Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

16.11.2016 року представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 23.05.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.07.2016 року у сумі 46902,02 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 5830,62 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 35261,78 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3100 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. штраф (фіксована частина), та у сумі 2209,62 грн. штраф (процентна складова). У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, разом із позовом подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення не надавала, у зв'язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 23.05.2011 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заява-анкета від 23.05.2011 року підписана [PERSON] Своїм підписом відповідач підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в банку, факт ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді, та згоду з тим, що її заява разом із вищевказаними документами становить між нею та банком договір. /а.с.10/ Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У звязку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, згідно Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.05.2011 року станом на 31.07.2016 року має заборгованість у сумі 46902,02 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 5830,62 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 35261,78 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3100 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. штраф (фіксована частина), та у сумі 2209,62 грн. штраф (процентна складова). У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1378 грн., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved