Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] за рішенням Томашпільського районного суду від 21 грудня 2005 року на утримання сина [PERSON], [INFO], з ? частини від заробітку (доходу) до 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов [PERSON] обґрунтував наступним. Згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2005 року, вирішено: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 1 листопада 2005 року до досягнення ним повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі даного рішення видано виконавчий лист № 2-161, який на даний час перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції Київської області, виконавче провадження № 45825655. На час розгляду даної справи іншої сімї у позивача не було, однак з часу призначення аліментів у позивача змінився сімейний стан, а саме, 6 травня 2014 року він уклав шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Сімаківської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. В новому шлюбі позивач має двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні- Абраменко [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на норми статті 192 СК України та п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», [PERSON] зазначає, що виплата аліментів на користь відповідачки значно впливає на матеріальний стан його нової сімї, оскільки розмір аліментів перевищує суму, яку він може витратити на себе та на утримання кожного з членів його сімї. 14 липня 2016 року в судовому засіданні відповідачка [PERSON] подала до суду заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що позивачем не надано доказів того, що діти від другого шлюбі перебувають на його утриманні, про погіршення матеріального стану. Окрім того, на даний час матеріальне становище саме відповідачки погіршилося, оскільки вона безробітня, особистого селянського господарства не має, земельною ділянкою не володіє. В судовому засіданні позивач [PERSON] змінив позовні вимоги, попросив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] за рішенням Томашпільського районного суду від 21 грудня 2005 року на утримання сина [PERSON], [INFO], з ? частини від заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пояснюючи, що позов складав його адвокат, не уточнивши новий розмір аліментів, які він бажає до стягнення. В обґрунтування змінених позовних вимог позивач пояснив, що у нього змінився сімейний стан, в звязку з чим бажає зменшити розмір аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON]. Окрім того, суду пояснив, що його дружина [PERSON] отримує на двох їхніх спільних дітей державну соціальну допомогу в розмірі, приблизно 800 гривень щомісячно. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти задоволення змінених позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у запереченні на позовну заяву, вважають вимоги позивача безпідставними та необгрунтованими. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що Томашпільським районним судом видано виконавчий лист від 21 грудня 2005 року у справі № 2-161/2005 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Суд вирішив: стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 1 листопада 2005 року і до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.5). Даний виконавчий лист перебував на виконанні Томашпільського ВДВС, а 27 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження по даному виконавчому листу державним виконавцем служби Бородянського РУЮ Київської області відкрито виконавче провадження (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров'я однієї зі сторін тощо. \~\~ Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров"я когось із них. \~\~\~\~ Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання\~\~щодо\~\~розміру\~\~аліментів,\~суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів;\~наявність в\~\~останнього\~\~інших\~\~неповнолітніх дітей,\~\~непрацездатних\~\~чоловіка,\~\~дружини,\~\~батьків,\~\~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. \~\~\~\~ Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~ Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. \~\~ Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. \~\~ З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). \~\~\~\~ Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України. \~\~ Як встановлено, що після прийняття рішення суду від 21 грудня 2005 року про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини, відбулись зміни сімейного стану позивача. Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 110099, [PERSON] 6 травня 2014 року зареєстрував шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Сімаківської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 173752, 18 червня 2012 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.8). \~Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 225577, 18 вересня 2014 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] (а.с.9). Суд вважає, що позивачем доказано про зміну його сімейного стану, однак дані обставини суд не може врахувати, як обставини, які дають підстави для зменшення розміру аліментів, враховуючи наступне. Відповідно довідок від 12 липня 2016 року № ПС000000093/89, № ПС000000092/88, [PERSON] працює в ТОВ «Пісківський завод скловиробів» з 27 травня 2013 року. на даний момент займає посаду скловар. Дохід за період з 1 січня 2016 року по 30 червня 2016 року склав 39251,53 гривні (а.с.28-29). Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] працює, маючи постійне місце роботи, де отримує заробітну плату, тобто його матеріальне становище не погіршилося, а навпаки покращилося. Крім цього, позивачем до суду не надано доказів того, що його діти від другого шлюбу-Абраменко О.Р., [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на його утриманні. Також позивач [PERSON] зазначив в судовому засіданні, що його дружина [PERSON] отримує на двох їхніх спільних дітей державну соціальну допомогу в розмірі, приблизно по 800 гривень щомісячно. Натомість, як вбачається із матеріалів, доданих до заперечення на позовну заяву, погіршився матеріальний стан відповідачки. Так, згідно довідок Липівської сільської ради №№ 656, 657 від 2 липня 2016 року, [PERSON], згідно трудової книжки, звільнена з роботи (а.с.34), по Липівській сільській раді за нею не рахується та їй не надавалися земельна ділянка та земельна частка (пай) (а.с.33), згідно довідки № 653 від 15 вересня 2015 року не є членом особистого селянського господарства (а.с.35), згідно довідки № 681 від 12 липня 2016 року проживає з батьками та сином, однак за нею по сільській раді житлового будинку не рахується (а.с.36). \~\~\~\~ Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, виходячи з встановлених обставин справи, та рівності обовязку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та відповідно до реальних матеріальних можливостей позивача [PERSON] не має підстав для зменшення розміру аліментів, а тому суд вважає, що в задоволенні змінених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментівнеобхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed