Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

20.05.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1963,61 гривню та судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 14.03.2014 між Кредитною спілкою "Імперіал ЛТД" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4273, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1600 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання зі сплатою 70% річних від загальної суми залишку. Строк дії договору 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту, та діє до повного виконання зобовязань відповідачем. Погашення заборгованості за кредитом та відсотками за його використання узгоджено відповідно до графіку. Відповідач постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми, внаслідок чого станом на 01.05.2015 утворилася заборгованість в сумі 1963,61 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав через канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач по справі не зявилася про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надсилання на її адресу судової повістки рекомендованим листом зі зворотнім, яке отримано ним особисто 01.07.2015. До початку судового засідання надала через канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглядати без її присутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. В силу положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх, як кожен окремо так і у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. 14.03.2014 між Кредитною спілкою "Імперіал ЛТД" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4273, на підставі заяви відповідача (а.с. 7). Згідно п.1.1 договору позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 1600 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобовязася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Сторони п.2.1 кредитного договору погодили, що кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту, та діє до повного виконання зобовязань кредитного договору, що передбачено п. 9.2 договору. Пунктом 3.1 кредитного договору встановлено, що плата за користання кредитом (проценти) становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 3.3 кредитного договору сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, який є додатком до договору. Графіком до вищевказаного договору передбачено щомісячне погашення кредиту та відсотків за його користуванням до 25 числа кожного місяця (а.с.6). Згідно п 3.5 кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування відбувається в такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу - сума кредиту. За таких обставин між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач, як кредитодавець, виконав всі взяті на себе обовязки передбачені кредитним договором, щодо надання кредиту. Зокрема відповідно до п.2.4 договору кредит надається позичальнику готівкою в касі кредитодавця або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового списання суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником в заяві. Згідно заяви позичальника від 14.03.2014 вона просила надати кредит (у вигляді кридитної лінії) в сумі 1600 (дві тисячі ) гривень 00 копійок (а.с.7). Позичальник отримала кредит готівкою в касі про що свідчить видатковий касовий ордер від 14.03.2014 (а.с.20). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також проценти від суми позики. Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідач же взяті на себе зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 14.05.2015 утворилася заборгованість в сумі- 1963,61 гривні із них : - заборгованість зі сплати основного боргу 1590,00 гривень; - заборгованість зі сплати відсотків 373,61 гривень; Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір по квитанції № 12/16 від 19.05.2015 у сумі 243 грн. 60 коп., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved