Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

12.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за ним права власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Мазепи,12 в с. Дідківці Білогірського району Хмельницької області. Вказав, що 03 листопада 2001 року померла його баба, [PERSON], а 21 травня 2015 року мати, [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її дочка, [PERSON], але також померла, не оформивши своїх спадкових прав. Після смерті останньої він є спадкоємцем за законом, проте позбавлений можливості оформити спадкові права на житловий будинок, який належав матері, оскільки будівлі не були зареєстровані в органах реєстрації нерухомого майна. В судове засідання [PERSON] не зявився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON], належним чином і своєчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнав. Представник Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов [PERSON] визнав. Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будівництво житлового будинку, який знаходиться по вул. Мазепи,12 в с. Дідківці Білогірського району Хмельницької області проведено в 1976 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку в погосподарських книгах селищної ради рахувалася [PERSON] на підставі діючого на той час законодавства, про що свідчить запис в погосподарській книзі Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області. [PERSON], яка померла 03 листопада 2001 року, була рідною матірю [PERSON], матері позивача по справі, яка померла 21 травня 2015 року, що підтверджується даними свідоцтва про народження останньої, серії І-БВ №412263, виданого 23 березня 1978 року (а.с.8). На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповідала [PERSON], що підтверджується даними заповіту, посвідченого 02.11.2001 року секретарем Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області [PERSON] (а.с.а.с.35,36). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року, діючої на дату відкриття спадщини), якою було передбачено, що якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном вважається, що спадкоємець прийняв спадщину. [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини та на протязі строку, встановленого статтею 553 цього ж Кодексу не заявив про відмову від неї, що підтверджується даними довідки Яспільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області №2011/02-29 від 22.06.2017 року (а.с.19). Крім того, [PERSON] оформила право на частину спадкового майна після смерті [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Білогірської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1287 (а.с.38). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], позивач по справі, що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 08.12.2015 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий №764 (а.с.16). Із повідомлення цього ж нотаріуса №131/01-16 від 11 серпня 2017 року вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], позивач по справі (а.с.43). Незважаючи на прийняття спадщини позивач не може оформити право на спадщину на житловий будинок, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна, що вбачається із повідомленням того ж нотаріуса № 129/01-16 від 11.08.2017 року про відмову у оформленні спадщини на житловий будинок, що належав спадкодавцю [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. [PERSON] довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 99003097 від 02.10.2017 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна встановлено відсутність запису про зареєстровані права та їх обтяження щодо обєкта, що розташований по вулиці Мазепи,12 в с. Дідківці Білогірського району Хмельницької області (а.с.46). Порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт" було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 5 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 2 червня 2011 року. Законом України від 17 лютого 2011 року "Про регулювання містобудівної діяльності" ([PERSON] N 3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Житловий будинок [PERSON] збудований в 1976 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із по господарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно. Проте право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вулиці Мазепи,12 в селі Дідківці Білогірського району Хмельницької області як власника, припинилося на підставі п. 11 ч.1 ст.346 ЦК України у звязку із її смертю. Згідно ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходяться по вулиці Мазепи,12 в селі Дідківці Білогірського району Хмельницької області повинен належати позивачу, як спадкоємцю [PERSON] Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved