overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

21.10.2014 року до суду надійшла позовна заява КП "Харківські теплові мережі" до [PERSON], [PERSON]про стягнення суми заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.10.2009 р. по 31.07.2013 р. в розмірі 9019 грн. 93 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається, на те що відповідачі здійснюють оплату за послуги з теплопостачання не в повному обсязі у зв'язку з чим виникла зазначена заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, проти позову не заперечують, просять позов задовольнити частково, в межах позовної давності, справу розглядати за їхньою відсутністю. Суд, дослідив матеріали справи вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що за адресою: [ADDRESS] мешкають відповідачі по справі. Будинок обладнано централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП "Харківські теплові мережі". Позивач надав відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання, однак, відповідач надані послуги сплатила не в повному обсязі та має заборгованість за період з 01.10.2009 р. по 31.07.2013 р. в розмірі 9019 грн. 93 коп., що підтверджується довідкою про заборгованість. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) відповідно до ст. 67 ЖК України береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред'являються. Оскільки відповідачі сплачували за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але не в повному обсязі, а тому суд стягує заборгованість в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч.1 ст. 257 ЦК України, яка передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, суд задовольняє позов в межах позовної давності.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

21.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про повернення надміру виплачених коштів по тимчасовій державній допомозі на дітей одиноким матерям, мотивуючи тим, що 01.12.2008 року гр.[PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області із заявою про призначення тимчасової державної допомоги неа дітей одиноким матерям, зокрема на доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження дитини, в якому запис про батька проведено у встановленому порядку за звказівкою матері.Згідно Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" відповідачка має право на такий вид допомоги. В ході призначення даного виду допомоги 23.09.2014 року з КЗ "Первомайський центр соціально -психологічної реабілітації дітей" Миколаївської обласної ради надійшов список дітей , жителів м.Первомайська , які перебувають на повному державному утриманні в притулку для дітей. Серед дітей вказаних у списку була зазначена - [PERSON], [INFO] (донька відповідачки). В притулку [PERSON] перебувала на повному державному утриманні з 31.12.2013 року по 09.09.2014 рік., тобто відповідачка не мала права на отримання вказаного виду допомоги. Станом на жовтень 2014 року заборгованість відповідачки за період з 01.12.2013 року по 31.10.2014 року складає 3100 грн. 92 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши доводи представника позивача по справі та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Відповідно до п.33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 допомога на дітей одиноким матерям не призначається у разі перебування дитини на повному державному утриманні. Відповідно до довідки УПСН Первомайської міської ради Миколаївської області № 8555/04.2-06 від 20.10.2014 року [PERSON] станом на 14.10.2014 року має залишок переплати 2786. 40 грн. (кошти за жовтень повернені через відділення ощадбанку в сумі 314. 52 грн.). Повно і всебічно з'ясувавши обставини в даній справі,врахувавши те, що відповідачка визнала позовні вимоги, суд вважає позовні виимоги Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області є законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. З [PERSON] на користь позивача слід стягнути надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям в сумі 3100 грн. 92 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

21.10.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.01.2014 року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Жовтнева № 227 в с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області. На випадок своєї смерті він не залишив заповіту. Вона є спадкоємцем померлого за законом, однак, звернувшись до нотаріальноїї контори з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, у зв"язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок та право власності не зареєстровано. Тому, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 227 по вул. Жовтнева в с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 22.01.2014 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 184467. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований по вул. Жовтнева № 227 в с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області. Відповідно до ст. 1216, 1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем [PERSON] у чершу чергу за законом. Позивач звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв"язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок та право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано у відповідних органах. Відповідно до довідки виданої Злинською сільською радою Маловисківського району, встановлено, що спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO] з 19.02.1979 року по день смерті, даний будинок числився за ним відповідно до записів в погосподарській книзі. Відповідно до свідоцтва на забудову садиби , встановлено, що [PERSON] виділено земельну ділянку під забудову. З архівної довідки №240 від 29.12.2015 року вбачається, що право власності на житловий будинок № 227, що розташований по вул.Жовтнева с. Злинка Маловисківського району не зареєстровано. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлого за законом, відповідач не заперечує проти задоволення позову, на даний час право власності зареєструвати не можливо, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

21.11.2014 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який проживає в квартирі [ADDRESS]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.07.2014 року у сумі 2875,23 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.21-22). Як вбачається з особового рахунку, який наданий позивачем, заборгованість за період з 01.01.2007 року по 01.07.2014 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго" складає 2875,23 грн. (а.с.4-5). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідача на користь позивача за період часу з 01.01.2007 року по 01.07.2014 року у сумі 2875,23 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1,2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

21.11.2014 року ТОВ „Краматорськтеплоенерго" звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснює поставку теплової енергії та гаряче водопостачання відповідачу, який проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. Відповідач не проводив плату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.11.2012 року по 01.06.2014 року у сумі 3482,36 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача в повному обсязі, а також сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.5,12). Як вбачається з особового рахунку, який наданий позивачем, заборгованість за період з 01.11.2012 року по 01.06.2014 року перед ТОВ „Краматорськтеплоенерго" складає 3482,36 грн. (а.с.4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача повинні бути задоволені повністю й дану заборгованість варто стягнути з відповідачки на користь позивача за період часу з 01.11.2012 року по 01.06.2014 року у сумі 3482,36 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1,2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

21.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 31 липня 1997 року. Від спільного проживання сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, спільне проживання припинено, шлюб, що існує носить лише формальний характер, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але від неї поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує, наполягає на розлученні (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки в судове засідання на 11.02.2016 року - 03.02.2016 року (а.с.15), про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1997 року. Від шлюбу дітей мають двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Подружні стосунки припинені, позивач наполягає на розлученні, миритись не бажає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання". Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 551,20 грн.(а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

21.11.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 березня 2017 року у Кам"янець-Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 134. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка , в обґрунтування позову вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними не було взаєморозуміння , поваги , не могли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя. На даний час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Примирення , спроби налагодити подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним , оскільки суперечить її інтересам. Сім`я існує формально. Спору щодо місця проживання дітей немає, тому просить розірвати шлюб. Позивачка та її представник в судове засідання не з"явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі і просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, оголошенням на сайті суду . Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача на підставі наявних документів з винесенням заочного рішення. Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2017 року у Кам"янець-Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 134, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони не піклуються про побудову сімейних відносин, не дбають про спільне матеріальне забезпечення сім`ї, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, так як він існує формально, миритися з відповідачем не бажає, оскільки за час окремого проживання стали чужими людьми, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітніх дітей , що має істотне значення . Спору щодо місця проживання дітей у сторін немає. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, а позов підлягає задоволенню. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

21 березня 2013 року між Публічним Акціонерним Товариством КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту зі сплатою за користування кредитом відсотків в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідач кошти отримав. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 31.10.2014 року заборгованість відповідача за кредитом становить 15838.84 грн.. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства КБ "ПриватБанк", заборгованість по кредитному договору б\\н від 21.03.2013 року на загальну суму 15838.84 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але ним до суду подано заяву в якій він вказує, що позов підтримує повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву в якій вказує, що вона позов визнає повністю і просить справу розглядати в її відсутності. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнала повністю і не заперечує проти нього, то суд вважає за доцільне не досліджувати докази надані позивачем до позовної заяви і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved