Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить: - визнати дійсним договір №1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року, укладений між Роздільнянським міським споживчим товариством в особі Голови правління [PERSON] та позивачем; - визнати за нею право власності на магазин "Продтовари" площею 254,4 кв.м, розташований по вул. Центральна, 29 (колишня вул. Леніна) с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, придбаний на підставі договору №1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 06.11.2015 року постановою правління Роздільнянського міського споживчого товариства № 6 «Про продаж основних засобів І групи Роздільнянського міського споживчого товариства, яке відноситься до нестратегічного майна» надано дозвіл Голові правління [PERSON] здійснити продаж основних засобів (нежилого фонду) товариства, зокрема магазину «Продтовари», інвентарний № 50 площею 254,4 кв.м, розташованого в с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області. 10.11.2015 року постановою правління Роздільнянського міського споживчого товариства № 7 «Про затвердження протоколу комісії по основних засобах обєктів Роздільнянського міського споживчого товариства» затверджено стартову ціну за виставлений на аукціон обєкт вище зазначене нежиле приміщення магазин «Продтовари» у розмірі 453128 грн. 11.12.2015 року належний Роздільнянському міському споживчому товариству магазин «Продтовари» на аукціонних торгах у встановленому законодавством порядку було придбано нею за 503425 грн, про що було складено протокол аукціонних торгів з продажу майна. Придбання вказаного обєкту нерухомості на аукціонних торгах було оформлено Договором № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року, укладеним між Роздільнянським міським споживчим товариством в особі Голови правління [PERSON] та нею - [PERSON]. Пунктом 2 зазначеного Договору № 1 передбачено, що оплата вартості основних засобів (майнового комплексу) здійснюється нею до 25.02.2016 року (відповідними частинами у грудні 2015 року та лютому 2016 року). Цим же пунктом Договору № 1 встановлено, що вона набуває право власності на основні засоби (майновий комплекс) з моменту повної оплати їх вартості. Повна оплата вартості придбаного на підставі Договору № 1 магазину була здійснена нею за квитанцією до прибуткового касового ордера № 86 від 22.02.2016 року. Фактична передача придбаного за Договором № 1 магазину «Продтовари» була здійснена за «Актом приймання-передачі основних засобів від Продавця до Покупця» від 11.12.2015 року, який є додатком до Договору № 1. Таким чином, на даний час умови Договору № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року, укладеного між Роздільнянським міським споживчим товариством в особі Голови правління [PERSON] та нею виконано сторонами у повному обсязі. З метою державної реєстрації права власності на придбаний за Договором № 1 магазин «Продтовари», вона 29.10.2018 року звернулась із відповідною заявою до [PERSON] надання адміністративних послуг Роздільнянської районної державної адміністрації. Однак, рішенням державного реєстратора від 02.11.2018 року №43824413 їй було відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на зазначений магазин «Продтовари» у звязку з відсутністю нотаріального посвідчення Договору № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року. Пунктом 2 зазначеного Договору № 1 передбачено, що нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, майнового комплексу проводиться після оплати повної його вартості. Отже, вказаний Договір № 1, відповідно до вимог ст.657 ЦК України та пункту 2 Договору № 1, підлягав нотаріальному посвідченню починаючи з 22.02.2016 року. Однак, уповноважена особа Роздільнянського міського споживчого товариства, яка безпосередньо підписувала Договір № 1 без пояснення причин не зявлялась до нотаріуса, що унеможливлювало проведення нотаріального посвідчення зазначеного Договору № 1. Крім того, за наявною у відкритих джерелах інформацією, у 2018 році змінився керівник цього товариства, що остаточно унеможливлює нотаріальне посвідчення Договору № 1, підписаного попереднім керівником товариства. Отже, має місце безповоротне ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, та остаточна втрата можливості нотаріально посвідчити правочин іншою стороною. Тому просить суд, задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, справу розглядати у її відсутність та відсутність її представника. Представник відповідача [PERSON] міського споживчого товариства в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надав суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнали, не заперечували проти їх задоволення, просили справу розглядати без участі їх представника. Представник відповідача [PERSON] надання адміністративних послуг Роздільнянської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що 06.11.2015 року постановою правління Роздільнянського міського споживчого товариства № 6 «Про продаж основних засобів І групи Роздільнянського міського споживчого товариства, яке відноситься до нестратегічного майна» надано дозвіл Голові правління [PERSON] здійснити продаж основних засобів (нежилого фонду) товариства, зокрема магазину «Продтовари», інвентарний № 50, площею 254,4 кв. м, розташованого в с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області. (а.с.9) 10.11.2015 року постановою правління Роздільнянського міського споживчого товариства № 7 «Про затвердження протоколу комісії по основних засобах обєктів Роздільнянського міського споживчого товариства» затверджено стартову ціну за виставлений на аукціон обєкт - нежиле приміщення магазин «Продтовари», інвентарний № 50 розташований по вул.. Центральній (колишня вул. Леніна), 29 с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, у розмірі 453128 грн. (а.с.11) Належність вказаного магазину «Продтовари» Роздільнянському міському споживчому товариству на праві власності підтверджується Свідоцтвом про право власності від 22.12.2000 року, виданим виконкомом Єреміївської сільської ради, та витягом №37045270 від 28.12.2012 року про державну реєстрацію прав.(а.с.28,29) Згідно технічного паспорту від 20.12.2012 року, магазин «Продтовари-промтовари» по вул. Леніна, 29 (нині вул. Центральна) с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області загальною площею 254,40 кв.м, з яких 128,20 кв.м. основна площа, 126,20 кв.м. допоміжна, складається з літ. «А» - магазин, 1990 року забудови. (а.с.30) 11.12.2015 року належний Роздільнянському міському споживчому товариству магазин «Продтовари», площею 254,4 кв. м, на аукціонних торгах у встановленому законодавством порядку було придбано громадянкою [PERSON] за 503425 грн, що підтверджується Протоколом аукціонних торгів з продажу майна. (а.с.20) Придбання вказаного обєкту нерухомості на аукціонних торгах було оформлено Договором № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року, укладеним між Роздільнянським міським споживчим товариством в особі Голови правління [PERSON] та [PERSON]. (а.с.15) Пунктом 2 зазначеного Договору № 1 передбачено, що оплата вартості основних засобів (майнового комплексу) здійснюється [PERSON] до 25.02.2016 року (відповідними частинами у грудні 2015 року та лютому 2016 року). Цим же пунктом Договору № 1 встановлено, що [PERSON] набуває право власності на основні засоби (майновий комплекс) з моменту повної оплати їх вартості. Згідно з пунктом 5 Договору № 1 передача основних засобів (майнового комплексу) у власність [PERSON] здійснюється за актом приймання-передачі. Відповідно до вимог п.2 зазначеного Договору № 1 [PERSON] у встановлений договором строк було виплачено на користь Роздільнянського міського споживчого товариства кошти у сумі 503425 грн, що становить повну вартість придбаного майна, а саме магазину «Продтовари», площею 254,4 кв.м, розташованого за адресою: Одеська область Роздільнянський район с. Єреміївка, вул. Леніна, 29 (нині вул.. Центральна), та підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №929 від 07.12.2015 року, №940 від 11.12.2015 року, №987 від 29.12.2015 року, №86 від 22.02.2016 року.(а.с.24,25,26,27) Фактична передача придбаного за Договором № 1 магазину «Продтовари» була здійснена за «Актом приймання-передачі основних засобів від Продавця до Покупця» від 11.12.2015 року, який є додатком до Договору № 1.(а.с.18) Таким чином, на даний час умови Договору № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року, укладеного між Роздільнянським міським споживчим товариством в особі Голови правління [PERSON] та [PERSON] щодо оплати придбаного майна та його передачі покупцю виконано сторонами у повному обсязі. [PERSON] виготовлено технічний паспорт від 06.09.2018 року (інвентаризаційна справа № 431/09-18). Згідно технічного паспорту від 06.09.2018 року, магазин «Продтовари-промтовари» по вул. Центральна (колишня вул. Леніна), 29 с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області загальною площею 254,40 кв.м, з яких 128,20 кв.м. основна площа, 126,20 кв.м. допоміжна, складається з літ. «А» - магазин, 1990 року забудови. (а.с.34) Відповідно до звіту про оціночну (ринкову) вартість будівлі «Магазин продтоварів» по вул. Центральна (колишня вул. Леніна), 29 с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області його вартість становить 453128,00 грн. (а.с.38) З метою державної реєстрації права власності на придбаний за Договором № 1 магазин «Продтовари» [PERSON] 29.10.2018 року звернулась із відповідною заявою до [PERSON] надання адміністративних послуг Роздільнянської районної державної адміністрації. Однак, рішенням державного реєстратора від 02.11.2018 року №43824413 було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права приватної власності на вище зазначений магазин «Продтовари» у звязку з відсутністю нотаріального посвідчення Договору № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року, за яким було придбано вказаний магазин «Продтовари».(а.с.22) Пунктом 2 зазначеного Договору № 1 передбачено, що нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, майнового комплексу проводиться після оплати повної його вартості. Судом встановлено, що повна оплата вартості придбаного на підставі Договору № 1 магазину «Продтовари» була здійснена покупцем [PERSON] за квитанцією до прибуткового касового ордера № 86 від 22.02.2016 року. Отже, вказаний Договір № 1, відповідно до вимог ст.657 ЦК України та пункту 2 Договору № 1, підлягав нотаріальному посвідченню починаючи з 22.02.2016 року, однак посвідчений не був в 2016 році, а на теперішній час судом встановлено, що змінилось керівництво правління Роздільнянського міського споживчого товариства, що унеможливлює нотаріальне посвідчення даного договору. Тому позивач просить на підставі ст.220 ЦК України визнати дійсним Договір № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року, укладений між Роздільнянським міським споживчим товариством в особі Голови правління [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право власності на вказаний магазин. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 41 Конституції України встановлює, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до\~\~п. 13\~постанови пленуму Верховного Суду України\~\~№ 9 від 06 листопада 2009 року\~при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умов, щодо яких за заявою хоча б одної сторони має бути досягнуто згоди. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від\~\~\~\~6 листопада 2009 року № 9\~роз'яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ст.ст.\~210,\~640 ЦК України\~пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Однак з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Таким чином,\~положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.\~ Так відповідно до ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК України\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що пере буває в податковій заставі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Суд, дослідивши надані суду докази, встановивши зміст спірних правовідносин та норми права, якими регулюється даний спір прийшов до висновку, про задоволення позову [PERSON] виходячи з наступного. Судом встановлено, що Договір № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) був укладеним між Роздільнянським міським споживчим товариством в особі Голови правління [PERSON] та [PERSON] 11.12.2015 року, тобто після набрання чинності\~Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 року N 1878-VI, яким державна реєстрація договору купівлі-продажу нерухомого майна скасовано. З огляду на зазначене, суд вважає, що норма ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~ може застосовуватися до спірних правовідносин. Дана правова позиція викладена в Постанові ВСУ по справі №6-1288цс17 від 06.09.2017 року, в якій суд наголосив , що укладення спірного договору після\~набрання чинності Закону України «Про внесення змін до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»\~та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 року N 1878-VI, яким державна реєстрація договору купівлі-продажу нерухомого майна скасована, дає підстави для застосування ч.2 ст.220 ЦК України та можливості визнання договору купівліпродажу нерухомого майна дійсним. Водночас суд при розгляді даної справи наголосив, що однією з умов застосування\~ч. 2 ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин та одночасно звернув увагу на очевидну фіктивність укладеного правочину. Тому суд далі повинен з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Проаналізовані та надані суду докази свідчать саме про дійсність укладеного між позивачем та Роздільнянським міським споживчим товариством договору купівлі - продажу і дають суду підстави задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу майна обєкт приміщення магазину «Продтовари» площею 254,40 кв.м., розташованої по вул. Леніна, 29 (нині вул.. Центральна) с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, виходячи з наступного. Судом із матеріалів справи встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.12.2015 року виконаний обома сторонами повністю, що підтверджується наданими суду письмовими доказами, в звязку з чим [PERSON] придбала у власність приміщення магазину "Продтовари" площею 254,4 кв.м, по вул. Центральна, 29 (колишня вул. Леніна) с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області належного Роздільнянському міському споживчому товариству. Всі умови та зобовязання за договором виконані сторонами в повному обсязі. Вказаний договір відповідає волевиявленню сторін, які його вчинили, однак зміна голови правління перешкоджає здійсненню нотаріального посвідчення договору, тобто є причина, яка не залежить від волі позивача, яка перешкоджає приведенню у відповідність до законодавства правовстановлюючого документу на належне їй нерухоме майно. Отже, має місце безповоротне ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, та остаточна втрата можливості нотаріально посвідчити правочин іншою стороною. Наявність підписаного сторонами Договору № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року та Акту приймання-передачі основних засобів від продавця до покупця від 11.12.2015 року, який є додатком до Договору №1, а також здійснення покупцем [PERSON] оплати за Договором № 1 у повному обсязі на користь продавця та фактична передача покупцю придбаного майна (магазину «Продтовари»), свідчать про досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов зазначеного договору та їх взаємне виконання. Тому суд вважає за необхідне визнати дійсним Договір № 1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) від 11.12.2015 року, укладений між Роздільнянським міським споживчим товариством в особі Голови правління [PERSON] та [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно приміщення магазину під літ. «А», загальною площею 254,40 кв.м., розташованого по вул. Леніна, 29 (нині вул. Центральна) с. Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, яке зареєстроване на праві власності за Роздільнянським міським споживчим товариством. Судовий збір по справі сплачено позивачем в повному обсязі при зверненні до суду на користь держави. На підставі викладеного ст. 220, 328, ,392, 638,\~640, 657 ЦК України,\~

Outcome: approved