Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

30 січня 2019 року, [PERSON] , в інтересах [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Центрально-Міського районного відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про збільшення розміру аліментів, мотивуючи вимоги тим, що 05.03.2004, зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка постійно мешкає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.01.2007 стягнуто щомісячно з [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 200 грн, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, на користь матері - [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує несвоєчасно та не у повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах, викликаних частими хворобами дитини. Крім цього, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, працює без офіційного оформлення на роботу та належної матеріальної допомоги дитині не надає. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд задовольнити позов та збільшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , з 200 грн до 2000 грн, але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року, зазначену позовну заяву було залишено без руху, із наданням часу позивачу для усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині ухвали. 05 квітня 2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява. 26 червня 2019 року на підставі ухвали суду з метою виконання вимог частини 1 статті 189 Цивільного процесуального кодексу України розпочато підготовче провадження у справі, розгляд якої здійснюється у загальному порядку. 08 листопада 2019 року на підставі ухвали суду, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечення та відзив до суду не надав, будь-яких заяв та клопотань також до суду не надходило. Разом з цим, відповідач викликався в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України із опублікуванням оголошення, яке відбулося - 11.11.2019, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надали заяву в якій просили здійснити розгляд справи за відсутності представника Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривого Рогу, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. У зв`язку з викладеним, зі згоди позивача, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 279-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 4). Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.01.2007, стягнуто щомісячно з [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 200 грн, на утримання доньки [PERSON] , до її повноліття, на користь матері - [PERSON] (а.с. 5) Згідно до довідки №3 від 04.04.2019, виданої житлово-будівельним кооперативом "Дружба", [PERSON] [INFO] мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Відповідно до довідки №63 від 28.02.2019, [PERSON] навчається у КПМНЗ "Криворізька музична школа №1" КМР, за фахом скрипка (а.с. 36). Окрім цього, відповідно до амбулаторної медичної картки [PERSON] , наданої позивачем, остання постійно хворіє, у зв`язку з цим потребує додаткової матеріальної допомоги. Навчання у музичній школі потребує значних матеріальних витрат, зокрема витрат на харчування, підручники витрат для забезпечення нормального навчального процесу. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач кошти на утримання дитини надає несвоєчасно, та цих коштів не вистачає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, є здоровою працездатною особою, має достатні доходи. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесено зміни до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На теперішній час, неповнолітня донька сторін, [PERSON] [INFO] , потребує значно більшого догляду, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі та з урахуванням матеріального положення сторін, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, вважає можливим збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки, з 200 грн до 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з урахуванням наведеного з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved