Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник, [PERSON] ) звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] , який народився [INFO] у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна, є її дідом. Однак, зважаючи на те, що свідоцтво про народження останнього не збереглося, а також те, що актовий запис про народження [PERSON] не виявлений, заявник звернулася до суду з даною заявою, оскільки встановлення даного факту необхідно останній для отримання дозволу на імміграцію. В судове засідання представник заявника не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що заявник по справі [PERSON] народилася [INFO] в с. Чур`яково Углічського району Ярославської області - Російська Федерація. Батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/. Згідно свідоцтва про народження її матері - [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 11-12/. Згідно копії повторного свідоцтва про народження від 31.10.1996 року [PERSON] , [INFO] народився в м. Кривий Ріг /а.с.20/. [INFO] [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 18/. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. За змістом п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; квота імміграції - це гранична кількість іноземців та осіб без громадянства, яким передбачено надати дозвіл на імміграцію протягом календарного року. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. У відповідності до п. 11 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про імміграцію» додаються для надання дозволу на імміграцію для осіб, зазначених у пункті 3 частини третьої статті 4 цього Закону, - документи, що підтверджують право особи на набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України "Про громадянство України". Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що вищевказані документи, які є підставою для надання дозволу на імміграцію поза квотою імміграції мають свідчити про те, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або яка сама чи хоча б один з її батьків дід чи баба, рідні (повнорідні чи неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР). Згідно відповідей наданих Державним архівом Дніпропетровської області та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації на запит заявника, вбачається, що актові записи про народження діда заявника - [PERSON] не збереглися /а.с. 13-15/. На сьогоднішній день іншим способом ніж встановлення факту народження [PERSON] , окрім як на підставі рішення суду не можливо, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою. З вищевикладеного вбачається, що встановлення факту народження діда заявника - [PERSON] на території України в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області має важливе юридичне значення для заявника, оскільки в майбутньому дозволятиме реалізувати власні правомочності в частині подання повного комплекту необхідних документів до уповноважених державних органів з метою реалізації власного права на отримання дозволу на імміграцію, посвідки на постійне місце проживання на території України та/або й громадянства України, за необхідності. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, викладені у ній обставини підтверджуються відповідними доказами, а відтак підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved