Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просять усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою що втратила право користування квартирою за адресою : [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.02.2005 року. На даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровано місце проживання позивача [PERSON] , а також [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . З моменту реєстрації [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживав. Як відомо він проживає за адресою: [ADDRESS] . Будь-які особисті речі відповідача у квартирі відсутні, спільним побутом позивачі з відповідачем не пов`язані. Відповідач витрати на утримання домоволодіння не несе, через що створює перешкоди у користуванні належним житлом. В зв`язку з чим вони звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Представник позивачів в судове засідання, не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 18.02.2005 року, посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. позивачі [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] . Договір зареєстрований у КП «ХМ БТІ» 05.03.2005 року, витяг № 667381 . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 06.07.2020 року зазначено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Відповідач надав суду заяву в якій визнав позовні вимоги та підтвердив факт свого не проживання за адресою: [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення Перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-92цс15, викладена в Постанові від 27.05.2015 року, вказує, що передбачений ст. 391 ЦПК України спосіб захисту усунення перешкод власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Частиною другою ст.405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 11 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. При таких обставинах, з урахуванням заяви відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved