Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування належним їй (позивачці) жилим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в якому відповідач зареєстрований. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований її син [PERSON] . Останній в належному їй житловому приміщенні не проживає без поважних причин понад один рік, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, не є власником чи наймачем будинку, домовленість щодо укладення договору оренди житла між ними відсутня. Як зазначає позивачка, перешкод в користуванні домоволодінням по [ADDRESS] вона синові не чинила. Реєстрація відповідача за вказаною адресою перешкоджає їй користуватись та розпоряджатись належним їй майном. З огляду на викладене, задля належного захисту її порушених прав, просить суд ухвалити рішення про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити. Пояснила, що останній раз син був вдома у 2018 році, на похороні її батька (дідуся відповідача), після того ще деякий час вони підтримували зв`язок, спілкуючись по телефону. Однак вже більше року з [PERSON] відсутні будь-які контакти, місце його знаходження невідоме. Належним їй домоволодіням він не користується, його особисті речі в будинку відсутні. Через реєстрацію сина в будинку, не має можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, є інвалідом другої групи, не працює, отримує лише пенсію по інвалідності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлення [PERSON] про розгляд справи здійснено також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Крім того, інформація щодо розгляду даної справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки відповідач суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило. З огляду\~на викладене,\~відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивачку, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, це право закріплено в Конституції України та в ч. 1\~ст. 321 ЦК України. Відповідно до вимог ст.\~391\~ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України з урахуванням ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України,\~члени сім`ї власника житла,\~ які проживають\~ разом з\~ним у будинку (квартирі),\~ що йому \~належить,\~ користуються жилим\~ приміщенням в\~ обсязі, визначеному відповідно\~до угоди з власником. Цивільним Кодексом України передбачена спеціальна норма для визнання членів сім`ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч. 2 ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вланості №180653261 від 11 вересня 2019 року, [PERSON] на праві приватної власності (розмір частки - 1/1) належить домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] на даний час - Івано-Франківського) району Івано-Франківської області (а.с. 7). Згідно з\~ наявною в\~ матеріалах справи\~ копією технічного\~ паспорта,\~ до складу вищевказаного домоволодіння\~входять:\~житловий будинок,\~літня кухня, два сараї, вбиральня, ворота та огорожа (а.с. 8 - 10). Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , також зареєстрований відповідач у справі [PERSON] , який є сином позивачки [PERSON] (а.с. 12, 20). Відповідач [PERSON] житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який на праві приватної власності належить [PERSON] , понад 1 рік не користується. Факт відсутності [PERSON] понад\~один рік в належному позивачці домоволодінні по [ADDRESS] , в якому останній зареєстрований, підтверджується, зокрема, актом обстеження зазначеного вище житлового будинку від 09 лютого 2021 року, відповідно до якого [PERSON] - син позивачки - впродовж останніх двох років в належному їй ( [PERSON] ) житлі не мешкає (а.с. 11). Зазначену обставину підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , допитані за клопотанням позивачки. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою, її сина [PERSON] бачила ще у 2018 році на похоронах його дідуся. З того часу він в будинку по [ADDRESS] не проживає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в с. Космач Івано-Франківського району неподалік будинку, належного позивачці, добре знає сім`ю [PERSON] . Сина позивачки впродовж останніх двох років не бачила, де він знаходиться, не знає. [PERSON] просила її сина написати відповідачу повідомлення через соцмережі, щоб той зателефонував до неї, однак повідомлення залишилось без відповіді. Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] відсутній з поважних причин З огляду на те, що відповідач не користується належним на праві приватної власності [PERSON] житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами більше одного\~ року, в добровільному порядку знятись з реєстрації місця проживання наміру не виявляє, перебування останнього на реєстраційному обліку у вказаному домоволодінні порушує та обмежує права і охоронювані законом інтереси його власниці, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог позивачки про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в розмірі 908 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved