Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна. В позові вказав, що йому на праві приватній власності належить будинок №2 по вул. Першотравневій, 2, м. Лубни, Полтавської області. Йому стало відомо, що відділом державної виконавчої служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції, при виконанні судового наказу №2-н-435, виданого 02.10.2008 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з нього на користь ВАТ "[PERSON] Аваль" боргу в розмірі 6297,05 грн., було накладено обтяження - арешт на все належне йому нерухоме майно. Зазначене вище провадження було завершене 31.12.2010 року на підставі п. 5, ч. 1, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Заборгованості за вище вказаним провадженням він не має. При закритті виконавчого провадження не вирішено питання про зняття арешту з належного йому майна. Прохає суд зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, яке належить йому, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи про арешт нерухомого майна, а саме будівлі №2 по вул. Першотравневій в м. Лубни, Полтавської області належної йому на праві приватної власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 22.02.2017 року, на нежитлову будівлю №2 по вул. Першотравневій, в м. Лубни, Полтавської області, накладено обтяження арешт нерухомого майно на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту, ВП №9992121, 13.11.2008 року, ВДВС [PERSON] МРУЮ. Відповідно довідки начальника [PERSON] відділення (м. Лубни) АТ «[PERSON] Аваль» №Д3-1373/51-31 від 13.02.2017 року виданої [PERSON], заборгованість за кредитним договором №014/0061/82/53877 від 26.04.2006 року виданим [PERSON] відділенням (м. Лубни) Полтавської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» відсутня. Згідно листа [PERSON] міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області №2197 від 16.02.2017 року у [PERSON] міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебував на виконанні судовий наказ № 2-н-435, виданий 02.10.2008 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» боргу в розмірі 6 297,05 грн.. З метою примусового виконання рішення на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] був накладений арешт. Виконавче провадження завершено 31.12.2010 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 16.02.2017 року зазначений виконавчий документ повторно до [PERSON] міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ не предявлявся та на виконанні не перебуває, а тому у [PERSON] міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області відсутня можливість звільнити з-під арешту майно [PERSON]. Відповідно до статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 16 ЦК України позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом припинення дії, яка порушує його право. В звязку з обтяженням майна позивач [PERSON] не може скористатись своїм правом та розпорядитися належним йому майном. За таких обставин позовні вимоги позивача в частині зняття арешту з рухомого та нерухомого майна підлягають задоволенню. Оскільки зняттям арешту з спірного майна права позивача будуть повністю відновлені, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, а саме будівлі №2 по вул. Першотравневій в м. Лубни, Полтавської області належної позивачу на праві приватної власності.

Outcome: partial