Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.06.2013 року позивач звернувся до прокуратури Виноградівського району про перевірку законності проживання [PERSON] в будинку його діда - [PERSON], по [ADDRESS]. 27.06.2013 року, прокуратурою Виноградівського району заяву позивача було направлено до Виноградівського РВ УМВС України для перевірки вказаних обставин. Відповідно до висновку ст.ДІМ майора міліції Манойленка С.А., будинок діда позивача, [PERSON], належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Виноградівською державною нотаріальною конторою 16.12.2004 року за №3464. Позивач вважає вказаний договір дарування нікчемним, так як його дід помер [INFO] року і тому не міг подарувати вказаний будинок [PERSON] в 2004 році. У зв"язку з цим просить суд визнати договір дарування №3464 від 16.12.2004 року недійсним. В свою чергу до суду подано заперечення на позовну заяву, в якій представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв"язку з відсутністю для цього відповідних підстав, визначених законом та недоведеністю позовних вимог. Заперечення мотивоване тим, що згідно договору дарування жилого будинку, посвідченого 16.12.2004 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., [PERSON], мешканець [ADDRESS] подарував [PERSON] жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. В обгрунтування заперечення подав копію вказаного договору та довідки виконавчого комітету Чепівської сільської ради. Згідно довідки виконавчого комітету Чепівської сільської ради №922 від 15.10.2013 року, на день смерті [PERSON], який помер в [INFO] році, в житловому будинку в [ADDRESS] були зареєстровані і проживали [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO], і на день смерті дане дворогосподарство відносилось до категорії колкогспників. Згідно довідки виконавчого комітету Чепівської сільської ради №930 від 16.10.2013 року, житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] до 1986 року рахувався за [PERSON], який помер в [INFO] р. З 1987 по 1995 року рахувався за [PERSON], яка там проживала до дня смерті. З травня 1996 року по 2001 рік рахувався за [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з 2001 року по грудень 2004 року рахувався за [PERSON], з 2005 року по даний період рахується за [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд такі задоволити. Представник відповідача вимог позивача не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з підстав наведених у запереченні на позов та розподілити судові витрати. Заслухавши пояснення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, інвентарну справу на будинок в [ADDRESS], повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно списку громадян, за якими визнано право власності в селах Виноградівського району (складений згідно записів в погосподарських книгах сільських Рад народних депутатів) від 1996 року за №220, власником (головою) колгоспного двору в [ADDRESS] в цілому є [PERSON] (а.с.87). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.05.1996 року, [PERSON] була спадкоємницею цілого жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS], померлої [PERSON] (а.с.85-86). Право власності на цей будинок за [PERSON] зареєстровано у Виноградівському БТІ 11.11.2004 року за №5401207 (а.с.88). Спадкоємцем майна, в тому числі жилого будинку за [ADDRESS], [PERSON] був її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.11.2004 року (а.с.89). Право власності на цей будинок за [PERSON] зареєстровано у Виноградівському БТІ 09.12.2004 року за №5773292 (а.с.90). Згідно договору дарування від 14.12.2004 року [PERSON], мешканець [ADDRESS] прийняв в дар від [PERSON], мешканця [ADDRESS], жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Договір посвідчено державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3388 (а.с.35). Право власності на цей будинок за [PERSON] зареєстровано у Виноградівському БТІ 16.12.2004 року за №5873680 (а.с.36). Як вбачається з договору дарування жилого будинку від 16.12.2014 року, [PERSON], мешканець [ADDRESS] прийняв в дар від [PERSON], мешканця [ADDRESS] жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Договір посвідчено державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3464 (а.с. 34). Право власності на цей будинок за [PERSON] зареєстровано у Виноградівському БТІ 16.12.2004 року за №5887836 (а.с.90). Згідно довідки виконавчого комітету Чепівської сільської ради №930 від 16.10.2013 року, житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] до 1986 року рахувався за [PERSON], який помер в [INFO] році. З 1987 по 1995 року рахувався за [PERSON], яка там проживала до дня смерті. З травня 1996 року по 2001 рік рахувався за [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з 2001 року по грудень 2004 року рахувався за [PERSON], з 2005 року по даний період рахується за [PERSON] (а.с.52). Посилання позивача на нікчемність правочину з тієї підстави, що [PERSON], який помер у [INFO] році, не міг подарувати будинок [PERSON], спростовується тим, що сторонами оспорюваного правочину були [PERSON] та [PERSON], а не [PERSON]. Позивачем не подано доказів, які б підтверджували підстави, за яких договір дарування жилого будинку від 16.12.2004 року, зареєстрований в реєстрі за № 3464, може бути визнаний недійсним, чи є нікчемним. За таких обставин в задоволенні позовної вимоги щодо визнання договору дарування недійсним слід відмовити повністю. До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі (ст. 56 ЦПК України). Таким чином, необхідною умовою допуску особи, яка надає правову допомогу для участі у справі, є волевиявлення особи, яка бере участь у справі та прийнята з цього питання ухвала суду. Відшкодування витрат на правову допомогу може мати місце лише за наявності цих умов. Відповідач заяви про допуск особи, яка має право на надання правової допомоги, не надав. Відтак відшкодування витрат на правову допомогу не може мати місця. За таких обставин судові витрати слід залишити сторонам.

Outcome: dismissed