Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 23 липня 2011 року вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають дитину : дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося із-за різниці в характерах та відсутності взаєморозуміння, неоднакових поглядів на життя. В подальшому спільне життя неможливе з причини небажання цього обома сторонами. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце, час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 23 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 93 (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області, сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про виховання дитини та розподілу майна, що є спільною сумісною власністю у подружжя не має. Сторони мають різні погляди на сім'ю та взаємовідносини між подружжям, шлюбні відносини припинені з 2013 року та спільне господарство не ведеться. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім*ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повинні повно та всебічно з*ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Причина припинення шлюбних відносин, а саме: різність характерів, поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, неоднакових поглядів на життя є поважною. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу відповідачка просить залишити собі прізвище - [PERSON] Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їх дитини, сім'я фактично розпалася та її відновлення неможливе, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, позов задовольнити. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: approved