Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

12 червня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 06 квітня 2011 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,3942 га, розташована на території Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,3251 га, розташована на території Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] селищна рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом селищного голови з проханням справу розглядати без участі представника. Відповідач [PERSON] міська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом міського голови з проханням справу розглядати без участі представника. Третя особа Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява третьої особи, в якій остання просить суд проводити судове засідання за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 26.08.2002 на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Білейківської сільської ради № 24 від 22.03.2001, було виготовлено та видано державний акт серії ІІ-ЧН № 048309 на право приватної власності на землю площею 2,39 га у межах згідно з планом, розташовану на території Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 12/. 29 серпня 2002 року на імя [PERSON] на підставі рішення Біликівської сільської ради від 29.10.2001, було виготовлено та видано державний акт серії ІІ-ЧН № 037957 на право приватної власності на землю площею 0,33 га у межах згідно з планом, розташовану на території Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 16/. 06 квітня 2011 [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 161132, видане виконавчим комітетом Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 07.04.2011) /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,3942 га, розташована на території Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,3251 га, розташована на території Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно дубліката заповіту посвідченого 15.05.2006 секретарем Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 95, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] позивачу у справі /а.с. 9/. Згідно заяви № 1007 поданої до державної нотаріальної контори 16.09.2011, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що залишилася після померлої 06.04.2011 [PERSON] /а.с. 40/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, що підтверджується копією спадкової справи № 401/2011, яка надійшла на запит суду з [PERSON] районної державної нотаріальної контори /а.с. 40/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 19/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 048309 від 26.08.2002, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 2,3942 га, з яких: 1,7695 га рілля, кадастровий номер 7422080600:68:160:0610, 0,6247 га пасовище, кадастровий номер 7422080600:68:164:0610; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 037957 від 29.08.2002 становить 0,3251 га сіножать, кадастровий номер 7422080700:28:128:0610 /а.с. 13, 14, 17/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved