Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електростанція» ПАТ «ДТЕК Західенерго», Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», збільшивши позовні вимоги просить суд: -визнати незаконними та скасувати: ●наказ директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 15.02.2017 р. № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.»; ●наказ директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 23.05.2017 р. № 438-к «Про звільнення»; -поновити його у на посаді інженера комплектації устаткування й матеріалів І категорії відділу закупівель департаменту сервісів Відокремленого підрозділу«Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго»; -стягнути з Відокремленого підрозділу«Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» в його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу та 21\~000, 00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 15.02.2017 р. № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.» він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, яке нібито виражалось у невиконані посадових обов'язків в частині дотримання вимог Процедури запиту оферть закупівлю товарів, робіт і послуг, впровадженої наказом по ПАТ «ДТЕІ Західенерго» від 13.10.2016 № 64/1 та наказом по ДТЕК Бурштинська ТЕС від 28.10.2016 №216/1. Вважає наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності незаконним і таким, що суперечить трудовому законодавству. Стягнення у виді догани накладене безпідставно, без проведення належного службового розслідування, а тому таке слід визнати незаконними. Наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 23.05.2017 № 438-к «Про звільнення», його звільнено із займаної посади, у звязку із систематичним невиконанням ним без поважних причин обов'язків, покладених на мене трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку - п. З ст. 40 КЗпП України. Звільнення проведено без погодження з профспілковою організацією та заслуховування його пояснень. А тому він підлягає поновленню на попередній посаді з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацією моральної шкоди. Крім цього, незаконним звільненням з роботи йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 21 000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав та додатково пояснив, що протягом всієї трудової діяльності у Відокремленому підрозділ «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго», жодного разу не порушував трудову дисципліну, натомість належним чином виконував свої посадові обовязки передбачені Посадовою інструкцією. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності може бути порушення працівником (мною) трудової дисципліни. При цьому, вимагається, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та був дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Натомість, описова частина наказу від 15.02.2017 № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.» не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок він вчинив і коли. Відповідач обмежився лише загальним посиланням на вимоги Процедури запиту оферт на закупівлю товарів, робіт і послуг, впровадженої наказом по ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 13.10.2016 № 64/1 та наказом по ДТЕК Бурштинська ТЕС від 28.10.2016 № 216/1. Він не був ознайомлений із Процедурою запиту оферт по закупці товарів, робіт і послуг, затвердженою [PERSON] радою ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» від 13.10.2016 р., у звязку з чим у нього відсутня вина, як одна з обов'язкових складових дисциплінарного правопорушення. У його Посадовій інструкції інженера з комплектації устаткування й матеріалів І категорії відділу закупівель департаменту із сервісів вказано вичерпний перелік того, що повинен знати інженер комплектації устаткування й матеріалі І категорії і такого документу, як Процедура запиту оферт на закупівлю товарів, робі: і послуг в переліку немає. З вище вказаними наказами не був ознайомлений. Окрім цього, відповідно до ст. 149 КЗпП України, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Типові правила у пункті 31 визначають триденний строк для повідомлення наказу про оголошення стягнення працівникові під розписку. Із наказом, що оспорюється, його не було ознайомлено у триденний строк. Службова перевірка не проводилася. В наказі про звільнення не має вказівки про те, який конкретно проступок, він як працівник, вчинив та за який його було звільнено. Натомість, наказ місить: вказівку про невиконання ним посадових обовязків при закупівлі продукції ТОВ «Сумська насосна техніка» в частині дотримання процедури договірної роботи ПАТ «ДТЕК Західенерго», затвердженої протоколом [PERSON] від 30.04.201І та посилання на оголошену йому наказом від 15.02.2017 р. N 96-к догану. Він є членом Профспілки Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». Профспілка Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» згоди на його звільнення не надавала. Представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача, позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на те, що згідно наказу від 15.02.2017 № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.» дисциплінарне стягнення у виді догани до позивача застосовано за порушення трудової дисципліни, яке виразилось у невиконанні посадових обовязків в частині дотримання вимог Процедури запиту оферт на закупівлю товарів, робіт та послуг. Відповідно до службової записки керівника департаменту із сервісів [PERSON] від 06.02.2017 р. на імя директора ДТЕК Бурштинська ТЕС, конкретний зміст порушення позивачем трудової дисципліни полягав у перевищенні ним посадових повноважень при здійсненні процедури запиту оферт на закупівлю трійників двосвітного екрану, зокрема оголошення ним 03.02.2017 р. переторжки без відповідного рішення свого безпосереднього керівника, що є грубим порушенням п.6.18 Процедури запиту оферт на закупівлю товарів, робіт та послуг. Позивачу до застосування дисциплінарного стягнення пропонувалось надати пояснення, однак такий відмовився, що стверджується актом від 07.02.2017 р. З наказом позивач був ознайомлений 21.02.2017 р., але від підпису про ознайомлення відмовився, що стверджується актом від 21.02.2017 р. Вважає, що посилання позивача на те, що немає згоди профкому на його звільнення є необґрунтовані, оскільки відповідач звертався до профкому про надання згоди на звільнення позивача 05.04.2017 р. № 115-60 та 05.05.2017 р. №115-83, однак відповіді не було отримано. Просив в задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши здобуті докази, приймаючи рішення по суті спору, суд враховує наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до ст. 9 Конвенції Міжнародної організації праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною [PERSON] 04 лютого 1994 року, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцю. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" N 9 від 06 листопада 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147 (1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 зазначає, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, членом якої є працівник. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 зазначає, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, членом якої є працівник. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді інженера з комплектації устаткування й матеріалів відділу закупівель Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго». Наказом директора Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» ПАТ «ДТЕК Західенерго» від 15.02.2017 № 96-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]М.» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни, яке виразилось у невиконанні посадових обовязків в частині дотримання вимог Процедури запиту оферт на закупівлю товарів, робіт та послуг, затвердженої [PERSON] радою ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» від 13.10.2016 р. №64/1, та наказом по ДТЕК Бурштинська ТЕС від 28.10.2016 р. № 216/1 (а.с. 4). Підставою для застосування дисциплінарного стягнення було подання службової записки керівника департаменту із сервісів [PERSON] від 06.02.2017 р. на імя директора ДТЕК Бурштинська ТЕС, конкретний зміст порушення позивачем трудової дисципліни полягав у перевищенні ним посадових повноважень при здійсненні процедури запиту оферт на закупівлю трійників двосвітного екрану, зокрема оголошення ним 03.02.2017 р. переторжки без відповідного рішення свого безпосереднього керівника, що є грубим порушенням п.6.18 Процедури запиту оферт на закупівлю товарів, робіт та послуг. Службової перевірки проведено не було. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При визначенні розміру середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу суд виходить з положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100. Так, вказаними положеннями визначено, що в період тимчасової непрацездатності середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 6 календарних місяців роботи, що передують події, а у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середній заробіток за період з 24 травня 2017 року по дату, що передує фактичному поновленню на роботі попередній робочий день 22 вересня 2017 року включно (85 робочих днів) слід виплатити виходячи з середньомісячної заробітної плати обчисленої з виплат за останні 2 календарних місяців роботи, що передують звільненню. В період з березня 2017 року по квітень 2017 року нарахована заробітна плата позивача склала 16 328 грн. 80 коп. Цей період містив 84 робочих днів, відтак середньоденна заробітна плата складає 398 грн. 26 коп. За 85 робочих днів заробітна плата складає 33852 грн. 10 коп. Стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 33 852 грн. 10 коп. за мінусом загальнообовязкових податків та зборів, що стягуються з нарахованої заробітної плати. Згідно положень ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми за один місяць (червень 2016 року - 7\~965 грн. 20 коп. за мінусом загальнообовязкових податків та зборів, що стягуються з нарахованої заробітної плати) підлягає негайному виконанню. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам надан розяснення, що відповідно до статті 237 1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Оскільки позивач зазнав душевних страждань в зв'язку з порушенням його законних прав, а тому його вимоги про відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України є обґрунтованими та підставними. Разом з тим, з врахуванням всіх обставин, при яких була заподіяна моральна шкода, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково, оскільки розмір моральної шкоди, визначений позивачем, не відповідає характеру моральних переживань. Рішення в частині поновлення працівника на роботі згідно ст. 235 КЗпП України та стягнення місячної заробітної плати звернути до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial