Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] в травні 2016 року звернувся до Галицького районного суду з позовом і просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою по вул. В. Стуса, 21/48 в м. Бурштині Івано-Франківської області. В позовній заяві [PERSON] посилається на ті обставини, що він є одноособовим власником житлової квартири, що знаходиться по вул. В. Стуса, 21/48 в м. Бурштині Івано-Франківської області. На даний час в належному йому житлі приписані відповідачі, однак в спірній квартирі відповідачі не проживають з 2012 року, залишаючись бути зареєстрованим в даній квартирі. Той факт, що відповідачі не проживають в квартирі стверджується актами перевірки комісії комунального підприємства "Житловик". Не проживаючи в квартирі понад строки, встановлені законом, вони втратили право на користування житлом в цій квартирі. Просив позов задовольнити, при цьому позивач подав суду письмову заяву в якій вказує про те, щоб розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, були повідомлені про час та місце судового засідання через оголошення у пресі Галичина. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обгрунтована і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є одноособовим власником квартири, що знаходиться по вул. В. Стуса, 21/48 в м. Бурштині Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Згідно будинкової книги вбачається, що в спірній квартирі зареєстровані сестра позивача [PERSON] та племінник позивача, [PERSON] Відповідачі не проживають у спірному житлі з 2012 року без поважних причин. Це підтверджується відомостями, які вміщені в акті від 12 листопада 2015 року, 09 лютого 2016 року та 13 травня 2016 року, які складено комісією комунального підприємства "Житловик", де зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO], однак в зазначеному житлі не проживають. Відповідно до ст. ст 71, 72 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців і визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у спірному житлі з 2012 року без поважних причин, а тому суд, вважає, що вони втратили право на житло в ньому. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved