Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

19 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, у якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, площею 6,20 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Ім. Кірова», розташовану за межами населених пунктів на території Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0084662, виданого на ім`я його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи заяву вказала, що її батько був включений у список громадян-членів КСП, отримав сертифікат на земельну частку (пай), але втратив його. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак у судове засідання його представник не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Третя особа Балаклійська РДА Харківської області у судове засідання не з`явилась, представником надано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, також було зазначено, що Балаклійська РДА Харківської області з 01.01.2019 не має повноважень щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали КСП на праві колективної власності та щодо розпорядження землями, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), відповідно до ст.ст.43,53,192 ЦПК України БРДА Харківської області не може виступати в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, у судове засідання не заявилось, про дату, час та місце розгляду було повідомлене належним чином, його представником заяви про розгляд справи надано не було. Третя особа Відділ у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання його представник не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 24.06.1980 р. [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька позивача були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження від 08.08.2019. [PERSON] 31.10.1992 р. зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим Бригадирівської сільською радою Балаклійського району Харківської області. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08.01.2020, яке набрало законної сили 08.02.2020, встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] помер [INFO] в с. Бригадирівка Балаклійського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 25.11.2004 Бригадирівською сільською радою Балаклійського району Харківської області. Згідно з довідкою Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 19.06.2018 на день смерті [INFO] [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] . З відповіді Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.08.2018, вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) громадян по КСП ім. Кірова на [PERSON] зареєстровано за №269 та видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР №0084662 від 15.01.1997. Відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю відсутній. Розмір земельної частки (паю) КСП ім. Кірова складає 6,20 умовних кадастрових гектарів. 07.05.2020 [PERSON] звернулась до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про надання роз`яснення щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Відповіддю нотаріальної контори від 08.05.2020 повідомлено позивачу, що у спадковій справі №76/2020 відсутній оригінал Сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , запропоновано звернутися до суду. Відповідно до довідки Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 17.06.2020 №02-13/206 за померлим [PERSON] облікована земельна ділянка згідно з реєстром землевласників земельних ділянок на території Бригадирівської сільської ради Балаклійського району Харківської області: рілля контур № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] ; пасовище контур № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] ; сіножаття контур ДРФ ділянка № [NUMBER] . При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо спадкування права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до п.п. 1-2\~Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» № 899-IV від 05.06.2003 року(надалі- Закон № 899-IV) право на земельну частку(пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно\~ст. 2 Закону № 899-IV\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку(пай), є сертифікат на право на земельну частку(пай), виданий районною(міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому\~законом\~порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Відповідно до ст.122\~ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Пунктом 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16.04.2004\~року №7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку(пай). За змістом ст.ст.22,23 ЗК України\~в редакції 1990 року, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин та\~Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року\~особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:-перебування в членах КСП на час паювання;-включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю;-одержання КСП цього акта. Таким чином, право на земельну частку(пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. До позову на підтвердження факту перебування [PERSON] у членах КСП «Ім. Кірова» долучено лише копію відповіді Відділу у Балаклійському районі Головного управління Дергеокадастру у Харківській області від 31.08.2018, проте ні копії Державного акту на право колективної власності на землю, ні копії списків до цього акту в матеріали справи надано не було. Крім того, позивачем не надано доказів того, чи зареєстровано як юридична особа КСП "Ім. Кірова", якщо ні, чи є правонаступники, не заявлялось клопотання про витребування статуту КСП. Оригіналів указаних документів, які могли б бути доказами, суду не надано. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що її батько [PERSON] , на момент видачі державного акту був членом КСП "Ім. Кірова", тому не доведено, що після смерті батька відкрилась спадщина - право на земельну частку (пай). Таким чином, враховуючи, що судом не встановлено законних підстав набуття позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті її батька, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за недоведеністю. Згідно з ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Outcome: dismissed