Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

12.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, яку в подальшому уточнив 29.03.2019 року, в якій просить суд встановити факт, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.07.1983 року. З метою оформлення спадщини заявник звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували родинні зв`язки [PERSON] та померлою [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту родинних відносин. Встановлення факту родинних відносин з померлою матір`ю необхідно йому для оформлення в подальшому спадщини, що неможливо у позасудовому порядку. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.2018 року справу за заявою [PERSON] передано до Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу (а.с. 15). За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду №215 від 23.01.2019 року та протоколу матеріали справи передано судді Гриню Н.Г. Ухвалою суду від 01.04.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження (а.с. 35). Ухвалою суду від 29.08.2019 року залучено з власної ініціативи до у часті у справі в якості заінтересованої особи Покровську районні у місті Кривому Розі раду. Заявник [PERSON] , правом присутності не скористувався, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримує, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи: територіальна громада в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, територіальна громада в особі виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що заяву належить задовольнити. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] - заявник по справі, народився [INFO] в м. Кривому Розі, Жовтневий район, Дніпропетровської області. У свідоцтві про його народження серії [NUMBER] , виданому 11.08.1966 року його батьками зазначено мовою оригіналу « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.7). 25.01.1963 року його батьки одружились, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 21.07.1966 року, в якому відомості про подружжя зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] », спільне прізвище їх « [PERSON] », обидва народились в с. Будки Маневицького району Волинської області (а.с.9). [INFO] померла [PERSON] у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй за життя квартиру [ADDRESS] та згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 28.07.1993 року вказано прізвище імя по-батькові власника [PERSON] (а.с.8). Дослідженням витребуваної судом спадкової справи №262/2018 щодо спадщини [PERSON] (а.с.47-58) слідує, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] та з відмовою від прийняття спадщини звернулась [PERSON] (донька померлої). Нотаріусом заведено спадкову справу, встановлено обсяг спадкового майна (квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] ), місце відкриття спадщини, коло спадкоємців. Натомість постановою від 07.09.2018 року у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що із поданих ним документів, які підтверджують факт родинних відносин між ним та спадкодавицею [PERSON] виявлено розбіжності у написанні по-батькові спадкодавиці, що унеможливлюють встановлення між ними родинних зв`язків як між матір`ю та сином (зворот а.с.57). Як вказував заявник, що не спростовано в ході судового розгляду, саме при зверненні до нотаріуса було встановлено наявність розбіжностей у відомостях про матір, де в свідоцтві про смерть по-батькові матері зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження заявника як « [PERSON] », що ускладнює встановлення між ними факту родинних відносин як між матір`ю та сином, що має істотне значення для прийняття ним спадщини після її смерті. Спотворення по-батькові матері заявника в документах ставить під сумнів наявність між ними споріднення, кровного походження. Встановлення даного факту в судовому порядку надасть йому можливість довести дійсність наявності між ними родинних стосунків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. В розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, мати, батько та син є близькими родичами кровного споріднення І ступеню. Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є сином та матір`ю, підтверджується обсягом наданих заявником документів, проаналізованих судом, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про її смерть, свідоцтва про шлюб батьків, свідоцтва про право власності на житло, зазначення спадкодавиці в свідоцтві про його народження як матері, в своїй сукупності слугують черговим підтвердженням факту родинних відносин між померлою та заявником. Відмінність в зазначенні відомостей по-батькові його матері, дійсно має місце в документі, що стосуються її особи. Аналізом документів, що видавались як на ім`я [PERSON] , так і стосовно його матері, суд приходить до висновку, що відмінності у написанні по-батькові [PERSON] виниклив результаті помилкового перекладу по-батькові з російської мови на українську. Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме, що [PERSON] , померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та спадкодавцями суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявникові для реалізації своїх спадкових прав після смерті матері на належне їй за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved