Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

22.08.2016 року позивач в особі ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.03.2011 року в розмірі 12 689, 13 грн. та судовий збір. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.03.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 19 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть. 12.09.2015 року позивачем направлена претензія кредитора до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори. 28.09.2015 року отримано відповідь Другої Красноармійської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Дух І.О., за місцем заведення спадкової справи. 17.12.2015 року було отримано відповідь приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Дух І.О., в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є [PERSON] та [PERSON]. 10.03.2016 року на адресу спадкоємців померлого - [PERSON] та [PERSON] направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, щодо погашення заборгованості, яку проігноровано. Станом на дату смерті [PERSON], тобто [INFO] року заборгованість за кредитним договором становить12 689,13 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 10 590, 00 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 2099,13 грн. На письмові вимоги позивача погасити заборгованість, відповідачі не відреагували, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача Сафір Ф.О., що діє на підставі довіреності, на судове засідання не з'явився, подав письмове клопотання, в якому ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати у відсутність представника. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання 24.01.2017 року та 17.03.2017 року не з'явилися, що вказує на повторну поспіль неявку без поважних причин, оскільки про причину неявки не повідомили, про день та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представили. Представника, який би діяв від їх імені, до суду не направили. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутністю, не надали. Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки з причини неявки відповідачів неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 10.03.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 19 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-НО №740921, копію якого долучено до матеріалів справи. 12.09.2015 року позивачем направлена претензія кредитора до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини. 28.09.2015 року отримано відповідь Другої Красноармійської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Дух І.О., за місцем заведення спадкової справи. 17.12.2015 року отримано відповідь приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Дух І.О., в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є [PERSON] та [PERSON]. 10.03.2016 року на адресу спадкоємців померлого - [PERSON] та [PERSON] направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред'явив свої вимоги, щодо погашення заборгованості, яку відповідачами проігноровано. Станом на дату смерті [PERSON], тобто [INFO] року заборгованість за кредитним договором становить12 689,13 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 10 590, 00 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 2099,13 грн. На неодноразові письмові вимоги позивача погасити заборгованість, відповідач не відреагував. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Нормами ст. 543 ЦК України, встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З вимог ч.2 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Вимогами ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Нормами ч. 1 ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Таким чином, суд вважає, що відповідачі, як спадкоємці позичальника [PERSON] не виконали зобов'язання і не сплатили на вимогу позивача своєчасно суму заборгованості спадкодавця за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з них в солідарному порядку на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду та підтверджений документально, підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, в порядку, передбаченому ч.1 ст. 88 ЦПК України На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved