Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

15.05.2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі. В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . 30.08.2004 року Краснолиманською міською радою [PERSON] , був виданий державний акт серії ДН № 057434 на право власності на земельну ділянку площею 4.3544 га, кадастрові номери 1413300000:06:000:0231, 1413300000:06:000:0686, розташовану на території Лиманської міської ради, Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цей акт був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10293. При оформленні вказаного документа, вже після смерті власниці, було некоректно зазначено її прізвище. Українською мовою замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Крім того, було зроблено виправлення літери «и» на «і», що не допускалося відповідно до чинного на той час законодавства. Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є заявниця. У зв`язку з викладеним [PERSON] просить встановити факт належності правовстановлюючого документа конкретній фізичній особі. Заявниця [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не прибула, однак надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі (а.с. 29). Заінтересована особа - Об`єднана територіальна громада, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, але надано заяву про розгляд справи без участі представника за наявними документами у справі та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 27). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м. Лиман Донецької області померла [PERSON] , це підтверджується наданою заявницею копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.06.2016 року Краснолиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 569 (а.с. 7). 30.08.2004 року [PERSON] Краснолиманською міською радою був виданий державний акт серії ДН № 057434 на право власності на земельну ділянку площею 4.3544 га, кадастрові номери 1413300000:06:000:0231, 1413300000:06:000:0686, розташовану на території Лиманської міської ради Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6). Цей акт був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10293. Українською мовою прізвище померлої позначається на письмі як « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , паспортом громадянина України, виданого [PERSON] (а.с. 7, 13) Розбіжність у написанні прізвища померлої [PERSON] заважає заявниці реалізувати повною мірою її права на отримання спадщини. Згідно з п. 4.1 та п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; Встановлення факту встановлення факту належності правовстановлюючого документа для [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При прийнятті рішення відповідно до ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Враховуючи викладене, суд вважає, встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] в селищі Ставки, місто Лиман, Донецької області, державного акта серії ДН № 057434 на право власності на земельну ділянку площею 4.3544 га, кадастрові номери 1413300000:06:000:0231, 1413300000:06:000:0686, розташовану на території Лиманської міської ради. Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 30.08.2004 року Краснолиманською міською радою. Отже, вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Outcome: approved