Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 20 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 364, оскільки подружні стосунки між ними не склалися і вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Також просить після розірвання шлюбу залишити дитину проживати з матір'ю. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 20 квітня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 364. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що на час розгляду справи дитина сторін проживає разом з матір'ю та позивач не заперечує, відповідно до статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити спільну дитину сторін проживати разом з відповідачкою, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved