Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням злочину. Вимоги мотивовані тим, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.02.2017 по справі № 751/13439/14 відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК, ч. 2 ст. 186 України, потерпілим в якому був визнаний позивач. Внаслідок завданих [PERSON] травм позивач був змушений проходити курс лікування в лікарні м.Чернігова, який отримав з 27.12.2013 по 01.03.2014. Періодично він змушений знаходитися на амбулаторному лікуванні. Вказує, що моральна шкода заподіяна полягає у фізичному болі та стражданнях, які він зазначив безпосередньо під час травмування з вини відповідача і ті, котрі він переносить і по теперішній час. Його життя після травми зазнало суттєвих змін. За станом здоровя не може знайти роботу. Так як на його утриманні знаходиться його сімя, то він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 15 000 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі, позов підтримує і просить його задовольнити . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі, від пояснень відмовляється. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України , визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.02.2015 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК, ч. 2 ст. 186, ст. 75,ст. 76 КК України і призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки . Згідно ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.01.2017 року стосовно [PERSON] скасовано звільнення від покарання з випробуванням і його направлено для відбування покарання на вироком суду в місця позбавлення волі. Згідно висновку судово-медичного експерта № 1394 від 27.12.2013 у потерпілого [PERSON] маються тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому зовнішньої щиколотки лівого гомілково-ступеневого суглобу з наявністю уламків, синців та забиття мяких тканин лівого гомілково-ступеневого суглобу та ступні, голови, обличчя. Закритий перелом зовнішньої щиколотки лівого гомілково-ступеневого суглобу з наявністю уламків, синці та забиття мяких тканин лівого гомілково-ступеневого суглобу та ступні відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя, строком понад 21 день. Синці та забиття мяких тканин голови, обличчя, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження ( а.с. 3-5). Згідно з копією листків непрацездатності від 27.12.2013 та 24.01.2013, виданих Чернігівською міською лікарнею №1, позивач знаходився на лікуванні внаслідок невиробничої травми з 27 грудня 2013 року по 01 березня 2014 року (а.с.20 ). Згідно ст. 23 Цивільного Кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" зазначено, зокрема, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму. Відповідно до розяснень, даних в п. 5 цієї постанови , обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Враховуючи розяснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробували позивачі, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. Суд дійшов висновку, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, повязані з отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які потягли тривалий розлад здоровя, строком понад 21 день. Суд також приймає до уваги час, необхідний для відновлення попереднього стану здоровя, необхідність вирішувати матеріальні та інші проблеми для проходження лікування, що потребує додаткових зусиль для організації життя позивача. Виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку відшкодування моральна шкоди у сумі 12 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial