Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

\~ 11.07.2017 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 11.07.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд. У своїй заяві позивач зазначила, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 15.07.2008 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] зазначила, що відповідач сплачує аліменти на утримання лише меншої дочки, так як старша досягла повноліття. Позивач вважає, що на теперішній час сума аліментів у розмірі 200 грн. є недостатньою, оскільки дитина потребує більшої матеріальної допомоги, також збільшився мінімальний розмір аліментів та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, дитина потребує батьківської уваги та допомоги, однак [PERSON] не приймає участі у її вихованні. [PERSON] зазначила, що дочка хворіє, тому вона несе витрати на лікування, також харчування, проживання та розвиток житини, на даний час не працює, так як перебуває у декретній відпустці. Відповідач являється пенсіонером, являється працездатним, інших дітей та утриманців у нього немає. У звязку з вищевказаним позивач просить суд задовольнити її заяву та збільшити розмір аліментів, що стягуються зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки: [PERSON], [INFO], - з 200 грн. 00 коп. до 1000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, а саме до 07.09.2020 року включно. 14.09.2017 року представник позивача надіслала до суду заяву, в якій просила наступне: збільшити розмір аліментів, що стягуються зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки: [PERSON], [INFO], - з 200 грн. 00 коп. до 888 грн. 50 коп. щомісячно до досягнення дочкою повноліття (а.с.49). Представник позивача у судовому засіданні 18.09.2017 року позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення вимог підтримала, та зазначила про необхідність збільшити розмір аліментів з суми 200 грн. до 888.50 грн., що передбачено нормами діючого законодавства України. Відповідач та його представник у судовому засіданні 18.09.2017 року щодо задоволення уточнених позовних вимог заперечували та просили відмовити у задоволенні позову повністю з підстав зазначених у запереченні (а.с.25). Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, думку відповідача та його представника, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06.06.2017 року серія 1-ЖД №142569 (а.с.5). Від шлюбу мають дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до виконавчого листа виданого Березівським районним судом Одеської області від 15.07.2008 року з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з 09.06.2008 року та до їх повноліття. (а.с.6). Судом також встановлено, що [PERSON], [INFO], виповнилось 18 років, а тому припинилось стягнення аліментів з відповідача відносно неї. Згідно довідки виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області від 06.06.2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], та має відповідний склад сімї (а.с.7). Довідкою КЗ «Березівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 09.06.2017 року підтверджується, що [PERSON] має діагноз вегето-судинна дистонія (а.с.8). Позивач отримує соціальну допомогу, як малозабезпечена сімя, також отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, що підтверджується довідками з Березівського районного управління соціального захисту населення (а.с.9-10). Згідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №459560 від 09.10.2015 року [PERSON] виховує малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав\~людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй\~ має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів». Відповідно до ст.192 ч.1 цього ж кодексу розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом\~платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~частини другої статті 182 СК України встановлено: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено\~прожитковий мінімум на одну особу на 2017 рік в розрахунку на місяць для дітей віком\~\~від 6 років до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. На момент подачі позову (11.07.2017 року) прожитковий мінімум складає 1777 грн. З матеріалів справи, а саме: медичної виписки вбачається, що дитина має діагноз вегето-судинна дистонія. Водночас, позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3-х річного віку,\~\~та потребує матеріальної допомоги. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 888.50 грн., а отже сплата аліментів відповідачем на дитину у розмірі 888 грн. 50 грн. є такою що підлягає задоволенню, оскільки це є мінімальний розмір, який гарантує держава для нормального розвитку дитини. Посилання відповідача та його представника на те, що він лише отримує пенсію та є інвалідом 3 групи, не звільняє його від обовязку щодо сплати аліментів у встановленому законом розмірі. Щодо посилання представника відповідача на ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», то вказане лише свідчить про суму відрахувань з пенсії, якою може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: в тому числі на утримання членів сім'ї (аліменти), проте не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1\~ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість\~одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на\~рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004\~у справі №1-33/2004. Суд вважає, що сплата аліментів у розмірі 200 грн. на місяць є занадто малою станом на 2017 рік, а намагання відповідача уникнути від збільшення розміру аліментів взагалі є незрозумілим, оскільки він є батьком дитини. \~ Відповідно до частини другої статті 157 Сімейного кодексу України\~передбачено: «[PERSON] із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні». Нехтування батьківськими обов'язками щодо належного розвитку дитини (в тому числі намагання уникнути збільшення сплати аліментів) з боку батька, на думку суду, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у\~статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про збільшення розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на підставі рішення Березівського районного суду Одеської області від 15.07.2008 року на користь [PERSON] на утримання дочки: [PERSON], [INFO], - з 200 грн. 00 коп. до 888 грн. 50 коп. щомісячно та стягувати аліменти починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дочкою повноліття, а саме до 07.09.2020 року включно. Відповідно до ч. 1ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Так, пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно зі ст. ст.84, 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано квитанцію про сплату послуг адвоката [PERSON] в сумі 300 грн. (а.с. 11)., яка представляла її інтереси у суді по ордеру (а.с. 34) та витягу з угоди (а.с.48). В силу\~статті 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність позовних вимог, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved