Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 19.07.2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації шлюбів м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. В зв"язку з неможливістю проживання на окупованій території Республіки Крим та серйозними розбіжностями з чоловіком заявниця подала заяву про розірвання шлюбу, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. По поверненню на територію України, [PERSON] звернулась до Відділу реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва із заявою про видачу їй належного документу про розірвання шлюбу та зміну прізвища. Оскільки записи про реєстрацію шлюбу та про розірвання шлюбу здійснено на тимчасово окупованій території АР Крим, в Державному реєстрі актів цивільного стану України такі записи відсутні, отримати свідоцтво про розірвання шлюбу вона не може, у зв"язку з чим і звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту розірвання шлюбу. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи також в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Як вбачається із поданої заяви, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у м. Сімферополь, АР Крим. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, передбаченими на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Відповідно до п. 18 цієї Постанови рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення факту розірвання шлюбу для заявниці має юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати свої цивільні права згідно з законодавством України, а отримати свідоцтво про розірвання шлюбу без відповідного рішення суду неможливо, а тому заява про встановлення факту підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved