Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

25.09.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування та визнання права власності в порядку спадкування. Стислий виклад позиції позивача та її представника Позивач є спадкоємцем за законом\~першої черги після померлого батька [PERSON] на усе майно включаючи земельну ділянку площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , інших спадкоємців немає. При зверненні позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю у нотаріуса правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та рекомендовано звернутись з заявою про видачу дублікату державного акту. В той час, як позивач намагалась отримати дублікат державного акту, їй стало відомо, що невідома позивачу особа [PERSON] звернувся до суду з позовом до батька позивача [PERSON] про стягнення грошових коштів, в подальшому до суду надійшла укладена мирова угода, додатками до якої були договір купівлі-продажу та державний акт з додатками. Ухвалою суду від 30.03.2017 року було затверджено мирову угоду, за умовами якої батько позивача [PERSON] в рахунок погашення боргу перед [PERSON] за договором позики від 02.04.2015 року передав земельну ділянку площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 28.04.2017 року [PERSON] зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку, номер запису 20122298, реєстраційний номер 1232514951103, в подальшому [PERSON] 28.04.2017 року уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу вказаної спірної земельної ділянки, а 20.03.2018 року [PERSON] спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу відчужила [PERSON] .. Ухвалою суду від 29.05.2018 року ухвала суду від 30.03.2017 року про затвердження мирової угоди скасована. Оскільки позивач [PERSON] не приймала рішень, не надавала дозвіл на відчудження, передачу у користування спірної земельної ділянки, майно вибуло з володіння власника не з його волі, таким чином, позивач вважає, що має право на витребування земельної ділянки з незаконного володіння відповідача. На теперішній час земельна ділянка з кадастровим номером 5110300000:02:026:0057 перенесена до архівного шару програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки [PERSON] .. В результаті поділу було утворено земельні ділянки з кадастровими номерами: 5110300000:02:026:0747 та 5110300000:02:026:0748. 22.05.2020 року земельні ділянки з кадастровими номерами: 5110300000:02:026:0747, 5110300000:02:026:0748 відчуджені на користь [PERSON] та [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Про поділ спірної земельної ділянки, утворення нових та відчуження на користь [PERSON] , [PERSON] позивач дізналась після надходження до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяви від [PERSON] про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2019 року.\~На підставі вказаного, позивач просить суд: усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками із кадастровим номером 5110300000:02:026:0747 по [ADDRESS] , кадастровим номером - 5110300000:02:026:0748 по [ADDRESS] \~шляхом витребування\~у [PERSON] , [PERSON] ; повернути земельні ділянки [PERSON] шляхом скасування рішення 52348927 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер \~ від 22.05.2020, запису про право власності 36598204, рішення 52348845 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер \~ від 22.05.2020, запису про право власності 36598127; визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки із кадастровим номером 5110300000:02:026:0747 по [ADDRESS] , кадастровим номером - 5110300000:02:026:0748 по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1\~825,40 грн. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2018 року заява позивача [PERSON] про забезпечення\~позову задоволена та накладено арешт у вигляді заборони відчуження земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:02:026:0057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1232514951103. 22.10.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] , [PERSON] , Затоківська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування, повернення земельної ділянки шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та стягнення судових витрат - задоволено частково. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40206049 від 20.03.2018 року, запис про право власності 25325706 на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 5110300000:02:026:0057. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 904789, виданий 07.02.2006 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.11.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований в реєстрі за № 4260, акт зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.506.00048, кадастровий номер 5110300000:02:026:0057. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто сплачений судовий збір у розмірі 1057,00 грн.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2019 року заява представника [PERSON] - адвоката Бондаренко Г.Є. про скасування заходів забезпечення позову задоволена. Заходи забезпечення позову вжиті по цивільній справі №495/9088/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] , [PERSON] , Затоківська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування, повернення земельної ділянки шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та стягнення судових витрат, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2018 року шляхом накладення арешту у вигляді заборони відчуження земельної ділянки площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:02:026:0057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1232514951103 - скасовані. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2020 року заява\~ [PERSON] про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2019 року по цивільній справі №495/9088/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Затоківська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування, прийнята до свого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2020 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2019 року по цивільній справі №495/9088/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Затоківська селищна рада про усунення перешкоду користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування - задоволена. Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.10.2020 року по цивільній справі №495/9088/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Затоківська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування, призначено цивільну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом всіх учасників справи в підготовче засідання на 23.06.2020 року скасовано та справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2020 року заява позивача [PERSON] про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів задоволена, [PERSON] , [PERSON] залучені до участі у справі в якості співвідповідачів в межах розгляду цивільної справи №495/9088/18 за позовом [PERSON] [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Затоківська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування та визнання права власності. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2020 року заява позивача [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі №495/9088/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Затоківська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування\~та визнання права власності задоволена часткова, заборонено відчуджувати нерухоме майно, а саме: земельні ділянки із кадастровим номером - 5110300000:02:026:0747 по [ADDRESS] та земельної ділянки із кадастровим номером 5110300000:02:026:0748 по [ADDRESS] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2021 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, була повідомлена. 13.09.2021 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань від неї до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань від них до суду не надходило. Представник Затоківської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Оскільки відповідачі у судове засідання не з`явились без поважних причин та не повідомили про причин неявки, суд відповідно до п.1 ч.3\~ст.223 ЦПК України\~розглядає справу за відсутності відповідачів. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,2 та 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, докази, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.07.2013 року. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.03.1972 року та довідкою відділу реєстрації актів громадянського стану №48/05-13 від 20.05.2002 року, згідно якого позивач [PERSON] взяла шлюб, змінила прізвище, свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 21.02.2018 року. Після смерті батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з земельної ділянки площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №904789 від 07.02.2006 року. На підставі заяви позивача [PERSON] від 20.09.2013 року, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. заведена спадкова справа №34/2013 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , але у зв`язку з втратою Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №904789 від 07.02.2006 року, приватний нотаріус видати позивачу свідоцтво про право на спадщину не змогла та рекомендувала звернутись до органу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з заявою про видачу дублікату документу. Проте позивачу [PERSON] стало відомо, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала цивільна справа №495/1136/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2017 року справа №495/1136/17 була затверджена мирова угода, за умовами якої батько позивача [PERSON] , в рахунок погашення боргу перед [PERSON] , за договором позики від 02.04.2015 року, передав останньому земельну ділянку площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:02:026:0057. 28.04.2017 року [PERSON] зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку, номер запису про право власності 20122298, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1232514951103. В подальшому [PERSON] 28.04.2017 року уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу вказаної спірної земельної ділянки, а 20.03.2018 року за договором купівлі-продажу [PERSON] земельну ділянку за договором купівлі-продажу відчужила [PERSON] .. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2018 року заява [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставина задоволена, ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2017 року була скасована. Скасовуючи ухвалу суду по справі №495/1136/17 від 30.03.2017 року суд виходив з того, що вимоги [PERSON] є безпідставними, оскільки згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 15.07.2013 року, актовий запис №457, [PERSON] помер [INFO] у віці 64 років. 20.09.2013 року приватний нотаріус Тітова Т.С. відкрила спадкову справу до майна померлого [PERSON] за заявою його доньки [PERSON] , яка відповідно є спадкоємцем майна померлого, однак, через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:02:026:0057, нотаріус не змогла видати свідоцтво про право на спадщину. Тобто, спірна земельна ділянка [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:02:026:0057, яка належала на праві власності померлому [PERSON] , була відчужена особою, яка не мала права на її відчуження та за поза волею власника, який на момент такого відчуження вже помер. Зі змісту Відповіді з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 01.06.2020 року за №236/124-20 вбачається, що інформація про земельну ділянку з кадастровим номером 5110300000:02:026:0057 була перенесена до архівного шару програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки [PERSON] .. В результаті поділу було утворено земельні ділянки з кадастровими номерами: 5110300000:02:026:0747 та 5110300000:02:026:0748. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-5114463412020 від 02.06.2020 року, земельна ділянка із кадастровим номером 5110300000:02:026:0747 зареєстрована за [PERSON] , площею 0,0426 розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 210478842, від 28.05.2020 року, право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 5110300000:02:026:0747 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 510, виданий 22.05.2020, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, Одеської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 52348927 від 22.05.2020 року, приватний нотаріус Чухрай Т.Ю., Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеської області, номер запису про право власності 36598204. Земельна ділянка [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:02:026:0747, яка утворилась після поділу земельної ділянки із кадастровим номером 5110300000:02:026:0057, була відчужена особою, яка не мала права на її відчуження [PERSON] та за поза волею спадкоємиці [PERSON] .. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-5114582742020 від 18.06.2020 року, земельна ділянка із кадастровим номером 5110300000:02:026:0748 зареєстрована за [PERSON] , площею 0,0174 розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 210477893, від 28.05.2020, право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 5110300000:02:026:0748 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 509, виданий 22.05.2020 року, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, Одеської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 52348845 від 22.05.2020 року, приватний нотаріус Чухрай Т.Ю., Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеської області, номер запису про право власності 36598127. Земельна ділянка [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:02:026:0748, яка утворилась після поділу земельної ділянки із кадастровим номером 5110300000:02:026:0057, була відчужена особою, яка не мала права на її відчуження [PERSON] та за поза волею спадкоємиці [PERSON] .. Суд критично ставиться до тверджень [PERSON] про те, що [PERSON] не є власником спірної земельної ділянки із кадастровим номером 5110300000:02:026:0057, речові права ні за ким не зареєстровані з мотивів того, що земельна ділянку з кадастровим номером 5110300000:02:026:0057 була перенесена до архівного шару програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за зверненням [PERSON] .. В результаті поділу було утворено земельні ділянки з кадастровими номерами: 5110300000:02:026:0747, 5110300000:02:026:0748, які були в подальшому відчуженні 22.05.2020 року на користь [PERSON] , [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Позивач [PERSON] просить усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками шляхом їх витребування посилаючись на ст. 388 ЦК України з підстав, що вона не приймала рішень, не надавала дозвіл на відчудження, передачу у користування спірної земельної ділянки, майно вибуло з володіння власника не з його волі. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частинами 2, 3 ст.386\~ЦК\~України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 387\~ЦК\~України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Застосовуючи положення статті 387\~ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Відповідно до статті 387\~ЦК України та ч.3\~ст.12\~ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Право власності на майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Отже, право на звернення до суду з вимогою про витребування майна від набувача має власник цього майна. Згідно зі статтею 330 ЦК України\~якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Тлумачення\~статті 330 ЦК України\~свідчить, що виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до\~статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача. Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388\~ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Власник, з дотриманням вимог статті 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Оскільки спірна земельна ділянка вибула з власності померлого [PERSON] на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2017 року по справі №495/1136/17 про затвердження мирової угоди, яка в подальшому була скасована ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2018 року, за відсутності волі [PERSON] на таке вибуття. Враховуючи належність спірної земельної ділянки [PERSON] з моменту відкриття спадщини після смерті батька, за відсутності волі позивача на її вибуття. Установлення цього факту є достатнім для того, щоб у позивача виникли правові підстави для витребування спірної земельної ділянки, її окремих частин в порядку поділу, на підставі статті 388 ЦК України. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року). Отже, суд вважає, що витребування нерухомого майна у відповідачів [PERSON] , [PERSON] не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право мирного володіння майном. Згідно\~ст.126 ЗК України\~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~. Приписами\~ст.182 ЦК України\~передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Відповідно до вимог\~ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. За вимогами ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, виходячи з положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", а також зважаючи на обставини, встановлені судом під час розгляду даної справи, вимога позивача про повернення земельних ділянок шляхом скасування державної реєстрацію об`єкту нерухомого майна земельної ділянки площею 0,0426\~га.,\~яка розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~кадастровий номер\~5110300000:02:026:0747 за [PERSON] , про скасування державної реєстрацію об`єкту нерухомого майна земельної ділянки площею 0,0174\~га.,\~яка розташована\~за адресою: [ADDRESS] , \~кадастровий номер 5110300000:02:026:0748\~за [PERSON] підлягає задоволенню. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.07.2013 року. Позивач [PERSON] доводиться донькою померлому [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.03.1972 року, довідкою відділу реєстрації актів громадянського стану №48/05-13 від 20.05.2002 року, згідно якого позивач [PERSON] взяла шлюб, змінила прізвище, повторно змінила прізвище згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 21.02.2018 року. За життя батько позивача [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що підтверджується держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №904789, виданий 07.02.2006 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.11.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С., зареєстрований в реєстрі за №4260, акт зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.06.506.00048, кадастровий номер 5110300000:02:026:0057. На підставі заяви позивача [PERSON] від 20.09.2013 року, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. заведена спадкова справа №34/2013 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітової Т.С. свідоцтво про право на спадщину, у вигляді земельної ділянки площею 0,0600 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] не видано в зв`язку з відсутністю (втратою) належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до відповідних органів з заявою про видачу дублікату державного акту. Згідно інформації наданої Головним управління Держгеокадастру в Одеській області від 01.06.2020 року за №236/124-20, земельна ділянка з кадастровим номером 5110300000:02:026:0057 була перенесена до архівного шару програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за зверненням [PERSON] . В результаті поділу було утворено земельні ділянки з кадастровими номерами: 5110300000:02:026:0747, 5110300000:02:026:0748. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 210478842 від 28.05.2020 року, право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 5110300000:02:026:0747 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 510, виданий 22.05.2020, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, Одеської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 52348927 від 22.05.2020 року, приватний нотаріус Чухрай Т.Ю., Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеської області, номер запису про право власності 36598204. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 210477893 від 28.05.2020 року, право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 5110300000:02:026:0748 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 509, виданий 22.05.2020 року, видавник: Чухрай Т.Ю., приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, Одеської області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 52348845 від 22.05.2020 року, приватний нотаріус Чухрай Т.Ю., Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеської області, номер запису про право власності 36598127. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №8 від 30.05.2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст.1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Висновки за результатами розгляду справи Суд оцінивши наявні у справі докази за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивачки про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягають задоволенню, оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлого батька [PERSON] , від спадщини не відмовлялась, спору щодо спадкового майна немає, але в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину та тому має право на судовий захист. Також, в порядку ст.141 ЦПК України суд присуджує до стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1825,40 грн., які сплачено позивачкою за подання позову до суду.

Outcome: approved