Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, третя особа: Новоайдарська селищна Рада. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: 39/50 частки домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЛГ № 4090001939, яка є спільною сумісною власністю. Вона є єдиним спадкоємцем на майно померлої. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкового майна, але нотаріус їй роз`яснила, що оскільки земельна ділянка є спільною сумісною власністю і у державному акті не визначено розмір ідеальних часток у праві спільної сумісно власності між померлою [PERSON] та [PERSON], вона не має можливості визначити обсяг спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Ці обставини не дають їй можливості скористатися її правом на спадкове майно і у зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяви, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи Новоайдарської селищної Ради у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані до суду докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть (л.с.8). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: 39/50 частки домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЛГ № 4090001939, яка є спільною сумісною власністю (л.с.18-23, 26). Співвласником даної земельної ділянки є брат померлої (відповідач у справі) [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлої першої черги за законом. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкового майна, але нотаріус їй роз`яснила, що оскільки земельна ділянка є спільною сумісною власністю і у державному акті не визначено розмір ідеальних часток у праві спільної сумісно власності між померлою [PERSON] та [PERSON], вона не має можливості визначити обсяг спадкового майна та видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Ці обставини не дають можливості позивачу скористатися її правом на спадкове майно. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність", громадяни набувають право власності на майно, набуте на підставі спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про власність", ст. ст. 328, 355, 368, 370, 372, 1220, 1221, 1223, 1226, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved