Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Фрунзенський РВ ДМС України в Харківській області, у якому просить: усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належними їй на праві власності 60/100 частками житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Богунського, 71, шляхом визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, та зняття їх з реєстрації. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є власником 60/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Богунського, 71, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачем [PERSON] та [PERSON], посвідченого 06.08.2015 року ПН ХМНО Харківської області [PERSON] У зазначеному будинку у 60/100 частках зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] Відповідно до п. 10 вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] зобовязалася зняти з реєстрації своє та третіх осіб місце проживання у відчужуваній частці будинку у строк до 11.08.2015 року, проте до цього часу не виконала зобовязання. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивача надала заяву суду про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Третя особа Фрунзенський РВ ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.08.2015 року приватним нотаріусом ХМНО Харківської області [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 1388, [PERSON] є власницею 60/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Богунського, 71. Відповідно до п. 10 вказаного договору [PERSON] зобовязалася зняти з реєстрації своє та третіх осіб місце проживання у відчужуваній частці будинку у строк до 11.08.2015 року, проте до цього часу не виконала зобовязання. Як вбачається з по квартирної картки форми Б, та підтверджується інформацією з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області станом на 17.09.2015 року, за адресою: м. Харків, вул. Богунського, 71 зареєстровані: мати - [PERSON]А, син - [PERSON] Відповідно до положень ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ /майно/, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України\~\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР\~\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно\~до ст. 391 КПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З огляду на викладене, реєстрація у будинку інших осіб, які не є членами сімї власника житла - позивача по справі, обмежує право користування власністю останнього, а тому підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого ним судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved