Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Адвокат Святець О.М., який діє в інтересах Садівничого товариства «Березовий гай» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на користь Садівничого товариства «Березовий гай» заборгованість за членськими внесками у розмірі 3450 гривень, 3% річних у розмірі 160,38 гривень, інфляційні витрати у розмірі 289,66 гривень, а також судовий збір, витрати на правову допомогу та послуги поштового зв`язку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09 лютого 1999 року СТ «Березовий гай» отримало у користування на території Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області за межами населеного пункту земельну ділянку для ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ХР 25-29911 від 09 лютого 1999 року. 02 вересня 2007 року згідно з протоколом загальних зборів членів та на підставі власної заяви [PERSON] прийнятий у члени Садівничого товариства «Березовий гай». Відповідно до заяви від 29 листопада 2008 року [PERSON] зобов`язався виконувати статут та рішення загальних зборів СТ «Березовий гай», у тому числі щодо сплати членських внесків. Проте з 01 липня 2017 року відповідач [PERSON] не сплачує членські внески, чим порушує обов`язки, покладені на нього статутом товариства, внаслідок чого у нього виникла заборгованість щодо сплати членських внесків за 2017-2020 роки у розмірі 3450 гривень. У позасудовому порядку [PERSON] не бажає добровільно сплачувати заборгованість, тому позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12 червня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 26 червня 2020 року від відповідача [PERSON] до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що у 2007 році на підставі власної заяви про вступ та відповідно до рішення загальних зборів став членом Садівничого товариства «Березовий гай». На підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 16 липня 2008 року № 2271 у приватну власність [PERSON] було передано земельну ділянку із земель СТ «Березовий гай». 22 грудня 2009 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. У 2016 році засобами телефонного зв`язку повідомив голову правління СТ «Березовий гай» [PERSON] про небажання бути членом товариства та намір вести індивідуальне садівництво, проте відповіді на вказане звернення не отримав. Відповідач зазначає, що згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про громадські об`єднання», який діє з 01 січня 2013 року, найменування громадського об`єднання складається з двох частин загальної та власної назв, де у загальній назві зазначається організаційно-правова форма громадського об`єднання. Однак, нова редакція статуту Садівничого товариства «Березовий гай» від 20 травня 2017 року, яке є громадським об`єднанням, не містить назви організаційно-правової форми садівничого товариства, що унеможливлює встановити порядок виходу з такого товариства. Крім того, у зв`язку з відсутністю поштової адреси у Садівничого товариства «Березовий гай» позивач позбавлений можливості направити свою заяву про вихід з членів товариства поштою. Відповідач вказує, що після затвердження нового статуту СТ «Березовий гай» у редакції від 20 травня 2017 року, у зв`язку з чим було змінено його організаційно-правову форму, яка наразі є невизначеною, він не вважає себе членом такого об`єднання, тому не сплачує членські внески, адже такі об`єднання з 01 січня 2018 року вважаються нелегітимними. Відповідач стверджує, що після присвоєння належній йому земельній ділянці окремої адреси на підставі рішення Бабаївської селищної ради від 13 листопада 2018 року №93, його членство у Садівничому товаристві «Зелений гай» остаточно припинилось, оскільки з цього часу він сплачує земельний податок, та не користується комунальними послугами, що надаються СТ «Березовий гай». У своєму відзиві відповідач також не погоджується з розрахунком судових витрат, саме - витрат на правову допомогу, вважає їх розмір неспівмірним зі складністю справи. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи учасників справи, надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Садівниче товариство «Березовий гай» є юридичною особою, ідентифікаційний код 25615587, місцезнаходження - Харківська область, Харківський район, сел. Бабаї, дата державної реєстрації 03 листопада 1999 року. Відповідно до Статуту садівничого товариства «Березовий гай» (далі Статут), затвердженого 20 травня 2017 року, СТ «Березовий гай» є неприбутковим добровільним об`єднанням громадян, створеним на основі єдності інтересів та вільного волевиявлення громадян для спільної реалізації членами Товариства своїх прав і свобод, що діє на підставі Статуту. Згідно з випискою з протоколу загальних зборів членів Садівничого товариства «Березовий гай» від 02 вересня 2007 року, [PERSON] був прийнятий в члени СТ «Березовий гай» на підставі особистої заяви про вступ в члени Товариства. Зі змісту заяви [PERSON] від 29 листопада 2008 року, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що останній зобов`язався виконувати Статут та рішення загальних зборів, в тому числі щодо сплати членських внесків. На підставі Розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 16 липня 2008 року №2271 [PERSON] на праві власності було передано земельну ділянку № [NUMBER] , що розташована на території СТ Березовий гай», загальною площею 0,0480 га, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 957778 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. З матеріалів справи вбачається, що протоколом зборів уповноважених представників СТ «Березовий гай» від 05 листопада 2016 року було затверджено Правила внутрішнього розпорядку СТ Березовий гай». Згідно з п.п.1,2,5 розділу «Оплата витрат на утримання Товариства» Правил внутрішнього розпорядку СТ «Березовий гай» з метою забезпечення нормального функціонування Товариства та відшкодування витрат, садівники зобов`язуються сплачувати членські внески відповідно до Кошторису адміністративно-господарських витрат, затвердженого рішенням загальних зборів членів (або зборів уповноважених представників) Товариства. Садівник зобов`язаний сплачувати внески два рази на рік: за перше півріччя - до 01 квітня, за друге півріччя - до 01 липня поточного року. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання по сплаті членського внеску, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми згідно законодавства України. Загальними зборами СТ «Березовий гай» було становлено наступні членські внески: - протоколом зборів членів (уповноважених представників) СТ «Березовий гай» від 05 листопада 2016 року затверджено суму членських внесків на 2017 рік розміром 700 грн. за кожну земельну ділянку; - протоколом зборів членів (уповноважених представників) СТ «Березовий гай» від 11 листопада 2017 року встановлено розмір членських внесків на 2018 рік розміром 1000 грн. за кожну земельну ділянку; - протоколом зборів членів (уповноважених представників) СТ «Березовий гай» від 08 грудня 2018 року встановлено розмір членських внесків на 2019 рік розміром 1150 грн. за кожну земельну ділянку; - протоколом зборів Ради уповноважених членів СТ «Березовий гай» від 15 грудня 2019 року встановлено розмір членських внесків на 2020 рік розміром 1200 грн. за кожну земельну ділянку. Як встановлено з матеріалів справи, з 01 липня 2017 року відповідач припинив в добровільному порядку виконувати зобов`язання по сплаті членських внесків, які передбачені Статутом та Правилами внутрішнього розпорядку, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті членський внесків. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача становить 3900,04 грн., яка складається з заборгованості по членським внескам за 2017 рік - 2020 рік у розмірі 3450 грн., 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 160,38 грн., інфляційні витрати у розмірі 289,66 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу двічі (05 березня та 06 квітня 2020 року) направлялися претензії про необхідність сплати членських внесків, що підтверджується поштовими повідомленнями та чеками «Укрпошта» загальною вартістю 61,60 грн., на що відповідачем 24 березня 2020 року було надано заяву, адресовану адвокату Святець О.М., про те, що він вийшов з членів СТ «Березовий гай», про що подав відповідну заяву до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, та наразі займається індивідуальним садівництвом. Як вбачається зі змісту відповіді на адвокатський запит, наданої 14 квітня 2020 року Бабаївською селищною ради Харківського району Харківської області, інформація про початок зайняття індивідуальним садівництвом та про вихід із членів СТ «Березовий гай» [PERSON] в селищній раді відсутня. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.35 Земельного кодексу України до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Судом встановлено, що [PERSON] є членом садівничого товариства «Березовий гай» і власником земельної ділянки, яка розташована на території садівничого товариства. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань позивач СТ «Березовий гай» є юридичною особою з організаційно правовою формою садівниче товариство, дата державної реєстрації 03.11.1999 року. Дата запису в Єдиному державному реєстрі про включення до ЄДРВ 29.07.2005. Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.09.09 N 342 "Про затвердження поправки до класифікатора ДК 002:2004" внесено зміни в Класифікацію організаційних-правових форм господарювання, якими передбачено окрему організаційно-правову форму "садівниче товариство" (код 950). Садівниче товариство «Березовий гай» діє на підставі статуту, остання редакція якого відбулась у 2017 році. Жодних змін у організаційно-правовій формі Садівничого товариства «Зелений гай» після затвердження нової редакції статуту рішенням загальних зборів членів Садівничого товариства «Березовий гай» від 20 травня 2017 року не відбувалось, тому твердження відповідача про те, що він не вважає себе членом товариства після затвердження статуту у новій редакції від 2017 року, оскільки вона не містить назви організаційно-правової форми як то передбаченого ч.2 ст.10 Закону України «Про громадські об`єднання» суд не приймає до уваги. Згідно з п.1.9 Статуту Садівничого товариства «Березовий гай» (далі - Статут) статут Товариства є основним документом, що регулює його діяльність. Згідно з п.2.3 Статуту місцезнаходження Товариства: 62403, Харківська область, Харківський район, смт.Бабаї. Згідно з п. 3.1 Статуту членом садівничого товариства може бути будь-який громадянин, ділянка якого розташована на території садівничого товариства, який досягнув 18-річного віку, визнає Статут Товариства, виявив бажання і здатний брати участь у здійснені цілей і завдань Товариства, погоджується сплачувати внески та обов`язкові платежі, передбачені Статутом Товариства. Згідно з п.3.6.7 Статуту член товариства має право добровільно , за письмовою заявою вийти з Товариства шляхом подачі останньої на загальних зборах членів Товариства або зборах уповноважених членів Товариства. Згідно з п.3.7.1 Статуту член Товариства зобов`язаний додержуватись вимог чинного законодавства України і Статуту Товариства, виконувати рішення загальних зборів членів Товариства або зборів Ради уповноважених членів Товариства, рішення правління Товариства. Пунктом 3.7.4 Статуту передбачений обов`язок члена Товариства своєчасно сплачувати вступні, членські та цільові внески у розмірах та у терміни, що визначаються загальними зборами членів Товариства або зборами Ради уповноважених членів Товариства. Відповідно до п.3.8 Статуту член Товариства може бути виключений з садівничого товариства у випадках, зокрема, наявності письмової заяви про вихід, яка подана особисто на загальних зборах членів Товариства або зборах уповноважених членів Товариства. Письмова заява може бути розглянута і у відсутності члена товариства на зборах якщо про це зазначено у поданій заяві. Згідно з п.3.8.7 Статуту питання про виключення з членів садівничого Товариства вирішується на загальних зборах членів Товариства або зборах Ради уповноважених членів Товариства. У разі умисного і систематичного невиконання членом Товариства, зокрема, вимог Статуту, рішень правління або загальних зборів членів Товариства або зборів Ради уповноважених членів Товариства, правління Товариства у письмовій формі попереджає про необхідність усунення порушень у місячний термін. Особа, яка вибуває з Товариства, зобов`язана сплатити всі борги по сплаті членських та цільових внесків. Пунктом 4.6 Статуту передбачено, що у разі несплати членських внесків та компенсації витрат на утримання інфраструктури загального користування Товариства, встановлених загальними зборами членів Товариства або зборами Ради уповноважених членів Товариства, правління інформує членів Товариства про порушення через розміщення інформації на інформаційних дошках. Якщо порушення не буде усунуто, Товариство по рішенню загальних зборів членів Товариства або зборів Ради уповноважених членів Товариства звертається до суду для примусового стягнення коштів. Відповідно до п.5.2 Статуту найвищим органом управління Товариства є загальні збори членів Товариства. Пунктом 5.3 Статуту передбачено, що загальні збори членів Товариства можуть розглядати усі питання діяльності Товариства. Зокрема, приймати Статут Товариства, вносити до нього зміни та доповнення (п.5.3.1), встановлювати розміри вступного, членського, цільового внесків та порядок і терміни їх сплати (п.5.3.7) Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на підставі своєї особистої заяви від 29 листопада 2008 року зобов`язався виконувати Статут та рішення загальних зборів, в тому числі щодо сплати членських внесків. Жодних заяв щодо виходу з членів Садівничого товариства «Березовий гай» у порядку, передбаченому, передбаченому п.3.8 Статуту товариства, положення якого [PERSON] зобов`язався виконувати, останній не подавав, посилання його на той факт, що земельній ділянці, яка перебуває у його власності, на підставі рішення Бабаївської селищної ради № 93 від 13 листопада 2018 року було присвоєно окрему адресу, після чого він сплачує за неї земельний податок та не користується комунальними послугами, які надаються СТ «Березовий гай», не звільняє його від виконання прийнятих на себе зобов`язань. Припинення членства у садівничому товаристві тягне за собою ряд юридичних наслідків, зокрема, щодо досягнення членом, що виходить з товариства та товариством домовленостей щодо порядку користування об`єктами інфраструктури та іншим майном загального користування товариства, в тому числі умов користування електроенергією від електромереж товариства тощо. Це випливає зі змісту положень Статуту товариства та фактичних правовідносин, що склалися мж сторонами. Вказане зумовлює важливість дотримання членом товариства, що виходить, встановленої статутом процедури виходу. Також суд не приймає доводи відповідача про те, що про своє небажання бути членом СТ «Березовий гай» та намір вести індивідуальне садівництво він повідомив голову правління СТ «Березовмй гай» засобами телефонного зв`язку, через відсутність у товариства поштової адреси, оскільки, по-перше, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи СТ «Березовий гай» є юридичною особою, місцезнаходження якої за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Бабаї, 62403, по-друге, положеннями Статуту не передбачено повідомлення про намір виходу з членів товариства у такий спосіб. Судом встановлено, що [PERSON] є членом СТ «Березовий гай» та прийняв на себе зобов`язання щодо виконання вимог Статуту та рішень загальних зборів, в тому числі щодо сплати членських внесків. Відповідно до виписок з протоколів зборів членів Садівничого товариства «Березовий гай» та протоколів зборів уповноважених членів від 05 листопада 2016 року, 11 листопада 2017 року, 08 грудня 2018 року та 15 грудня 2019 року, вбачається, що питання про розмір членських внесків за 2017-2020 роки вирішено правомочним складом уповноважених членів садівничого товариства. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Отже, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України передбачається, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що зобов`язання відповідача щодо сплати щорічних членських внесків є грошовим зобов`язанням, СТ «Березовий гай» має право на стягнення з [PERSON] на свою користь сплати інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу, які згідно з наданим суду розрахунком складають 289,66 грн. та 160,38 грн. відповідно. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат та 3% річних, оскільки заперечень щодо розрахунку від відповідача не надходило, інший розрахунок відповідачем не наданий. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь СТ «Березовий гай» заборгованості по сплаті членських внесків, 3450 грн., 3% річних у розмірі 160,38 грн. та інфляційні втрати у розмірі 289,66 грн., а всього в загальному розмірі 3900,04 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені ними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Положеннями частини 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 у справі №814/698/16. Судом встановлено, що представництво позивача у суді здійснював адвокат Святець Олександр Миколайович на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ВІ №1009479 та на підставі договору про правову допомогу від 29 березня 2019 року. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано ордер на надання правової допомоги серії ВІ №1009479 на підставі договору про правову допомогу № 03/03/19 від 29 березня 2019 року. , договір про правову допомогу № 3/03/19 від 29 березня 2019 року, додаток №5 від 27 лютого 2020 року до договору про правову допомогу № 3/03/19, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2575, платіжне доручення № 2 від 07 квітня 2020 року на суму 3500 гривень, зі змісту якого вбачається, що відповідно 07 квітня 2020 року від СТ «Березовий гай» перераховано на користь адвокатського об`єднання «Святець і Дверницький» кошти в загальному розмірі 3500 гривень за надання правової допомоги на підставі п.1 Додатку №5 від 27 лютого 2020 року до договору про правову допомогу № 3/03/19 від 29 березня 2019 року. Зі змісту п.3 Додатку №5 від 27 лютого 2020 року до договору про правову допомогу №3/03/19 від 29 березня 2019 року слідує, що розрахунок проводиться з клієнтом з моменту отримання Клієнтом Акту наданих послуг, який повинен бути виконаний протягом 5 наступних днів. Якщо Клієнт має претензії до якості надання правової допомоги, він відмічає це в акті наданих послуг разом з його підписанням. Разом з тим, позивачем та його представником не долучено до матеріалів позовної заяви детального опису робіт (наданих послуг), як того вимагає ч. 2 ст. 137 ЦПК України. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд, враховуючи вищевикладене та положення ст.137 ЦПК України, розподіляючи витрати, вважає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених ними витрат на професійну правничу допомогу не дають суду можливість перевірити та встановити обґрунтованість та відповідність таких витрат критерію розумної необхідності, а тому приходить до висновку щодо відмови у задоволенні вимог щодо їх відшкодування. За результатом аналізу судом наданих позивачем доказів на підтвердження поштових витрат, судом встановлено, що позивачем були понесені поштові витрати на відправлення відповідачу претензій з метою досудового вирішення спору. Суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога про відшкодування витрат пов`язаних із поштовим відправленням відповідачу досудових претензій вартістю 61,40 грн. Оскільки, такий захід досудового врегулювання спору, як відправка претензії при розгляді даного спору не є обов`язковим. А відтак, витрати позивача на поштове відправлення претензії не є пов`язаними з розглядом цієї справи, а тому не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: partial