Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

28.09.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт належності йому державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Приазовською районною радою народних депутатів 22 квітня 1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 115. Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Приазовської районної ради народних депутатів від 14 березня 1997 року № 135 заявнику була передана у приватну власність земельна ділянка площею 26,84 гектарів для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Розівської сільської ради Приазовського району Запорізької області. Державний акт серії [NUMBER] від 22.04.1997 року зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 115. 22 квітня 1997 року при заповненні вказаного Державного акту на ім'я заявника, в розділі: прізвище, ім'я, по-батькові, допущена помилка в написанні його прізвища "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]". Внаслідок такої помилки, він не може розпорядитися своєю земельною ділянкою, а внести виправлення чи отримати новий державний акт він також не може, оскільки законодавчо змінився порядок посвідчення права власності на землю, який вже не передбачає видачу державних актів на землю. Заявник [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні заяви наполягає. Заінтересована особа - відділ у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направив, начальник відділу Бордюг Т.В. надала суду заяву про розгляд справи без участі представника Держгеокадастру, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Заінтересована особа Приазовська районна рада Запорізької області, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, голова райради Прокопенко О.М. надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника районної ради, за наявними в матеріалах справи документами. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] року в с. Розівка Приазовського району Запорізької області. В паспорті громадянина України прізвище заявника на українській мові вказано «[PERSON]», на російській мові - «[PERSON]». Посвідчення водія [NUMBER], видано 26.08.2017 року на ім'я [PERSON]. В свідоцтві про одруження від 26.08.2000 року прізвище заявника вказано «[PERSON]». 22.04.1997 року на ім'я [PERSON], який мешкає в с. Розівка Приазовського району, Приазовською районною радою народних депутатів було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 26,84 га на території Розівської сільської ради Запорізької області для ведення фермерського господарства, зареєстровано в державному реєстрі земель за номером 115. Згідно довідки № 285 від 20.09.2017 року, виданою Розівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Листом Відділу Держгеокадастру у Приазовському районі від 25.09.2017 року заявнику відмовлено у внесенні виправлення до державного акту через набрання чинності Законом України «Про державний земельний кадастр» з 01.01.2013 року. Таким чином, беручи до уваги співставлення прізвища, імені і по батькові заявника, та місця його проживання, вказаними в паспорті громадянина України, з даними державного акту на земельну ділянку, на переконання суду заявником доведено те, що в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку було помилково вказано прізвище власника «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», а отже насправді вказаний правовстановлюючий документ належить заявнику [PERSON]. За таких умов, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved