Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[INFO] року померла мати тітка позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку прийняла [PERSON] шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. Проте позивач не може оформити право на спадщину на садибу, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, і завідувач Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П. Постановою від 24.11.2016 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщинк, а тому [PERSON] змушена була звернутись до суду з позовом до Шабельниківської сільської ради, на території якої знаходиться спадкове майно. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги повністю, просив суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за його та позивача відсутності. Представник відповідача Шабельниківської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву від 04.01.2017 року за вих. № 6, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до запису акта про смерть (№ 9 від [INFO] року) [PERSON]померла [INFO] року. Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2016 року по справі № 695-2650/16-ц [PERSON], що померла [INFO] року, є тіткою [PERSON]. Відповідно дост. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Шабельниківської сільської ради від 25.11.2016 року за вих. № 750, на підставі погосподарської книги № 4, особовий рахунок № [NUMBER] за [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, числиться житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]), рік побудови - 1940. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06.02.2003 року [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,37 га, що розташовані на території Шабельниківської сільської ради. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.11.2016 року Золотоніською районною державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,37 га, що розташована на території Шабельниківської сільської ради, після померлої [INFO] року її тітки [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно. Вирішуючи позовні вимоги суд бере до уваги, що "Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР", затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Оскільки сам будинок був побудований в 1940 році, а в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON] за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], хоча за життя вона і не отримала відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її... Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову про неї. Як вбачається з повідомлення завідувача Золотоніською районною державною нотаріальною конторою від 09.12.2016 року за вих. № 1257/01-16 після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року спадкова справа згідно з даними Спадкового реєстру та Алфавітних книг не заводилась. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Шабельниківської сільської ради від 26.08.2016 року за вих. № 438, на підставі погосподарської книги № 4 (2001-2005 роки), особовий рахунок № [NUMBER], [PERSON] постійно проживала у с. Нова Гребля Золотоніського району Черкаської області разом із племінницею [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживализі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановлений чинним законодавством термін відповідно до ст. 1268 ЦК України. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved