overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Відділу Держземагенства в Чуднівському районі та Чуднівської РДА про визнання за ним права власності на земельні ділянки площею відповідно 1,36 га та 0,36 га, що розташовані на території Будичанської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, які належали його матері [PERSON], яка померла [INFO], і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні кадастрових номерів, в зв"язку з чим він змушений звернутись в суд із позовною заявою як єдиний спадкоємець покійної. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представник Відділу Держземагенства в Чуднівському районі позов визнала. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла [INFO], за життя набула право власності на земельні ділянки площею відповідно 1,36 га та 0,36 га га, що розташовані на території Будичанської сільської ради, Чуднівського району, але при видачі їй 26.03.2004 року Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 174257, виданого згідно розпорядження голови Чуднівської РДА від 26.02.2004 року № 106 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 555, були невірно вказані кадастрові номера земельних ділянок. Допущення вказаних помилок підтверджуються довідкою відділу Держземагенства у Чуднівському районі від 13.12.2013 року № 1924/05/01-13. Відповідно до п. 2.9 "Інструкції про порядок складання, видач, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомзему України від 4.05.1999 року № 43, будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивача в суд. Після смерті [INFO] своєї матері [PERSON], позивач прийняв спадщину згідно закону, подавши відповідно до ст. 1269 ЦК України заяву в нотаріальну контору, що підтверджується змістом постанови приватного нотаріуса Чуднівського РНО від 21.01.2014 року № 02-31/40, але в зв"язку із невірно вказаними кадастровими номерами у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачу можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому його право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані ним належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власниці з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли ([PERSON] подав заяву про відмову від спадщини). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони на даний час не проживають разом, шлюбні відносини припинено, шлюб існує формально, відповідач фактично створила іншу сім"ю. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов просить задовольнити. Категорично заперечує проти надання терміну для примирення, пояснюючи це тим, що відповідач вже створила іншу сім"ю з чоловіком, з яким на даний час спільно проживає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Проти надання терміну для примирення категорично заперечує, вважає примирення неможливим. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Оголосивши заяви сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 18.10.2007 р. (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народилась дитина: син [PERSON] [INFO](а.с.6). Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Так, в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки сторони перебувають у конфліктних відносинах, вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, фактично відповідач створила іншу сім"ю. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, яка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.174 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Обговоривши питання про необхідність застосування заходів щодо примирення подружжя, у вигляді надання відповідного терміну для примирення, суд приходить до висновку про їх недоцільність, оскільки подружжя не проживає разом, зберегти шлюб не бажають, відповідач створила іншу сім"ю. А тому суд приходить до висновку про можливість задоволення даного позову. Також, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі - 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони на даний час не проживають разом, шлюбні відносини припинено, шлюб існує формально. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов просить задовольнити. Категорично заперечує проти надання терміну для примирення оскільки фактично створив нову сім"ю, вказує що шлюб неможливо зберегти. Відповідач в судове засідання не з"явилася, однак до суду надійшла заява про те, що остання позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за її відсутності. Вказує що також вже створила нову сім"ю. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Оголосивши заяви сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 10.06.2014 р. (а.с.3). У сторін є спільна дитина, донька Анастасія [INFO] (а.с.7). Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Так, в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, оскільки сторони перебувають у конфліктних відносинах, шлюбних відносин не підтримують, шлюб зберегти не бажають, фактично вже створили нові сім"ї. Обговоривши питання про необхідність застосування заходів щодо примирення подружжя, у вигляді надання відповідного терміну для примирення, суд приходить до висновку про їх недоцільність, оскільки подружжя зберегти шлюб не бажають, про що свідчать подані сторонами заяви у справі та небажання особистої участі у судових засіданнях. А тому суд приходить до висновку про можливість задоволення даного позову. Також, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 02 червня 2009 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та різні погляди на життя. Відсутність спільних інтересів та почуттів один до одного призвели до напруженості у сім"ї та сварок. Усе це відбувалося на очах неповнолітньої доньки, що негативно впливало на її психологічний стан. У зв"язку з цим відповідачка зібрала свої речі та виїхала на постійне місце проживання у м. Дубровиця Рівненської області, залишивши доньку на нього. Просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, подала суду копію нотаріально посвідченої заяви про повне визнання позову, не заперечує проти його задоволення та проти того, щоб донька залишилася проживати з позивачем. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 02 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, шлюб розпався з їх спільної вини. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 21 грудня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 529. Від шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через постійні сварки, докори дружини, її постійні від"їзди з дому. Влітку 2011 року вона залишила сім"ю та переїхала до своїх батьків. Спільне господарство вони з того часу не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, оскільки подальше його збереження є неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання за викликом суду повторно не з"явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у її відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 грудня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 529. Від шлюбу дітей не мають. Дані обставини стверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу. Відповідно до ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що шлюб слід розірвати, оскільки сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли з вини обох сторін, через що шлюб фактично розпався, подружні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін, що стверджується зібраними по справі доказами. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Дриглівської сільської ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування на будинковолодіння [ADDRESS], який належав [PERSON], який помер [INFO] року і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим він змушений звернутись в суд із позовною заявою як спадкоємець покійного щодо визнання за ним права власності на вказане вище будинковолодіння. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], який помер [INFO] року, згідно даних довідки Дриглівської сільської ради від 12.09.2014 року № 328, виданої на підставі погосподарської книги № 8 , був власником будинку по [ADDRESS], але запис про право власності вказаної особи у погосподарських книгах був зроблений на підставі існуючих на той час документів, що не збереглися, а відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обов"язкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в т.ч. на належне останньому будинковолодіння. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем щодо майна померлого батька. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті свого батька позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст. 1269 ЦК України, подавши заяву у нотаріальну контору . Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Дубищенської сільської ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування на будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], так як даний будинок належав на праві власності його сестрі [PERSON], яка померла [INFO] року і після смерті якої відкрилась спадщина, в т.ч. на дане будинковолодіння, яку позивач прийняв в установленому законом порядку, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим він змушений звернутись в суд із позовною заявою щодо визнання за ним як єдиним спадкоємцем покійної права власності на вказане вище будинковолодіння в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно даних довідки Дубищенської сільської ради від 16.04.2015 року № 361 документи, на підставі яких був зроблений запис у погосподарській книзі щодо власника будинку [ADDRESS] не збереглися. Відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обов"язкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Станом на квітень 1991 року [PERSON] була єдиним членом колгоспного двору згідно даних довідки Дубищенської сільської ради від 16.04.2015 року № 363, виданої на підставі погосподарської книги № 6, і згідно ст. 120 ЦК України 1963 року, що діяв на той час, набула право власності на все майно колгоспного двору, до складу якого входив і будинок [ADDRESS]. Даний будинок розташований на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні [PERSON] відповідно до даних погосподарської книги № 6, номер ОПО 0260 за 2011-2015 роки. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст.1269 ЦК України), в т.ч. на належне померлій житло, подавши заяву в нотаріальну контору, що випливає із змісту постанови державного нотаріуса Чуднівської ДНК від 16.04.2015 року № 151/02-31. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, не має. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Іванопільської селищної ради про визнання за ним права власності в порядку спадкування на будинковолодіння по [ADDRESS], який належав його батькові [PERSON], який помер [INFO] і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на житло, так як не збереглися документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим він змушений звернутись в суд із позовною заявою як спадкоємець покійного щодо визнання за ним права власності на вказане вище будинковолодіння. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], який помер [INFO], згідно даних довідки Іванопільської селищної ради був власником будинку по [ADDRESS] але запис про право власності вказаної особи у погосподарських книгах був зроблений на підставі існуючих на той час документів, що не збереглися, а відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обов"язкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Вказаний вище будинок розташований на земельній ділянці , яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ЖТ №0036261, виданого Іванопільською селищною радою 06.02.2003 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в т.ч. на належне останньому будинковолодіння. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем щодо майна померлого батька. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, подавши заяву у нотаріальну контору, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті свого батька позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку відповідно до ст. 1269 ЦК України, подавши заяву у нотаріальну контору . Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved