Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

09 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позову зазначає, що вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року, відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. В тому кримінальному провадженні вона була потерпілою від злочину. своїми злочинними діями відповідач завдав їй матеріальної шкоди на суму 400 доларів США, які викрав. На даний час шкода не відшкодована. Просить стягнути з відповідача на її користь 400 доларів США та 500 гривень - витрати на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову, просить стягувати шкоду з його заробітної плати. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1,7 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Вироком Першотравенського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 01\~вересня 2020\~року по\~справі №\~186/578/20\~(провадження\~№1-кп/0186/109/20)\~встановлено,\~що 13\~лютого 2020\~року,\~приблизно о\~19\~годині 30\~хвилин,\~ [PERSON] перебував\~у раніше\~знайомого [PERSON] \~вдома за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~де вони\~разом розпивали\~спиртні напої.\~В результаті\~алкогольного сп`яніння\~ [PERSON] у вказаній квартирі заснув. Переконавшись, що [PERSON] спить і не усвідомлює навколишню обстановку, [PERSON] вирішив цим скористатися і вчинити крадіжку майна з його квартири, а саме: грошових коштів, які належали його матері - [PERSON] і про існування яких йому було відомо зі слів [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з проникненням до житла [PERSON] , яке розташоване по [ADDRESS] , [PERSON] , переслідуючи мету наживи, 13 лютого 2020 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись у своїй квартирі, розташованій за вищевказаною адресою, дістав з кишені куртки [PERSON] , яка висіла на дитячій колясці в коридорі, ключі від вхідних дверей квартири останнього і, будучи також у стані алкогольного сп`яніння, направився туди. Приблизно о 23 годині 00 хвилин, того ж дня, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , діючи умисно та усвідомлюючи, що вдома господар цієї квартири відсутній та його дії залишаться непоміченими, відімкнув наявними у нього ключами вхідні двері житла [PERSON] , проникнувши до нього у такий спосіб. Опинившись у квартирі, [PERSON] приступив до пошуку майна, яке можна було викрасти і помітив у тумбочці, яка знаходилась у спальні, грошові кошти, а саме: 400 доларів США (що згідно курсу НБУ на 13 лютого 2020 року становило 9 798,64 грн.), а також 1 900 грн. Усвідомлюючи можливість протиправного таємного заволодіння чужим майном, [PERSON] вирішив цим скористатись і 13 лютого 2020 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, викрав вищевказані грошові кошти, чим вчинив умисне таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло - а саме: грошових коштів [PERSON] на загальну суму 11 698,64 грн., покинув житло [PERSON] і розпорядився ними на власний розсуд. Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року по кримінальному провадженню №12020040380000095 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 02 жовтня 2020 року. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 31 березня 1989 року "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна мають важливе значення для усунення наслідків злочину та поновлення порушених прав громадян, підприємств, установ, організацій, колгоспів, кооперативів та інших громадських організацій. Зобов`язати суди усунути зазначені недоліки і забезпечити точне й неухильне виконання законодавства, що регулює відшкодування матеріальної шкоди. Стосовно до ст.453 ЦК України ( 1540-06 ) при визначенні розміру шкоди необхідно застосовувати ціни (роздрібні, оптові,закупівельні, ціни реалізації та ін.) і відповідні коефіцієнти (поправочні, кратності), чинні на момент прийняття рішення про відшкодування шкоди. Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) N 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, зазначається що людина, яка вчинила злочин, має отримати справедливе покарання, а особи, в тому числі фізичні, які постраждали від цього злочину, - справедливе відшкодування. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином в розмірі 400 доларів США, що еквівалентно на момент ухвалення рішення судом - 28,47 х 400 = 11 388 гривень. Згідно ст.133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Договором про надання правової допомоги від 05 жовтня 2020 року та актом прийому-передачі виконаних робіт підтверджується, що позивач сплатила адвокату Дерюгіну Е.О. гонорар в розмірі 500 гривень за консультацію та складання позовної заяви. Тому, дані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, із змінами та доповненнями, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при пред`явленні позову до суду повинен був сплатити судовий збір по справі за пред`явлення вимоги майнового характеру, як фізична особа, в розмірі 840,80 гривень. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то, відповідно ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved