Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

11 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 10.05.2006 року, який було розірвано 05.03.2015 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає у позові, що після розлучення діти проживають на її утриманні, відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання дітей. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] в розмірі 75% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на місяць та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на місяць, починаючи з дня подання позовної заяви. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, просив суд відмовити в задоволенні позову про стягнення з нього аліментів в тому розмірі, який просить позивач, мотивуючи тим, що він, працює оператором-машиністом, надав довідку про заробітну плату, зазначив що винаймає житло. Перевіривши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 10.05.2006 року, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 05.03.2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Згідно довідки про заробітну плату № 666/11 від 16.03.2016 року, відповідач [PERSON] працює машиністом н.у. 2р., в КП «ЖКС «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ» де його заробітна плата за грудень 2015 року - лютий 2016 року склала 5 575,82 грн. (а.с. 23). Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. Відповідно до ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, оскільки позивач в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ, звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 551,20 грн. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, заслухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial