Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2004 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №271086, є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,79 га у адміністративних межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010578450009 від 08.06.2005 року. Однак у вказаному державного акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №271086 допущено помилку, а саме ім`я заявника вказано як [PERSON] замість [PERSON] , як вказано в паспорті заявника. Виправити помилку в державному акті на право власності на земельну ділянку на сьогодні не має можливості, оскільки на той час видачею державних актів займався Золотоніський районний відділ земельних ресурсів, а на час звернення заявника із даною заявою до суду, реєстрацію права власності на земельні ділянки проводять державні реєстратори. Вказана помилка створює складності заявнику при розпорядженні своєю власністю, а тому заявнику необхідно встановити факт належності їй вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку. За таких обставин [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином не може довести належність їй вказаного правовстановлюючого документа. У судове засідання заявник не з`явилась, однак від її представника - адвоката Зеленого Ю.В. до суду надійшла заява, відповідно до якої останній просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, на задоволенні вказаної заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу наполягає у повному обсязі. Представник зацікавленої особи: Шабельниківської сільської ради Золотононіського району Черкаській області в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з відповідною заявою, в якій розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради, вимоги визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку (серії ЯБ №271086), виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2004 року, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,79 га, у адміністративних межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області є [PERSON] Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010578450009 від 08.06.2005 року. Із вказаного державного акту вбачається, що ім`я власника земельних ділянок зазначено як [PERSON] . Разом з тим у паспорті заявника зазначено ім`я власника паспорта як [PERSON] . Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також як Ганна ім`я заявника записано у свідоцтві про народження за номером [NUMBER] виданого 02 листопада 1949 року Шабельниківською сільською радою Золотоніського району, трудовій книжці колгоспника [PERSON] 1949 року народження, Договорі оренди землі від 27.09.2010 року з додатками, державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ЧР №036565, витягу про реєстрацію права власності нерухомого майна №5594772 від 26.11.2004 року. Окрім того, із свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2004 року, виданого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 4702, вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , до складу якого, серед іншого, входить право власності на земельну ділянку площею 2.79 га, що розташована на території Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, окрім іншого, належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу. Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільська рада, як орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади вимоги визнала повністю, та визнала факт належності вказаної земельної ділянки, яка розташована на її території за [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки орган, який здійснював видачу та оформлення вказаного державного акту такі повноваження, відповідно до норм чинного законодавства не здійснює, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні належним чином свого права та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином факт належності вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку заявнику стверджується співпадіннями особистих даних зазначених у вказаному державному акту та інших документах заявника, які додані до матеріалів справи та в яких збігається прізвище, по батькові, дата, місяць та рік народження заявника та в яких ім`я заявника зазначено саме як « [PERSON] ». Вказані вище докази дають суду підстави вважати, що матеріали справи та доводи заявника є належними та стверджені відповідними доказами, які містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги [PERSON]. Таким чином, судом достовірно встановлений факт допущення помилки в написанні імені заявника в правовстановлюючому документі. Суд дійшов висновку, що заявник звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою належного оформлення своїх прав на майно та вільного розпорядження ним. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні імені заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявнику права на належне розпорядження своїм майном, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved