Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Острозького районного суду Рівненської області суду з позовом про стягнення аліментів у частці від заробітку на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку та просила стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) до досягнення донькою трьох років. Свої вимоги позивач аргументує тим, що 26.11.2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області актовий запис № 275. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказала, що в свідоцтві про народження доньки вона записана матір'ю, а відповідач батьком. Посилається на те, що вони з відповідачем спільно не проживають, а неповнолітня донька перебуває на її утриманні, так як відповідач не надає добровільно кошти на її утримання. Зазначає, що вона на даний час ніде не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає, вона самотужки вимушена утримувати дочку. Вказала, що відповідач офіційно працює, однак його місце працевлаштування їй не відоме, інших утриманців він не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу їхній дитині та їй. Вважає, що він свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків, як батька. Вказала, що отримуваного нею доходу по догляду за дитиною до трьох років, який складається із державної допомоги для повноцінного задоволення всіх першочергових матеріальних та задоволення власних побутових потреб їй не вистачає. Зазначила, що відповідач є працездатною особою, офіційно працює, регулярно отримує стабільний дохід, має хороший стан здоров'я, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу їхній дитині та їй. Просила заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з'явилася. Представник позивача адвокат [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у частці від заробітку на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку підтримує в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Просила провести заочний розгляд справи відповідно до наявних у справі матеріалів. Відповідач у зал судового засідання не з'явився неодноразово, хоча повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи в суді, зокрема через оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України - http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до рекомендованого листа Острозького районного суду № 3580002908147, відправленого на адресу відповідача [ADDRESS], останній повернуто на адресу суду 05.02.2018 року зі вказівкою на причину повернення "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до рекомендованого листа Острозького районного суду № 3580002927389, відправленого на адресу відповідача [ADDRESS], останній повернуто на адресу суду 13.03.2018 року зі вказівкою на причину повернення "за закінченням терміну зберігання". Ухвалою суду від 17.01.2018 року було відкрите провадження, а справа була призначена до розгляду на 15.02.2018 року. Суд з урахуванням положень ст. ст. 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно у відсутності сторін по справі. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області актовий запис № 275, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], народилась [INFO] року, актовий запис № 185, місце державної реєстрації Нетішинський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. (а.с.7). Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дочці та дружині. Відповідач належних доказів неможливості сплачувати аліменти суду не надав. Судом взято до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні докази офіційного працевлаштування відповідача по справі, як це стверджує позивачка, а отже, в суді відсутні докази фактично отримуваного його заробітку (доходу). В зв'язку з чим вважає зменшити аліменти на утримання дружини з 1/5 частини заробітку (доходу) на 1/6. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру вказаних аліментів, враховуючи матеріальне становище платника аліментів [PERSON], який є особою працездатного віку, приймаючи до уваги матеріальне становище позивачки [PERSON], яка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що позов, в цій частині, слід задовольнити повністю та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 26.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 26.12.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи надані позивачкою докази, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача стосовно його стану здоров'я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON],[INFO] аліментів, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Крім того суд вважає необхідни стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 1280 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial