Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

31.10.2014 року ПАТ«Оксі Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на майно- двохкімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 53,3кв.м., в рахунок погашення заборгованості по договору кредиту від 07.02.2012 року в сумі 142 121,87 грн., та виселення мешканців, які зареєстровані або проживають в квартирі, посилаючись на те, що відповідачі не виконують свої зобов'язання за договором кредиту. В судовому засіданні представник позивача Авдєєва Є.Г. наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] проти позову заперечив, мотивуючи тим, що банк не довів наявність заборгованості за договором кредиту та наполягав на застосуванні строків позовної давності по стягненню пені, а в останнє судове засідання не з'явився.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.02.2012 року [PERSON] уклав з ПАТ «Оксі Банк» кредитний договір №22/037-12 за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 150 000 грн. строком до 06.02.2017 року при умові сплати процентів 23 річних. Того ж 07.02.2012 року [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] Банк свої зобов'язання за договором виконав, видавши позичальнику готівку на суму 148 500 грн. та 1500 грн. перерахував в рахунок сплати комісії. Позичальник свої зобов'язання за договором викунував неналежним чином, допускаючи прострочення внесення платежів. Станом на 28.10.2014 року сума заборгованості перед банком складає 142 121,87 грн., з яких 119 589 грн. заборгованість по самому кредиту, в тому числі 28 598,39 грн. прострочений кредит, 10 337, 94 грн. заборгованість по відсотках, в тому числі 8986,18 прострочені відсотки, 7500 грн. штраф та 4694,93 грн. пеня. Вказані обставини підтверджуються кредитним договором від 07.02.2012 року, договором іпотеки від 07.02.2012 року; графіком погашення заборгованості; заявою на видачу готівки від 07.02.2012 року; меморіальним ордером від 02.07.2012 року; виписками по руху коштів; розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 589, ч.1 ст. 590, ч.1 ст. 591 ЦК України: У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором. Реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Представником відповідача не доведено заперечення щодо невідповідності наявної суми заборгованості дійсним обставинам справи, оскільки усі платежі, зазначені ним зараховані в погашення кредиту, але в зв'язку з несвоєчасною оплатою, в наступних місяцях, що слідували за місяцем погашення, про що свідчить виписка про рух коштів по рахунку. Видача кредиту відбулася шляхом видачі готівки 148 500 грн. та зарахування комісії1500 грн., про що свідчать касові документи. Заява представника позивача про застосування строків позовної давності по пені підлягає задоволенню. Розмір пені в межах річного строку становить 4480,43 грн. Враховуючи те, що позичальник не виконує належним чином умови договору кредиту, допускаючи прострочення платежів, суд вбачає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки. Загальна сума боргу по кредиту, в рахунок погашення якого слід звернути стягнення становить 141 907,37 грн., з яких 119 589грн. борг по самому кредиту, 10 337,94грн. борг по відсотках, 7500 грн.штраф за непереукладення договору страхування та 4480,43 грн. пеня за несвоєчасне виконання умов кредитного договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Банк направив відповідачам вимоги про добровільне висення більш ніж за місяць до звернення до суду, ці вимоги відповідачами отримані в травні 2014 року, проте добровільно квартиру вони не звільнили. З огляду на такі обставини відповідачі підлягають виселенню в примусовому порядку. Вимогу до іншої особи, [PERSON], що зареєстрований та проживає в квартирі, позивач не ставив, не повідомляв його про добровільне виселення, а тому в цій частині позов не може бути задоволеним. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial