Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Як на підставу позову посилається на те, що після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] загальною площею 52,6 м2, які в технічному паспорті на житловий будинок позначені: житловий будинок (А-1), прибудова (а2), вхідні східці (а3), господарча будівля - літня кухня (Б), сарай (б,Д), погріб (Пг/Бг), господарча будівля (В), вбиральня (Ж,З), колонка (К), огорожа (1, 2, 3), замощення (І). . Позивачка зазначає, що спадщину прийняла своєчасно, але оформити право на спадщину не може через відсутність правовстановлюючих документів. Тому, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом. Позивачка [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Суд дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з будинковолодіння за адресою [ADDRESS] . Відповідно до заповіту [PERSON] за життя 04.07.2013 року на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає своїй дружині - [PERSON] , [INFO] - позивачці по справі. Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Гощанського районного нотаріального округу Рівненської області Савчук Н.Г., підписано [PERSON] у її присутності, його дієздатність нею перевірено. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі, серія та номер бланку - ВТЕ 693282, заповідач [PERSON] особисто поставив свій підпис про одержання нотаріально оформленого документа у згаданому реєстрі. Позивачка 14 грудня 2017 року звернулися до приватного нотаріуса Савчук Н.Г. про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Однак, нотаріусом їм в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація правовстановлюючих документів на спадкове майно. Через тривалий хворобливий стан, [PERSON] не зареєстрував своє право власності на частину вищевказаного будинок в органах БТІ. Зокрема встановлено, що з оглянутого в амбулаторній карті №30513 на ім`я [PERSON] , наявні два епікризи № 1887, № 2318), згідно яких [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Гощанської ЦРЛ: з 03.04. по 20-28.04.2011 р. з діагнозом: Сап прямої кишки. Гостра кишкова непрохідність. 03.04.2011р. переніс операцію - серединну лапаротомію, резекцію прямої кишки з виведенням плоскої сигмостоми, дренування черевної порожнини. Після отриманого лікування, зняття швів на 10 день в задовільному стані виписаний додому під нагляд онколога; з 27.04. по 16.05.2011 р., діагноз: Са прямої кишки ТІУ №хМо, клін. група III. Кахексія. Після отриманого стан хворого покращав незначно, виписаний на амбулаторне лікування під нагляд онколога. Єдиний запис в амбулаторній карті датований 30.05.2013 р. - хірург-онколог (на дому): скарги на загальну слабкість, швидку втому, порушений сон. Знаходиться на "Д" обліку в РООД. Вказано, що переніс в 2011 р. операцію, описано об`єктивний соматичний стан пацієнта, без вказівок на психічний стан. Діагноз: "Са" прямої кишки. За даними копії лікарського свідоцтва про смерть №113 від 01.09.2013р., [PERSON] помер від ракової кахексії, зумовленої раком прямої кишки. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч.2 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. За таких обставин, відповідно до вимог п. п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводилося реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та інших законодавчих актів України та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно ч.1. ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. На підставі ст. 15 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved