Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

19 листопада 2019 року адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати інформацію, що викладена в соціальній мережі «Facebook» на сторінці відповідача у статті від [INFO] під назвою: « [INFO] », недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та зобов`язати відповідача не пізніше місяця з моменту винесення рішення по справі розмістити в соціальній мережі «Facebook» на своїй сторінці повний текст судового рішення, а також інформацію, що спростовує статтю від [INFO] під назвою: «[INFO]» в такому ж самому об`ємі та таким же самим видом та розміром шрифту і не видаляти протягом року з моменту винесення рішення. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що на офіційній інтернет-сторінці відповідача з вільним доступом в соціальній мережі «Facebook», орієнтовно протягом останніх трьох місяців відповідач постійно розміщує неправдиву інформацію, що порушує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , який на сьогоднішній день є міським головою м.Жовті Води Дніпропетровської області. Так, [INFO] на офіційній інтернет-сторінці відповідача в соціальній мережі «Facebook» була розміщена стаття під назвою (мова оригіналу): «[INFO]». В цій статті відповідач свідомо, на загал читачів, поширив інформацію, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] . Дана інформація є повністю неправдивою та взагалі не відповідає дійсності (мова оригіналу): « Друзья. Вы не замечали странную тенденцию в поведении нашего любимого шизофреника? Она заключается в том, что бы критиковать и предъялять претензии работе коммунальных предприятий. Всех кроме КП «Жовтоводськтепломережа». За все время каденции, к предприятию не было написано ни одной претензии. И причина не в идеальной работе предприятия, высоких показателях дохода либо качестве отопления. Просто директор теплосети и наш любимый мэр - сваты! Это актцвно скрывалось. Но как сказал классик: все тайное становится явным. И теперь становится явным, почему выдавались беспроцентные кредиты, списывались непонятным образом деньги со счетов и имущество. Понятно почему выражались претензии об предубежденном отношении депутатов, если решения по Теплосети не проходили комиссию. Причем не стеснялись даже сокращать депуатов, в частности которые имели свое мнение отличное от мнения родственников. Это все понятно, сват свату должен помогать». Зазначена відповідачем інформація є неправдивою та не відповідає дійсності, а враховуючи те, що [PERSON] є міським головою - розповсюдження неправдивої інформації впливає на значну кількість мешканців міста Жовті Води, створює негативний суспільний резонанс та напругу. З 01.08.2016 року по сьогоднішній день посаду директора КП «Жовтоводськтепломережа» займає гр. [PERSON] , який став керівником даного комунального підприємства після прийняття участі у конкурсі. Інформація про [PERSON] розміщена на офіційній веб-сторінці КП «Жовтоводськтепломережа». [PERSON] не має ніяких родинних відносин з [PERSON] . Крім того, в 2017 році дочка [PERSON] вийшла заміж і прізвище її чоловіка та батька чоловіка не є " [PERSON] ". Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження справу призначено до судового розгляду. 18 лютого 2020 року від представника відповідача адвоката Кузьмінської В.С. надійшов відзив, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем є адвокат [PERSON] Вказана позовна заява підписана даною особою, як позивачем, та дана особа сплатила судовий збір як позивач. На думку представника відповідача, саме адвокат [PERSON] повинен був зазначити, в даному позові, якими діями чи бездіяльністю порушено його немайнові права чи інтереси. Крім того, в позовній заяві не зазначено про будь-які обставини приниження ділової репутації чи гідності адвоката [PERSON] . Також, позивачем по справі не надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів того, що в будь-який спосіб відповідачем принижено його ділову репутацію, честь чи гідність, так само як і не було надано доказів того, що саме відповідачем по справі було створено в соціальній мережі «Фейсбук» сторінку та особисто ним розміщено будь-яку публікацію про [PERSON] . Представник відповідача зазначає, що відповідач не має жодних сторінок у соціальній мережі «Фейсбук», ним не здійснювалось опублікування жодної інформації, відтак до поширення інформації про [PERSON] відповідач відношення не має. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. 23 вересня 2019 року адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] направляв вимогу про досудову врегулювання спору в порядку п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України (а.с.10-13). [INFO] о 18 год. 27 хв. відповідачем [PERSON] на своїй персональній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Facebооk з ім`ям [PERSON] розміщено інформацію наступного змісту (мова оригіналу): «[INFO]». Друзья. Вы не замечали странную тенденцию в поведении нашего любимого шизофреника? Она заключается в том, что бы критиковать и предъялять претензии работе коммунальных предприятий. Всех, кроме КП «Жовтоводськтепломережа». За все время каденции, к предприятию не было написано ни одной претензии. И причина не в идеальной работе предприятия, высоких показателях дохода либо качестве отопления. Просто директор теплосети и наш любимый мэр - сваты! Это актцвно скрывалось. Но как сказал классик: все тайное становится явным. И теперь становится явным, почему выдавались беспроцентные кредиты, списывались непонятным образом деньги со счетов и имущество. Понятно почему выражались претензии об предубежденном отношении депутатов, если решения по Теплосети не проходили комиссию. Причем не стеснялись даже сокращать депуатов, в частности которые имели свое мнение отличное от мнения родственников. Это все понятно, сват свату должен помогать. Одно теперь не ясно. [PERSON] , у мня к Вам вопрос. Вы юрист, адвокат или где? Вы слышали о таком понятии как «конфликт интересов»? Вы знаете, что Вы не имели права принимать участие в голосовании которые касались теплосети? И что теперь все эти решения, особенно которые приняты с перевесом в один голос, могут быть отменен? Если не знали, то вы ужасный юрист. Если знали, то стратег конечно так себе. Или интерес бабла превысил здравый смысл и ваши познания в юриспруденции? Окей , воровство и покрывалово, это пол беды. Вторая ситуация нарисовалась только что. Наша любимая шизофреничка, продолжая вести разрушительную работу, уволил своего зама [PERSON] . Теперь , эти два персонажа, [PERSON] и его родственник, силой вынуждают одного из работников КП "Жовтоводськтепломережа" перейти на должность заместителя главы горсовета. Речь идёт о экс-депутате городского совета [PERSON] . Родственнички, под угрозой сокращения должности, требуют от него занять должность зама [PERSON] . Вы представляете насколько наш мэр гнилой человек, если даже [PERSON] не желает с ним работать! Так же, результатом покрывательства [PERSON] своего родственника, стал долг предприятия перед НАК Нафтогаз в размере 70 млн. грн. который как не крути, отдать придется, и это в очередной раз ляжет на плечи жителей города. Но как ни странно, эта счастливая парочка пытается замыливать глаза обществу. Все происходящее на предприятии, подаётся как улучшение экономической ситуации и успешная деятельность руководителя. Наверное, для того что вновь на крысу попытаться протянуть решение о продлении контракта.» (а.с.14-17). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2017 року, між [PERSON] та [PERSON] 09.06.2017 року укладено шлюб, зареєстрований Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.18). Також, за клопотанням позивача в судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] . Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду покази про те, що у соціальній мережі «Фейсбук» дійсно була публікація про те, що вони з [PERSON] родичі. Цю статтю він читав в соціальній мережі особисто. Однак дочка [PERSON] не його невістка. На посаду він заступив після прийняття рішення конкурсною комісією. Крім того, позивачем надано до суду флеш-носій, на якому зафіксовано факт опублікування в соціальній мережі «Фейсбук» статті від [INFO] під назвою: «[INFO]» (а.с.68). Дані, що містяться на флеш-носії були досліджені судом під час дослідження доказів у справі. У відповідності до ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір. Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно зі ст.10 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована згідно Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. За змістом статті 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Тобто, перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів. Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 19 постанови від 27 лютого 2009 року №1«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, згідно зі статтею 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4, п. 5 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року за № 1, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь /поведінки/ загальноприйнятим уявленням про добро та зло. Фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також, на спростування цієї інформації. Відповідно до п. 15, п. 21 вказаної постанови, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року зазначено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. У пункті 25 Пленум Верховного суду України зазначив, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Отже, вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Проаналізувавши матеріали справи, докази надані суду, суд вважає, що інформація, поширена відповідачем [PERSON] в соціальній мережі «Facebook» у статті від [INFO] під назвою: «[INFO]» є не правдивою та такою, що порушує немайнові права позивача, його честь, гідність та ділову репутацію. При цьому, суд вважає за необхідне зазначати, що спірна інформація не є оціночним судженням в розумінні частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», оскільки містить фактичні твердження, та не є такою, де використовуються мовні засоби, зокрема гіперболи, алегорії, сатири. Крім цього, суд вважає, що спірна інформація є такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача, оскільки останній працює на посаді міського голови міста Жовті Води, а тому її поширення завдає шкоди діловій репутації позивача. Таким чином, суд вважає, що слід зобов`язати відповідача [PERSON] розмістити на особистій сторінці відповідача [PERSON] в соціальній мережі Інтернету «Фейсбук» текст судового рішення, а також інформацію, що спростовує статтю від 30.08.2019 року в такому ж самому об`ємі та таким же самим видом та розміром шрифту і не видаляти протягом року з моменту винесення рішення. Відповідачем не надано жодних доказів достовірності інформації, яка була викладена у статті та оприлюднена у мережі інтернет на сторінці відповідача [PERSON] щодо позивача. В свою чергу, позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем, а також надані докази, які спростовують твердження відповідача про наявність родинних зв`язків між ним та гр. [PERSON] . Суду доведено, що внаслідок поширення цієї інформації було порушено особисті немайнові права позивача, оскільки в ній містяться відомості про події, та факти, які не відповідають дійсності чи перекручені. Доводи представника відповідача про те, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем є адвокат [PERSON], а не [PERSON] не приймаються судом до уваги, оскільки повноваження [PERSON] на представництво інтересів [PERSON] , в тому числі право підпису позовної заяви підтверджується договором про надання інформаційно-консультативних та юридичних послуг від 16.09.2019 року та нотаріально посвідченою довіреністю від 13.09.2019 року (а.с.19-22). Посилання представника відповідача про те, що відповідач не має жодних сторінок у соціальній мережі «Фейсбук», ним не здійснювалось опублікування жодної інформації, відтак до поширення інформації про [PERSON] відповідач відношення не має не приймаються судом до уваги, оскільки, докази, що спірна стаття була розміщена іншою особою, а не відповідачем, що його ім`я та прізвище використовує інша особа для ведення сторінки у фейсбуці - відсутні. Посилання представника відповідача на відсутність електронного підпису при поданні копії електронних доказів з текстом спірної статті також не приймаються судом до уваги, оскільки факт наявності спірної статті не оспорюється. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,4 грн.

Outcome: approved