Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8445 від 20.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 8247786 від 10.12.2019 року, яка утворилась за період з 29.05.2020 року по 06.01.2021 року у розмірі 9900 гривень, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 5000 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 4900 гривень, а також просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26 березня 2021 року провадження у справі було відкрито. Справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20 квітня 2021 року, о 09 годині 00 хвилин, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів у вигляді документів, на підставі яких нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис. 05 квітня 2021 позивач подав суду заяву про забезпечення позову, а 06 квітня 2021 року суд задовольнив подане клопотання позивача шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. 20 квітня 2021 року, під час судового засідання, суд ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задовольнив клопотання представника відповідача шляхом продовження строків для подання відзиву а в судовому засідання була оголошена перерва до 17 травня 2021 року до 14 години 15 хвилин. 17 травня 2021 року в судове засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені належним чином. Позивач подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення, а також вказував на те, що правові наслідки ухвалення заочного рішення йому відомі та зрозумілі, а їх роз`яснення судом він не потребує. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, як і третя особа. У зв`язку із чим, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав, двічі був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин, представник позивача просив розглянути справу на підставі доказів, які є в матеріалах справи та не заперечував проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників у справі. Позиція позивача, полягала в тому, що 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем був вчинений виконавчий напис, за наявності спору про право відповідача (який не був стороною договору) стягнути заборгованість по кредитному договору у визначеному ним розмірі, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача до нього. Позиція відповідача у справі суду не відома, оскільки останній своїм правом на надання суду відзиву на позов та доказів, які могли би його підтвердити, не скористався. Позиції третьої особи суду також не відома, оскільки суду будь-яких пояснень по суті спору не було надано. Оцінка суду щодо фактів. 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 8247786 від 10 грудня 2019 року, укладеним ним з товариством з обмежено відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на момент вчинення виконавчого напису було зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ», в розмірі 9900 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4900 гривень. Строк, за який провадиться стягнення з 29 травня 2020 року по 06 січня 2021 року. Стягувачем за виконавчим написом, на підставі договору відступлення права, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (а.с.6). 04 березня 2021 року, на підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем було відкрито виконавче провадження (а.с.7-8). Постановою приватного виконавця від 10 березня 2021 року звернуто стягнення на доходи [PERSON] (а.с.32). Суд відзначає, що протягом строку розгляду справи ні відповідач, ні приватний нотаріус, який видав виконавчий напис (не зробив цього навіть для виконання вимог ухвали суду) не надали суду жодних документів, які могли би підтвердити факт вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем виконавчого напису, що оскаржується позивачем, на підставі оригіналу кредитного договору та засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (а.с.1-62). І, ні відповідач, ні приватний нотаріус, який видав виконавчий напис навіть не заперечили проти аргументів позивача про те, що виконавчий напис, що оскаржується позивачем, був вчинений не на підставі вказаних документів (а.с.1-62). Оцінка суду. Частиною 6 статті 55 Конституції України гарантовано право кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. А стаття 18 Цивільного кодексу України прямо передбачає можливість захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, але у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, в редакції чинній на дату вчинення нотаріусом виконавчого напису, стаття 87 Закону України „Про нотаріат" встановлювала, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. При цьому перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, тобто перелік документів, які підтверджують безспірність боргу, з огляду на положення статті 87 Закону України „Про нотаріат", встановлювався Кабінетом Міністрів України. Разом з цим стаття 88 Закону України "Про нотаріат" уточнювала, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані йому документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадилось у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. І для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, цей перелік, для одержання виконавчого напису, передбачав подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Застосовуючи вказані норми матеріального права, суд вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів, з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Як наслідок, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів (тобто за відсутності встановлених переліком документів), які б підтверджували факт безспірної заборгованості, виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Як спосіб захисту боржника. Наведені висновки суду узгоджуються і з висновками, що зроблені в узагальненні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні (пункт 10, сторінки 18 та 23). І, застосовуючи саме вказаний правовий підхід, суд констатує, що ні відповідач, ні нотаріус, що вчинив виконавчий напис не надали суду доказів того, що відповідач надав нотаріусу і нотаріус вчинив виконавчий напис саме на підставі документів, які входять до переліку документів, що були встановлені Кабінетом Міністрів України, як необхідні для підтвердження факту безспірної заборгованості [PERSON] перед фінансовою компанією, як правонаступником за кредитним договором № 8247786 від 10 грудня 2019 року у розмірі 9900 гривень. Висновок суду по суті позовних вимог. Тож зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що вони, у своїй сукупності, є достатніми і самостійними підставами для того аби задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі, а отже визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Висновок суду щодо судових витрат. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 гривень (за подання позову) та 454 гривні (за подання заяви про забезпечення позову), які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.9,34), і ці судові витрати складають у загальному розмірі 1362 гривні, вони підлягають стягненню на користь позивача з відповідача у повному обсязі. Висновок суду щодо заходу забезпечення позову. І оскільки суд ухвалив рішення про задоволення позову, на підставі частини 7 статті 158 ЦПК України, зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №8445 від 20 січня 2021 року, як захід забезпечення позову у цій справі, продовжує діяти протягом 90 днів з дня набрання законної сили цим рішенням. Тому,

Outcome: approved