Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

10.12.2020 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у сумі 41054 грн. 04 коп., посилаючись на те, що [PERSON] є споживачем природного газу, відповідно до виконаних, акцептованих ним умов Типового договору. Згідно розділу VIII Типового договору розподілу природного газу, відповідач зобов`язаний виконувати його умови та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань. Пунктом 2.3 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що окрім договору, сторони зобов`язались керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРС. Згідно п. 3 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРС, власники газових мереж, в тому числі побутові споживачі, згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію, згідно з чинним законодавством, зокрема Правил безпеки системи газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285. 17 вересня 2018 року позивач виконав роботи з відключення газових приладів у зв`язку із заборгованістю, шляхом пломбування встановленого блокуючого пристрою за адресою: [ADDRESS] , про що складено Акт №583 на відключення від газових мереж. На день звернення до суду жодних звернень про відновлення газопостачання від відповідача не надходило. 31 січня 2019 року представниками оператора ГРМ, під час перевірки дотримання вимог Кодексу ГРС раніше відключених абонентів від системи газопостачання за адресою відповідача встановлено факт порушення Кодексу ГРС, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання. При фіксування цього факту в присутності відповідача було складено акт про порушення №60, який підписано відповідачем особисто та без зауважень. У складеному актів про порушення, відповідача було запрошено на засідання комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення. Після виявлення порушення, газопостачання було припинено, про що складено відповідний акт без номера від 31 січня 2019 року. Відповідно до глави 1 розділу І ГРС, визначено, що несанкціоноване відновлення газопостачання - це виявлений після складення акту про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувах на вводі на об`єкті споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком. 21 лютого 2019 року на засіданні комісії по розгляду актів про порушення Кодексу ГРС прийнято рішення про задоволення Акту про порушення №60 від 31.01.2019 року та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. У відповідності до підпункту 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газопостачання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 18 вересня 2018 року по 30 січня 2019 року, в об`ємі 2941,35 куб, складає 41054 грн. 04 коп. 06 березня 2019 року оператором ГРМ на адресу відповідача засобами поштового зв`язку направлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, що підтверджується копією реєстру рекомендованих відправлень та копією чеку рекомендованого поштового відправлення від 06.03.2019 року. Відповідач в установленому порядку попереджений про існування боргу, але вказаний факт залишено ним поза увагою. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь: заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу в сумі 41054 грн. 04 коп., а також судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп. До початку проведення судового засідання від представника позивача Гайворонської Н.В. надано суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечень проти заочного розгляду справи у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином двічі повідомленим про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду та відзив на позов не надав, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, тому суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»: оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; кодекс газотранспортної системи, кодекс газорозподільних систем, кодекс газосховища, кодекс установки LNG - правила експлуатації та доступу до газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG, що затверджуються Регулятором. Умови приєднання до Типового договору [PERSON] виконав, підтвердженням чого є фактичне споживання природного газу, його оплати. 17 вересня 2018 року за адресою споживача [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , представником ПАТ «Дніпропетровськгаз», в присутності споживача і за його особистим підписом, проведено відключення газового приладдя, у зв`язку із наявністю боргу, про що складено акт №583, на момент відключення від газових мереж показання лічильника становили 7029 м? (а.с.14). 31 січня 2019 року за вищевказаною адресою проживання споживача [PERSON] , у його присутності, представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз, виявлено самовільне відновлення газопостачання, в зв`язку із чим здійснено повторне відключення, з встановленням інвентарної заглушки на її опломбування, про що складено акт №60. Показання на момент відключення становили 7179,16 м? (а.с.15). За виявленим порушенням [PERSON] письмово повідомлено про необхідність прибути на засідання комісії (а.с.15). За актом від цієї ж дати проведено повторне відключення від газових систем (а.с.16). 21 лютого 2019 року на засіданні комісії по розгляду актів про порушення Кодексу ГРС АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» було прийнято рішення про проведення перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу, згідно п. 2 глави 3, розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за період з 18 вересня 2018 ро по 30 січня 2019 року за граничними об`ємами за ціною ВТВ на суму 41054 грн. 04 коп. (а.с.17). Згідно з п. 4 глави 1, розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, надано визначення поняттю «несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи», яким є втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу. Позивачем, відповідно до Порядку перерахунку (донарахування) або заміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРС, було зроблено розрахунок на оплату збитків від 21.02.2019 року у сумі 41054 грн. 04 коп., який направлений [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS] (а.с.19). Правовідносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494. Так, відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з п. 3, 4, 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 7). Пунктом 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. За приписами ч.3 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із Законом. Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 526, п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За частинами першою і другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статті 1166 названого Кодексу для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення - протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вину [PERSON] , як споживача послуги, що, відповідно, є підставою цивільної відповідальності останньої у вигляді стягнення збитків (відшкодування шкоди), у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved