Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

25.12.2014 року позивачзвернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON]про відшкодування франшизи у сумі 1217грн 00к., моральної шкоди у сумі 10 000грн 00к. Вимоги мотивовані тим, що 03.05.2014 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - застрахованого в ПАТ СК «УСГ» автомобіля «HyundaiIX» /д.н.з. [NUMBER]/ під керуванням[PERSON] та автомобіля «Москвич 2141» /д.н.з. [NUMBER]/ під керуванням [PERSON] ПАТ СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком в розмірі 8130 грн 14 к., проте вартість фактичного ремонту склала 9 347 грн 84к. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку кошти у сумі 1217грн 00к не повернув, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом /а.с.3-6/. В судовому засіданні позивач підтвердила викладені у позові обставини, наполягала на його задоволенні, категорично ствердила про визначення розміру моральної шкоди на власний розсуд. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про дату і час судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи або заяв в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України завчасно до суду не подавав. Третя особа ПАТ «Універсал банк» не забезпечив явку свого представника у судове засідання, повідомлений належним чином про дату і час судового розгляду. Повідомлення про згоду на участь у справі завчасно не направляли. Заслухавши пояснення позивача, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03.05.2014 року в смт. Баришівка на вул. Червона за участі [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої завдано механічних пошкоджень автомобілю «Hyundai IX» /д.н.з. [NUMBER]/ під керуванням [PERSON] 19.03.2013 року між ПАТ СК «УСГ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-3001-13-00056, згідно якого страховик прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Hyundai IX» /д.н.з. [NUMBER]/ /а.с.39-40/. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року[PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності /а.с.7/. Вказане рішення набрало законної сили і згідно ст.61 ЦПК України є преюдиціальним при вирішенні даного спору. На підставі рахунку № 8237 від 06.05.2014 року, складеного на підставі нього страхового акту і розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, власнику автомобіля «Hyundai IX» /д.н.з. [NUMBER]/ сплачено страхове відшкодування в розмірі 8130 грн 14 к., вказана обставина сторонами не оспорюється. Згідно наданих МТСБУ відомостей з єдиної централізованої бази, автомобіль «Москвич 2141» /д.н.з. [NUMBER]/ під керуванням [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований ВАТ НАСК «Оранта» /а.с.42/. За приписами ст.1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Аналогічні роз'яснення й містяться у постанові Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застережено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників. Положеннями ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застережено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. У системному взаємозв'язку з п.5 ч.1 ст.989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення для вирішення страховиком питання про виплату страхового відшкодування має його повідомлення страхувальником про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому. Ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи системний аналіз вказаної норми, встановлені обставини, об'єктивно оцінені усі наявні докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення завданої матеріальної шкоди у вигляді сплаченої суми франшизи 1217 грн 00к. з останнього, як з особи, що завдала шкоду джерелом підвищеної небезпеки винної особи. Також суд погоджується з вимогами позивача і вважає, що неправомірні дії відповідача, що виразились у завданні моральної шкоди, а саме: спричинили позивачу душевні страждання, порушили його нормальний образ життя, однак характер цих страждань не був виключним, не позбавив її можливості реалізувати і захищати своє право, тому суд, враховуючи вимоги розумності і справедливості, обставини справи і з урахуванням всіх обставин вважає, що дана сума повинна складати 500 грн 00к.Власне суб'єктивне твердження позивача [PERSON] стосовно розміру моральної шкоди у сумі 10 000грн 00к. не підтверджується жодним письмовим доказом та спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судовий збір в розмірі 243 грн 60 к., який було сплачено позивачем, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі /а.с.1/. Вимога щодо відшкодування витрат на поштову пересилку листів не ґрунтується на законі, і врегулювання спору у досудовому порядку є виключним правом особи і це не є збитком в розумінні ст.88 ЦПК України і ст. 22 ЦК України.

Outcome: partial