Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою і братом. Їхнім батьком був [PERSON] , в свідоцтві про народження батька заявників в графі національність батька зазначено німець.Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.1999 р. встановлено , що рідною матірю і рідним батьком [PERSON], батька заявників були [PERSON], німець за національністю, і [PERSON] , німка за національністю. За таких обставин, як зазначають заявники , їх батько [PERSON] та їхні бабуся і дідусь по батьківській лінії за національностями були німцями. Заявники виховувались в родині в німецьких традиціях, вивчали і вільно володіють німецькою мовою , дотримуються німецьких традицій та обрядів. Таким чином, по батьку заявники за національностями є німцями. Встановлення юридичного факту заявникам необхідно для впорядкування документів для реалізації особистих прав та виїзду на постійне проживання до Німеччини, проживання разом зі своїми дітьми в Німеччині, тому вони вимушені звернутися до суду за захистом свого права та інтересу, та просять суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] за національністю є німкою , [PERSON] за національністю є німець, для чого потрібно виправити записи в документах заявників та документів дітей про те, що вони є за національністю німцями. На теперішній час в свідоцтві про народження [PERSON] , сина [PERSON] є помилковим запис в графі національність матері росіянка , та є помилковим запис в графі національність батька росіянин в свідоцтві про народження [PERSON], сина [PERSON] Крім того, заявники прагнуть відновити та зберегти своє\~ \~ етнічне походження\~ \~ відповідно до положень\~ \~ Закону України Про національні меншини. В судове засідання представник [PERSON], [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на заявлених вимогах наполягають. Представник міського відділу державної РАЦСу реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2\~ \~ ст. 158 ЦПК України\~ \~ \~ \~ особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене, суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Сторони в судове засідання не з'явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до втсновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою та братом. Їхнім батьком був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 3559537, виданим відділом РАГСу Бостандикського району м. Алма-Ати 01.07.2014 р. та свідоцтвом про народження № 3559536, виданим відділом РАГСу Бостандикського району м. Алма-Ати 01.07.2014 р.. Відповідно до свідоцтв про народження заявників, їх батько [PERSON] за національністю був німець. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.1999 р. встановлено , що рідною матірю і рідним батьком [PERSON], батька заявників, були [PERSON], німець за національністю, і [PERSON] , німка за національністю. З паспорту батька заявників [PERSON], [INFO], серії ХІІ-ЖС № 536991 , виданого 27.05.1995 року Хортицьким відділом міліції Ленінського району м. Запоріжжя , національність [PERSON] була вказана як німець. Відповідно до довідки Хортицького РВ УМВС України в Запорізькій області № 2315-К-8 від 08.07.2014 р. [PERSON], [INFO], батько заявників , за національністю був німець. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що батько заявників [PERSON] та їхні бабуся і дідусь по батьківській лінії за національностями були німцями. Як зазначають заявники [PERSON] та [PERSON] вони виховувались в родині в німецьких традиціях, вивчали і вільно володіють німецькою мовою , дотримуються німецьких традицій та обрядів, по батьку за національністю є німцями. Оскільки батько , бабуся та дідусь заявників були за національністю німцями, заявники [PERSON], [PERSON] також мають право на відновлення національності своїх предків із зазначенням національності німець, як це передбачено Законом України Про національні меншини в Україні, тому вимоги підлягають задоволенню, із внесенням змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності німець, як це передбачено\~ \~ Законом України Про національні меншини. Відповідно до свідоцтв про народження дітей заявників [PERSON], в актовому запису про народження за № 158 від 14.04.1994 р., свідоцтво про народження І-ЖС № 066273, видане відділом реєстрації актів громадянського стану міської Ради м. Запоріжжя 14.04.1999 р. (повторне), в графі національність мати [PERSON] зазначено росіянка замість німка, в актовому запису про народження [PERSON] за № 51 від 09.02.1995 р., свідоцтво про народження І-ЖС № 279299, видане відділом РАГСу міськвиконкому м. Запоріжжя 09.02.1995 р. , в графі національність батько [PERSON] вказано росіянин замість німець. Відповідно до ст. 256 ч.1 ЦПК України встановлений вичерпний перелік\~ \~ \~ \~ фактів, що мають юридичне значення та питання про встановлення яких вирішується судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання. Відповідно до ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 11 Конституції України\~ \~ \~ \~ держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято\~ \~ Закон України Про національні меншини в Україні. У відповідності до\~ \~ ст. 3 вказаного закону\~ \~ \~ \~ до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 вказаного закону\~ \~ \~ \~ громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ст. 300 ЦК України\~ \~ \~ \~ фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. \~ Як вбачається з матеріалів справи , встановлення факту приналежності до німецької\~ \~ національності заявникам необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам німецького походження, для збереження їхнього роду, що має для них важливе значення, оскільки дозволить відвідувати у Федеративній Республіці Німеччина родичів, скористатись окремими пільгами і гарантіями, які передбачені чинним законодавством, а саме федеральним законом "Про вигнаних та біженцях", розділ "Про пізніх переселенців", а також для легального працевлаштування. Таким чином, факт, що просять встановити заявники має юридичне значення. Оскільки заявники не можуть користуватись пільгами, які передбачені законодавством Федеративної Республіки Німеччини , тому вони звернулись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просять суд встановити факт, що вони за національністю є німцями, звернення до суду є єдиним можливим способом захисту їх права, оскільки в позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо. Враховуючи викладене, оскільки в іншому порядку встановити національність неможливо, на підставі досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, встановлення юридичного факту належності заявників до німецької\~ \~ національності не порушує права та інтереси третіх осіб, судом встановлено і це підтверджується відповідними документами, що батько, бабуся та дідусь заявників за національністю були німцями, тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з метою захисту прав заявників.

Outcome: approved