Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю " Аваль Інвест" про про захист прав споживача та застосування наслідків недійсності правочину, а саме стягнення з відповідача на її користь 10375, 06 гривень сплачених коштів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач маючи намір отримати позику під нульовий відсоток, про що повідомлялося в газеті «Експрес», 31 травня 2012 року уклала з ТзОВ «АВАЛЬ Інвест» договір № 010908 . На рахунок відповідача позивачем було сплачено суму першого внеску в розмірі 1400 гривень. Грошові кошти в обумовлений термін на рахунок не поступили, а після звернення до головного офісу товариства їй повідомили, що вона зобов'язана оплачувати чергові щомісячні платежі в розмірі 390 гривень 22 копійки для можливості отримання позики. Позивач з червня 2012 року по березень 2014 року оплачувала щомісячний платіж, однак позики так і не отримала, а на звернення до консультанта відповідача їй роз'яснили, що необхідно чекати позику та продовжувати сплачувати платежі. В умовах укладення договору вбачаються ознаки здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності, не міститься чіткого строку надання послуги, за рахунок сплати учасниками щомісячних загальних внесків формується фонд учасників, при цьому позика надається не всім учасникам , а лише тим , які мають найбільшу кількість проплат, тобто розподіл фонду проходить по пірамідальній схемі, що порушує вимоги п.7 ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 5 ст.19 Закону України « Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Позивачем сплачено відповідачу, згідно квитанцій, коштів на загальну суму 9594 гривень 60 копійок, з них: вступний платіж -на суму 1400 гривень, загальних платежів - на суму 8194,60 гривень, які просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути сплачений судовий збір в сумі 243 ривні 60 копійок. Представник відповідача в судове засідання не з'явився по невідомій причині, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, не повідомив про причину неявки та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи , приходить до наступного висновку. Встановлено, що 31 травня 2012 року між позивачем та ТзОВ «АВАЛЬ Інвест» укладено договір № 010908 з додатками до нього, предметом якого є надання особі послуг з адміністрування Програми, з метою отримання позики у групі ( а.с. 8-13). Клієнт системи сплачує: вступний платіж в розмірі 1400 гривень, щомісячний загальний платіж у розмірі 390 гривень 22 копійки. Усього на виконання умов договору позивач сплатила 9594,62 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.14-26 ). Виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що учасник сплачує передбачені договором кошти, а ТзОВ «АВАЛЬ Інвест» з розподілу Фонду Учасників, який формується за рахунок платежів сплачених самими учасниками, надає позики. Клієнт одержує право на тримання позики рішення ТзОВ «АВАЛЬ Інвест», яке останній приймає на власний розсуд, право на отримання позики мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість загальних платежів. Договір не містить строків та (або) термінів отримання учасником безвідсоткової позики, не передбачає будь-якої відповідальності ТзОВ «АВАЛЬ Інвест» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником безвідсоткової позики навіть у разі повної оплати всіх Загальних внесків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон встановив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Оскільки позивач сплачувала кошти за можливість одержання права на отримання позики, а ТзОВ «Аваль Інвест» без залучення власних коштів формувало Фонд Учасників, за рахунок коштів яких здійснювалось надання позики одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників, залучених до умов діяльності програми, то спірний договір є таким, що вводить в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові від 23.05.2012 року. Зазначена Постанова прийнята з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, а тому висновки викладені в ній є обов'язковими для всіх судів України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України). Таким чином, спірний правочин є таким, що здійснений з використанням нечесної підприємницької діяльності і його недійсність прямо встановлена законом (ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»), тобто він є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч.ч.1, 5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. За таких обставин ТзОВ «АВАЛЬ Інвест» зобов'язане повернути позивачу всі грошові кошти, отримані ним за даним нікчемним правочином, загальна сума яких становить 9594 гривні 62 коп. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції №96 від 23 червня 2014 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 гривень ( а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved