Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

27 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу № 466/6968/18 2-н/466/717/18 від 07.09.2018 року та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі і встановити їх як мінімальний розмір аліментів на одну дитину - 50% від прожиткового мінімуму, що встановлюється щорічно Законом України «Про державний бюджет України», для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2014 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Він проживає в одній квартирі зі своєю колишньою дружиною - відповідачем [PERSON] та своїм малолітнім сином [PERSON],[INFO] 07 вересня 2018 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з позивача в користь відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що у зв'язку з проведенням перекваліфікації і зміною професійної діяльності, він має нерегулярний мінливий дохід, заборгованість перед банком на суму 8692грн., на даний час працює на 0,5 посадового окладу, розмір якого складає 5000 гривень в місяць (без відрахувань) з випробувальним терміном, тому змушений звернутися в суд за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] 26.10.2018 року подала до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечила проти позову. Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування зменшення розміру аліментів не відповідають дійсності або перекручені. Відповідач у своєму відзиві зазначила, що вона є інвалідом третьої групи загального захворювання пожиттєво. З 05 лютого 2013 року вона постійно працює членом бригади ресторану в закладі ресторанного господарства (закусочній) «МакДональдз-8132» ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» у м. Львові. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно, утримує і виховує спільного з позивачем сина. Відповідач у судовому засіданні також повідомила суду, що позивач неналежно виконує обов'язки по вихованню та утримання сина, здійснює постійний психологічний тиск, оскільки зловживає алкоголем і систематично вчиняє скандали, притягався до адміністративної відповідальності і син його боїться. Окрім цього зазначила, що позивач довгий час не працював і лише у липні 2018 року він влаштувався на роботу у Львівське комунальне підприємство «Міський центр інформаційних технологій» на посаду адміністратора, спеціаліста 1 категорії на 0,5 посадового окладу з випробувальним терміном. У зв'язку з тим, що позивач не працював, відповідач сама утримувала неповнолітнього сина, тому звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, яку було задоволено. Також додатково повідомила, що позивач [PERSON] інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи працездатних дорослих дітей на утриманні не має. Тяжкими хронічними хворобами він не хворіє, не є інвалідом, погіршення стану здоров'я не було, має лише заборгованість перед банком за споживчим кредитом. Окрім цього, відповідач зазначає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, та 05 жовтня 2018 року подав до Шевченківського районного суду м. Львова заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON]Ю.,[INFO], яку було 09 жовтня 2018 року задоволено та стягнуто аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин позивач [PERSON] безпідставно вказує на своє скрутне матеріальне становище та як наслідок неможливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Матеріальний стан позивача не звільняє від обов'язку утримувати свого сина. І тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача про зменшення розміру аліментів. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] надала пояснення, аналогічні, які викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Малолітня дитина проживає разом із батьками. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Обов'язок утримувати дитину покладається на батьків незалежно від їх матеріального становища. Нормою ст. 192 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 07 вересня 2018 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з позивача в користь відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с.17). Позивач зазначає, що у зв'язку з проведенням перекваліфікації і зміною професійної діяльності, він має нерегулярний мінливий дохід, заборгованість перед банком на суму 8692грн., на даний час працює на 0,5 посадового окладу, розмір якого складає 5000 гривень в місяць (без відрахувань) з випробувальним терміном. На підтвердження свого матеріального становища позивач додав до позовної заяви копії виписок з рахунків про сплату заборгованості за кредитом та сплату рахунків за житлово-комунальні послуги (а. с. 4, 7-11). Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 Х11(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. До відзиву на позовну заяву відповідач долучила копії медичних виписок та копію довідки про те, що вона є інвалідом третьої групи загального захворювання пожиттєво (а. с. 75-79). З 05 лютого 2013 року вона постійно працює членом бригади ресторану в закладі ресторанного господарства (закусочній) «МакДональдз-8132» ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» у м. Львові, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-ІІ № 2266106 (а. с. 74). Відповідач у судовому засіданні також повідомила суду, що позивач неналежно виконує обов'язки по вихованню та утримання сина, здійснює постійний психологічний тиск, оскільки зловживає алкоголем і систематично вчиняє скандали. Згідно копії листа Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області № Л-47/01/43/12-17 від 22.09.2017 року вбачається, що позивач [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності (а. с. 81-82). Згідно копії довідки ЛКП «Міський центр інформаційних технологій» від 20.09.2018 року позивач [PERSON] працює на посаді адміністратора, спеціаліста 1 категорії та його дохід склав за період з 10.07.2018 року по 31.08.2018 року 10747,96грн. Згідно копії довідки ЛКП «Міський центр інформаційних технологій» від 23.10.2018 року позивач [PERSON] працює у Львівській міській раді Львівському комунальному підприємстві «Міський центр інформаційних технологій» з 10.07.2018 року. Станом на 23.10.2018 року він займає посаду адміністратора, спеціаліста 1 категорії сектору операційних питань з посадовим окладом 10848,65грн. на місяць згідно штатного розпису, на умовах неповного робочого часу (а. с.97). У судовому засіданні за участю позивача, відповідача та її представника встановлено, що у позивача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи працездатних дорослих дітей на утриманні не має. Тяжкими хронічними хворобами не хворіє, не є інвалідом. За таких обставин позивач [PERSON] безпідставно вказує на своє скрутне матеріальне становище, та як наслідок, неможливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі, визначеному судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Львова від 07 вересня 2018 року, погіршення матеріального становища не доведено, тому суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed