overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує наступним. Вона, як тітка, була призначена опікуном [PERSON], [INFO] у зв"язку з тим, що мати малолітньої дівчинки, [PERSON], померла [INFO], а у батька, [PERSON], дитина відібрана без позбавлення його батьківських прав. [PERSON] перебуває на повному утриманні і вихованні позивачки. Відповідач з сім»єю не проживає, не бере участі в утриманні дочки. [PERSON] являється пенсіонером (інвалід ІІІ групи) та отримує пенсію по інвалідності. Враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], [INFO], з метою її соціального захисту, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не з"явилися, однак подали заяви з проханням слухати справу у їх відсутності, позивачка позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач позов визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Стаття 180 СК України зазначає що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Розпорядженням Калуської державної адміністрацій №58 від 17.02.2014 р. /а.с.9/ малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв"язку з тим, що її мати, [PERSON] померла /а.с.6/, а у батька, [PERSON], дитина відібрана без позбавлення його батьківських прав /а.с.7-8/. Розпорядженням Калуської РДА №189 від 26.05.2014р. /а.с.10/ опікуном призначено тітку по батьковій лінії - [PERSON], яка створила для дитини належні умови для навчання та розвитку про що свідчить Акт обстеження матеріально-побутових умов сім"ї 20.05.2014р. /а.с.11/. Виходячи із вимог ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В зв»зку з тим, що відповідач відповідач являється інвалідом ІІІ групи /а.с.5/ та отримує пенсію по інвалідності, то суд вважає за необхідне присудити кошти на утримання дитини в частці від доходу відповідача. Враховуючи обставини визначені ст. 182 СК України, суд вважає, що в користь опікуна [PERSON] з відповідача на утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 .09. 2011 року до 05.11.2013 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір"ю і знаходиться на її утримані. Позивач вважає, що матеріальна допомога з боку відповідача повинна бути систематичною,просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач в судовому засідання позов не визнав та пояснив суду, що він не відмовляється від утримання дитини, надає допомогу шляхом придбання продуктів та речей для дитини. Зважаючи на те, що він немає постійного місця роботи, стабільної заробітної плати, інших доходів не може сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, може сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень. Суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 05.11.2013 року, є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження, яка проживає із матір"ю та перебуває на її утриманні. У відповідності зі ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідач не надав ніяких підтверджуючих документів про регулярність та розмір своїх доходів. Тобто судом встановлено,що відповідач на даний час немає постійного місця роботи, немає регулярного заробітку, тому позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню. Щодо розміру аліментів, то суд беручи до уваги матеріальний стан як відповідача, так і позивача та враховуючи ту обставину, що відповідач має нерегулярний дохід і, що за законом обов"язок утримання неповнолітньої дитини покладається на обох батьків, суд приходить до висновку про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень, щомісячно від дня пред"явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення у межах суми стягнень за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 100000 гривень та штрафу в сумі 10000 гривень за договором позики від 03.02.2011 року. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2018 року позов [PERSON] задоволено. У вказаному рішенні не зазначено конкретної суми судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, внаслідок чого судом апеляційної інстанції повернуто справу для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися, про що суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвали додаткове рішення. На підставі п. 3) ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою\~учасників справи\~чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалюючи рішення по справі суд стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. Згідно п. 2) ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Слідуючи п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI ставки судового збору встановлеюються за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову становить 110000 гривень, з якої сума судового збору становить 1100 гривень. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1452,40 гривень. Крім цього, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будь-яке рухоме та нерухоме майно відповідача, за подачу якої ставка судового збору відповідно до пп. 4) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI встановлена 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 352,40 гривень. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений по справі судовий збір в сумі 1452,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітні діти, які проживають спільно із позивачкою та знаходяться на її утримані. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на їх утримання. Згодом позивачем було уточнено позовіні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивачка надала до суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач надав заяву в якій уточнені позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. \~ \~ \~ \~ Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно довідки про склад сімї № 1243 від 14.11.2016р. - діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] працює в Одеській філії ПАТ " Укртелеком" з 15.06.2001 р. на посаді кабельника-спаювальника 5 розряду, його заробіток за жовтень 2016р. по березень 2017 р. становив 26327 грн., згідно довідки про доходи № 13.1-240 від 04.04.2017р. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. В даний час позивачка не має можливості належним чином їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~ \~ \~ \~ Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~ Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту. В своєму позові позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], проте в отриманні свідоцтва про спадщину її відмовлено, в зв'язку з тим, що заповіт складений на право на земельну ділянку, тоді як спадщина відкрилася у виді земельної ділянки. Позивач до початку судового засідання надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву в якій визнала позовні вимоги та просила суд про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON]. За життя, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 8,15 га в межах території Сергіївськї сільської ради Братського району Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 9.02.2004 року серії [NUMBER]. 11 грудня 2006 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, відповідно до якого заповідала своїй доньці, [PERSON]"право" на земельну ділянку розміром 8.5 га та майновий пай. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 05 березня 2015 року позивач звернулася до Братської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 05 березня 2015 року в отримані свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, в зв'язку з тим, що об'єктом заповідального розпорядження не може бути "Право" на земельну ділянку та майновий пай. Виходячи з аналізу положень ст.ст. 213, 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч.2 ст. 213 ЦК не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті ( ст. 1233 ЦК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дійсне волевиявлення заповідача було спрямоване на заповідання позивачу саме земельної ділянки та майнового паю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав, вказавши, що під час її перебування в шлюбі з [PERSON] у них народилася донька [PERSON] [INFO]. Після народження доньки спільне життя з [PERSON] не склалося та заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09 грудня 2013 року їх шлюб розірвано. Ще до розлучення, а саме з травня 2013 року вони проживають окремо, а дочка залишилася проживати з нею в квартирі [ADDRESS]. З 2013 року відповідач систематично ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, не турбується про неї, не цікавиться процесом навчання дитини та станом її здоров'я, не забезпечує необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робить нічого для фізичного та духовного розвитку дитини та взагалі уникає будь-яких зустрічей з нею. [PERSON] за місцем реєстрації дитини не зареєстрований. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позову. Представник третьої особи в судовому засідлані вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню . Прокурор Павелко А.В. в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Батько дитини ухиляється від виховання дитини, не виявляє щодо доньки батьківської турботи, не турбується про неї, не цікавиться життям та здоров'ям, створенням умов для належного фізичного та духовного розвитку, не цікавиться навчанням. Відповідно до довідки № 26 від 01.10.2014 року виданої Хмельницьким дошкільним навчальним закладом "Соловейко" [PERSON] виховується у Хмельницькому ДНЗ "Сонечко", вихованням повністю замається мати, батько дитини жодного разу у садочку не з'явився, навчанням та вихованням доньки не цікавиться. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №01-34-225/15 від 13.02.2015 року позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] є доцільним і відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON]. ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] [INFO] року, а тому в силу ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 24.11.2011 року. 30 жовтня 2010 року у них народився син [PERSON], який на даний час знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання своїх батьківських зобов"язань по вихованню дитини, не проявляє інтересу до життя дитини, не цікавиться станом її здоров"я, не відвідує її, в зв'язку з чим, вона з вказаним позовом вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, Малько О.П. в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати без її участі. Надала до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачки виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка з відповідачем знаходилася у шлюбі з 05.02.2010 г. по 24.11.2011 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір"ю. За ст. 164 СК України батьки, або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей. До суду Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР надало висновок, яким вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], яка створює для дитини необхідні умови для всебічного розвитку. [PERSON] мешкає окремо від дитини не бере участі у вихованні сина, не цікавиться станом його здоров'я, матеріально не утримує. На засідання Комісії не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки № 23, в якій дитина перебуває під наглядом фахівців з народження, під час відвідування дільничним педіатром дитини на дому, а також під час відвідування поліклініки, дитина знаходиться з матір'ю або бабусею. Таким чином судом встановлено, що відповідач вихованням дитини не займається, проживає окремо, тому суд вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що відповідач з 2007 року в належній позивачу квартирі не проживає, участі в її утриманні та сплаті комунальних послуг не приймає. Позивач в судове засідання не з'явилася подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить позивачу на підставі договору дарування від 28.02.1999 року (а.с. 20-21). В квартирі зареєстрований і відповідач по справі, який в квартирі не проживає понад 12 років, що підтверджується актом КП "Житлогоспа" № 13 від 04.01.2019 року, та довідкою КП "Житлогосп" від 04.01.2019 року. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі акта розпорядження складеного в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2007 року. Тому є всі підстави визнати його таким, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved