Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правової допомоги від 06.08.2020 року діє адвокат Харченко К.С, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», в якому просила суд визнати недійсними: - договір оренди землі від 11.05.2018 року (щодо земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0231), укладений між [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ»; скасувати запис №31590871 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0231 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Бабаєва Т.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області; - договір оренди землі від 11.05.2018 року (щодо земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:003:0001), укладений між [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ»; скасувати запис №31593567 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:003:0001 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Бабаєва Т.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області; а також стягнути з відповідача судові витрати у справі. На обґрунтування позову представник позивачів зазначив, що [PERSON] є власницею земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0231, площею 3,8925 га, та земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:003:0001 площею 2,253 га, що розташовані на території Тернівської сільської ради, Харківського району, Харківської області, на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №336 від 23.04.2018 року. 31.05.2018 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «РАССВЕТ» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок строком дії до 31.05.2028 року. Проте, під час реєстрації вказаних договорів оренди земельних ділянок стало відомо, що вони начебто вже перебувають в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», на підставі договорів оренди від 11.05.2018 року. Однак, позивач не підписувала жодних договорів оренди та актів приймання-передачі земельних ділянок з відповідачем та її підписи є підробленими. Дізнавшись про незаконну реєстрацію підроблених договорів оренди від 11.05.2018 року, разом з іншими власниками, які постраждали від дій відповідача, нею було подано заяву до Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, за результатом розгляду яких 16.06.2019р. було відкрито кримінальне провадження та внесені відповідні відомості до ЄРДР за номером №42019221430000182, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, досудове розслідування до цього часу триває. В рамках кримінального провадження Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса було проведено судово-почеркознавчу експертизу на предмет встановлення факту належності [PERSON] підпису виконаного на договорах оренди від 11.05.2018 р. та відповідних актах, укладених нею з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ». Згідно висновку якої за №27762 від 16.12.2019 р., підписи від імені [PERSON] на договорах оренди землі від 11.05.2018 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6325184500:03:009:0231 та 6325184500:03:003:0001, та актах приймання-передачі земельних ділянок виконані не [PERSON] , а іншою особою під впливом штучних збиваючих факторів, а саме з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Таким чином, договори оренди від 11.05.2018 року укладені і зареєстровані представниками ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» без згоди власника земельних ділянок, що є підставою для визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.08.2020 року провадження у справі було відкрите і призначено проведення підготовчого засідання. 01.09.2020 року до суду надійшла заява представника позивачів адвоката Харченка К.С. про зменшення позовних вимог, в якій він просив: - скасувати запис №31590871 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0231 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Бабаєва Т.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області; - скасувати запис №31593567 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:003:0001 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Бабаєва Т.М., внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області; - стягнути з ТОВ «Агрофірма Престиж» на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 3363,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Журавель Д.М. проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що 11.05.2018 року між Позивачем та Відповідачем були укладені Договори оренди земельних ділянок, кадастрові номери 6325184500:03:009:0231 та 6325184500:03:003:0001, які були зареєстровані державним реєстратором Радіоновим О.С. Харківської районної державної адміністрації 11.05.2018 року. Для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки реєстратору (нотаріусу) подається заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. До державного реєстратора Радіонова О.С. були надані всі належним чином оформлені документи згідно з визначеним переліком, які були перевірені реєстратором. За результатом\~перевірки поданих\~документів відповідно\~до Закону\~України "Про\~державну реєстрацію\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень держаним\~реєстратором не\~було виявлено\~недоліків документів,\~які б\~могли призвести\~відповідно до\~ст.\~23-24\~Закону до\~зупинення чи\~відмови у\~задоволенні заяви\~про реєстрацію,\~а також\~ним було\~перевірено відповідність\~реєстраційних дій\~в доступних\~для нього\~державних реєстрах\~щодо права\~власності та\~обтяжень земельної\~ділянки,\~і,\~відповідно,\~було зареєстровано\~Договори оренди\~земельних ділянок.\~Тобто,\~записи про\~державну реєстрацію\~Договорів були\~вчинені законно\~та відповідно\~до належних\~поданих документів.Представником Позивачів зазначено, що Позивачем не підписувалися Договори оренди земельних ділянок, а також не було відомо взагалі щодо їх укладення, а відомо стало лише тоді, коли Позивач реєструвала договори оренди з ТОВ "Рассвет". У силу\~припису статті\~204\~ЦК України\~правомірність правочину\~презюмується.\~Будь-яких\~об`єктивних\~даних,\~які б\~свідчили про\~те,\~що Позивачі,\~не підписували\~договори оренди\~не було\~надано.Представник\~Позивача стверджує,\~що Позивачам\~не було\~відомо про\~укладення договорів\~оренди земельних\~ділянок,\~хоча її\~підпис був\~присутній на\~цих договорах,\~а також\~були добровільно\~надані всі\~належні документи\~для їх\~державної реєстрації. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на Позивачів. Як зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц, за аналогічною справою: "Позивачу було відомо про укладення договорів оренди земельних ділянок, оскільки саме з такою метою він, ставши власником земельних ділянок у порядку спадкування та отримавши державні акти на земельні ділянки, надав копії цих державних актів, виданих на його ім`я, свої паспортні дані і свій ідентифікаційний код, без чого неможливо укласти договір оренди, і ці дані внесені в оспорювані договори оренди. Стосовно судово-почеркознавчої експертизи зазначає, що висновок не був замовлений учасниками справи, і учасниками не заявлялись клопотання щодо призначення будь-якої експертизи в даному провадженні, а отже надана копія експертизи з кримінального провадження не може слугувати належним і допустимим доказом в даній справі. Крім того, спори про оскарження рішення державного реєстратора, з огляду на наявність законного зареєстрованого речового права, повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства. За таких обставин представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. 17.11.2020 року за клопотанням представника відповідача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено державного реєстратора Відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонова О.С. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2020 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рассвет». В судовому засіданні представник позивача адвокат Харченко К.С. позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові, зазначив, що позивач жодних договорів оренди з відповідачем не укладала, що підтверджується висновком експертизи про несправжність підпису [PERSON] , а отже договори оренди є неукладеними. Обробіток землі з 31.05.2018 року здійснює АФ «РАССВЕТ», який сплачує позивачу орендну плату. Представник відповідача адвокат Чуб С.В. проти задоволення позову заперечував, зазначив, що не доведено яким чином персональні дані позивача були отримані відповідачем для укладання і реєстрації договорів оренди, жодних доказів того, що позивач не підписувала договори оренди немає. ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» з часу реєстрації договорів оренди не здійснює обробіток землі позивача і не сплачує орендну плату, але йому не відомо з яких причин, так як йому керівництво не повідомляло плани щодо агрозмін. Дійсно фактично земельні ділянки позивача [PERSON] перебувають у користуванні АФ «РАССВЕТ» з 2018 року. Представник третьої особи ТОВ «Агрофірма «Рассвет» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа державний реєстратор Відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, заслухавши пояснення представників позивачів та відповідача, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.11.2016 року за [PERSON] визнане право на земельну частку (пай), розміром 5,91 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до\~розпорядження Харківської\~районної державної\~адміністрації Харківської\~області №336\~від 23.04.2018\~року була\~затверджена технічна\~документація із\~землеустрою щодо\~встановлення (відновлення)\~меж земельних\~ділянок в\~натурі (на\~місцевості)\~ [PERSON] для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~які розташовані\~за межами\~населеного пункту\~на території\~Тернівської сільської\~ради Харківського\~району Харківської\~області та\~ухвалено виділити\~в натурі\~(на\~місцевості)\~та передати\~у власність\~ [PERSON] земельні\~ділянки із\~земель КСП\~«Рассвет»,\~які розташовані\~за межами\~населеного пункту\~на території\~Тернівської сільської\~ради Харківського\~району Харківської\~області,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~а саме:\~№411.1\~площею 3,8925га ріллі (кадастровий номер 6325184500:03:009:0231), №411.2, площею 2,2530 га ріллі (кадастровий номер 6325184500:03:003:0001), №411.3 площею 1,1289 га пасовищ (кадастровий номер 6325184500:03:009:0232). А також повідомлено [PERSON] про необхідність оформлення права власності на земельні ділянки відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» і використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03.08.2020 р. державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. 11.05.2018 року був вчинений запис №31590871 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0231 за договором оренди землі, серія та номер:б/н, виданий 11.05.2018, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Бабаєва Т.М., та запис №31593567 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:003:0001 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.05.2018, видавник :ТОВ «Агрофірма Престиж»/Бааєва Т.М. Відповідно до договорів оренди землі від 11.05.2018 року, які були укладені між Орендодавцем [PERSON] з одного боку та Орендарем ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» в особі директора [PERSON] , що діє на підставі статуту, з другого боку, Орендодавці надають, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 3,8925 га кадастровий номер 6325184500:03:009:0231 та земельну ділянку площею 2,2530 га кадастровий номер 6325184500:03:003:0001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, договори укладено на 10 років. Крім того, на обґрунтування позовних вимог позивачем також надана копія висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27762 за кримінальним провадженням №42019221430000182, який складений 26.12.2019 року. Згідно з висновком експерта підпис від імені [PERSON] у договорі оренди землі від 11.05.2018 року, щодо земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:003:0001 в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», акті приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6325184500:03:003:0001 у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», у договорі оренди землі від 11.05.2018 року, щодо земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0231 в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», акті приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6325184500:03:009:0231 у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» виконані не [PERSON] , а іншою (іншими) особою (особами) під впливом штучних збиваючих факторів (з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] ). Згідно з детальною інформацією про юридичну особу 23.03.2011 року була проведена державна реєстрація юридичної особи ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, На підтвердження позовних вимог позивачем також надано копії договорів оренди землі від 31.05.2018 р., які були укладені між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОФІРМА «РАССВЕТ» стосовно оренди земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8925 га, кадастровий номер 6325184500:03:009:0231, та площею 2,2530 га, кадастровий номер 6325184500:03:003:0001, які знаходиться поза межами населених пунктів на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, на строк до 31.05.2028 року. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд оцінивши докази як кожний окремо так і в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Згідно зі ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215\~ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно частини першою статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207\~ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із частиною другою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до частини першої статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627\~ЦК України і відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Згідно з частиною 2 статті 792\~ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом, яким регулюються відносини пов`язані з орендою землі, є Закону України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 14\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. У пункті 8 постанова Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215\~ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Разом з цим, у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення». За змістом статей 15 і 16\~ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Позивач зазначає, що договори оренди землі з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» 11.05.2018 р. вона не підписувала, а отже\~істотних умов\~цих договорів\~не погоджувала,відсутнє її волевиявлення на укладання цих договорів, тому вони є неукладеними. Вказані обставини підтверджуються в тому числі висновком судово-почеркознавчої експертизи №27762 у кримінальному провадженні №42019221430000182, який складений 16.12.2019 року. Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що судово-почеркознавчу експертизу проведено в кримінальному провадженні, а тому висновок експерта не може бути прийнятий до уваги як належний доказ у цьому провадженні. Суд вважає безпідставними такі твердження представника відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.\~78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Судом встановлено, що висновок за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 27762 від 16.12.2019 року стосується предмета доказування, відповідає положенням статті 102 ЦПК України і підготовлений у рамках кримінального провадження експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса Мацюк О.В., яка має вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта 4 класу за спеціальністю 1.1. «Дослідження почерку і підписів» і стаж експертної роботи з 2013 року, порушень порядку його отримання судом не встановлено. Про допустимість висновку експерта в кримінальній справі, як доказу в цивільній справі, зазначено в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у цивільній справі №461/3675/17, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не був ухвалений. В той час представником відповідача не доведено, що висновок експертизи є неналежним доказом, а саме, що він не стосується предмета доказування або одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Представник відповідача, заперечуючи проти висновку експерта, не надав доказів на його спростування, не скористався правом на заявлення клопотання про призначення відповідної експертизи у цій справі, не ставив перед судом питання про виклик у судове засідання експерта, який проводив почеркознавчу експертизу. За таких обставин суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27762 у кримінальному провадженні №42019221430000182, який складений 16.12.2019 року є належним доказом у даній справі. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач заперечує свою згоду на укладання договорів оренди належних їй земельних ділянок між нею і відповідачем 11.05.2018 року, підроблення підпису в договорах оренди земельних ділянок встановлена висновком експертизи, який не спростований відповідачем, отже суд не може вважати, що спірні договори оренди є укладеними. Представник відповідача не надав жодних доказів на спростування доводів представника позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неукладеність договорів оренди землі від 11.05.2018 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6325184500:03:009:0231 та 6325184500:03:003:0001 між [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ». Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Позивач просить суд скасувати запис №31590871 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:009:0231 та запис №31593567 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325184500:03:003:0001. При цьому представник позивача зазначає, що земельні ділянки [PERSON] не перебували і не перебувають у фактичному користуванні відповідача ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», а фактично земельні ділянки перебувають в оренді ТОВ АГРОФІРМА «РАССВЕТ», що не заперечував представник відповідача ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» в судовому засіданні, і тільки державна реєстрація права оренди спірних земельних ділянок за відповідачем порушує права позивачки на вільне розпорядження своїм майном. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Статтею 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом з тим, реєстрація неукладених між сторонами договорів оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельними ділянками, площею 3,8925 га кадастровий номер 6325184500:03:009:0231 та площею 2,2530 га кадастровий номер 6325184500:03:003:0001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області. Отже, реєстрація права оренди на вищевказані земельні ділянки за відповідачем по справі, коли договори оренди фактично не підписувалися, тобто ці правочини є неукладеними, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним і забезпечить реальне відновлення порушеного права. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням зменшених позовних вимог, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 гривень. Разом з тим, суд зазначає, що у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, сплачена сума судового збору в розмірі 1681,60 гривень відповідно п.1 ч.1 ст.7 до ЗУ «Про судовий збір» може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Питання відшкодування витрат на правову допомогу не вирішувалось, оскільки представник позивача до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про надання доказів даних судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved