Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою в порядку окремого провадження , в якій просив встановити факт його постійного місця проживання разом з спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини , за адресою : [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначив, що він мав рідну тітку [PERSON] 1936 р.н., яка померла [INFO] . Він проживав з нею з 1988 року за адресою: [ADDRESS] . У 1996 році вони з [PERSON] приватизували зазначену квартиру у рівних долях про що отримали свідоцтво про право власності. В кінці 2008 року він був вимушений переїхати до своєї матері [PERSON] та доглядати за нею, бо вона тяжко перенесла смерть свого чоловіка у 2004 році. Весь цей час він також наглядав за [PERSON] , надавав їй кошти, годував, ремонтував квартиру. Його матір померла [INFO] та з цього часу він став єдиним спадкоємцем своєї тітки. [PERSON] не мала власних дітей та чоловіка, він та його матір були її єдиними родичами. Після смерті матері, здоров`я тітки дуже розладилось, задля догляду за нею він вимушений бук переїхати жити зі своєї квартири [ADDRESS] до тітки. З початку 2018 року [PERSON] зовсім перестала вставати з ліжка, не могла себе обслуговувати самостійно, її треба було годувати, вона потребувала постійного стороннього нагляду. Таким чином, з 1996 року по день смерті тітки, з перервою 2008-2015 р. він постійно проживав з [PERSON] . Він сам є самотньою людиною, тому у догляді за тіткою, йому допомагали добрі люди та церква. Так пастор-капелан [PERSON] допомагав йому, за його дорученнями ходив до банку, сплачував комунальній послуги, тому на деяких квитанціях мається його підпис. Після смерті тітки ним в повній мірі виконано обов`язок щодо організації процесу її поховання. З 1996 року по теперішній час він своєчасно виконує обов`язок щодо сплати комунальних платежів по квартирі. Після смерті тітки він звернувся до нотаріуса з заявою при прийняття спадщини, але йому було відмовлено в наслідок того, що він не був зареєстрований з померло за однією адресою. В зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з відповідною заявою. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження. 15.03.2021 Харківською міською радою подано відзив на заяву в якому зазначено, що заявлену вимогу ХМР вважає необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Заявником не доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем за однією адресою. [PERSON] вказує, що фактично мешкав за адресою місця свого проживання, однак проводив спільне господарство разом зі спадкодавцем, що є лише його тимчасовим перебуванням у спірній квартирі. Заявником надано суду лише квитанції про сплаті житлово-комунальних послуг та документи, що підтверджують поховання померлої. З наданих суду квитанцій за період до 2018 року неможливо встановити, що така сплата була проведена саме заявником, до того ж [PERSON] сам вказує, що оплати здійснював [PERSON] . Квитанції за період 2019-2020 р., а також документи на підтвердження організації поховання [PERSON] не є належними доказами, оскільки не відносяться до строку, в період якого був живим спадкодавець, а отже не відносяться до предмету доказування у даній справі. Згідно з паспортними даними [PERSON] , виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , у договорі-замовленні № 630 від 18.11.2018 адреса постійного мешкання вказана як квартира [ADDRESS] . Водночас відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» від 28.04.2019, довідки про склад сім`ї та прописку від 2016 року [PERSON] мешкала у квартирі [ADDRESS] . Вважає, що існує спір про право, тому дана справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження. Просив у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заяву та просии її задовільнити. Представник заінтересованої особи Харківської міської ради до суду не з`явився, належним чином попереджений про дату та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, але надав заперечення в яких просив у задоволенні заяви відмовити. Заінтересована особа приватний нотаріус ХМНО Підлісна І.В. до суду не з`явилася, належним чином попереджена про дату та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідкіів, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.03.1996 р., вбачається, що [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . Зазначене також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ХМ БТІ» № 20434284 від 02.10.2008 р. Постановою приватного нотаріуса ХМНО Підлісної І.В. від 30.06.2020 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, причиною відмови стало відсутність підтверджень, що спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім того [PERSON] був пропущений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. З зазначеної постанови також вбачається , що інші спадкоємці с заявами про прийняття спадщини або відмови від неї після смерті померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальних органів не зверталися. Входячи з наведеного, суд не може погодитися з посиланням зацікавленої особи - Харківської міської ради щодо наявності по справі спору про право. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18.11.1934 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Згідно довідки виданої палацом одруження «Центральний» від 21.12.1993 р., вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.06.1967 року, після реєстрації шлюбі прізвище чоловіка та дружини - [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 15.06.1976 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 121.09.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (свідоцтво про народження № [NUMBER] ). Згідно довідки з місця реєстрації про склад сім`ї та прописку, видану дільницею № 21 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно договору-замовлення на організацію похорон та проведення поховання № 630 від 18.11.2018 року, [PERSON] займався похованням [PERSON] . Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що з [PERSON] вони знайоми майже 10 років. Він звертався до його матері, оскільки шукав доглядальницю за своєю тіткою [PERSON] . Матір доглядати не могла, однак вони домовились, що раз на тиждень вона буде готувати їжу та привозити за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] проживав разом зі своєю тіткою. До тітки він переїхав на початку 2018 року, їжу мати привозили з січня по грудень 2018 року., а потім тітка померла. Також йому відомо, що [PERSON] допомагав [PERSON] . Тітка була лежачою та майже не вставала. Йому відомо, що [PERSON] один рік (2018) проживав із тіткою постійно, у них був спільний бюджет. До цього він проживав в квартирі по [ADDRESS] , а потім почав її здавати. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що приблизно з лютого 2018 року по день смерті тітки, [PERSON] постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] . Тітка була лежачою, [PERSON] здійснював за нею догляд, готував їжу, оплачував комунальні послуги, прав речі. Він також їм допомагав, за проханням [PERSON] він сплачував комунальні платежі. До цього [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , однак переїхав до тітки, щоб її доглядати, оскільки інших родичів в неї не було. Свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, їх показання узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими доказами та не суперечать їм. Крім того заявником надані квитанції про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , які мають підпис заявника. Також деякі надані квитанції мають підпис [PERSON] , як пояснив останній він допомагав [PERSON] здійснювати догляд за хворою тіткою та за його дорученням ходив сплачувати комунальні платежі за квартиру. Зазначене узгоджується з письмовими доказами у справі, тому показання свідка приймаються судом. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті тітки, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved