Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом\~ про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В заяві вказує, що\~ починаючи з жовтня 2002 року проживає у домоволодінні № 159, що у с.Поляни, Березнівського району, Рівненської області . Крім неї в даному будинку с проживають її діти , а саме: [PERSON], та [PERSON] За життя баби [PERSON], вона допомагала вести господарство , та підтримувала її, так як жила по сусідству. [PERSON] обіцяла подарувати їй вищевказаний житловий будинок, але для цього необхідно було привести в порядок правовстановлюючі документи на житловий будинок. Однак [PERSON] 10 квітня 1995 року померла. На даний час вона продовжує проживати у вказаному будинку з надвірними спорудами, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, розташований по вул.. Лесі Українки,159 в с. Поляни , Березнівського району Рівненської області . В судове засідання позивач не з"явилася подала до суду заяву, в якій просить \~розглянути справу без її участі, позовні вимоги \~підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився- подав заяву, в якій не заперечує в задоволенні позовних вимог та просить розглянути справу\~без участі представника Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що заява підлягає задоволенню. [PERSON] померла 10 квітня 1995 року , що стверджується актовим записом про смерть № 4 від 12.04.1995 року. В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] з 2002 року і по даний час проживає в будинку по вул. Лесі Українки,159 в с. Поляни Березнівського району Рівненської області , який належав [PERSON] , вільно та безперешкодно користується вказаним майном, що підтверджується довідками №94 від 07.02.2017, №200 від 07.03.2017 року, виданими виконкомом Полянської сільської ради Березнівського району Рівненської області. Позивач доглядає за будинком, виконує ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги. З виписки з погосподарської книги № 199 від 07.03.2017 р. вбачається, що будинок № 159 по вул. Лесі Українки в с. Поляни Березнівського району Рівненської області рахується за [PERSON] Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановленоЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей335і344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним майном, яке належло [PERSON], суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved