Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обґрунтування якої зазначив, що 16 січня 2017 року він був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України з посади горно-робочого очисного забою шахти «імені Г.Г.Капустіна», що є відокремленим підрозділом ПАТ «Лисичанськвугілля», наказом № 22 К від 17.01.2017 року. Після звільнення позивачу не виплатили у повному обсязі нараховану заробітну плату. Згідно довідки від 10.04.2017 року № 78 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати складає 24 859 гривень 86 копійок. Не погодившись з затримкою розрахунку при звільненні, позивач звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу та наказом від 13 квітня 2017 року стягнуто на його користь 24 859 гривень 86 копійок. Але заборгованість на час подання позовної заяви не сплачена. Згідно довідки про середній заробіток за останні два місяці, середній заробіток складає 509 гривень 53 копійки. Кількість робочих днів з 17 січня 2017 року по 31 січня 2017 року становить 12 робочих днів, лютий 2017 року - 20 робочих днів, березень 2017 року - 22 робочі дні, квітень 2017 року - 20 робочих днів, з 01 травня по 11 травня 2017 року - 9 робочих днів, всього на день звернення з позовом кількість робочих дняв після звільнення складає 83. Виходячи з кількості робочих днів, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 509 гривень 53 копійки *83 дні = 42290 гривень 99 копійок. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 17 січня 2017 року по момент винесення рішення у справі, виходячі з середньоденної заробітної плати - 509 гривень 53 копійки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, справу просив розглядати за його відсутності. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.. Представник відповідача відокремленого підрозділу "Шахта ім. Г.Г. Капустіна" Корнюхов Є.В. в судове засідання не з'явився, до його початку надав письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнав, зазначивши, що бюджетні кошти виділяються тільки на погашення поточної заборгованості працюючим робітника, проте їх не вистачає навіть на виплату поточної заробітної плати, а реалізація вугілля фактично відсутня. Просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER], 16.01.2017 року, на підставі наказу № 920к, [PERSON] звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію /а.с.3-4/. Згідно з копією судового наказу від 13 квітня 2017 року № 2-н/415/35/17, з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта ім.Г.Г.Капустіна», 93191, м. Привілля Луганської області, код 26349214 на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер платника податків - [NUMBER], що мешкає: [ADDRESS] стягнуто заборгованість з заробітної плати в розмірі 24 859 (двадцять чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дев'ять ) грн. 86 коп./а.с.5/. Відповідно до довідки ВП «Шахта ім.. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 78 від 10.04.2017 року, сума заборгованості з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 07 квітня 2017 року складає 24859 грн. 86 коп. /а.с.7/. Відповідно до довідки ВП Шахта ім. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 74 від 07.04.2017 року, середня заробітна плата [PERSON] за фактичні виходи складає 509,53 грн., середньоденна заробітна плата за календарний день складає 367,53 грн. /а.с.6/. Представник відповідача не заперечував фактичні обставини справи, перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, наявність існуючої заборгованості з заробітної плати після звільнення позивача, наявність законодавчого механізму компенсації працівникам за затримку розрахунку, а, не визнаючи позовні вимоги [PERSON], надав письмові пояснення лише з приводу причин несвоєчасного розрахунку зі звільненими робітниками шахти, вказавши, що бюджетні кошти виділяються тільки на погашення заборгованості тим робітникам, які на цей час ще перебувають у трудових відносинах з підприємством, проте їх не вистачає навіть на виплату поточної заробітної плати, а реалізація вугілля фактично відсутня. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем, проте на день звільнення і по теперішній час з ним не було проведено розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати. Відповідно до ст.7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73 р., Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до абз. 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати №, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки ВП Шахта ім.. Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 74 від 07.04.2017 року, вбачається, що заробітна плата [PERSON] за листопад 2016 року складає 13077,59 грн, за грудень 2016 року - 9341,53 грн., в кожному з цих місяців ним відпрацьовано по 22 дні /а.с.6/. Таким чином, заробітна плата [PERSON] за фактично відпрацьовані протягом двох останніх перед звільненням місяців складає 22 419,12 грн., а загальна кількість відпрацьованих днів за цей же період - 44. Враховуючи вимоги п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, щодо порядку обчислення середньоденної заробітної плати, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні - для [PERSON] це 22 419,12 грн. - на число відпрацьованих робочих днів (годин) - для [PERSON] це 44 дня,- середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 509,53 грн. Виходячи з розміру середньоденного заробітку [PERSON], та враховуючи кількість робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем його звільнення - з 17.01.2017 року - по день ухвалення рішення - 08.06.2017 року, яка складає: - січень 2017 року - 11 днів, - лютий 2017 року - 20 днів, - березень 2017 року -22 днів, - квітень 2017 року - 20 днів, - травень 2017 року - 19 днів, - червень 2017 року - 6 днів, всього 98 днів, загальний розмір суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає 49 933,94 грн. (98 днів х 509,53 грн.). Такий порядок розрахунків узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 21січня 2015 року у справі №6-195цс14 та у справі №6-2807цс16. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта ім. Г.Г. Капустіна" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вважає, що вони підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved