Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №33845, вчинений приватним нотаріусом Головкіною Я.В. від 23.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 11470,50 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за кредитним договором від 14.08.2020 року сума кредиту становила 1500 грн, строк кредиту 30 днів, позивач не отримувала від відповідача вимог про сплату боргу, відсотки за користування кредитом становлять всього 4,50 грн, тобто на 8166 грн менше від заявлених у виконавчому написі, стягувач нараховував відсотки вже після закінчення строку договору, збільшивши процентну ставку, позивач не підписувала кредитний договір на умовах та з тими реквізитами, що зазначені у виконавчому написі. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.04.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. 18.08.2021 року надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачу направлялась претензія з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту, проте, позивач її не виконав. Позивач до матеріалів позовної заяви не долучила будь-які докази, які б свідчили про спірність суми заборгованості. Рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, на яке посилається Позивач, є актом суду (а не Кабінету Міністрів України), пов`язаного із розглядом конкретної адміністративної справи та яким вирішується спір по справі.Отже, якщо на підставі норм\~ЗУ «Про Кабінет Міністрів України», постанови Кабінету Міністрів України набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, то є логічним, що постанови втрачають чинність також з дня їх офіційного опублікування (про втрату чинності). При чому саме постанова Кабінету Міністрів України, а не рішення суду може визначити втрату чинності іншої постанови. Тому, є вочевидь зрозумілим, що постанови Кабінету Міністрів України втрачають чинність не з моменту винесення судом рішення про їх недійсність, а саме з моменту офіційного опублікування відповідних змін про втрату постановами чинності з визначених законодавством підстав, зокрема, й за рішенням суду. У судове засідання учасники справи не з`явились, позивач та представник відповідача надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. За договором про надання кредиту №3849159 від 14.08.2020 року ТОВ «Алекскредит» надає [PERSON] кредит у розмірі 1500 грн, умовами договору визначено процентну ставки за користування кредитом та орієнтовну загальну вартість кредиту. Пунктом 3.1 сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з 14.08.2020 року до 12.03.2021 року, що спростовує доводи позивача про строк дії договору протягом 30 днів. Суд відхиляє твердження позивача про нарахування відсотків відповідачем за підвищеною ставкою 3,0% замість 0,01% в день по договору, оскільки п.1.7.2 договору визначено, що процентна ставка у розмірі 0,01 встановлюється при повному поверненні суми кредиту протягом 30 днів з 14.08.2020 року. При цьому договором прямо передбачено (п.1.7.3) процентну ставку 3% за період з 14.09.2020 року до 12.03.2021 року. За виконавчим написом нотаріуса від 23.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №33845 стягнення заборгованості з позивач на користь відповідача проводиться за період з 24.09.2020 року по 05.03.2021 рік та сума заборгованості складає 9670,50 грн та складається з простроченої заборгованості за суму кредиту у розмірі 1500 грн та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 8170,50 грн. Згідно з пунктом 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Такий перелік документів затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»(надалі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662Перелік доповнено розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 набрала чинності 10.12.2014 року. Таким чином, з 10.12.2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».) Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу, недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який

Outcome: approved