Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

13.01.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] [INFO] права користування житловим приміщенням, а саме будинком № 17 розташованого в м. Запоріжжя вул. Бодянського, буд.17, та зняти його з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] зареєстрований за місцем проживання у вказаному будинку, який належить позивачу на праві власності. Відповідач за вказаною адресою фактично не проживає, жилим будинком не користується. Реєстрація відповідача мала формальний характер, проте зараз порушує її права щодо вільного розпорядження власністю, більш того, змушує витрачати кошти на оплату за житлово-комунальні послуги. Крім того, реєстрація відповідача ускладнює отримання субсидії від держави. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідно до п. 9 ст.74 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації «Запорізька права» № 9 (23744), але в судове засідання останній не зявився. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 16.03.2017 року не здійснювалось. З урахуванням наведеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання пояснили, що [PERSON] вони знають з дитинства. Син [PERSON] та [PERSON] дружили. Зі слів [PERSON] попросив її зареєструвати його на пару місяців у будинку № 17 по вул. Бодянського. Це йому було необхідно до працевлаштування, адже він не має зареєстрованого місця проживання. Потім самостійно знятись з реєстрації відмовлявся. Вони [PERSON] за спірною адресою за весь цей період часу не бачили жодного разу, його речей у будинку немає. Суд, вислухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований, проте підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Бодянського,буд.17 на підставі свідоцтво про право власності № 187, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10). Відповідно до довідки керівника органу самоорганізації населення № 52 Заводського району № 148 від 20.12.2016 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], б. 17. (а.с. 5) За вказаною адресою відповідач жодного дня не проживав, що підтверджується довідкою №149 від 20.12.2016 року, виданою квартальним комітетом № 52 (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на те, що відповідач фактично не проживав за спірною адресою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то такі вимоги не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~громадянину надається право на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні (ст.2). Закон визначає, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Отже, правовідносини щодо зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання мають адміністративний характер і існують лише між особою та відповідним управлінням державної міграційної служби. Згідно\~ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки позивач не заявляє про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, суд вважає можливим не стягувати з відповідачів судові витрати, хоча позов і задовольняється частково.

Outcome: partial