Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

27.11.2018 року ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" звернулось з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 6098,87 грн., з якої: 5849,96 грн. - борг за спожиту теплову енергію, 163,97 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 84,94 грн. - три відсотки річних, та судовий збір у сумі 1762,00 грн. Свої вимоги мотивували тим, що позивач надавав теплову енергію за період з 01.10.2017 р. по 01.05.2018 р. до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] Відповідач не сплачує кошти за теплову енергію, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги ПрАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" підтримує, просить суд їх задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, поважних причин неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 22.10.2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» був укладений Договір № 232006 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до умов договору [PERSON] є споживачем послуг, які постачаються ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» до квартири [ADDRESS]. Згідно Витягу з Державного реестру права власності на нерухоме майно , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 09.10.2008 року є власником квартири [ADDRESS] . Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 2017 р. по 2018 р., що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Однак відповідачем оплата послуг за надану теплову енергію не здійснювалась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2017 року по 01.05.2018 рік складає 5849,96 грн.. Крім того за вказаний період відповідачу нараховані: 163,97 грн. сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 84,94 грн. три відсотки річних. Згідно зст. 24 Закону України «Про теплопостачання»та п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору про постачання теплової енергії у гарячій воді між споживачем та теплопостачальною організацією. Статями 68,162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до положеньст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобовязання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитої теплової енергії випливає з самого факту користування тепловою енергією. Згідно зст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Положеннями ст.ст.610,611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Отже, з огляду на викладене, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved