Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті була постійним жителем с. Домантове Золотоніського району Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку позивач прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Проте вона не може оформити своє право на вказане спадкове майно, так як відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, і за цих підстав нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивачка була змушена звернутись до суду з відповідним позовом про визнання права власності на садибу в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, направивши до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Представник відповідача Домантівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності учасників справи. Суд, у відкритому судовому засіданні, враховуючи клопотаня сторін та визнання позову представником відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 15.06.2018) [PERSON] померла [INFO] , про що виконкомом Домантівської сільської ради складено відповідний актовий запис № 14. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 20.07.1977 року) та свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] від 16.12.2008 року) [PERSON] є дочкою [PERSON] . Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Домантівської сільської ради за вих. № 147 від 06.03.2019 року, згідно із записом у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № 189-1 за [PERSON] , 1946 року народження, яка померла [INFO] , обліковується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1963 року побудови, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Розглядаючи даний позов суд бере до уваги, що "Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР", затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Оскільки сам будинок був побудований в 1963 році, що стверджується вищезазначеною довідкою сільради, і в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON] за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , хоча за життя вона і не отримала відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Як вбачається з повідомлення завідувача Золотоніською районною державною нотаріальною конторою № 469/01-16 від 15.05.2019 року після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , заведена спадкова справа 21 листопада 2018 року за № 330/2018. Підставою для її заведення були подані: заява про прийняття спадщини від дочки [PERSON] , що зареєстрована у [ADDRESS] , та заява про відмову від прийняття спадщини від чоловіка померлої [PERSON] , що зареєстрований у [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] 13 березня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 березня 2019 року завідувачем Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н. П. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садибу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняла спадщину після смерті своєї матері і так як правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому враховуючи, що існують законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved