Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

27 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 01 червня 2007 року померла мати позивача, [PERSON], у м.Татарбунари Одеської області у віці 73 років у м.Татарбунари Одеської області. Після смерті матері залишився житловий будинок з будівлями і спорудами по вул.Чорноморська, №5а у м.Татарбунари Одеської області. Право на спадок позивач має як спадкоємець в порядку першої черги за законом, як син спадкодавиці, який постійно проживав з останньою на час відкриття спадщини. [PERSON] звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадкового житлового будинку з будівлями і спорудами, але отримав відмову з причини відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок. У звязку з вищевикладеним позивач звертається до суду з даною позовною заявою. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву про слухання справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити (а.с.31). Представник Татарбунарської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, згідно надісланої до суду заяви (а.с.33) позовні вимоги визнав, просив справу слухати без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спадкодавець [PERSON] померла 01 червня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №428977, виданим 03.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.8). [PERSON], [INFO], була прописана у спадковому будинку згідно копії витягу з домової книги (а.с.а.с.19-21). У тому ж будинку згідно домової книги на день розгляду справи прописаний і позивач по справі, [PERSON], [INFO], який згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЛ №226123 від 06.04.1955 року (а.с.6) є сином [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). Згідно ст.1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, що випливає зі змісту ст.1261 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини . Судом вставлено, що спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON], особу якого встановлено згідно паспорту [PERSON] Федерації №18 03 143816 від 03.07.2002 року (а.с.23), закордонного паспорту 51№6155292, виданого 30.09.2015 р. Г/К Росії, Одеса (а.с.3). Тимчасова посвідка на проживання серії ОД №0008, видана 24.04.2007 року ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області, свідчить про те, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин [PERSON] Федерації, в 2006 році прибув в Україну з [PERSON] Федерації, і зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.5). Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року встановлено факт постійного проживання [PERSON], [INFO] /[NUMBER] 03 143816, реєстраційний номер облікової картки платника податків 20174221293/, як спадкоємця першої черги за законом, разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме 01 червня 2007 року (а.с.а.с.17-18). Інших спадкоємців, які мають право на спадкування після смерті [PERSON] судом не встановлено. Позивач зазначив, що правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння відсутні, проте надав до суду копії документів, підтверджуючих право спадкодавиці на домоволодіння, а саме: Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації від 20 травня 2003 року (а.с.а.с.29-29 «зворот»), з якого вбачається, що замовником технічної комісії є [PERSON]; Розпорядження про затвердження актів державної технічної комісії з прийняття в експлуатацію обєктів соціальної сфери від 26 червня 2003 року №240/А-2003 (а.с.10), з якої випливає, що затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію одноквартирного житлового будинку гр.[PERSON], загальною площею 73,3 кв.м. по вул.Чорноморська, №5а в м.Татарбунари. Таким чином, позивач надав докази того, що у встановленому законом порядку спадковий будинок був побудований спадкодавицею та 20.05.2003 року прийнятий в експлуатацію згідно діючого на той час законодавства державною технічною комісією, але [PERSON] за життя не зареєстровала його в установленому законом порядку та не виготовила відповідне свідоцтво на право власності. На підтвердження технічних характеристик домоволодіння позивач надав виготовлену технічну документацію на спірне домоволодіння (а.с.11-14). Як вбачається з довідки №161 від 05.08.2015 року, виданої ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» (а.с.15), вартість житлового будинку №5а по вул.Чорноморська м.Татарбунари Одеської області з будівлями та спорудами складає 185 216 грн. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст.ст. 25, 328 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визнання належності цього майна попередньому власнику та його спадкоємцям вирішується судом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" надає визначення термінів, які вживаються у цьому законі. Зокрема, в цій статті визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Право власності на спірний спадковий будинок було набуто після закінчення його будівництва відповідно до вимог діючого на той час законодавства. Враховуючи, що будівництво житлового будинку, який є об'єктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства (тобто будинок не є самовільним будівництвом), і що на момент смерті спадкодавця цей будинок був повністю збудований і прийнятий в експлуатацію, проте спадкоємець не може оформити належне йому право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що реєстрація права власності на будинок відсутня, слід дійти висновку, що спірний житловий будинок є об'єктом права власності, а тому наявні правові підстави для визнання за спадкоємцем права власності на цей будинок у порядку спадкування. Відтак, суд приходить до переконання про можливість задоволення вимог позивача про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Чорноморська, 5а в м.Татарбунари Одеської області. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved