Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку [PERSON] на утримання доньки [PERSON] посилаючись на те, що донька знаходяться на її утриманні, [PERSON] в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча зобов'язаний утримувати доньку . [PERSON], звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з матері. Свої вимоги мотивує тим , що викладені обставини в позовній заяві про стягнення з батька на користь дитини аліментів не відповідають дійсності, оскільки за три роки до розірвання шлюбу його колишня дружина, яка працювала та продовжує працювати провідником пасажирських вагонів у ВЧ-1 ст. Київ-пас, залишила його з донькою і повернулася мешкати до однокімнатної квартири № 8 у м. Козятині по вул. Червоноармійській,30. У зазначеній однокімнатній квартирі вона розпочала мешкати зі своїм вітчимом та братом. Також за час шлюбу дружина встигла прописати у вказаній квартирі і їх доньку. Перебуваючи на роботі, маючи роз'їзний характер роботи, вона по шість, а то і більше днів перебувала у поїздках. У вільний від її роботи час він постійно передавав дружині дитину, а після - забирав. Після розірвання шлюбу, 19.07.2013 року, донькою щоденно опікується він та його мати. [PERSON] продовжує працювати провідником та мешкати в однокімнатній квартирі і лише у вільний від роботи час бачитися та проводити свій час з донькою. Він не чинив матері дитини перешкоди приймати участь у виховані дитини. [PERSON], не надавала йому коштів на утримання доньки , яка проживала з ним . Весь тягар утримання їх дитини поклався на нього . Донька, проживаючи в нього, ні в чому не має потреби, має телефон, комп'ютер, він постійно купує їй необхідну шкільну літературу, одяг . В його будинку облаштована окрема кімната для доньки , а тому звернення до суду [PERSON], з позовом про стягнення з нього як батька їх дитини - доньки [PERSON] аліментів на її утримання є безпідставним та просить визначити місце проживання дитини з ним та стягнути аліменти з [PERSON], на утримання доньки . Позивачка за первісним та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що донька проживає з нею. Матеріальна допомога, яка надається відповідачем за первісним позовом, обмежується разовим придбанням речей. В період коли вона знаходиться на роботі дитина знаходиться з її вітчимом , дідусем дівчинки , або за бажанням дитини йде до бабусі або батька. Речі дитини знаходяться в ії будинку. В влітку, на канікулах, дитина проживала у бабусі матері відповідача за первісним позовом. . На даний час сім'я її колишнього чоловіка складається з його дружини, дитини дружини від першого шлюбу, та спільної дитини. Просить її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] Представник [PERSON] суду пояснив, що малолітня дитина постійно мешкає з матір'ю - [PERSON], яка і несе всі основні витрати, пов'язані з утриманням дочки. Позивачка працює, проте її заробітної плати, враховуючи нестабільну ситуацію в державі та зростання цін, її доходів не вистачає на повноцінне утримання дитини. Відповідач фізично здоровий та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини шляхом сплати аліментів у визначеному судом розмірі. Зустрічний позов [PERSON] відповідачкою не визнається в повному обсязі і до задоволення не підлягає, оскільки [PERSON], з донькою дійсно мешкають в однокімнатній квартирі, проте в цій квартирі для проживання доньки створені необхідні умови. [PERSON], працює провідником, має роз'їзний характер роботи, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійний заробіток, який дає їй можливість утримувати дитину та задовольняти її потреби. Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом [PERSON], в судовому засіданні та в поданих запереченнях суду пояснив, що з 2010 року ніяких стосунків не підтримував з відповідачкою за зустрічним позовом, не вели спільного господарства, разом не проживали . З 2010 року дитина проживала з ним, а в вільний від роботи час, коли відповідачка за зустрічним позовом, була вдома, дитина проживала з нею . Дитина постійно проживала з ним . Відповідачка за зустрічним позовом не залишала коштів на утримання доньки. В дитини є окрема кімната в його будинку та в квартирі бабусі. Речі дитини зберігаються в кімнаті дівчинки в його будинку. Оскільки позивачка подала позов про стягнення аліментів він подав зустрічний позов. Він не потребує матеріальної допомоги . Просить позовні вимоги [PERSON], про стягнення аліментів залишити без задоволення, зустрічний позов про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі . Представник [PERSON], підтримав в повному обсязі викладені в зустрічній позовній заяві обставини та вимоги і просить їх задовольнити . Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів , вважає безпідставними, оскільки дитина проживає як з матір'ю так і з батьком. Батько та бабуся також утримують дитину та піклуються про її добробут. Третя особа представник виконавчого комітету Козятинської міської ради , як органу опіки та піклування, в судому засіданні суду пояснив , що на засіданні комісії з захисту прав дитини було запрошено дві сторони матір дитини та представника [PERSON] Заслухавши пояснення обох сторін, комісія зробила висновок виходячи з того як найкраще можуть забезпечуватись інтереси дитини щодо її освіти , навчання . Обстежили матеріально побутові умови батька та матері. Більш кращі умови у батька. В будинку батька для дитини виділена окрема кімната і комісія дійшла до висновку, що кращі умови у батька. Під час обстеження житлових умов матері встановлено, що в однокімнатні квартирі матері проживають три чоловіка. Позивачка, її донька та вітчим. Для дитини в квартирі матері забезпечені всі необхідні умови для проживання і виховання доньки. Брат [PERSON], хоча і прописаний в дані квартирі, але фактично не проживає. Це підтверджується актом обстеження, оскільки в квартирі маються тільки три ліжка для сну і особистих речей брата позивачки в квартирі не виявлено. Просить суд прийняти рішення відповідно до діючого законодавства. Дитину на засідання комісії не запрошували . Зі слів психолога, дівчинка бажає проживати у обох батьків. В бабусі також є речі дівчинки. До розгляду справи в суді батько не звертався з позов про визначення місця проживання дитини . Заслухавши пояснення і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], необхідно задовольнити та відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON], про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки . Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 лютого 2002 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], 18 жовтня 2002 року. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 19 липня 2013 року шлюб між сторонами розірвано . Відповідно до домової книги для прописки громадян, які проживають [INFO] по вул.. Червоноармійська в м. Козятині місце проживання малолітньої [PERSON], зареєстровано за адресою [INFO] ( а.с.46-47). [PERSON], працює провідником пасажирських вагонів, має роз'їзний характер роботи. Відповідно до встановлених графіків поїздок шість днів перебуває у рейсі, і шість днів перебуває дома. Актом обстеження умов проживання за адресою [INFO] встановлено, що у квартирі, яка належить [PERSON], відведена окрема кімната для проживання дитини , яка забезпечена усіма необхідними меблями, а наявність дитячих речей свідчить про постійне проживання дитини. Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Козятинської міської ради від 03.12.2015 року №20 доцільно місце проживання малолітньої [PERSON] визначити з батьком . При цьому у висновку вказано , що комісією проведено необхідні обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання батька та матері малолітньої [PERSON], відповідно у гр. [PERSON] та [PERSON]. У ході проведення актів обстеження комісією встановлено, що як батько так і мати мають належні умови для проживання, виховання та утримання малолітньої дитини, але слід вказати, що за місцем проживання батька гр. [PERSON], за адресою с. Сигнал, Козятинського р-ну, Вінницької обл., вул. Тренчинська, 22., для малолітньої [PERSON], відведена окрема житлова кімната, обладнана всіма необхідними меблями та комп'ютерною технікою, школа, в якій навчається неповнолітня знаходиться поруч з житловим будинком батька. В даному житловому будинку крім [PERSON], та [PERSON], проживають - дружина батька - [PERSON], її малолітній син від першого шлюбу та спільна дитина подружжя. Батько дитини, гр. [PERSON] є приватним підприємцем, має постійний достатній заробіток, Щодо умов проживання у матері встановлено що, - гр. [PERSON] проживає у однокімнатній квартирі, за адресою [ADDRESS]. Крім того, за вищевказаною адресою, зареєстрований та постійно проживає вітчим гр, [PERSON], - гр. [PERSON], [INFO], брат гр. [PERSON], зареєстрований та періодично проживаючий - гр. [PERSON], [INFO]. Мати дитини, гр. [PERSON] працює провідником пасажирських вагонів Вагонної дільниці : станції Київ - пасажирський ППЗ, має постійний, достатній заробіток. (а.с.81-82) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила , що являється матір'ю [PERSON] та бабусею дитини. Також суду пояснила, що її невістка працює провідником. Коли невістка на роботі, то онука знаходиться з нею та сином, а коли невістка вдома - то з матір'ю. До розірвання шлюбу її син та невістка не проживали разом . Син проживав з нею в квартирі, а невістка - у своїх батьків. Дитина залишалась з нею коли невістка їздила на роботу. На даний час в її сина інша сім'я . Вона завжди допомагала дитині, ні в чому їй не відмовляла, купувала речі до школи, а саме: туфлі, кеди , блузку. Коли невістка їде на роботи син завжди забирає дитину. Вітчим невістки хороша людина , брат- прописаний , але не проживає в квартирі . Коли дитина проживала в сина невістка грошей не пропонувала та не давала, на утримання дівчинки. В її квартирі є окрема кімната для дитини , її речі. Вже рік син проживає окремо у власному будинку. ЇЇ син займається підприємницькою діяльністю та не потребує матеріальної допомоги. Він ремонтує машини . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що являється сусідкою [PERSON] та те , що дитина проживає з матір'ю , а коли мати їде на роботу то дитина їде до батька та бабусі . Інколи дівчинка залишається з вітчимом [PERSON] дідусем дівчинки. Дитину утримує [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що дитина проживає з матір'ю, а коли [PERSON], на роботі у батька. Утриманням дівчинки на її думку, в більшій мірі займається мати . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснив , що являється сусідом [PERSON] та те , що бачить дівчинку у будинку [PERSON] , але не знає чи вона там постійно проживає. Опитана малолітня [PERSON] в судовому засіданні суду вказала , що проживає з матір'ю та батьком. Коли мама знаходиться на роботі то вона їде до батька, а якщо мама є то проживає лише з мамою. Основна частина її речей знаходиться за місцем проживання матері. Крім мами та неї в квартирі проживає ще дідусь, з яким вона інколи залишається коли мама на роботі. Більшу частину речей до школи купувала мама . Батько теж речі купує. Вона також ходить до бабусі та проживає у неї . Також вона хоче постійно жити у мами, а коли мама на роботі їздити до батька . Опитана в судовому засіданні в якості спеціаліста психолог [PERSON], суду пояснила, що дитина під час дачі відповіді на запитання хвилювалась. Із досліджених доказів витікає, що на час розгляду справи в суді неповнолітня [PERSON], постійно проживає з матір'ю, а на час перебування матері в рейсі частково проживає з батьком та бабусею. За правилами ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дата ратифікації 27.02.1991, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За принципом п. 6 Декларації , про права дитини від 20 листопада 1959 р, малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Проте не можна тлумачити ці норми таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття "розлучення" не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю. Позивач за зустрічним позовом наполягаючи на визначенні місця проживання дитини не надав суду достатніх доказів його особистих якостей, обставин його життя, особливостей його відносин з дитиною , що саме він має перевагу перед матір'ю дитини при визначенні місця її проживання. Між тим, за положеннями ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, які встановлюють принципи цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; сторона особисто визначає коло доказів, які вона надає суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи докази, надані позивачем за зустрічним позовом , суд приходить до висновку, що основні доводи позивача за зустрічним позовом та висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Козятинської міської ради щодо переваги [PERSON] при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини ґрунтуються на тому , що батько краще матеріально забезпечений ніж мати. Під час прийняття даного рішення комісією не були враховані всі обставини даного спору, що дитина до виникнення спору з батьком постійно не проживала. Під час перебування [PERSON], в рейсі дівчинка частково проживає у бабусі і частково проживає з батьком. Не врахована і думка самої дитини. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно до ст..12 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995р., та ратифікованою Постановою Верховної Ради України, держави учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Як вбачається з матеріалів справі малолітній [PERSON] виповнилось 13 років, внаслідок чого вона набула право на висловлення особистої думки щодо місця проживання, і відповідно до пояснень дитини , яка була опитана в судовому засіданні , малолітня [PERSON], бажає проживати з матір'ю , а коли мати на роботі - їздити до батька . Судом встановлено, що на даний час дитина проживає з матір'ю, по місцю проживання [PERSON] , та на час розгляду справи більшу увагу до дитини і турботу про неї виявляє саме мати. [PERSON] працює, має самостійний дохід, спиртними напоями не зловживає, має позитивні характеристики з місця роботи. Дитина продовжує нормально розвиватись, що підтверджено відповідними характеристиками з місця навчання дитини. [PERSON], та його представником не надано суду допустимих та переконливих доказів про необхідність зміни місця проживання дитини, а тому необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], про визначення місця проживання дитини з батьком . Суд, відмовляючи у позові, виходить виключно з інтересів самої малолітньої дитини, враховуючи особливі потреби дитини пов'язані з її віком та те, що дитині більш необхідна материнська турбота і піклування Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач за первісним позовом фізично здоровий та спроможний надавати матеріальну допомогу, що підтверджується довідкою про доходи від 23.10.2015 року, на утримання малолітньої дитини шляхом сплати аліментів. Його заперечення про утримання доньки не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, разові покупки речей не дають підстави зробити висновок про утримання доньки, а тому, позовні вимоги [PERSON], про стягнення аліментів підлягають задоволенню На підставі наведеного та

Outcome: approved