Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються за рішенням Світловодського міськрайонного суду від 30 березня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі щомісячно. У заяві про збільшення позовних вимог від 30.08.2017 року позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свою вимогу обґрунтовує тим, що аліменти стягнуті в твердій грошовій сумі є нижчими, від мінімальної межі передбаченої законом. Крім того відповідач офіційно працевлаштований та отримує щомісячно заробітну плату. В судовому засідання позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини та докази, що їх стверджують. Відповідач та його представники в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у повному обсязі. У своїх запереченнях зазначили, що позивачем не надано доказів, які б у своїй сукупності свідчили про наявність підстав для задоволення позову, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення стану здоров'я. Доводи позивача про підняття цін та наявність витрат на лікування дитини, вважають такими, що не мають братись до уваги судом, оскільки у таких випадках законодавством визначені інші механізми захисту порушеного права. Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 30 березня 2017 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], на утримання дочки [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 30.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття дочкою тобто до 23.08.2023 року. Ухвалюючи вказане рішення суд встановив, що платник аліментів [PERSON] офіційно не був працевлаштований, проте мав доходи, про розмір яких суду не повідомив. Позивач [PERSON] перебуває на обліку, як безробітна в Світловодському МРЦЗ з 13.09.2016 року, що підтверджується довідкою ( а.с. 4). Встановлено, що малолітня дитина [PERSON], відвідує центр дитячої творчості Власівського будинку культури. Всіма матеріалами для творчості забезпечує мама.( а.с. 63-64). Відповідач [PERSON] має заборгованість із сплати аліментів, що підтверджується довідками державного виконавця ( а.с. 45-47). З копії виконавчого листа та витягу з рішення суду (а.с. 65-66) вбачається що відповідач [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки Владислави, [INFO], яка досягла повноліття 27.11.2016 року. У звязку із чим стягнення аліментів з [PERSON] на її утримання припинено. Статтею 180 Сімейного кодексу України, передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів передбачені у статті 182 СК України. Відповідно до вказаної норми при визначенні розміру аліментів судвраховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.п 3,17 Постанови №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Отже, закон надає право стягувачу аліментів звернутися до суду про збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставою для цього є, зокрема, зміна матеріального стану платника аліментів. У судовому засіданні встановлено що матеріальний стан платника аліментів змінився, а саме на даний час він має постійне місце роботи де отримує заробітну плату на регулярній основі. Зазначена обставина підтверджується постановою старшого державного виконавця № ВП 54496300 про звернення стягнення на заробітну плату від 07.11.2017 року, згідно якої проводиться щомісячне утримання з усіх видів заробітку, що належить до виплати боржнику [PERSON] на користь [PERSON], а саме аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Місцем роботи платника аліментів визначено ТОВ "Європабуд" ( а.с. 77-78) У судовому засіданні відповідач підтвердив той факт, що він дійсно працює у ТОВ "Європабуд" та отримує щомісячно заробітну плату. Частиною 1 ст. 184 СК України, (в редакції яка була чинною на час ухвалення рішення Світловодського міськрайонного суду від 30 березня 2017 року) передбачалось, що у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, судза заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Саме з урахуванням тієї обставини, що платник аліментів не був офіційно працевлаштований та відповідно не мав регулярного доходу, судом було визначено спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 СК України, (редакція якої є чинною на час ухвалення даного судового рішення) визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, за змістом вказаної норми закону стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливе виключно за заявою одержувача аліментів. Відповідно до вимог статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 вказаної статті визначений мінімальний розмір частки від заробітної плати (доходу), який підлягає стягненню з платника аліментів, який відповідно на одну дитину становить одну четверту частину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивачка просить змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь, та у подальшому стягувати аліменти на одну дитину у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом на момент ухвалення рішення, тобто у мінімальному розмірі, визначеному законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей фінансових можливостей умов життя необхідних для розвитку дитини. Статтею 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 25.01.1996 року, ратифікованої Законом № 69-Y від 03.08.2006 року передбачено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини. Беручи до уваги встановленні обставини, суд вважає, що в інтересах неповнолітньої [PERSON], а саме для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, аліменти, які підлягають стягненню з [PERSON] в межах заявлених позовних вимог необхідно визначити у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття [PERSON] тобто до 23 травня 2023 року. Питання розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК та у звязку із звільненням сторін від сплати судового збору відносить їх за рахунок держави На підставі викладеного та ст. 180, 183, 184, 192 СК України,

Outcome: approved