Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті - [PERSON], яка померла [INFO], на протязі трьох місяців з моменту вступу в законну силу рішення суду. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлені цивільним законодавством строки з поважних причин, а саме у зв'язку із тим, що на момент смерті спадкодавця позивач постійно проживала на території Російської Федерації та про смерть спадкодавиці дізналася лише у травні 2016 року. Нотаріус, яка була обізнана про існування заповіту складеного померлою на ім'я позивача, не вчинила дій щодо повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила виклик останньої, як спадкоємця за заповітом, зокрема, шляхом публічного оголошення або відповідного повідомлення. Одразу після того як позивач довідалася про відкриття спадщини після смерті [PERSON] нею була складена довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Мурманської області ЗАТО Олександрівськ, м. Сніжногорськ, відповідно до якої вона уповноважила [PERSON], [INFO] вести справу по оформленню її спадкових прав на майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось, яке було заповідано [PERSON] [PERSON], яка померла [INFO]. Через хворобу [PERSON] не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори. Ухвалою суду від 13.12.2018 року провадження у справі було відкрито, визначено загальний порядок розгляду справи. Позивач склала письмову заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснити у її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить здійснити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, заперечень немає. Третя особа у судове засідання не з'явилася, її представник на підставі ордеру [PERSON] склав письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснити у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №121 (а.с. 9). За життя, а саме 11.03.1993 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Шабівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №137, відповідно до якого, на випадок своєї смерті, заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося (а.с. 5). Згідно листа від 10.12.2018 року вих №53/01-17 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Іваницьким О.Ю. повідомлено [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом, оскільки останньою було пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 Цивільного кодексу України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви; 3) наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадщину у зв'язку з наведеною обставиною. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Верховний Суд у Постанові від 23.08.2017 року №6-1320цс17 зазначив, що правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. На момент смерті спадкодавця позивач постійно проживала на території Російської Федерації та про смерть спадкодавиці дізналася лише у травні 2016 року. Нотаріус, яка була обізнана про існування заповіту складеного померлою на ім'я позивача, не вчинила дій щодо повідомлення [PERSON] про відкриття спадщини, не здійснила виклик останньої, як спадкоємця за заповітом, зокрема, шляхом публічного оголошення або відповідного повідомлення. Одразу після того як позивач довідалася про відкриття спадщини після смерті [PERSON] нею була складена довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Мурманської області ЗАТО Олександрівськ, м. Сніжногорськ, відповідно до якої [PERSON] уповноважила [PERSON], [INFO] вести справу по оформленню її спадкових прав на майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось, яке було заповідано позивачу [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 4). В той же час [PERSON], яка була уповноважена позивачем на вчинення дій щодо оформлення спадкових прав [PERSON], отримала фізичну травму ноги, перебувала на тривалому лікуванні, зазнала хірургічного втручання, а саме перенесла операцію на нозі. Впродовж довгого часу [PERSON] не могла вільно пересуватися, згодом пройшла період реабілітації. Вказані обставини підтверджуються довідкою КЗ "Білгород-Дністровська центральна районна лікарня" №328 (а.с. 23). Проживання позивача в іншій країні, а також необізнаність останньої про смерть спадкодавця, хвороба особи, якій було довірено вчинення дій з приводу прийняття спадщини, є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які у розумінні положень статті 1272 ЦК України перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Викладені обставини свідчать про поважність пропуску [PERSON] строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та наявність підстав його поновлення. Дотримання принципу «пропорційності», який визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності між заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушеного права позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк, необхідний для прийняття спадщини, який становить три місяці з моменту вступу рішення суду в законну силу.

Outcome: approved