Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~20.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, з урахуванням поданих змін від 09.08.2017, до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживача, розірвання договору , стягнення сплачених за договором коштів та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що 30 травня 2016 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №03553, згідно якого [PERSON] придбав кутовий диван «Монтерей» з тканини «Аморе», вартість якого 14685 грн. Згідно договору гарантія на товар складає 12 місяців, після чотирьох місяців експлуатації на чохлі по всій довжині спинки та сидіння розірвалась тканина «Аморе». Тому 22.09.2016 р. позивач звернувся до відповідача з вище зазначеними недоліками, 03.10.2016 року відповідач їх усунув. 23.01.2017 повторно розірвалась тканина на чохлі спинки дивану, 06.02.2017 тканину на чохлі повторно вдповідачем було замінено. 20.03.2017 позивач був вимушений знову звернутися до відповідача, оскільки тканина на чохлах знову розлізлась та також перестала функціонувати застібка приєднання подушки до дивану. 04.04.2017 товар було повернуто із усуненням недоліків по тканині, проте застібку не було відремонтовано. 11.05.2017 року тканина на чохлах дивану знову розірвалась, у звязку із чим позивач знову звернувся до відповідача з письмовою заявою про усунення недоліки та прийняття товару на гарантійний ремонт власними силами, крім того позивач просив, щоб йому надали копії документів, які б засвідчували належну якість та безпеку товару, та проведення незалежної експертизи. На час звернення до суду позивачу було повернуто диван не відремонтовано, а також не надано документів, які він просив. В звязку із чим позивач просить розірвати договір купівлі-продажу №03553 від 30.05.2016 року, стягнути з відповідача кошти в сумі 14685 грн. (вартість дивану), крім того, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 2000 грн., яку йому було спричинено у звязку з використанням дивана неналежної якості . Ухвалою від 21.06.2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 14 серпня 2017 року відкрито провадження у даній справі, та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Ухвалою суду від 02.02.2018 задовлено клопотання позивача про проведення судово-технічної експертизи щодо якості дивана. 14.05.2018 ухвалою суду відновлено провадження у справі, у звязку із поверненням цивільної справипісля закінченням терміну зберігання поштового відправлення. Ухвалою суду від 16.08.2018 у справі повторно призначено проведення судово-технічної експертизи. 09.10.2018 ухвалою суду відновлено провадження у справі, у звязку із поверненням цивільної справи після закінчення терміну зберігання поштового відправлення. Позивач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, оскільки якість дивана відповідає встановленим чинним законодавством вимогам. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов до таких висновків. Згідно до положень до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити\~\~шляхом звернення до суду у визначеному\~ЦПК України\~порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано\~ст.124 Конституції України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. ст.12,81 ЦПК України). Згідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками справи, у тому числі і в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів. Судом встановлено, що згідно договору від 30.05.2016, [PERSON] придбав у фізичної особи підприємця [PERSON] мякий диван «Монтерей» вартістю 14685 грн., а.с. 6. На виконання договору згідно квитанції від 31.05.2017 року позивачем на розрахунковий рахунок відповідача сплачено кошти у сумі 14685 грн., а.с. 7. Зазначені вище обставини визнаються сторонами, та відповідно до\~ст. 82 ЦПК України\~не підлягають доказуванню. 20.03.2017 року [PERSON] звернувся з претензією до відповідача стосовно недоліків тканини, яки зявилися на кутовому дивані «Монтерей», а.с.8. 11.05.2017 року позивач повторно звернувся з претензією до відповідача стосовно недоліків тканини, також просив провести експертизу проданого йому товару, а.с. 9. Згідно\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1\~ст. 698 ЦК України\~за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Тобто сторонами укладено договір роздрібної купівлі-продажу. Відповідно до вимог ст.673 ЦК україни, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом . Оцінка суду. Згідно ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст.8\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, у порядку та строки, що встановленізаконодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно до ст.674 ЦК України, підтвердження відповідності товару вимогам законодавства відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 15 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Зі змісту ст.76\~ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.ст.\~77,78,79,80 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, суд відмічає, що згідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 01.08.2016 року тканина «Аморе» відповідає встановленим медичним критеріям, а.с. 44-45. Згідно до протоколу випробувань від 03.11.2017 ДП "Криворізького науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації" за результатами випробувань меблевої тканини "Поні" виробництва Польщі, відхилень не встановлено. Позивач як на підставу позову посилається на те, що проданий товар є неналежної якості. На підтвердження зазначеного надає копії претензій. Проте суд не може прийняти зазначені докази, як докази неналежної якості проданого товару, оскільки вони не є належним, допустимими та достатніми в розумінні ст.\~77,78,80\~ЦПК України. Інших доказів на підтвердження неналежної якості товару, в т.ч. висновків судової експертизи, позивачем до суду не надано. Висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи та науково-виробничого центру стандартизації позивачем не спростовано. Таким чином, суд вважає, що позивачем на надано суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів порушення його прав споживача, тому підстав для розірвання договору та стягнення збитків у розмірі вартості дивана немає. Не підлягають також задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки вони є похідними від основної вимоги про розірвання договору та стягнення збитків. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не знайшов свого обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні. На підставі\~п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України\~витрати повязані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладається на позивача. Позивач згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати слід компенсувати за рахунок Держави.

Outcome: dismissed