Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з вказаним позовом, у якому просять визнати недійсним заповіт від 02.07.2009 р. (дата наведена з урахуванням усного уточнення представника [PERSON] та [PERSON], зробленого у судовому засіданні 15.11.2013 р.) та спадковий договір від 12.04.2011 р. (т. 1, а. с. 247 - 251). [PERSON] проти позову заперечила, посилаючись на те, що заповіт від 02.07.2009 р. складався, а спадковий договір від 12.04.2011 р. - укладався [PERSON] свідомо, добровільно у відповідності до попередньої домовленості з нею про те, що якщо вона його буде доглядати, то він залишить їй своє майно. При цьому [PERSON] сам запропонував їй укласти цей спадковий договір, що б не було потім питань від його синів - [PERSON] та [PERSON], щодо спадщини. Судом з'ясовано, що [INFO] р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2011 р. (т. 1, а. с. 12) [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 18.05.1972 р. та серії [NUMBER] від 22.04.1970 р. (т. 1, а. с. 17, 16). 02.07.2009 р. [PERSON] склав заповіт, який було нотаріально посвідчено, відповідно до умов якого належні йому житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] (т. 1, а. с. 6). 12.04.2011 р. [PERSON] та [PERSON] уклали спадковий договір, який було нотаріально посвідчено, згідно з умовами якого першій передає після своєї смерті у власність другій житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] а друга взяла на себе обов'язки забезпечувати першого продуктами харчування, лікувальними засобами, поховати на діючому кладовищі м. Бердичева Житомирської області (т. 1, а. с. 8 - 9). У якості однієї з підстав позову [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що [PERSON] своїх обов'язків за спадковим договором від 12.04.2011 р. не виконувала. Між тим, суд вважає, що обставини щодо виконання або невиконання [PERSON] своїх обов'язків за спадковим договором від 12.04.2011 р. не мають значення для розгляду справи, оскільки не є обставинами, які, зважаючи на норми Цивільного кодексу України, зокрема, статті 215, 1257, є підставами для визнання недійсним заповіту від 02.07.2009 р. та спадкового договору від 12.04.2011 р. У якості іншої підстави позову [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що підпис у спадковому договорі від 12.04.2011 р. виконаний не їхнім батьком - [PERSON]. Суд зазначає, що ця обставина не є обставиною, яка у відповідності до норм Цивільного кодексу України, зокрема, статей 203, 208, 215, 1247, 1257, є підставою для визнання недійсним заповіту від 02.07.2009 р. Щодо визнання у зв'язку з цією обставиною недійсним спадкового договору від 12.04.2011 р., то ця обставина є підставою для цього, зважаючи на норми Цивільного кодексу України, зокрема, статті 203, 208, 215, однак [PERSON] та [PERSON] її не довели. Більше того, ця обставина спростовується висновком експерта від 08.02.2012 р. № 1/4243, у якому, зокрема, зазначено, що підпис, розташований в графі "Підписи: Вілчужувач" спадкового договору від 12.04.2011 р., виконаний [PERSON] (т. 1, а. с. 86 - 89), а також показаннями свідка [PERSON], приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області, який посвідчував цей договір, про те, що [PERSON] підписав вказаний договір у його присутності. Також у якості підстав позову [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що їхній батько - [PERSON], не міг нікому, окрім них, а тим більше - [PERSON], відчужити будинок за адресою: [ADDRESS] а відтак, можливо, не міг усвідомлювати значення своїх дій, як випливає зі змісту позовної заяви та пояснень їхнього представника, під час складення заповіту від 02.07.2009 р. та укладення спадкового договору від 12.04.2011 р. Частиною першою статті 225 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Тобто обставина не усвідомлення [PERSON] значення своїх дій в момент складення заповіту від 02.07.2009 р. та укладення спадкового договору від 12.04.2011 р. може бути підставою для визнання цих правочинів недійсними. Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] не подали будь-яких доказів, які б підтверджували їхнє припущення про те, що [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій в момент складення заповіту від 02.07.2009 р. та укладення спадкового договору від 12.04.2011 р. Більше того, свідок [PERSON] дала показання про те, що, зокрема, [PERSON] знала давно, у період приблизно з 2008 р. по 2012 р. його доглядала [PERSON]. Одного разу на її (свідка) питання "Чому Ваші діти Вас не доглядають?" він відповів, що він їм непотрібен. [PERSON] алкоголем не зловживав, розумових та психічних відхилень у нього вона не помічала. Ні дітей, ні онуків [PERSON] вона не бачила. Свідок [PERSON] дала показання про те, що, зокрема, [PERSON] скаржився на те, що нікому не потрібен, що виростив дітей, а вони тепер не хочуть за ним доглядати, добре, що знайшлась жінка ([PERSON]), яка погодилась за ним дивитись. Одного разу [PERSON] сказав, що [PERSON] за ним доглядає, якщо доглядить до кінця, то залишить їй усе. Це все відбувались приблизно після 2006 р., у 2009 - 2010 рр. При цьому [PERSON] та [PERSON] вона не бачила. Свідок [PERSON] дала показання про те, що, зокрема, в період приблизно з 2009 р. по 2012 р. її мати - [PERSON], доглядала [PERSON]. Вона (свідок) за цей час його родичів жодного разу не бачила, хоча часто у нього бувала та допомагала по господарству. Одного разу святкували день народження [PERSON], проте його родичів не було, через що він був дуже сумний. Свідок [PERSON] дав показання про те, що, зокрема, розмова [PERSON] була розсудлива, зв'язана, він нормально розмишляв, розповідав йому про своє життя. Коли він (свідок) приїжджав до [PERSON], то нікого, крім [PERSON], там не бачив. [PERSON] казав, що до нього діти не навідуються, і він має на них якусь обіду. Свідок [PERSON], приватний нотаріус Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області, дав показання про те, що, зокрема, перед тим як їхати до [PERSON], особисто дзвонив йому та спілкувався, це спілкування було адекватним, а тому він (свідок) потім приїхав до [PERSON] для оформлення спадкового договору. Як він зрозумів зі слів [PERSON], спадковий договір укладався для того, що б потім не виникло питань з боку його дітей щодо спадщини. Свідок [PERSON] дала показання про те, що, зокрема, [PERSON] почала доглядати [PERSON] з літку 2008 р. Вона (свідок) зі своїм чоловіком знали, що [PERSON] буде доглядати [PERSON] за те, що той перепише на неї хату, а також знали, що того ніхто не хотів доглядати. З його родичів вона (свідок) нікого не бачила. Один раз приїжджав син [PERSON], жив в другій половині хати два тижня, там був окремих вхід, батька не доглядав. Таким чином, зазначені показання свідків спростовують твердження [PERSON] та [PERSON] про те, що їхній батько - [PERSON], не міг нікому, окрім них, а тим більше - [PERSON], відчужити будинок за адресою: [ADDRESS] а відтак, можливо, не міг усвідомлювати значення своїх дій під час складення заповіту від 02.07.2009 р. та укладення спадкового договору від 12.04.2011 р. Суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] про те, що, зокрема, вона, [PERSON] та його дружина - [PERSON], постійно спілкувались з [PERSON], останній ні на що не скаржився, [PERSON] жив з ним півроку до його смерті, готував йому їжу, прибирав, [PERSON] казав, що половину будинку буде [PERSON], а друга - їм (свідку, [PERSON] та [PERSON]), оскільки, вони категорично спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка наведені вище. Крім того, свідок [PERSON] може бути заінтересованою у вирішенні справи на користь [PERSON] та [PERSON], оскільки, як вона пояснила, першій є її вітчимом, і вона вважає його батьком, а другого вона вважає дядьком, а це може впливати на об'єктивність її показань. Також суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] про те, що, зокрема, [PERSON] їй приблизно у 2010 р. казав, що не образить [PERSON], та свідка [PERSON] про те, що, зокрема, на прохання сусідів переписати хату на дітей [PERSON] казав, що вона і так ним дістанеться, оскільки ці показання не вказують на те, що [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій під час складення заповіту від 02.07.2009 р. та укладення спадкового договору від 12.04.2011 р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що заповіт від 02.07.2009 р. в силу частини другої статті 1307 Цивільного кодексу України (Заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним), є нікчемним, а тому, зважаючи на положення частини другої статті 215 Цивільного кодексу України (Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається) визнання його недійсним судом не вимагається.

Outcome: dismissed