Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 19.08.2017 року та до досягнення сином двадцяти трьох років чи до закінчення навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем до 05.08.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилося двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] на цей час є повнолітнім, проте продовжує навчання, отримує стипендію у розмірі 825-850 грн. і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, за її словами він працездатний та має дохід від здачі в оренду земельної ділянки. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі та повідомив, що позов визнає частково, погоджується платити аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу, заперечуючи в іншій частині позову зазначив, що земельної ділянки, яку він начебто здає в оренду, у нього не має, крім того, позивач також працює, зокрема виїхала до Польщі по робочій візі на 6 місяців та може надавати дитині матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 081953 від 01.06.1999 року (а.с.7). 05.08.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-ЖС № 048109 (а.с.8). [PERSON] є студентом 4-го курсу Запорізького коледжу радіоелектроніки ЗНТУ і навчається на денному відділенні за спеціальністю ТК 14-1. Навчання здійснюється за кошти державного бюджету, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 15.09.2017 року (а.с.9). Згідно із довідкою виконавчого комітету Більмацької селищної ради від 18.09.2017 року № 4013 до складу сімї, зареєстрованої [INFO] входить [PERSON] [INFO] та її син [PERSON] [INFO] (а.с.10). Згідно довідок виробничого підрозділу "Трудівський кар'єр" №№ 868, 867 від 05.10.2017 року, довідок Більмацького відділення управління ВД ФСС у Запорізькій області №№ 183, 182 від 05.10.2017 року відповідач отримує заробітну плату та страхові виплати з яких сплачує аліменти (а.с.23-26). Факт сплати аліментів на дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до їх повноліття також підтверджується копією рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 17.06.2008 року по справі № 2-253 і копією виконавчого листа від 20.07.2011 року (а.с.11-12) та не заперечується сторонами. Згідно із довідкою виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради від 06.10.2017 року № 1374 [PERSON] на території селищної ради не має земельної частки (паю) та приватизованих земельних ділянок, земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (а.с.22). Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], який не досяг віку двадцяти трьох років, навчається у навчальному закладі за денною формою навчання за кошти державного бюджету та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти у відповідному розмірі, зокрема через стан здоров'я та матеріальне становище або наявність інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а позивачем не обґрунтовано необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача на місяць, зокрема матеріали справи не містять інформації про стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність особливих потреб пов'язаних з навчанням дитини, інші обставини, що мають істотне значення, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років. Право на утримання аліментів невід'ємно, пов'язане з навчанням, тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів. У довідці з навчального закладу кінцевий строк навчання визначено по 30.06.2018 року, то ж саме до цієї дати повинні стягуватися аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина на час навчання, починаючи від дня пред'явлення до суду даного позову (ч. 1 ст. 191 СК України). У разі продовження повнолітнім сином навчання після 30.06.2018 року позивач не позбавлена права повторно звернутись до суду з аналогічним позовом про стягнення аліментів до визначеного строку навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 СК України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню 640 грн. судового збору, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial