Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Гуменецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог вказує, що 11.04.1995 року померла її мати [PERSON], яка до смерті постійно проживала та була зареєстрована в будинку по вул.. Лесі Українки, 24 в с. Сахкамінь Кам»янець-Подільського району. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Лесі Українки, 24 в с. Сахкамінь Кам»янець-Подільського району. Приватним нотаріусом Кам»янець-Подільського районного нотаріального округу [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Лесі Українки, 24 в с. Сахкамінь Кам»янець-Подільського району. В суді, представник позивача позов підтримав, просять задовольнити. Представник Гуменецької сільської ради в судове засідання не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи встановив наступне. Судом встановлено, що 11.04.1995 року померла [PERSON], даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно серія І-БВ № 174263 від 05.10.2011 року. [PERSON] є донькою [PERSON]Ф, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія ЯЭ № 407461, видане 11.04.1957 року та свідоцтвом про одруження заявниці серія 11-АБ № 703681, прізвище позивача після реєстрації шлюбу [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння з надвірними спорудами загальною площею 80,6 кв.м., яке знаходиться по вул.. Лесі Українки, 24 в с. Сахкамінь Кам»янець-Подільського району і зареєстрований за спадкодавцем на підставі рішення виконавчого комітету Кам»янець-Поділсьької районної ради народних депутатів № 214 від 27.08.1987 року. [PERSON] була останньою головою даного дворогосподарства, яке до 15 квітня 1991 року, тобто до набуття чинності ЗУ «Про власність», згідно даних погосподарського обліку сільської ради відносилось до категорії робочого двору. Членами цього двору були шестеро осіб: [PERSON], голова, [PERSON] її донька, [PERSON] онук, [PERSON], племінник, [PERSON], племінниця, [PERSON], племінниця.. В зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно , нотаріус відмовив у видачі свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується листом від 26.05.2016 року № 71/01-16. Статтею 524 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Згідно із ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.2 п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР N 45/5 від 31.10.75 року, що була чинною до 07.07.1994 року, доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути, зокрема: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно\~ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно довідки № 59 від 20.05.2016 року, виданої Гуменецькою сільською радою на час смерті [PERSON] разом з нею в будинку за № 24 в с. Сахкамінь Кам»янець-Подільського району проживала та була зареєстрована [PERSON], та таким чином фактично вступила в управління спадковим майном у відповідності до ст.. 549 ЦК УРСР. Крім позивача, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 44690982 від 05.08.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. 5 серпня 1992 року постановою Кабінету Міністрів Українивід 5 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. За змістом Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31 січня 1966 року, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежить від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Рішенням виконавчого комітету Кам»янець-Подільської районної Ради народних депутатів № 214 від 27.08.1987 року за [PERSON] було визнано право власності на жилий будинок з надвір ними будівлями біля нього по вул..Лесі Українки (Кірова), 24 в с. Сахкамінь Кам»янець-Подільського району. Згідно технічного паспорту домоволодіння складається з жилого будинку А-1 загальною площею 80,6 кв. м, літньої кухні Б, які побудовані при житті спадкодавця до 1991 року. Право власності не може бути визнане за померлою людиною, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у разі її смерті. Оскільки документи, що приєднані до матеріалів справи, підтверджують, що домоволодіння по вул.. Лесі Українки, 24 в с. Сахкамінь Кам»янець-Подільського району, належало саме [PERSON], позов слід задовольнити в повному об»ємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved