Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи, просив визнати [PERSON], [PERSON] та їх двох дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. Зазначені вимоги позивача, які ним підтримані в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на те, що він проживає у власному будинку [ADDRESS]. В його будинку зареєстровані відповідачі разом із двома своїми дітьми. Відповідач [PERSON] є сином його дружини, яка померла, та відповідно є його пасинком. За місцем реєстрації відповідачі разом із своїми дітьми не проживають понад три роки. За час своєї відсутності відповідачі ні разу до нього не приїзджали, не допомагали йому ні фізично, ні матеріально по облаштуванню будинку. Будь-яких відносин з останніми він не підтримує. В зв'язку із тим, що відповідачі зареєстровані в його будинку, він не може оформити пільги, а саме: субсидію на електроенергію та балонний газ, а також не може вчиняти з будинком будь-яких правочинів, які дозволені та передбачені чинним законодавством, оскільки необхідна згода проживаючих в ньому осіб. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи; про причини неприбуття суд не повідомили, заяв до суду не подавали. За згодою позивача, зважаючи на неявку відповідачів, повідомлених належним чином, судовий розгляд проведено у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів у порядку ст.ст.169,224,225 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Лугинської райдержадміністрації в судове засідання не з"явилась, надіслала заяву про слухання справи у її відсутності; просила винести рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою Липниківською сільською радою Лугинського району від 11.09.2014 року №1630. Відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані в зазначеному будинку, що підтверджується повідомленнями Лугинського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 31.12.2014 року №№24/484, 24/485. Ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 386, 391 ЦК України право власності захищається також від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. У відповідності до ст. 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку ( квартири ), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України ", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, з викладеного слідує, що член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житловим приміщення на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, лише у випадку безперервного не проживання в даному житлі понад один рік без поважних причин. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач [PERSON], який був пасинком на час проживання позивача разом із його матір"ю, разом із своєю дружиною [PERSON] та їхніми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] фактично з 2012 року без поважних причин і по теперішній час не проживають за місцем своєї реєстрації в [ADDRESS]. Зазначене підтверджується актами від 28.08.2014 року, 11 вересня 2014 року, 5 січня 2015 року, 15 січня 2015 року, складених комісією в складі секретаря Липниківської сільської ради [PERSON], депутата Липниківської сільської ради [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON] Крім того, факт не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] разом із їхніми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], понад один рік, підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні стверджували, що відповідачі [PERSON], [PERSON] разом із їхніми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], не проживають в житловому будинку [ADDRESS] більше як три роки, не приїжджають в гості до позивача, не допомагають йому. З урахуванням викладеного, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved