Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

12 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача органу опіки і піклування в особі служби у справах дітей Зарічненської районної державної адміністрації, третя особа Залучанський дитячий будинок-інтернат про поновлення батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовує тим, що 20 березня 2008 року рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 2-25-2008 за позовом прокурора Зарічненського району Рівненської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав за клопотанням служби у справах дітей Зарічненської районної державної адміністрації позивачку було позбавлено батьківських прав відносно її доньки [PERSON] з огляду на те, що вона ухилялась від виконання своїх обов'язків як матері по вихованню дитини. Зазначені обставини мали місце тому що позивачка 15 березня 2001 року добровільно відмовилась від своєї дитини через її важку хворобу і відсутність на той час у неї можливості матеріально забезпечувати дитину, а також забезпечувати належним харчуванням, лікуванням, доглядом, надавати належні житлові умови. З 11 листопада 2004 року і по даний час дитина перебуває у Залучанському дитячому будинку інтернаті Снятинського району Івано-Франківської області, де вона [PERSON] її неодноразово відвідувала Позивачка у позовній заяві зазначає, що на даний час може повністю забезпечувати свою дитину як матеріально так і належно виховувати у підтвердження чого надає документи, а саме: - акт обстеження житлових та матеріально побутових умов проживання, складений працівниками Перекальської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, затверджений головою ради згідно якого у позивачки є власний будинок, земельна ділянка; - характеристику (№ 1045 від 29 березня 2018 року) на [PERSON]; - висновок про стан здоров'я [PERSON] у довідці № 389 від 03 квітня 2018 року; - довідку з місця проживання від 29 березня 2018 року № 1030; - довідку про склад сім'ї від 29 березня 2018 року № 1028; - довідку про доходи за 2017 рік від 10 квітня 2018 року № 369/06. Покликаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України особа, яка позбавлена батьківських прав може звертатись з позовом про поновлення батьківських прав просить постановити рішення, яким поновити її - [PERSON], [INFO] у батьківських правах відносно її доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини просила позов задоволити. Представник органу опіки та піклування Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області Конопліцька В. В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав, зазначених у висновку органу опіки та піклування Зарічненської районної державної адміністрації про недоцільність поновлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] № 01/17-1382 від 14 травня 2018 року. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився подав суду заяву за підписом Директора Залучанського дитячого будинку-інтернату про розгляд справи без його участі. У листі від 14 травня 2018 року № 01-17/198 за підписом Директора Залучанського дитячого будинку - інтернату зазначено, що оскільки [PERSON] не проявляє батьківської турботи, а дитина потребує постійного стороннього догляду, лікування, реабілітації не вбачається за доцільне поновлення батьківських прав позивачці. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 2001 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області. Заявою про відмову від дитини відібраною у [PERSON] 15 березня 2001 року позивачка відмовляється від виховання та утримання своєї дитини [PERSON] [INFO] та просить влаштувати її у дитячий заклад на державне забезпечення і не заперечує щодо її усиновлення з усіма передбаченими правовими наслідками. Розпорядженням міського голови м. Рівне від 06 квітня 2001 року № 757-р та Розпорядженням Голови Зарічненської районної державної адміністрації дівчинка з прізвищем [PERSON], яка народилась [INFO] року та матір'ю якої є [PERSON] направлена на виховання та повне державне утримання в Рівненський міський будинок дитини. Згідно Акту передачі від 05 березня 2001 року дитина переведена до Рівненського будинку дитини. Згідно розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації № 425 від 09 грудня 2004 року "Про перевід [PERSON] з Рівненського міського Будинку дитини в Спеціалізований дитячий будинок - інтернат с. Залуччя Івано-Франківської області" дитину переведено у зазначений виховний заклад. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 березня 2008 року позивачку було позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON]. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2012 року у справі № 914/1076/2012 з [PERSON] стягнуто на користь Залучанського дитячого будинку інтернату аліменти на утримання [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 100 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття починаючи з 04 квітня 2012 року. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] вона хворіє на ДЦП, розумову відсталість глибокого ступеня, вальгусна деформація стоп. На запит Служби у справах дітей Зарічненської РДА від 03 травня 2018 року № 01/11-195 отримано відповідь від Залучанського дитячого будинку - інтернату № 01-17/198 від 14 травня 2018 року, яку долучено до матеріалів справи згідно якої [PERSON] перебуває у цьому закладі з грудня 2004 року по даний час. За час перебування дитини у закладі [PERSON] не цікавилась долею дитини , її здоров'ям, не відвідувала та не телефонувала не надавала жодної матеріальної допомоги (всі відвідування, дзвінки батьків реєструються у журналі відвідувань). Крім того, як зазначено у відповіді на запит приймати рішення, висловлювати свою думку дитина не може, себе не обслуговує, не ходить, не говорить, по стану здоров'я не навчається. Таким чином суд дійшов до обґрунтованого переконання про недоцільність у заслуховуванні думки дитини щодо можливості поновлення батьківських прав позивачки. Згідно ст. 151 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч.4 ст. 169 СК України суд перевіряє наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] з 2000 року, що підтверджується Довідкою Перекальської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 1030 від 29 березня 2018 року. Згідно характеристики № 1045 від 29 березня 2018 року, виданої виконкомом Перекальської сільської ради Зарічненського району Рівненської області є пенсіонеркою, ніде не працює, проживає у власному будинку, веде себе скромно, з односельцями не конфліктує, до кримінальної відповідальності не притягувалась. За 2017 рік отримала пенсії на загальну суму 13 110,00 гривень На обліку у психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалась. Позивачка звернулася до суду з позовом про поновлення батьківських прав відносно [PERSON], однак з пояснень представника відповідача слідує та підтверджується матеріалами справи, що поновлення батьківських прав не відповідатиме інтересам дитини, оскільки у позивачки не створено належних умов для догляду та виховання за дитиною, яка є особою з обмеженими можливостями та потребує постійного догляду. У суду існує обґрунтований сумнів у тому, що [PERSON] здатна забезпечити умови для повноцінного захисту інтересів дитини, лікування та реабілітаційних процедур. З Акту обстеження умов проживання від 04 травня 2018 року, складеного начальником Служби у справах дітей та працівниками Зарічненської районної державної адміністрації у будинку за місцем проживання позивачки і цей будинок без зручностей, вода приносна, санвузла немає, опалення пічне, мешканці будинку користуються однією кімнатою, а інші дві зачинені. У двох інших кімнатах зберігаються різні речі. У кімнаті де проживають брудно, завалено речами, посудом, неприємний запах, що підтверджуються також фотографіями, які долучені до акту. Згідно вказаного акту [PERSON] підтвердила наміри про поновлення її у батьківських правах відносно [PERSON] та, що робить вона для того, щоб з неї не вираховували аліменти на утримання дитини, сума яких згідно Довідки- розрахунку № 3076 від 27 квітня 2018 року станом на цю дату складає 7 290,18 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним. Суд вважає, що позивачка не надала суду переконливих доказів зміни свого відношення до виконання батьківських обов'язків. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поновлення батьківських прав [PERSON], а відтак втрата дитиною статусу такої, що позбавлена батьківського піклування, повернення дитини на проживання до матері не відповідатиме в першу чергу інтересам дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок про відсутість підстав для поновлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], тому відповідно у позові слід відмовити

Outcome: dismissed