Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

22 січня 2015 року представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилався на те, що між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 04.12.2006 року, за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, у порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором, відповідач [PERSON] допустив порушення строків погашення заборгованості по кредиту, за відсотками по кредиту, по комісії, по штрафам у розмірі 9751,64 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 гривень та витрати пов'язані з опублікуванням оголошення в газеті "Одеські вісті" у розмірі 120,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення у ЗМІ "Одеські вісті", про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто через неявку відповідача, враховуючи письмову заяву представника позивача з цього приводу, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № б/н від 04.12.2006 року, за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом В зв'язку з тим, що відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, станом на 15.12.2014 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.12.2006 року складає 9751,64 гривень. Таким чином, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань за кредитним договорб/н від 04.12.2006 року в частині погашення основного боргу і нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України. Прийняті на себе зобов'язання по договору не були виконані відповідачем. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У порушення умов вищевказаного кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач прийнятих на себе кредитних зобов'язань, у частині своєчасного погашення заборгованості за кредитом і нарахованим по ньому відсоткам не виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, боржник, що не повернув вчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до розрахункової заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.12.2006 року борг відповідача перед позивачем станом на 15.12.2014 року має заборгованість - 9751,64 грн., яка складається з наступного: 8693,89 грн. - заборгованість за кредитом; 117,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 440,55 грн. - штраф (процентна складова). На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені, комісії, штрафу у суду не має. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.ст. 1054, 1050 ЦК України у разі невиконання прийнятих на себе зобов'язань позичальником банк отримує право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, з відповідача слід стягнути судові витрати пов'язанні з оголошенням в газету «Одеські вісті» в розмірі 120 гривень. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 363 гривні 60 копійок. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Outcome: approved