Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина - житловий будинок А , загальною площею - 49,5 кв.м, житловою площею - 16,6 кв.м, а -веранда , Б-сарай, Б/під - погріб, б-навіс, №1,2,3 - споруди, за адресою [ADDRESS]. Даний будинок він успадкував після свого батька, [PERSON], який помер [INFO], але за життя не встиг належним чином оформити. Позивачка прийняла спадкове майно, а відповідачі у визначеному законом порядку відмовилися від спадкового майна, що підтверджується копіями заяв. Оформити право власності на спадковий будинок [PERSON] позбавлена можливості у зв'язку з тим, що [PERSON] (батько її чоловіка), будучи власником домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], що відноситься до категорії колгоспних дворів, за життя не встиг належним чином оформити право власності та помер [INFO]. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкового будинку [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №210/02-31 від 18.05.2018 року. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON], [PERSON], та Шляхівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] та після смерті [PERSON], який помер [INFO] на житловий будинок - А , загальною площею - 49,5 кв.м., житловою площею - 16,6 кв.м., а -веранда , Б-сарай, Б/під - погріб, б-навіс, №1,2,3 - споруди, за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідачі, не з'явившись в судове засідання, надали письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що дана позовна заява надійшла до суду 10.04.2018 року, ухвалою від 29.05.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду на 23.07.2018 року відповідно до вимог ЦПК України в редакції станом на день відкриття провадження. З поданих позивачем матеріалів вбачається, що [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Позивач частково оформила право власності на спадкове майно. Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина - житловий будинок А, загальною площею - 49,5 кв.м, житловою площею - 16,6 кв.м, а - веранда , Б-сарай, Б/під - погріб, б-навіс, №1,2,3 - споруди, за адресою [ADDRESS]. Даний будинок він успадкував після свого батька, [PERSON], який помер [INFO], але за життя не встиг належним чином оформити. Вказане підтверджується довідкою Бершадського районного БТІ №55 від 19.02.2018 року та довідкою Шляхівської сільської ради №313 від 21.02.2018 року. Позивачка прийняла спадкове майно, а відповідачі у визначеному законом порядку відмовилися від спадкового майна, що підтверджується копіями заяв про відмову від прийняття спадщини та довідками Шляхівської сільської ради №311 та №312 від 21.02.2018 року Оформити право власності на спадковий будинок [PERSON] позбавлена можливості у зв'язку з тим, що [PERSON] (батько її чоловіка), будучи власником домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], що відноситься до категорії колгоспних дворів, за життя не встиг належним чином оформити право власності та помер [INFO]. Постановою нотаріуса №210/02-31 від 18.05.2018 року у видачі свідоцтва по право на спадщину на житловий будинок [PERSON] було відмовлено. Згідно довідки Шляхівської сільської ради №313 від 21.02.2018 року вищевказаний житловий будинок відносився до категорії колгоспних дворів та станом на 15.04.1991 року до складу колгоспного двору входили: голова двору - [PERSON], який помер [INFO]. Спадкове майно прийняв його син, [PERSON], але не встиг за життя оформити та [INFO] помер. На даний час правовстановлюючий документ відсутній, що унеможливлює оформити спадщину після його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Ст. 1261 цього ж кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved