Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

22.11.2013 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, в якій просив стягнути з відповідачки на його користь 63944 грн. суми боргу та 38366 грн. процентів за користування коштам за договором позики від 17.03.2012 року. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 17 березня 2012 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, згідно якого він передав відповідачці 8000 (вісім тисяч) доларів США, а відповідачка отримала ці кошти, та зобов'язалася повернути їх в строк до 17 червня 2012 року. Договором також було визначено відсоток за користування позиченими коштами у розмірі 3%. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням повернути йому борг, проте по даний час взяті на себе за договором позики зобов'язання вона не виконує, кошти не повертає. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 17.11.2013 року складає 63944 грн., оскільки відповідно до довідки Первомайського відділення МФАТ "Укрінбанку" курс долара США станом на 05.07.2013 року становить 799,3 грн. за 100 доларів США, а отже 8000x799,3:100 = 63944 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідачки відсотки за користування грошовими коштами за період з 17 березня 2012 року по 17 листопада 2013 року (20 місяців) в розмірі 4800 доларів США (8000 доларів США - сума боргу х 3,0 - розмір відсотків: 100х20 місяців прострочки, отже 4800 дол.х799,3:100 = 38366 грн. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Він визнав суму боргу, проте заперечував проти стягнення з [PERSON] відсотків за користування грошовими коштами. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17 березня 2012 року за договором позики, укладеним між [PERSON] і [PERSON], позивач передав останній в борг 8000 (вісім тисяч) доларів США, під зворотне зобов'язання відповідачки повернути таку ж суму грошових коштів по договору позики в строк до 17 червня 2012 року. Договором також було визначено відсоток за користування позиченими коштами у розмірі 3%. На підтвердження факту отримання коштів [PERSON] надала [PERSON] письмову розписку, яку позивач, в свою чергу, надав суду в якості доказів по справі. Відповідно до ст.ст. 1046-1047-1051 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики потребує простої письмової форми і є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Недотримання такої форми договору не тягне за собою його недійсність. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. По даній справі позивач належними та допустимими засобами довів, що за вищевказаними усними - договорами позики передав відповідачам грошові кошти, а ті, у визначений сторонами строк їх не повернули, хоча і взяли на себе такі обов'язки. Правовими нормами ст.1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Між тим, в порушення наведеної норми відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала належним чином, оскільки суму позики не повернула позивачу у визначений договором строк. За таких обставин, грошові кошти, отримані [PERSON] внаслідок виконання зобов'язань позивачем за договором позики, у зв'язку зі спливом строку їх повернення безпідставно утримуються нею, а тому, відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, підлягають поверненню позивачу. Враховуючи те, що позивач передав грошові кошти в іноземній валюті, а саме в доларах США, курс долара США до гривні відповідно до довідки Первомайського відділення МФАТ "Укрінбанку" курс долара США станом на 05.07.2013 року становить 799,30 грн. за 100 доларів США, то на користь позивача слід стягнути з відповідачки 63944 грн. Ст. 536 ЦК України, передбачає сплату процентів за користування чужими грошима, аналогічна спеціальна норма відносно договору позики міститься і в ст. 1048 ЦК України на які, як на правову підставу своїх вимог посилався позивач. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За договорами позики від 17.03.2012 року встановлено 3,0 відсотків щомісяця, а тому слід стягнути з відповідачки суму процентів за цим договором за період з 17.03.2012 року по 17.11.2013 року (20 місяців) в розмірі 38366 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК слід стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved