Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON], що діє як представник за довіреністю в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби, про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті [PERSON], яка померла 11 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане виконавчим комітетом Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний запис про смерть за №3 від 14.01.2015 року залишилося спадкове майно - житловий будинок №22 (стара адреса №20), що розташований по вул. Шевченка в с. Ділове, Рахівського району Закарпатської області. Вартість житлового будинку на даний час становить 26191 гривню. Спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], надали заяву про відмову від спадщини до компетентних органів, де просять щоб вона, [PERSON] дане майно успадкувала та оформила на нього право власності в цілій частині. Таким чином, вона [PERSON], будучи донькою нині померлої [PERSON], являється єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після її смерті. У листопаді 2015 року вона з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого нотаріусом було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих докуметнів на спадковий будинок, про що видано відповідну постанову. На підставі наведеного просив визнати за [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], мешканкою с. Ділове, вул. Шевченка, №22, Рахівського району Закарпатської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], а саме, житловий будинок №22, по вул. Шевченка, в с.Ділове, Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 47,94 кв.м. та житловою площею 20,31 кв.м. в цілій частині з надвірними спорудами. Позивачка, [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, однак останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби, в судове засідання не з'явився, однак завідувач сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Рахівського РУЮ, [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.\~ У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 01 лютого 1989 року померла громадянка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №196565 від 01 жовтня 2015 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №22 по вул. Шевченка в с. Ділове, Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина на за померлою [PERSON] відкрилася 01 жовтня 2015 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом являються її дочка, позивачка по справі - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження позивачки серії 1-ФМ №158025 від 19.01.2010 року. Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], являються: [PERSON] та [PERSON], однак останні відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON]. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування за законом згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1968 році. З довідки №3302 виданої 24.11.2015 року виконавчим комітетом Діловецької сільської ради, встановлено, що за померлою громадянкою [PERSON], згідно відомості по господарської книги, числився житловий будинок №22 по вул. Шевченка в с. Ділове, Рахівського району Закарпатської області За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті своєї матері, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, що стверджується довідкою №3162 виданою 03.11.2015 року виконкомом Діловецької сільської ради. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Outcome: approved