буринського району Сумської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, і на земельну частку (пай) розміром 3.58 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогоспордарського акціонерного-пайового товариства закритого типу «Колос», та знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ № 021072, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 418 від 2 квітня 1996 року. Спадкоємцем першої черги за законом його майна стала вона. Однак оригінал вищезгаданого сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено, у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, крім того у вищезгаданому сертифікаті на право на земельну частку (пай), по батькові власника помилково записано як «Аксьонович», що є відмінним від прізвища зазначеного в свідоцтві про його смерть, де вказано правильно «Аксенович»просила суд встановити факт належності сертифікату померлому та визнати за нею\~ право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову не заперечував. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень\~ ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ приходить до наступних висновків. Так, в судовому засіданні встановлено, що 25.09.1997 року в с. Чумакове Буринського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 263606 (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, і на земельну частку (пай) розміром 3.58 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогоспордарського акціонерного-пайового товариства закритого типу «Колос», та знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ № 021072, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 418 від 2 квітня 1996 року (а.с.11). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Буринського району від 07.09.17р. №406 вбачається, що [PERSON], який помер 25.09.1997 року, був постійним мешканцем с.Чумакове Буринського району Сумської області. Спадкоємцем йго майна є донька [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. (а.с. 10). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК Української PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом майна померлого 25.09.1997 року, [PERSON] стала донька [PERSON].. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 47827283 від23.05.2017р. та витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину) за № 47827278 від 23.05.2017 р. (а.с.17-18). Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про власність» власник може вимагати усунення будь- яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. За життя, спадкодавцем було втрачено оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ № 021072, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 418 від 2 квітня 1996 року за невідомих обставин, що підтверджується публікацією в газеті «Рідний Край» № 26 (82) від 25 жовтня 2017 року (а.с.42 ). З листа\~\~приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу\~\~\~\~№ 103/01-16 від 23.05.2017 року вбачається, що видати позивачці свідоцтво про право\~\~на спадщину на земельну частку (пай) не має можливості, оскільки відсутній\~\~правовстановлюючий документ ( а.с.19). Згідно листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі № 45/146-17 від 25.05.2017 р. позивач позбавлена можливості отримати дублікат сертифікату на ім»я спадкодавця, оскільки така видача не передбачена законодавством ( а.с. 12). З довідки [PERSON] сільської ради Буринського району від 07.09.17р. №406 вбачається, що [PERSON], який помер 25.09.1997 року, був постійним мешканцем с.Чумакове Буринського району Сумської області. ( а.с 10). З Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю Серії СМ № 000005 , виданого САПТЗТ "Колос" 17.05.1995 року, вбачається, що [PERSON], який проживав в с.Чумакове, внесений під № 33 до списку громадян - членів даного колгоспу ( а.с.15-16). Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статей 22, 23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], будучи членом КСП, був включен до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю Серії СМ № 000005, виданого САПТЗТ «Колос" 17.05.1995 року, реалізував своє право на земельну частку (пай), площею 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території [PERSON] сільської ради, отримавши сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 021072 ( а.с.12-16 ). Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд доходить висновку, що право [PERSON], на земельну частку (пай) розміром 3.58 га в умовних\~\~ кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради було посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії СМ № 021072. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Як вбачається з довідки, виданої Буринським відділом Держгеокадастру від 25.05.2017р. № 43/46-17, [PERSON] , отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 021072 від 2 квітня 1996 року, зареєстрованого 2 квітня 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 418 (а.с. 13) Із зведеного списку власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього САПТЗТ «Колос» Буринського району Сумської області, також вбачається, що [PERSON], отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 021072 (а.с. 16). В той же час у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ № 021072, по батькові власника помилково записано як «Аксьонович», що є відмінним від прізвища зазначеного в свідоцтві про його смерть (а.с.9), де його по батькові зазначено вірно, як «Аксенович». Судом встановлено, що зазначені розбіжності у написанні по батькові померлого 25.09.1997 року [PERSON], виникли через неуважність осі, які заповнювали відповідні документи, а виправити зазначену помилку неможливо, у зв"язку із смертю останнього, тому суд встановив, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 021072 від 02.04.1996 року, який виданий на підставі рішення Буринської районної державної адміністрації від 22.03.1996 р. № 106 на імя [PERSON], дійсно належить померлому 25.09.1997 року в с. Чумакове Буринського району Сумської області [PERSON]. Згідно п. 6 ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Із вищевикладеного вбачається, що дійсно у наведених документах наявні розбіжності у написанні по батькові спадкодавця, що є перешкодою при подальшому оформленні спадщини. Так як\~ право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог і необхідності захисту його прав шляхом визнання за ним права на зазначену земельну частку (пай). Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved