Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] третя особа Рівненський міський центр зайнятості про розірвання трудового договору вимоги за якою уточнила згідно заяви від 05.03.2019р.. Просила розірвати (припинити дію) трудового договору, укладеного між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23.02.2006р. Рівненським МЦЗ. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між нею та ФОП [PERSON] 23 лютого 2006 року було укладено трудовий договір, згідно якого вона була прийнята на роботу кухарем в кафе «Мандарин». Приблизно через чотири місяці після офіційного працевлаштування, з невідомих їй причин, [PERSON] покинув територію України. На його місце прийшли нові власники, які одразу звільнили її з займаної посади. На прохання повернути трудову книжку вона отримала відмову, оскільки [PERSON] її не оформляв. Одразу після звільнення працювала на різних посадах, їй була заведена нова трудова книжка, розпочала роботу 20 жовтня 2006 року . 21.03.2018р. у зв"язку зі звільненням звернулася до Рівненського міського центру зайнятості з метою отримання допомоги по безробіттю та пошуку нової роботи. У наданні допомоги по безробіттю їй було відмовлено, та повідомлено, що трудовий договір від 23 лютого 2006 року укладений між нею та ФОП [PERSON] та зареєстрований в центрі зайнятості 23 лютого 2006 року за №2022711 не знятий з реєстру, тому до цього часу являється офіційно працевлаштованою особою. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у межах доводів позовної заяви та просила задовольнити. Додатково пояснила, що офіційно останнім днем її роботи у ФОП [PERSON] було 11.08.2018р., та вважає що вона має бути звільнена за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Договір був безстроковий . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином - шляхом розміщення оглошення на сайті судової влади України. З заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву (заперечення) на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила позивач. Представник третьої особи Рівненського МЦЗ - [PERSON] не заперечив проти задоволення позову та припинення дії трудового договору між працівником і фізичною особою від 23.02.2006р., укладеного між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] (на даний час [PERSON]) [PERSON], зареєстрований 23.02.2006р. Рівненським МЦЗ з 11.08.2006р. за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Згідно з наказом Міністерства парці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001р. « Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю » зареєстрованого у МЮ України 27.06. 2001 року за № 554/5745 - у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Нормою ч. 2 ст. 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод громадянина, на підставі Конституції України гарантується. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами ст. 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообовязковому соціальному страхуванні. Згідно із вимогами ч. З ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Судом встановлено, що 23.02.2006р. було укладен безстроковий трудовий договір між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23.02.2006р. Рівненським МЦЗ. Судом встановлено, що 10.02.2007р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоїли прізвище - "Островська". З оглянутої судом трудової книжки на ім"я [PERSON] вбачається, що вона була заведена 20.10.2006р., та відмітки про трудову діяльність починаються з 20.10. 2006р. по 21.03.2018р. Як встановлено судом, останнім робочим днем [PERSON] у ФОП [PERSON] було 11.08.2018р., отже днем розірвання трудового договору є зазначена дата. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження, спрямовані на відновлення порушеного трудового права позивачки, а відтак підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved