Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

31 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просив зняти арешт з майна - квартири [ADDRESS]. У своєму позові позивач вказав, що йому, відповідачам [PERSON],[PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку квартири. Однак при зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, йому було відмовлено, оскільки на вищевказану квартиру накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 31 липня 2009 року, винесеної старшим державним виконавцем ВДВС Вознесенського МРУЮ. У своєму позові позивач просить скасувати арешт, накладений на квартиру, яка належить йому на праві власності. Ухвалою суду від 15 04.2016 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучений [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, на адресу суду направили телеграми, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що арешт накладено правомірно та оскільки борг відповідача [PERSON] не погашений, то підстави для зняття арешту з квартири відсутні. Представник третьої особи - ВДВС Вознесенського МРУЮ в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, вирішення справи залишають на розсуд суду . Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 20.05.1997 року належить квартира [ADDRESS]. На виконанні у ВДВС Вознесенського МРУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого 03.06.2009 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області справа № 2-566 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди 5248,01 грн. 31.07.2009 року в рамках виконавчого провадження державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві спільної- сумісної власності боржнику [PERSON] [INFO]. Зазначена постанова була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. 28.12.2009 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", однак арешт з майна знятий не був. Судом встановлено, що на теперішній час у ВДВС Вознесенського МРУЮ відсутнє виконавче провадження щодо стягнення боргу за позовом [PERSON] до [PERSON], повторно стягувач не пред'явив виконавчий документ на виконання до ВДВС, але арешт залишився. Також судом встановлено, що виконавче провадження було знищено за сплином трьох років перебування в архіві ВДВС Вознесенського МРУЮ, в архів було здано на початку 2010 року. (лист від 14 квітня 2016 року № 3291- а.с.29). Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися певним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Суд вважає, що у звязку з тим, що у ВДВС Вознесенського МРУЮ відсутнє виконавче провадження відносно боржника [PERSON], оскільки немає на виконанні виконавчого листа, а повторно виконавчий документ не був пред'явлений на виконання, немає інформації з приводу існування заборгованості [PERSON] перед [PERSON], тому арешт з майна, яке належить позивачу, повинен бути скасований. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування та докази і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved