Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

16 червня 2020 року Управління соціального захисту населення Горішьоплавнівської міської ради Полтавської області звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення суми виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Позвні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі звернення [PERSON] про призначення тимчасової державної допомоги дітям,батьки яких ухиляються від сплати аліментів, їй було призначено вказану допомогу на утримання сина, [PERSON] , 2006 року народження, на період з 01.09.2008 року по 31.12.2015 року в загальному розмірі 24021,89 грн. Підставою призначення допомоги є те, що відповідач є батьком дитини, але аліменти не сплачує. Виплата тимчасової допомоги була припинена 01.01.2016 року, в зв`язку із закінченням чергового терміну виплати. 10.10.2017 року особову справу було закрито відповідно розпорядження начальника управління. На підставі ч.10 ст.181 СК України позивач просить стягнути з відповідача до Державного бюджету України виплачені кошти. Ухвалою Козельщинського районного суду від 10.07.2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.29-30). 03.08.2020 року судом отримано відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги заперечив, оскільки, своє місце проживання не приховував, постійно спілкувався як з дитиною, так і з [PERSON] , приймав участь у вихованні дитини, надавав грошові кошти на її утримання. Тому вважає, що [PERSON] неправомірно отримувала державну допомогу. Крім цього, відповідач зазначає, що не має постійного місця роботи, має нову родину з неповнолітніми дітьми, тому не може утримувати дитину, що, на його думку, виключає можливість стягнення з нього коштів. Також відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом (а.с.41-44). 14.08.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначив, що підставою для виплати допомоги були надані [PERSON] виконавчий лист та довідка Державної виконавчої служби про несплату аліментів. Позивач не зобов`язаний розшукувати платника аліментів, встановлювати місце його проживання чи з`ясовувати можливість стягнення з нього аліментів. В свою чергу, особову справу на [PERSON] було закрито лише в жовтні 2017 року, тому строк позовної давності не пропущено. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує (а.с.34,87). Відповідач, у судовому засіданні, заперечував проти задоволення позову з підстав, які викладені у відзиві на позов. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідач є батьком, [PERSON] [INFO] (а.с.8). Козельщинським районним судом Полтавської області видано 18.03.2008 року виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 20.02.2008 року до повноліття дитини (а.с.9). Згідно довідки ВДВС Козельщинського РУЮ Полтавської області від 23.09.2008 року позивач не отримувала аліменти за вказаним рішенням суду (а.с.11). Згідно ч.ч.8, 9 ст.181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. [PERSON] неодноразово зверталась до Управління праці і соціального захисту населення м.Комсомольськ з заявами (а.с.10,16-17, 21,61-85) про призначення соціальної допомоги на підставі "Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме", затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189. Позивач з вересня 2008 року по грудень 2015 року нараховував та виплатив допомогу [PERSON] в сумі 24021,89 грн. (а.с.5). Рішення позивача про надання допомоги не оскаржувалися, не визнавалися неправомірними (а.с.11-15). 10.10.2017 року розпорядженням начальника управління №891 виплата допомоги [PERSON] була припинена з 01.01.2016 року у зв`язку із закінченням терміну дії, відсутності документів на продовження (а.с.22). Згідно ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно з пунктами 2, 6 "Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме", затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189. однією з підстав призначення тимчасової допомоги є те, що відомості про одного з батьків (платника аліментів) внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів, що підтверджується рішенням суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину, довідкою державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів з відповідача (а.с.96). З розрахунку органу державної виконавчої служби вбачається, що відповідач не сплачував аліменти тривалий час, більше 10 років, має значну заборгованість (а.с.94, 95). Таким чином, вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від сплати аліментів. Суд відхиляє посилання відповідача на те, що він не приховував місце свого проживання, спілкувався із [PERSON] та дитиною, оскільки це не спростовує факт ухилення від сплати аліментів та не має правового значення. В свою чергу, твердження відповідача про добровільну сплату аліментів не підтверджено жодними доказами. Суд відхиляє посилання відповідача на неможливість сплати аліментів, оскільки це не доведено належними та допустими доказами. Суд відхиляє посилання відповідача на пропуск строку звернення до суду, з огляду на наступне. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. На думку суду, для юридичних осіб вказаний строк обчислюється від дня, коли особа, уповноважена приймати рішення про звернення до суду, довідалася або могла довідатися про порушення права юридичної особи. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань особою, єдиною особою, яка уповноважена здійснювати юридичні дії від імені позивача без довіреності, є начальник управління праці та соціального захисту - Чернявська С.П. (а.с.23, 24). Виплата державної допомоги є триваючою дією, особову справу закрито 10.10.2017 року розпорядженням начальника управління №891, тому строк позовної давності слід обруховувати саме з цієї дати (а.с.22). В свою чергу, [PERSON] звернулась до суду засобами поштового зв`язку 16.06.2020 року, тому строк позовної давності не пропущено (а.с.25). У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved