Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з ним та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.11.2013 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.07.2010 року за рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда шлюбні відносини між сторонами розірвані. На момент розірвання шлюбу [PERSON] зазначала, що їхня донька [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, і що позивач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. З 2010 року і по січень 2013року донька періодично проживала з матір'ю, тривалий час з позивачем та бабусею, в залежності від стосунків відповідача з чоловіком. На даний час місце проживання дитини не визначено. Відповідач мешкає та працює в Одеській області з іншим чоловіком від якого має дитину. Вказано, що з 06.01.2013 року донька виховується і утримується в сім'ї позивача та проживає за адресою: [ADDRESS]. На утриманні позивача знаходиться ще двоє малолітніх дітей та цивільна дружина. Стосунки між дочкою та відповідачем відсутні, остання не надавала і по теперішній час не надає матеріальної допомоги дочці, аліменти добровільно не сплачує, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не відвідує та не спілкується з нею взагалі. Зазначено, що проживання доньки разом з ним відповідає її інтересам. Він має можливість забезпечити їй належні умови проживання і повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини. Дохід позивача загалом спрямований на погашення кредитних зобов'язань за квартиру у якій він мешкає з сім'єю, утримання чотирьох дітей, коштів на проживання не вистачає, їх розмір недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування спільної доньки. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належно та вчасно. Підставою неявки відповідача в судове засідання згідно наданою нею інформацією є народження дитини (а.с.65). Відповідач надала заперечення на позовну заяву, відповідно яких вказувала, що питання місце проживання дитини необхідно вирішувати виходячи з побажань останньої та врахувати, що вона є співвласником житла в якому проживають позивач та їхня спільна дитина, також просила відмовити у стягненні аліментів посилаючись на незадовільний матеріальний стан (а.с.64). Представник третьої особи, вказала, що підтримує висновок органу опіки та піклування, згідно до якого доцільним є визначення місця проживання дитини з батьком. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. [PERSON] до [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.01.2001 року. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26.07.2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки про склад сім'ї №2533 або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої КРЕП №3, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON], [INFO] (власник) та проживають без реєстрації: дочка - [PERSON], [INFO], цивільна дружина - [PERSON], [INFO], син цивільної дружини - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO](а.с.8). Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2012 року стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно інформації позивача, виконавчий лист на стягнення аліментів відповідачем не подавався. Згідно довідки виданої директором КЗ «Навчально - виховне об'єднання природничо-економіко-правовий ліцей - спеціалізована шкода І-ІІІ ступенів №8 - позашкільний центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» [PERSON], [INFO] дійсно навчається в комунальному закладі, в 6 В класі. В даний заклад учениця зарахована з 21.01.2013 року (а.с.15). Згідно довідки КЗ «Навчально - виховне об'єднання природничо-економіко-правовий ліцей - спеціалізована шкода І-ІІІ ступенів №8 - позашкільний центр Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» виданої [PERSON], в тому, що її мати [PERSON] не відвідувала навчальний заклад, не цікавиться навчанням та вихованням доньки, не спілкувалась з класним керівником та вчителями - предметниками (а.с.90). Оскільки представник третьої особи вказала не можливість надання висновку щодо вирішення виниклого спору без дослідження житлових умов проживання відповідача, суд ухвалою про забезпечення доказів зобов'язав службу у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації, провести таке обстеження за місцем реєстрації матері. Згідно до акту обстеження побутових умов проживання [PERSON], за адресою [ADDRESS], не вдалося обстежити її житлові умови з підстав не проживання її за вказаною адресою. Батьки відповідача повідомили, що місце її проживання не відоме (а.с.69). Згідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], встановлено, що для проживання спільної дитини сторін [PERSON] є всі належні умови (а.с.82). Згідно довідки про доходи, позивач працює та має сталий заробіток (а.с.71). Натомість, відповідач заперечуючи проти стягнення аліментів, посилалась на тяжкий матеріальний стан, проте доказів не надала. Відповідно до висновку наданого представником органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кіровоградської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час розгляду справи судом був допитаний свідок [PERSON], який вказав, що є другом позивача та хрещеним батьком [PERSON]. Показав, що біля двох років тому позивач та відповідач розсталися, дитина залишилась разом із матір'ю, проте приблизно через чотири місяці дитина повернулась мешкати до батька, бо новій сім'ї відповідача було важко її утримувати, дитина скаржилась, що мати не приділяла їй достатньої уваги. За півтора року, що [PERSON] проживає з батьком, мати жодного разу її не відвідала в місті Кіровограді, коштів на її утримання не надавала. В порядку статті 160 СК України, в судовому засіданні була опитана донька сторін у справі - [PERSON], [INFO], яка пояснила, що прихильно ставиться до кожного з батьків, проте не завжди може знайти спільну мову з мачухою. За місцем теперішнього проживання має кімнату, яку ділить з молодшим по батьку братом, тому бажала б визначення місця проживання з матір'ю, але при цьому мешкала б у бабусі за адресою: [ADDRESS], де для неї виділена окрема кімната, а батько та мати її б відвідували. Зазначила, що мати фактично проживає з чоловіком та їх дитиною у місті Одеса, де саме не знає, оскільки посилаючись на неналежні житлові умови до себе ніколи не запрошувала. Коли гостює у бабусі, сама відвідує матір за місцем її роботи в м. Одеса, вони гуляють містом, спілкуються, а в минулому році матір часто її навідувала приїжджаючи до с. Шабо. Відповідно до ч. 1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно до частини 2 статті 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом при вирішенні спору враховано, що при опитуванні дитини остання плутається у поняттях «місця проживання» та «проживання з кимось із батьків», визначивши оптимальним таке місце у бабусі, як найбільш комфортне за присутності особового простору, що виражається в наявності окремої кімнати обладнаної відповідно з її потребами. Не змогла пояснити як в цьому випадку відбудеться проживання разом із матір'ю фактично, рахуючи достатнім участь в її житті батьків час від часу, у формі відвідування. Також, представник органу опіки та піклування не змогла відразу надати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, як то визначено ч.5 ст. 19 СК України, посилаючись на відсутність будь якої інформації щодо умов проживання відповідача і лише після підтвердження інформації, що за відповідним судовим рішенням вона стала власником 1/2 частки квартири [ADDRESS], тобто за місцем проживання дитини, такий висновок суду було надано. Наявність нерухомості в м. Кіровограді у відповідача наразі у виниклому спорі значення не має, оскільки місце проживання дитини визначається не за адресою де батьки дитини мають власність, а безпосередньо з кимось із них. Судом взято до уваги, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей, проте від батьків повинна виходити воля та бажання опікуватись дитиною. Про наявність такого бажання, відповідач суду не повідомила, дій направлених на визначення місця проживання дитини з нею на кшталт подачі зустрічного позову не вчинила, натомість повідомила доньці, що не в змозі запросити її в гості із-за недостатніх для цього житлових умов. За вищенаведеного є доцільним та таким що відповідає інтересам дитини визначити місце її проживання з батьком, який на даний час приділяє більшу увагу донці, повністю перебрав на себе обов'язок піклування про неї, має для цього достатні матеріальні можливості. Заперечуючи проти позовної вимоги про стягнення аліментів відповідач послалась на тяжке матеріальне становище, однак доказів тяжкого фінансового стану суду не надала. Таким чином, ця вимога позивача узгоджується зі ст.ст. 180,181,183 СК України та з урахуванням змісту ст. 182 СК України підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved