Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

18.03.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.12.2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 05.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що визначений судом спосіб та розмір аліментів не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина, визначений рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.12.2012 року, із твердої грошової суми в розмірі 400 грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в підготовче засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у підготовче засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, враховуючи положення ст. 200 ЦПК України, суд вбачає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, з 17.11.2007 року по 25.11.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 8), від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.12.2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 05.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 9). Так, частинами 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" установити у 2020 році прожитковий мінімум на для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З матеріалів справи слідує, що дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5, 10). [PERSON] є учнем 5-А класу Єланецької ЗОШ І-ІІІ ступенів. Харчування у закладі здійснюється за кошти батьків, дітодень з 01.09.2019 року по 28.12.2019 року становить 15 грн., з 01.01.2020 року по 30.05.2020 року - 20 грн. (а. с. 15). Витрати на утримання сина, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, а також розвитку дитини несе позивачка. У відповідача станом на 01.02.2020 року виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина, згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.12.2012 року, у розмірі 11859,38 грн. (а. с. 13-14). Розмір аліментів, які рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.12.2012 року стягнуто з відповідача на утримання сина, є недостатнім для задоволення потреб дитини. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, враховуючи відсутність відомостей про матеріальний стан позивача, його стан здоров`я, перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітного, наявність у нього інших дітей чи утриманців, та беручи до уваги збільшення у позивачки витрат на дитину, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, розвитку дитини, а також матеріальний стан позивачки (а. с. 18), відсутність у неї рухомого та нерухомого майна (а. с. 20), суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , із твердої грошової суми в розмірі 400 грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved