Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

3 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба в справах дітей Радехівської Райдержадміністрації в особі Радехівської районної державної адміністрації про визначення порядку виховання та побачення з дітьми. В позовній заяві зазначає, що згідно рішення суду Радехівського районного суду від 24.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Як до розлучення, так і після розлучення, за його згоди у зв'язку з наполяганнями відповідача, було вирішено, що діти залишаються проживати разом з відповідачем, які були зареєстровані за адресою проживання відповідача. Незважаючи на те, що позивач йде на зустріч відповідачу, оскільки з його сторони було надано дозвіл на реєстрацію дітей у відповідача, в свою чергу вона чинить позивачу перешкоди у вихованні та побаченні з дітьми. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] і просив дати можливість бачитись з дітьми, проте на законні вимоги було відмовлено. Через такі протиправні дії позивач вимушений був звертатися з відповідною заявою в службу в справах дітей Радехівської РДА та розпорядженням №202 від 22.07.2016 року голови Радехівської РДА було визначено способи його участі у виховані його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а саме надано йому можливість спілкуватись та бачитись з дітьми кожної неділі тижня з 14 години до 20 години за його місцем проживання. Незважаючи на існуючий висновок відповідач чинить перешкоди в побаченні з дітьми, мотивуючи те тим, що дитина ще маленька і не потрібно її травмувати морально. Вважає, що створення зі сторони відповідача йому перешкод в побаченні, в спілкуванні та вихованні дітей безпідставними з наступних причин. До часу припинення проживання однією сім'єю, припинення шлюбних відносин, відповідач почала чинити йому перешкоди в спілкуванні з дітьми - не давала йому, як батькові бачитись із дітьми, створювала перешкоди у вирішенні ним питання їх виховання. З приводу порядку виховання та утримання дітей в них систематично виникали непорозуміння. Відсутність спілкування та виховання малолітніх синів не може позбавити останніх родинних зв'язків з батьком і заміни батька іншими особами. Позивач не ставить мету, щоб практично весь свій вільний час діти присвячували спілкуванню з ним, не переслідує мети позбавляти матір його дітей можливості приймати участь у спілкуванні та вихованні дитини. Постійно переживає за те, що сини виховувалися не виключно під жіночим керівництвом, яке проявляється виключно зі сторони їх мами, але й під його керівництвом, як батька. Для своїх дітей він в змозі створити належні умови для проживання, виховання, харчування, відпочинку та догляду. Станом на сьогоднішній день позивач не позбавлений батьківських прав, не перебуває на обліку в лікаря нарколога чи психіатра, що підтверджується відповідними довідками . Не будучи згідним з незаконними діями відповідача, в свою чергу вимушений звертатися за захистом свого порушеного права в суд. Умови його життя та ставлення до дітей було враховано Опікунською радою. Крім цього, стан на сьогоднішній день, в передбачений законом порядком, позивач не визнаний недієздатним або обмежено дієздатним. Вище вказані факти вказують, що позивач взмозі здійснювати не тільки виховання і утримання дітей, але й в змозі забезпечити належні умови для проживання, а відповідач чинить йому перешкоди в побаченнях із його дітьми, що можуть підтвердити й сусіди. Просив постановити рішення, яким зобов'язати відповідача [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] не чинити йому перешкоди в спілкування та побаченні із синами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; визначити йому наступні способи у спілкуванні, побаченні та вихованні з дітьми, зокрема: призначити систематичні побачення, відвідування та виховання дітей [PERSON] [INFO] чотири рази на тиждень кожного понеділка та середи з 15. 30 години до 19. 00 години та кожної суботи та неділі з 14 години до 19.30 години; призначити відвідування та виховання дітей [PERSON] та [PERSON], враховуючи положення етапі 73 Кодексу законів про працю України, що робота не проводиться 10 днів на рік (святкові дні і дні релігійних свят - 1 січня Новий рік. 7 січня - Різдво Христове. 8 березня - Міжнародний жіночий день. 1 - 2 травня День міжнародної солідарності трудящих, Великдень. 9 травня - День Перемоги., Трійця. 28 червня - День Конституції України, 24 серпня - День незалежності Українці перші п'ять святкових днів і днів релігійних свят сини перебувають з батьком а друга половина святкових днів і днів релігійних свят син перебуває з матір'ю. У разі перебування відповідачки за межами її місця проживання та реєстрації, сини перебувають святкові дні і дні релігійних свят діти перебувають з батьком; визначити відвідування та виховання дітей на час літнього період) відпусток (червень, липень, серпень) синів в першій половині літа (цілий червень із 1 по 15 липня) батько забезпечує відпочинок та дозвілля, а другу полонину літа (з 16 по 31 липня і цілий серпень) мати забезпечує відпочинок та дозвілля синів. Кожна із сторін зазделегіть за І5 днів до часу настання її періоду, зобов'язана в письмовому вигляді повідомити другу сторону про намір здійснити на літній період відпочинок синів в період літа сторони в праві за взаємною згодою встановити порядок відвідування та виховання дітей; визначити відвідування та виховання [PERSON] в день його день народження [INFO], та [PERSON] [INFO] щорічно батько забезпечує святкування дня народження дітей першу половину дня з 9.00 години по 15.00 години, в свою чергу - мати забезпечує святкування дня народження сина в другій половині дня з 15.00 години до 21.00 години. За взаємною згодою і погодженням, батьки можуть змінити час забезпечення святкування дітей. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, як вони зазначені у позовній заяві, просив позовні вимоги в повному обсязі задовольнити та визначити місце побачення із дітьми за місцем його проживання за адресою [ADDRESS], оскільки його дружина забороняє йому ходити до колишньої дружини. Звертав увагу суду, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, викликає поліцію. Відповідач проти позовних вимог заперечила, просила суд визначити місце побачення та спілкування із синами за її місцем проживання, як визначено у висновку органу опіки і піклування Радехівської районної адміністрації в неділю з 14 до 18 години, оскільки діти ходять до школи та повинні ввечері робити уроки. Звертала увагу суду, що позивач піклується лише про старшого сина. А щодо виклику працівників поліції, то вона вважає, що правомірно їх викликала, оскільки позивач вчинив скандал та діти перелякалися. Вважає, що вона не чинить перешкод позивачу у спілкування з дітьми, тому ці вимоги є безпідставними. Представник третьої особи просила суд визначити позивачу побачення та спілкування із дітьми за місцем проживання матері, як визначено у їх висновку від 5.09.2016 року, який долучено до матеріалів справи. Допитаний в судовому засіданні, з участю психолога [PERSON], малолітній [PERSON], [INFO] суду пояснив, що він навчається в Стоянівській школі у 5 класі, йому найбільше подобаються такі уроки як фізкультура, математика та інформатика. Уроки вдома виконує із мамою, у нього є всі умови для їх виконання. Проживає в будинку разом із мамою [PERSON], братом [PERSON], дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON]. З батьком зустрічається часто, зустрічається біля будинку. До батька за адресою його проживання не ходив. Кожен день ходить до школи, повертається після 15 години, тому хотів би бачити батька за місцем свого проживання на вихідні дні. За місцем проживання батька не бажає бачитись із ним, оскільки його дружина розлучила батька із мамою. Заслухавши пояснення позивача на підтримку позовних вимоги, заперечення відповідача, представника третьої особи та малолітнього сина, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд встановив, що 17 вересня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Стоянівській сільській раді Радехівського району Львівської області, актовий запис №12. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.7-8). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11-11 зворот). Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Розпорядженням голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №202 від 22 липня 2016 року визначено спосіб участі [PERSON], жителя с.Стоянів Радехівського району Львівської області, у вихованні його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та спілкування з ними кожної неділі тижня з 14 години до 20 години за місцем проживання батька (а.с.10). Матеріалами справи встановлено, що місце проживання батька, де визначено побачення із дітьми, є будинок, який розташований за адресою в [ADDRESS], де разом із ним проживають тесть [PERSON], теща [PERSON], дружина [PERSON], брат дружини [PERSON] та бабуся дружини [PERSON], що підтверджується довідкою характеристикою №1531 від 3.08.3016 року, виданою виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.9). Діти зареєстровані і проживають разом із матір'ю за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №1759 від 25.08.2016 року, виданою виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.23). Відповідач по справі [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.05.2008 року (а.с.25). Як вбачається із довідки Радехівської центральної районної поліклініки від 8.07.2016 року [PERSON], [INFO] лікується з приводу неврозу настирливих рухів астматичного бронхіту та перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря (а.с.21). Із довідки Стонівської амбулаторії від 11.07.2016 року видно, що батько дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], здоров'ям дітей не цікавиться; на профілактичні огляди, щеплення та у зв'язку з хворобою дітей звертається матір (а.с.22). Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Статтею визначено, що мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. У відповідності до ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За правилами ст..155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов"язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Радехівської районної державної адміністрації Радехівського району Львівської області від №02-28/1900-10 від 5.09.2016 року 3509-576 з метою захисту прав та інтересів дітей, орган опіки і піклування визначив наступний спосіб участі батька у вихованні дітей: призначити батькові систематичні побачення, відвідування та виховання дітей один раз на тиждень кожної неділі з 14.00 год. до 20.00 год., за місцем проживання дітей; призначити батькові відвідування та виховання дітей з урахуванням положень статті 73 КЗпП України (святкові дні, в які робота не проводиться) - у святкові дні і релігійні свята за місцем проживання дітей; призначити батькові відвідування та виховання дітей на час літнього періоду відпусток - в першій половині літа (червень, перша половина липня) батько забезпечує відпочинок та дозвілля синів, в другу половину літа мати забезпечує відпочинок та дозвілля синів; призначити батькові відвідування та виховання дітей в дні їх народжень щорічно, за місцем проживання дітей (а.с.30-31). Разом з тим, відповідачка заперечила проти визначених комісією з питань захисту прав дитини днів спілкування позивача з їхніми синами, просила суд визначити лише неділю з 14 до 18 години для побачення та спілкування із дітьми, оскільки діти ходять до школи та повинні ввечері робити уроки. Також вказувала, що не чинить перешкод позивачу у спілкування з дітьми, а окремі випадки, які мали місце щодо її заборони бачити синів, були пов'язані з неправомірною поведінкою позивача, через що вона переживала за дітей, а тому просила відмовити в позові в цій частині. Відтак, судом встановлено, що між сторонами відсутня згода щодо участі позивача у вихованні дітей, що в свою чергу підтверджує наявність для позивача перешкод у вільному спілкуванні з синами, які чинить йому відповідач, а тому спір між сторонами щодо участі позивача у вихованні його дитини, підлягає вирішенню судом згідно з вимогами ст.159 СК України. Частиною 1 ст.159 СК України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. У такому випадку, суд у відповідності до ч. 2 ст.159 СК України, має право визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування. Таким чином, аналіз положень ст.159 СК України дає підстави для висновку, що вимога позивача щодо зобов'язання відповідача усунути перешкоди в спілкування з дитиною є підставною, оскільки, як встановлено судом, відповідач не бажає, щоб її діти виховувалися, спілкувалися та бачилися із батьком за його місцем проживання, де він проживає із другою дружиною, тому вимоги в цій частині позивача необхідно задовольнити. У відповідності до ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частинами 1,2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, тощо. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов'язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. У відповідності до ч.2 ст.12 Конвенції про права дитини та ч. 2 ст.171 СК України думка дитина може бути заслухана судом безпосередньо чи через відповідний орган. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ст.27-1 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен забезпечити захист прав малолітніх або неповнолітніх осіб. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітніх дітей мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо їх виховання, спілкування та побачення. Посилання відповідачки на те, що спілкування з позивачем може негативно вплинути на дітей є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а лише підтверджує те, що між позивачем та відповідачем існують неприязні стосунки, які не дають підстав суду зробити висновки, що спілкування із дітьми перешкоджатиме нормальному їх вихованню. При цьому судом також враховано довідку - характеристику №№1531 від 3.08.2016 року, якою підтверджено, що позивач характеризується виключно з позитивної сторони (а.с.9). Відповідно до ч. 3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, судом встановлено порушення матір'ю дітей прав батька щодо виховання та спілкування з дітьми, які захищаються законом, створення певних перешкод в реалізації таких прав позивачем, встановлено відсутність між сторонами згоди щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні з синами, поряд з цим встановлено, що таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, а відтак права позивача підлягають захисту судом. Вирішуючи спір щодо визначення способу участі позивача у вихованні дітей, місця та часу їхнього спілкування, суд враховує ставлення позивача до виконання своїх батьківських обов'язків, який бажає спілкуватись з синами, брати участь в їх вихованні, думку самої малолітньої дитини, який бажає з батьком бачитись на вихідні дні та за місцем його проживання з матір'ю, виходячи із інтересів дітей, які в даний час навчаються у школі, вважає за необхідне встановити систематичні побачення та визначити такий спосіб участі батька [PERSON], жителя с.Стоянів Радехівського району, у вихованні своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та спілкуванні з ними: призначити батькові систематичні побачення, відвідування та виховання дітей два рази на тиждень кожної суботи та неділі, з 14.00 год. до 18 години, за місцем проживання дітей за адресою [ADDRESS]; призначити батькові відвідування та виховання дітей у святкові дні і неробочі дні щороку (1 січня Новий Рік, 7 сiчня - Рiздво Христове, 8 березня - Мiжнародний жiночий день 1 i 2 травня - День мiжнародної солiдарностi трудящих, 9 травня - День Перемоги, 28 червня - День Конституцiї України, 24 серпня - День незалежностi України) та релігійне свято Св.Миколая з 15.00 год. до 18 години, за місцем проживання дітей за адресою [ADDRESS]; призначити батькові відвідування та виховання дітей в дні народжень дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щорічно, за місцем проживання дітей [ADDRESS].

Outcome: partial