Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

18 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та визнання прав на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, що розташовані за адресою: вулиця Шкільна, 17, село Попове Великобагачанського району Полтавської області. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 07 липня 2010 року, відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок. На момент смерті спадкодавець був власником зазначеного спадкового майна, але за своє життя правовстановлюючих документів на домоволодіння не виготовляв. Незважаючи на те, що позивач у встановленому порядку прийняв спадщину за заповітом після [PERSON], нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, а тому позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. До складу спадкового майна входить також земельна ділянка для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями, площею 0,25 гектари, яка знаходиться за адресою будинковолодіння, але спадкодавець розпочавши приватизацію даної земельної ділянки, її не завершив, а тому позивач також ставить питання про визнання за ним прав на завершення приватизації земельної ділянки, яке належало спадкодавцеві. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 65). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області надіслав до суду листа, в якому визнав заявлені позовні вимоги та просив суд розглянути справу без участі представника відповідача (а.с. 55). Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог - Відділ у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, до суду не прибула, заперечень та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надіслала (а.с. 51). Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Житловий будинок з господарськими будівлями, який розташовано за адресою: село Попове Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Шкільна, будинок №17 станом на 15.04.1991 року відносився до категорії «колгоспний двір», членами якого на той час були: [PERSON] голова двору, [PERSON] (а.с. 17, 18). Згідно частини 2 ст. 123 ЦК України (в редакції 1963 року), рівність частки колгоспного двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. За життя [PERSON] набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходився за адресою: село Попове Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Шкільна, будинок №17, як член колгоспного двору, але своє право на нього юридично за життя не оформила (а.с. 19). Житловий будинок з господарськими будівлями, відповідно до технічного паспорту, який знаходиться за адресою: село Попове Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Шкільна, будинок №17 складається в цілому з житлового будинку (літ.-А-1), сарай (літ.-Б), сарай (літ.-Г), навіс (літ.-г), погріб вхідний (літ.-Д), колодязь питний №1 (а.с. 5-9). Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилася (а.с. 19). Крім будинку з господарським будівлями за зазначеною вище адресою, [PERSON], за життя, рішенням виконавчого комітету Корнієнківської сільської Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 13 березня 1997 року, протокол №3, передано у приватну власність дві земельні ділянки: одна площею 0,25 гектара для обслуговування житлового будинку, друга площею 0,60 гектара для ведення підсобного господарства, адреса розташування земельних ділянок: вулиця Шкільна, 17, село Попове Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 14). Окрім зазначеного рішення, за життя [PERSON] інших документів не виготовила, що вказує не те, що спадкодавець за життя розпочав приватизацію земельних ділянок але не завершив. 07 липня 2010 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на зазначене вище спадкове майно (а.с. 10). Позивач [PERSON], внук спадкодавця, є єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після померлої шляхом подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 38-41). Постановою державного нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: село Попове Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Шкільна, будинок №17, після померлої, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а. с. 13). Відповіддю державного реєстратора від 18.05.2017 року позивачеві відмовлено в проведення реєстрації права власності на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю у заявника документів не підтвердження повноважень особи (а.с. 26). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно з приписами п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Абзацом 2 п.1 розділу X "Перехідних положень" Земельного Кодексу України передбачено, що рішення про передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта (свідоцтва) про право власності на землю на ім'я спадкоємця. (пункт 1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). В справі маються достатні докази, які свідчать про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв її онук [PERSON]. Зважаючи на ту обставину, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок позбавляє позивача можливості оформити це спадкове майно на себе через нотаріальну контору, тому за позивачем слід визнати право власності на даний житловий будинок, який розташований в селі Попове Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Шкільна, будинок №17. Щодо визнання права на завершення приватизації, то суд зазначає, що оскільки спадкодавець розпочав процедуру приватизації спірної земельної ділянки за адресою: вулиця Шкільна, 17, село Попове Великобагачанського району Полтавської області, площею 0,25 гектара, яка безоплатно передана у приватну власність померлій [PERSON], згідно рішення виконавчого комітету Корнієнківської сільської Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 13 березня 1997 року, протокол №3, до спадкоємця, позивача по справі, переходить право на отримання свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельну ділянку шляхом приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). З огляду на вище зазначене позов слід задовольнити.

Outcome: approved