Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, вказуючи, що вона з 2014 року по липень 2015 року, з відповідачем [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У липні 2015 року вони стали проживати окремо один від одного, оскільки їхня сім'я розпалася, на той час позивач була вагітна. [INFO], вона народила сина [PERSON], народження якого зареєстроване відповідно до ч.1 ст. 126 Сімейного кодексу України. Відповідач проживає окремо від них з дитиною, і не надає їй матеріальну допомогу на утримання їхнього сина, та на її утримання до досягнення сином віку трьох років. Син потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки вона не має змоги забезпечити сина всім необхідним самотужки, бо прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає на цей час 1032,00 грн. Вона у зв'язку з вихованням дитини до досягнення дитиною трьох років, не працює, навчається на 3 курсі Дніпропетровського університету «Імені А.Нобеля» на платній основі (вартість навчання близько 12000 грн. на рік), стипендію не отримує. Однак, відповідач не тільки не дає грошей на утримання їхнього сина [PERSON], а також не дає їй гроші на її утримання, хоча він зобов'язаний законом це робити. Де працює відповідач, і який він має середньомісячний дохід, їй не відомо. Відповідач фізично здоровий, інших непрацездатних осіб на його утриманні не має, стягнення з заробітної плати відповідача згідно виконавчих документів, наскільки їй відомо, не проводиться. При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати, що у їхнього з відповідачем сина не має ні якого матеріального доходу, та не має на праві власності нерухомого майна, або цінного рухомого майна. Вона вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на її користь на утримання їхнього малолітнього сина у розмірі 1/4 частини свого щомісячного заробітку (доходу). Крім того, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на її утримання до досягнення їхнім сином віку трьох років, тобто до [INFO] у розмірі 1/5 частини свого щомісячного заробітку. Вважає, що сукупний розмір аліментів у вигляді 45 % щомісячно доходу відповідача, є цілком розумним, оскільки розмір аліментів буде дорівнювати менше за 50 % сукупного щомісячного доходу відповідача, що в свою чергу дозволяється, виходячи з пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № З "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно до якого - максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше як 30 % прожиткового мінімуму встановленого в Україні для дітей віком до 18 років, починаючи з дня подачі цього позову, до досягнення сином віку повноліття та стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] віку трьох років, тобто до [INFO] в розмірі 1/5 частини його щомісячного доходу, починаючи з часу подачі цього позову. В судове засідання позивачка не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], згідно якого останній народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та матері дитини не надає і будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дитини та дружини, відсутні, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі ст. ст. 91, 84, 180, 181,182 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved