Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

30.01.2020 року до Олександрівського районного суду надійшла позовна заява представника позивача до [PERSON] про стягнення заборгованості. 07.02.2020 року судом отримана інформація про місце проживання відповідача. Ухвалою судді від 07\~лютого 2020\~року позовну\~заяву залишено\~без руху\~та надано\~строк для\~усунення недоліків\~позовної заяви.\~18\~лютого 2020\~року недоліки\~позивачем усунуто\~та 19\~лютого 2020\~року відкрито провадження по справі. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач відповідно до договору № б/н від 20.01.2016 року отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 28.11.2019 року має заборгованість 193887,98 грн., яка складається з наступного: 61944,17 грн. заборгованість за тілом кредита; 8411,04 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; пеня - 123532,77 грн. Просить стягнути частину заборгованості за кредитом у розмірі 70355,21 грн., яка складається з 61944,17 грн. - заборгованість за кредитом та 8411,04 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 41). Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву згідно якої позові вимоги визнала в повному обсязі, справу просить розглянути без її участі (а.с. 87). Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20.01.2016 року відповідач уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг, що складається із Заяви позичальника, витягом з тарифів по картам та витягом з Умов і правил надання банківських послуг та Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 13-31). Відповідно до п. 2.1.1.2.9 Умов, у разі непогашення позичальником боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. Пункт 2.1.1.3.5 Умов передбачає, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості від суми позову. З 01.04.2019 р. впроваджені зміни до Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом за договором № б/н від 20.01.2016 року укладеного між АТ «Комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] ,\~станом на\~28.11.2019\~року заборгованість\~становить \~193887,98\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~61944,17\~грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредита;\~8411,04\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~нарахованими на\~прострочений кредит\~згідно ст.\~625;\~пеня -\~123532,77\~грн.\~(а.с\~70-76). Відповідач, відповідно до наданої суду заяви (а.с.87), позовні вимоги визнала в повному обсязі. За вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на\~підставі ст.\~13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процессу. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 70355,21 грн. за кредитним договором № б/н від 20.01.2016 року, підлягають задоволенню. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в розмірі 2102,00 грн.. На підставі зазначеного, ст. 526, 530, 610-612, 616, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved