Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

20.06.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 25 вересня 1996 року Ставківською сільською радою Бершадського району Вінницької області було зареєстровано шлюб з відповідачем [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 8 від 25 вересня 1996 року та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не виконує належним чином свої подружні обов'язки, не піклується про створення нормальних сімейних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. На протязі останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісного проживання остаточно припинено. Позивачка вважає, що їхній шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На примирення позивач незгодна. Спору про поділ майна, що являється сумісною власністю на теперішній час не має. На розірвання шлюбу в добровільному порядку відповідач не згоден, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутись до суду. Також, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, в якій просив дану справу слухати без їх участі. Позовні вимоги підтримали повністю, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач викликався до суду шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Арбузинського районного суду Миколаївської області, але він до суду не з'явився 08 серпня 2018р, 27 серпня 2018р., 13 вересня 2018р., 27 вересня 2018 р. у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до суду та учасникам справи не надіслав. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, за згодою позивача та її представника, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25 вересня 1996 року Ставківською сільською радою Бершадського району Вінницької області було зареєстровано шлюб з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 8 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка в позовній заяві стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб існує формально, позивачка миритися не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому, такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Тому, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 25 вересня 1996 року Ставківською сільською радою Бершадського району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 8,відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, позивачу прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки 704,80 грн. витрат по оплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved