Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

21.06.2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження. В заяві заявник посилається на те, що 05 лютого 1994 року він уклав шлюб з [PERSON] і мешкає однією родиною по теперішній час. 21.05.2016 року о 19 годині 20 хвилин, його дружина [PERSON] народила дитину доньку, яку назвали Ганночкою. Дитина народилася у Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства. Заявник звернувся до відділу РАЦС Волноваського РУЮ з метою реєстрації народження доньки, але в реєстрації народження доньки та видачі свідоцтва про народження йому було відмовлено. Працівники відділу РАЦС Волноваського РУЮ порекомендували заявникові звернутися до суду із заявою про встановлення факту народження доньки. Тому заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою і просить встановити факт народження дитини жіночої статі, 21 травня 2016 року. В судове засідання заявник не зявився, але в заяві просив справу розглянути у його відсутність. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, суд вважає можливим розгляд справи у відсутність заявника [PERSON] та представника відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області. Заслухавши свідчення свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.257-1 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника, що дає суду право визнати, що заявник має право звернутися до Волноваського районного суду з даною заявою. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.4\~ст. 257-1 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду свідчив, що заявника і його дружину знає за місцем проживання, в родинних відносинах не знаходиться. Достовірно суду свідчив, що не одноразово бачив дружину вагітною весною 2016 року, а потім бачив її з візочком і дитиною і при спілкуванні дізнався, що в травні місяці вона народила доньку. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні свідченя і не довіряти свідченням свідків у суду підстав не має. Судом встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження № 865, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, [PERSON] 21 травня 2016 року о 19-20 годині народила дівчинку вагою 3800,00 грамів, доношеною на 39-40 тижні вагітності, при одноплідних пологах, дана вагітність друга, пологи другі, що є наявним у матеріалах справи. Про те, що заявник звертався до відділу РАЦС Волноваського РУЮ про проведення державної реєстрації народження дитини і йому було відмовлено, вбачається з відповіді № 03.2 25/2534 від 21.06.2016 року, що є наявною у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. При вирішенні питання про встановлення факту народження суд приймає до уваги свідчення свідків, додані до заяви докази, а саме лист непрацездатності на імя [PERSON], протокол УЗІ [PERSON] в 1-му триместрі, результати комбінованого скрінінга 1 триместра [PERSON], фото таблицю, копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу, згідно якого [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 05.02.1994 року, зроблено запис № 62, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] дружині [PERSON], копії паспортів на імя заявника та [PERSON] та медичне свідоцтво про народження № 865. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є [PERSON] та [PERSON] та їх донька, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про народження їх доньки, виданого державним органом України.

Outcome: approved