Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

28 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась в суд із заявою, про встановлення факту родинних відносин. В своїй заяві покликається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності спадкове майно. Вона є спадкоємицею першої черги за законом і має право на спадкування майна, яке належало її матері. При зверненні до нотаріуса їй було повідомлено про перешкоди в оформленні спадщини, оскільки відсутні підтверджуючі документи, що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , так як, є невідповідність в по батькові її матері у свідоцтві про її народження. В даному документі, пишеться по батькові [PERSON] , а насправді її по батькові [PERSON] , про що вказується в інших належних їй документах. Даний факт може стати перешкодою при оформленні спадщини. На даний час виникла необхідність, у встановленні факту родинних відносин, а саме що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність за наявними в матеріалах справи документами. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Устилузької міської ради в судове засідання також не з`явився, до суду скерував заяву, за якою просив справу слухати без участі їх представника, не заперечив проти задоволення заяви щодо встановлення фактів родинних відносин. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з відсутністю заперечень проти заяви, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до ст.ст. 206 ЦПК України, враховуючи наявність для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення заяви. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне їй майно. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] . В графі батьки її батьком зазначено - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.04.2000 року, [PERSON] , [INFO] у зв`язку з укладенням шлюбу 08.06.1998 року змінила прізвище на [PERSON] . Як стверджується свідоцтвом про народження заявника, по батькові покійної матері заявника зазначено " [PERSON] ", а в свідоцтві про її народження, свідоцтві про смерть, пенсійному посвідченні та в усіх інших документах - " [PERSON] ". Оскільки дані прізвища матері заявника в свідоцтві про її народження не збігаються з прізвищем зазначеним в свідоцтві про смерть її матері, їх належність підлягає встановленню в судовому порядку. Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявлених ним вимог, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до положень п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд може встановлювати й факти, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Оскільки в свідоцтві про народження заявника її матір по батькові записано як « [PERSON] » , у зв`язку з чим відсутнє документальне підтвердження родинних зв`язків між заявником та її матір`ю є перешкодою у реалізації ним свого права на спадщину. Відтак у суду відсутні будь-які підстави сумніватися в тому, що заявник [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказаний факт підтверджений відповідними офіційними документами та не заперечується органом місцевого самоврядування. Заявник [PERSON] належить до спадкоємців першої черги за законом і має право на спадкування спадкового майна, яке належало його матері. З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що не встановлення вищевказаного факту може призвести до порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, а тому є всі підстави для задоволення заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved