Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

26 грудня 2018 року до Київського райсуду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Київська рай адміністрація Одеської міської ради про виділ в натурі 3/20 частин житлового будинку та виділення земельної ділянки в окреме користування. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України позов розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2019 року позов прийнято до провадження і справу призначено до підготовчого судового засідання. На стадії підготовчого судового засідання суд отримав відзиви від відповідачів, розглянув заяву відповідача [PERSON] про відвід судді Калашніковій О.І., розглянув клопотання [PERSON] про об`єднання справ, про зупинення провадження по даній справі до розгляду іншої справи між тими ж сторонами, клопотання відповідача про приєднання до справи додаткових доказів. 03.07.2019 року відповідач [PERSON] надала до суду зустрічний позов до [PERSON] і [PERSON] , треті особи без самостійних вимог Київська рай адміністрація і Одеська міська рада про виділ в натурі 1/5 частини житлового будинку та виділення земельної ділянки в окреме користування. 08.07.2019 року до суду надійшов зустрічний позов з аналогічними вимогами відповідача [PERSON] . Суд прийняв до провадження зустрічні позови, об`єднав їх з первісним позовом, отримав від сторін відповіді на зустрічні позови і за клопотанням сторін призначив 09.07.2019 року по справі комісійну будівельно-технічну експертизу. На час виконання експертних робіт провадження по справі суд зупинив. Після ознайомлення з висновком експерта, який надійшов до суду 09.01.2020 року, кожна сторона, посилаючись на цей експертний висновок, надала заяви про збільшення позовних вимог. На заяви про збільшення позовних вимог кожна сторона надала відповіді. 26.05.2020 року і 22.09.2020 року від [PERSON] до суду надійшли заяви про уточнення зустрічних позовних вимог, з посиланням на висновок експерта, виготовлений за заявою позивача 25.05.2020 року і 10.09.2020 року. 02.07.2020 року заяву про уточнення зустрічного позову надала [PERSON] , а 28.09.2020 року така заява надійшла від первісного позивача [PERSON] . 07.10.2020 року ухвалою суду закрите підготовче судове засідання і справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги і просив суд ухвалити судове рішення, яким виділити йому - [PERSON] в натурі 3/20 та 21/80 частини житлового будинку [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 3/20 та 21/80 частину житлового будинку [ADDRESS] ; виділити в натурі у володіння, користування земельну ділянку в розмірі 0,0711 га, що відповідає 3/20 та 21/80 частинам житлового будинку [ADDRESS] , для їх обслуговування, згідно висновку земельно-технічної експертизи №064/2020 від 25.08.2020 року; зобов`язати третю особу Київську районну адміністрацію ОМР присвоїти адресу: [ADDRESS] , належній та виділеній в натурі 33/80 частин вказаного житлового будинку; зобов`язати [PERSON] провести реконструкцію самочинних будівель шляхом знесення приміщень, позначених на технічному паспорті від 17.05.2018 року - мансарди, літера «А» (приміщення 4-1,4-2), прибудови літера «а», збільшено на 5,0 кв.м., гаражу літера «М» та зобов`язати [PERSON] скласти проект будівництва, у відповідності до Рішення Виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Одеси за № 593 від 05.08.1988 року «Про визначення правового становища будівель і дозвіл будівництва в індивідуальному житловому фонді» та Виписки з протоколу засідання міжвідомчої комісії Київської районної ради народних депутатів від 26.01.1982 року, якою передбачається будівництво сараю 2,5х3,5 кв.м., а також тамбуру розміром 1,5х2,5 кв.м та туалету на присадибній ділянці»; стягнути з [PERSON] судові витрати в розмірі 11985,85 грн. [PERSON] позов брата визнав частково, просив суд задовольнити його уточнений зустрічний позов і ухвалити рішення, яким: припинити право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] ; виділити [PERSON] у самостійний об`єкт нерухомості 5/40 частин домоволодіння [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право приватної власності на самостійний об`єкт нерухомості - домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить (без врахування самочинно збудованих та переобладнаних) - частина житлового будинку літ. «А» в складі приміщень:№3-1 - житлова, площею 12,1 кв.м.; №3-2 - житлова, площею 13,0 кв.м.; №3-3 - кухня, площею 5,9 кв.м., загальною площею - 31,0 кв.м., у т.ч. житлова - 25,1 кв.м., вбиральня літ. «З»; виділити [PERSON] 21/80 спадкову частку домоволодіння [ADDRESS] . Для відокремлення вищевказаних приміщень, зобов`язати [PERSON] виконати ремонтно-будівельні роботи: між приміщеннями 1-6 та 1-10 закласти дверний отвір та в приміщенні 1-10 огородити частину приміщення для обладнання санвузлу; зобов`язати [PERSON] в приміщенні «1б-1 - житлова», організувати дверний отвір до приміщення «1-2 - житлова». Визнати за [PERSON] право приватної власності на самостійний об`єкт нерухомості домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить: 1-3- кухня, площею 11,8 кв.м., 1-10 - коридор, площею 6,8 кв.м. (с горищним приміщенням над ними), загальною площею 18,6 кв.м. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію в розмірі 4644 грн. Виділити [PERSON] , згідно висновку судового експерта Скибінської Т.М. № 075/20 від 18.09.2020 року, в користування земельну ділянку загальною площею 0,0771 га. Виділити [PERSON] згідно висновку судового експерта Скибінської Т.М. № 075/20 від 18.09.2020 року, в користування дві земельні ділянки 0,0602 га. і 0,0066га., які розташовані по [ADDRESS] , загальною площею 0,0668. Виділити в користування [PERSON] , дві земельні ділянки0,0109 га. і 0,0235 га., загальною площею 0,0344 га. Встановити земельний сервітут, площею 0,0076 га, на частині земельної ділянки, яку пропонується виділити [PERSON] , для забезпечення проходу на частину земельної ділянки, яка пропонується до виділу [PERSON] . Встановити земельний сервітут, площею 0,0016 га, на частині земельної ділянки, яку пропонується виділити [PERSON] , для забезпечення обслуговування інженерних мереж для [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2233,34 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 1233,34 грн. [PERSON] позов [PERSON] визнала частково, з позовом [PERSON] погодилась у повному обсязі і підтримала свої зустрічні вимоги. [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким виділити їй - [PERSON] в натурі 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] ; виділити в натурі земельну ділянку розміром 0,0344га, яка складається з двох ділянок - площею 0,0109 га, вхід з боку пров. Трудового, і площею 0,0235 га, вхід з боку пров. Трудового, через земельну ділянку та через приміщення частини житлового будинку літ. «А», а саме:№ 1б-3 та № 1б-6, які належать [PERSON] (територія сервітуту). Встановити земельний сервітут площею 0,0038 га, на частині земельної ділянки, яка належить [PERSON] , для забезпечення проходу на частину земельної ділянки розміром 0,0235 га. Зобов`язати третю особу Київську районну адміністрацію ОМР присвоїти адресу: [ADDRESS] . Суд вислухав сторони (їх представників), вивчив матеріали справи і встановив: Домоволодіння [ADDRESS] , що складалось з житлового будинку літ. «А» загальною площею 91,7 кв.м., в тому числі житловою - 55,1 кв.м. та господарських будівель, що розташовані на земельній ділянці площею 1679 кв.м. належало на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.1955 року, акту районної приймальної комісії Виконкому Приморської районної ради народних депутатів від 01.12.1962 року та рішення виконкому Київської райради народних депутатів від 15.03.1968 року №174 «Про затвердження актів приймання в експлуатацію індивідуальних жилих будинків» (т.2а.с. 75-76,81-83). Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла дружина [PERSON] . Рішенням народного суду Київського району м. Одеси від 14.04.75 р. за [PERSON] визнано право власності на 1/8 ідеальну частину домоволодіння під [ADDRESS] та виділено для проживання його сім`ї реальну частку у вигляді житлової кімнати площею 12,1 кв. м. (т.2 а.с.73) Рішенням виконкому Київської райради народних депутатів №1014 від 17.11.78 р. [PERSON] «узаконено добудовану до кімнати кухню» в будинку [ADDRESS] (т.2 а.с.61). 28.03.1979 року народний суд Київський району м. Одеси ухвалив рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою по Трудовому провулку №3 і виділив у користування [PERSON] 210 кв.м., а у користуванні [PERSON] залишив 1469 кв.м. 10.04.1981 року [PERSON] продала 1/5 частину житлового будинку по Трудовому провулку №3, уклавши договір купівлі-продажу з [PERSON] (т.1 а.с.219-220) 14.07.1981 року [PERSON] подарувала синові [PERSON] 3/20 частини жилого будинку по Трудовому провулку №3 (т.1 а.с.9). [INFO] [PERSON] померла. Між спадкоємцями першої черги - синами померлої [PERSON] і [PERSON] виник спір щодо права на спадщину. Згідно довідки - характеристики, виконаної КП «ОМБТІ та РОН» 14.01.2005 року домоволодіння [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] належало на праві спільної часткової власності: [PERSON] - 21/40 частина; [PERSON] -1/5 частина ( відповідає 8/40 частин); [PERSON] -3/20 частини ( відповідає 6/40 ); [PERSON] - 1/8 частина ( відповідає 5/40) ( т.2 а/с 67). Рішенням суду від 07.03.2017 року, ухваленим по справі №520/1637/15ц за [PERSON] і за [PERSON] визнано в порядку спадкування після смерті матері право власності на 21/80 частину (за кожним) домоволодіння [ADDRESS] . Судом встановлено і визнано сторонами, що у фактичному володінні і користуванні [PERSON] у будинку літ. «А» знаходяться такі приміщення: 1-1 - житлова кімната площею 12,1 кв.м.; 1б-2 - житлова кімната площею 6,9 кв.м.; 1б-3 - коридор площею 9,3 кв.м; 1-4 - кухня площею 8,2 кв.м.; 1б-5 - санвузол площею 4,9 кв.м.; 1б-6 - тамбур площею 0,5 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м., в тому числі житловою - 19,0 кв.м.; та надвірні будівлі у вигляді сараю з погрібом літ «Б», що складає 6/40 частин домоволодіння. У фактичному володінні і користуванні [PERSON] у будинку літ. «А» знаходяться такі приміщення (без врахування самочинно збудованих та переобладнаних): 3-1 - житлова, площею 12,1 кв.м.; 3-2 - житлова, площею 13,0 кв.м.; 3-3 - кухня, площею 5,9 кв.м., загальною площею - 31,0 кв.м., у т.ч. житлова - 25,1 кв.м. та надвірні будівлі у вигляді вбиральні літ. «З», що складає 5/40 частин домоволодіння. У фактичному володінні і користуванні [PERSON] у будинку літ. «А» знаходяться такі приміщення: 1а-7 - житлова площею 13,6 кв.м.; 2-1 - житлова площею 13,1 кв.м.; 1а-5 - коридор, площею 7,5 кв.м.; 1а-6 - кухня, площею 14,9 кв.м.; 1а-8 - санвузол, площею 3,2 кв.м.; 1а-9 - коридор, площею 9,2 кв.м.; 2-2 - сходи, площею 5,0 кв.м., загальною площею - 66,5 кв.м., у т.ч. житлова - 26,7 кв.м., що складає 8/40 частин домоволодіння. Спадкова 21/40 частина домоволодіння підлягає поділу між [PERSON] і [PERSON] . У висновку судового експерта Сікорської О.А. № 123/20 від 25.05.2020 року (т.3 а.с.142-171) запропоновано єдиний технічно можливий варіант поділу 21/40 частини домоволодіння між спадкоємцями: співвласнику [PERSON] пропонується виділити у будинку літ. «А» приміщення 1-2 житлова площею 10,9 кв.м., 1-5 санвузол площею 3,0 кв..м, 1-6 коридор площею 3,6 кв.м., надвірні будівлі - сарай літ. «В», шахта IV, цистерна VIII, загальною вартістю 77425 грн. Співвласнику [PERSON] пропонується виділити в будинку літ. «А» приміщення: 1-3 - кухня площею 11,8 кв.м;1-10 - коридор площею 6,8 кв.м; загальною вартістю 68137 кв.м. Для відокремлення вищезазначених приміщень, необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи: - в приміщенні «1б-1 - житлова» необхідно організувати дверний отвір до приміщення 1-2. Вхід до приміщень буде здійснюватись через вхідні двері, які влаштовані в приміщенні «1б-3 - коридор». - між приміщеннями 1-6 та 1-10 закласти дверний отвір; -в приміщенні 1-10 огородити частину приміщення для обладнання санвузла; Вхід до приміщень буде здійснюватись через вхідні двері, які влаштовані в приміщенні «1-10 - коридор». Місце розташування кухонь-ніш визначається за побажанням кожного співвласника на своїй частині. [PERSON] і [PERSON] погодились з запропонованим варіантом поділу спадкової частини будинку і кожен погодився з необхідністю виконати за власний рахунок ремонтно-будівельні роботи для відокремлення своєї частини. Ринкова вартість 21/40 частини домоволодіння по Трудовому провулку №3 експертом визначена у суму 145562 грн. (т.3 а.с.142-161), відповідно вартість ідеальної 21/80 частини складає 72781 грн. За вищевказаним поділом у власність [PERSON] переходить спадкова частина, що складається з приміщень і будівель вартістю 77425 грн., а у власність [PERSON] - вартістю 68137 грн. Відповідно, розмір грошової компенсації складає 4644 грн. З урахуванням необхідності провести кожним спадкоємцем ремонтно-будівельні роботи для відокремлення спадкової частини, незначного розміру у вартості відокремлених частин та з урахуванням розміру частки у домоволодінні кожного з братів, суд не стягує грошову компенсацію в розмірі 4644 грн. Житловий будинок літ. «А» з господарськими спорудами по Трудовому провулку №3 розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,1723 га, яка перебуває у володінні і користуванні сторін на підставі рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих за № 661 від 17.07.54 року «Про затвердження рішення виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих «Про відвід вільних земельних ділянок офіцерам Радянської Армії у відставці - громадянам міста Одеси під житлове будівництво» та положень ч.2 ст.377 ЦК України. У висновку №081/75/2019 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 18.12.2019 року (т.2 а.с.232) відображено фактично існуючий порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння: у користуванні [PERSON] перебуває ділянка площею 1436 кв.м., у користуванні [PERSON] перебуває ділянка площею 204 кв.м., у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться ділянка площею 83 кв.м. Такий порядок користування не відповідає розміру ідеальних часток співвласників у будівлях і спорудах. У судовому засіданні сторони стверджували, що питання визначення порядку користування земельною ділянкою між ними ніколи не вирішувалось. Експерти запропонували сторонам декілька варіантів порядку користування земельною ділянкою у відповідності до розміру їх ідеальних часток у будівлях і спорудах. [PERSON] і [PERSON] підтримали варіант розподілу земельної ділянки, запропонований експертом у висновку №064/2020 від 25.08.2020 року (т.3 а.с.228), а [PERSON] наполягав на варіанті розподілу земельної ділянки, що запропонований експертом у висновку №075/2020 від 18.09.2020 року (т.4 а.с. 18-22) Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позови (як первісний так і зустрічні) підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Статтею 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. За правилом ч.2 ст.120 ЗК, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Відповідно до роз`яснень у п. п. 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У даному випадку згідно з висновком №081/75/2019 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 18.12.2019 року (т.2 а.с.214-234) та висновку експерта №123/20 від 25.05.2020 року (т.3 а.с.142-172) існує технічна можливість у відповідності до вимог нормативно-технічних актів виділити в окремий об`єкт нерухомості частки сторін по справі у домоволодінні [ADDRESS] : [PERSON] - 33/80 частин (3/20 частини + 21/80 частину (спадкова), що складаються з таких приміщень у будинку літ. «А» 1-1 - житлова кімната площею 12,1 кв.м.; 1б-2 - житлова кімната площею 6,9 кв.м.; 1б-3 - коридор площею 9,3 кв.м; 1-4 - кухня площею 8,2 кв.м.; 1б-5 - санвузол площею 4,9 кв.м.; 1б-6 - тамбур площею 0,5 кв.м., всього 41,9 кв.м. з надвірними будівлями, позначеними літ «Б» - сарай з погребом, та з відокремленої 21/80 частини житлового будинку, яка складається з приміщення позначеного літ. «А», до якої входить «1-2» - житлова пл. 10,9 кв.м.; 1-5 - санвузол площею 3,0 кв.м.; 1-6 - коридор, площею 3,6 кв.м., всього 17,5 кв.м.; загальною вартістю 267930 грн. [PERSON] 31/80 частин (5/40 частин +21/80 частину (спадкова), складаються з таких приміщень у будинку літ. «А» 3-1 - житлова, площею 12,1 кв.м.; 3-2 - житлова, площею 13,0 кв.м.; №3-3 - кухня, площею 5,9 кв.м., загальною площею - 31,0 кв.м., у тому числі житловою - 25,1 кв.м., з надвірними будівлями - вбиральня літ. «З», та з відокремленої 21/80 частини будинку, яка складається з приміщень - 1-10 - коридор площею 6,8 кв.м; 1-3 - кухня площею 11,8 кв.м; загальною вартістю 192764 грн. [PERSON] - 16/80 частин житлового будинку літ. «А» в складі приміщень: 1а-7 - житлова, площею 13,6 кв.м.; 2-1 - житлова, площею 13,1 кв.м.,1а-5 - коридор, площею 7,5 кв.м.; 1а-6 - кухня, площею 14,9 кв.м.; 1а-8 - санвузол, площею 3,2 кв.м.; 1а-9 - коридор, площею 9,2 кв.м.; 2-2 - сходи, площею 5,0 кв.м., загальною площею - 66,5 кв.м., у т.ч. житловою - 26,7 кв.м., загальною вартістю 243610 грн. Мощення та огородження виділяються співвласникам по місцю прилягання згідно виділених часток в домоволодінні. При вирішенні питання щодо виділу з спільного домоволодіння часток співвласників суд не приймав до уваги самочинні прибудови. Щодо визначення порядку користування земельною ділянкою суд зазначає наступне. Згідно до Технічного звіту по геодезичним роботам по визначенню площі земельних ділянок по фактичному порядку користування, за адресою: [ADDRESS] , виконаного ФОП [PERSON] у 2015 році, загальна площа земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , складає - 0,1723 га (з урахуванням надлишок). Розрахунок площ земельних ділянок між співвласниками будівель і споруд відповідно до їх ідеальних часток є таким: [PERSON] : 5/40 частин + 21/80 частка = 31/80 частина = 0,0668 га (з врахуванням надлишок) ; [PERSON] : 3/20 частини + 21/80 частка = 33/80 частини = 0,0711 га (з врахуванням надлишок); [PERSON] : 1/5 частка, або 16/80 часток = 0,0344 га (з врахуванням надлишок). Суд вивчив експертні висновки щодо визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будівель і споруд по Трудовому провулку №3 і вважає, що варіант порядку користування земельною ділянкою, запропонований у висновку експерта №064/2020 від 25.08.2020 року відповідає вимогам ст.120 ЗК України за розмірами земельних ділянок, які пропорційні часткам співвласників за правовстановлюючими документами. Окрім того, вказаний варіант відповідає законним інтересам усіх співвласників, з урахуванням прав кожного співвласника житлового будинку щодо збереження права землекористування відповідно частки в житловому будинку із урахуванням порядку землекористування, який фактично існує тривалий час. Окрім того, обидва висновки експертів передбачають встановлення земельного сервітуту, але у висновку 064/2020 від 25.08.2020 року запропоновано встановлення сервітуту щодо однієї земельної ділянки, в іншому висновку земельний сервітут передбачено для двох ділянок, сервітут запропонований у висновку №064/2020 від 25.08.2020 року є найменш обтяжливим для користувача ділянки, щодо якої він встановлюється, є і як заявили в судовому засіданні сторони, для яких встановлюється сервітут ( [PERSON] і [PERSON] ), - такий варіант є для них обох сприйнятливим, а інтереси [PERSON] встановлення сервітуту не зачіпають. Згідно з висновком експерта у користування [PERSON] , пропонується виділити земельну ділянку, загальною площею 0,0771 га (з урахуванням площі під забудовою частини приміщень у будинку та під господарськими спорудами), обмежену точками «8-9-10-11-12-37-38-39-40-41-46-47-48-49-50-31-32-33-34-35-36-17-8». Вхід на територію ділянки залишається існуючий з провулку Трудовий через ворота, обладнані хвірткою. У користування [PERSON] пропонується виділити земельну ділянку загальною площею 0,0668 га (з урахуванням площі під забудовою частини приміщень у будинку та під господарськими спорудами), яка складається з двох частин: 1-частина обмежена точками «1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-1» і має площу 0,0602 га та 2-га частина обмежена точками «17-18-19-20-21-22-23-24-28-29-30-31-32-33-34-35-36-17» і має площу 0,0066 га. Вхід на ділянку (як частина №1 так і частина №2) з провулку Трудовий через хвіртки. У користування [PERSON] пропонується виділити ділянку розміром 0,0344га (з урахуванням площі під забудовою частини приміщень у будинку), яка складається з двох частин: 1 частина обмежена точками 4-5-6-7-8-17-18-19-20-21-22-23-24-25-26-27-4 і має площу 0,0109 га, вхід на цю частину здійснюється через існуючу хвіртку з провулку Трудовий; 2-га частина ділянки обмежена точками 38-39-40-41-42-43-44-45-38 і має площу 0,0235 га. Вхід на цю частину ділянки експерт пропонує організувати з провулку Трудовий з запровадженням сервітуту через ділянку і приміщення, що належать [PERSON] . Ділянка, яка запропонована експертом для встановлення сервітуту обмежена точками 31-32-33-34-35-54-39-40-53-52-51-50-31 і має площу 0,0038 га. Відповідно до статті 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Частиною першою статті 100 ЗК України визначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно статті 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Статтею 403 ЦК України визначено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Відповідно до статті 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації, тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. У даному випадку мова ведеться у можливості проходу [PERSON] до її земельної ділянки через ділянку і будівлю, що належать [PERSON] . Щодо вимог позивача [PERSON] в частині зобов`язання [PERSON] провести реконструкцію самочинних будівель шляхом знесення приміщень, позначених в технічному паспорті від 17.05.2018 року як мансарда в літ. «А» приміщення 4-1,4-2, прибудови літ. «а», збільшеної на 5 кв.м., гаражу літ. «М», та зобов`язати відповідача замовити проект будівництва у відповідності до рішення виконкому Київської райради м. Одеси №593 від 05.08.1988 року «Про визначення правового становища будівель і дозвіл будівництва в індивідуальному житловому фонді» та Виписки з протоколу засідання міжвідомчої комісії Київської райради від 26.01.1982 року, якими передбачалось будівництво сараю 2,5 м х 3,5 м, тамбуру розміром 1,5м х 2,5 м та туалету на присадибній ділянці - суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. При цьому, за положеннями ч.4 цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. З урахуванням змісту зазначеної норми в поєднанні з положеннями стст.16, 386, 391 ЦК позивачу належить довести факт порушення його прав самочинною забудовою (реконструкцією). За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК). У даному випадку позивач не надав до суду належних доказів того, що мансарда (над приміщеннями у будинку, що належать [PERSON] ), збільшення прибудови на 5 кв.м. і гараж літ. «М» порушують права [PERSON] . Окрім того, судом встановлено і визнано сторонами в судовому засіданні, що прибудова літ. «а» і гараж літ. «М» побудовані [PERSON] до 1992 року і у відповідності до перехідних положень ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038 не мають статусу самочинних будівель і споруд. Вимоги [PERSON] і [PERSON] про зобов`язання Київську районну адміністрацію присвоїти виділиним самостійним об`єктам нерухомості адреси не підлягають задоволенню, тому як не містяться на вимогах закону. Так, пунктом 41 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що прийняття рішень адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначеному цим законом належить до виконавчої компетенції сільських, селищних, міських рад. Відповідно до положень ст. ст.30,31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності; організація роботи, пов`язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №559 "Про містобудівний кадастр" визначено, що на міському рівні в систему містобудівного кадастру вводяться відомості, зокрема, про реєстр назв вулиць та інших поіменованих об`єктів місцевості на підставі топографічних планів, офіційних довідників та рішень органів місцевого самоврядування про найменування (перейменування) вулиць та інших поіменованих об`єктів місцевості; реєстр адрес на території міста на підставі топографічних планів та рішень органів місцевого самоврядування про присвоєння та зміну адрес об`єктів на території міста (п.30). Порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна регламентується Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунальної сфери України від 18 червня 2007 року за №55, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 06.07.2007 року за № 774/14041, яка визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу розрахунку часток житлових будинків, будівель споруд, іншого нерухомого майна, окрім земельних ділянок. Відповідно п.2.2. вищезазначеної Інструкції поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку (п.2.7). Відповідно, після поділу будинку (будівлі, споруди) та утворення самостійних об`єктів їм має бути присвоєна органом місцевого самоврядування окрема адреса. У відповідності до положень ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог (п.3). У даному випадку кожна сторона понесла судові витрати у зв`язку з проведенням експертиз і отриманням висновків фахівців. Судом була призначена по справі комісійна будівельно-технічна експертиза. Сторони сплатили витрати по цій експертизі пропорційно. Щодо інших витрат на експертизи: кожна сторона по своїй ініціативі замовляла експертні висновки для обґрунтування своїх варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою. Суд вважає, що ці витрати не підлягають розподілу між сторонами.

Outcome: partial