Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

18 травня 2015 року до суду із вищезазначеною позовною заявою звернулась [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що її мати [PERSON] проживала разом з [PERSON], який є фізіологічним батьком Позивача, однією сімєю без укладання шлюбу в період з вересня 1988 року до 12 липня 2014 року. У звязку з тим, що [PERSON] знаходився на навчанні в аспірантурі у м. Москва запис про батька Позивача був проведений за прізвищем матері «Харитонова», а імя і по-батькові були записані зі слів матері «Олена Володимирівна», в графі батько «Харитонов Володимир Борисович». 12 липня 2014 року [PERSON] помер та не встиг подати заяву в порядку ст. 126 СК України щодо батьківства, хоча мав на це намір. Встановлення батьківства необхідно Позивачу для здійснення бажання та волі її покійного батька [PERSON] У звязку з чим просить встановити батьківство [PERSON] стосовно неї. Ухвалою від 29.05.2015 року було відкрито провадження по справі. Ухвалою від 10.06.2015 року до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про місце, день та час судового розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. На адресу суду через канцелярію Дніпровського районного суду м. Херсона надала письмову заяву за Вх.№14647 від 18.06.2015 року, згідно якої підтримала вимоги та просила суд їх задовольнити, а також справу розглянути за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив суд встановити батьківство [PERSON] щодо позивача, посилаючись на положення КпШС України, вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка є матірю позивачки, в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала, підтвердивши факт того, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та обставини, викладені у позовній заяві. В судове засідання представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні не зявився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. На адресу суду надав за Вх.№1158/06.1.4-07 від 09.07.2015 року копію актового запису №817 від 18 вересня 1989 року про народження [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала просила суд їх задовольнити, при цьому пояснила, що [PERSON] є її сином, а [PERSON] рідною онукою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] він тривалий час підтримував дружні стосунки. [PERSON] проживала разом з [PERSON] внаслідок чого у них народилась донька [PERSON]. Напередодні смерті [PERSON] хворів, неодноразово висловлював своє бажання записати свою доньку на його прізвище але не встиг. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні надали аналогічні свідчення. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 14 серпня 1989 року народилася [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження, видана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні серії 1-КГ №152621. У графі мати вказана [PERSON], у графі батько [PERSON]. (а.с.4). З наданої до суду копії Актового запису про народження №817 від 18 вересня 1989 року вбачається, що запис про батька дитини проведено за прізвищем матері, а імя по батькові записано за її вказівкою. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ №181848 виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Хероснській області від 14 липня 2014 року [PERSON] помер 12 липня 2014 року, про що було зроблено актовий запис №1319 (а.с.5). Пленум Верховного Суду України в пункті 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. [PERSON] народилася 14 серпня 1989 року, тобто до набрання чинності Сімейним Кодексом України (01 січня 2004 року). Таким чином, суд при вирішенні цього спору, керується нормами КпШС України. Відповідно до ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 53 КпШС України має правові підстави для звернення до суду із вказаним позовом Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Враховуючи вказані обставини, пояснення сторін та свідків, які підтверджують заявлені позивачем вимоги, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах закону та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved