Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

26 травня 2016 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 29 січня 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Калінінського районного суду Донецької області від 08 квітня 2010 року, шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач після розлучення жодного разу не телефонував доньці, не цікавився про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Останній раз бачив її у 2012 році. На даний час місцезнаходження його позивачці невідоме. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у вихованні доньки участі не приймає, станом її здоров'я та поведінкою не цікавиться. [PERSON] з дитиною взагалі не спілкується, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних цінностей. У зв'язку із наведеним, позивач просила суд ухвалити рішення яким позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження Серія: [NUMBER], видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1283. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, на задоволенні позову наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання та перебування відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, відповідно роз'яснень ВССУ (вих. № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур'єр», а також у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», відповідно розпорядження КМУ від 16 грудня 2015 року №1333-р. Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Представник Органу опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації, Тарасова О.В., яка діє на підставі доручення №8 від 22 червня 2016 року (а.с. 40), будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 37). Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив такі обставини. Згідно із свідоцтвом про одруження Серія:[NUMBER], сторони з 29 січня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 12). Рішенням Калінінського районного суду Донецької області від 08 квітня 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірваний (а.с. 13), що також стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія: [NUMBER] (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дівчинки Серії: [NUMBER] виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міськрайонного управління юстиції Донецької області 10 березня 2006 року, згідно із яким, батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно із довідкою №1440000060 від 22 жовтня 2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, позивачка [PERSON], [INFO], перемістилася з тимчасово окупованої території, та на даний час фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] У переліку осіб, які не досягли 18-річного віку і прибули разом із особою [PERSON] зокрема значиться малолітня [PERSON], [INFO] ( а.с. 8), що також стверджується довідкою Виконавчого комітету Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №900 від 05 квітня 2016 року (а.с. 9). Відповідно характеристики складеної головоюІванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, позивачка [PERSON], [INFO] не працює. За час проживання на території Іванопільської сільської ради, скарг на неї не надходило. У побуті характеризується позитивно, працьовита. У громадському житті села участі не приймає (а.с. 10). Згідно із Актом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області складеним комісією у складі: сільського голови Лукичової Л.В., секретаря Васильченко А.С., спеціаліста ІІ категорії Чумакової О.В., в ході перевірки матеріально-побутових умов за адресою: [ADDRESS], було встановлено, що за даною адресою фактично мешкають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сім'я проживає в будинку з трьох житлових кімнат, будинок не газифікований, опалення пічне. У будинку водопровід і каналізація відсутні. У будинку є всі необхідні меблі, предмети побуту, продукти харчування. Сім'я веде нормальний спосіб життя (а.с. 11). Відповідно довідки Слов'янського ВП ГУ НП в Донецькій області №6089/303/07-16 від 16 травня 2016 року, [PERSON], [INFO], у розшуку за Слов'янським ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а також за іншими відділами та відділеннями Національної поліції України не перебуває. Проведеною перевіркою було встановлено, що [PERSON] в період часу з 14 травня 2011 року по 14 травня 2012 рік перебував на обліку у Калінінському МВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, як сімейний насильник, був знятий з обліку на підставі закінчення терміну обліку. У 2014 році у Калінінському МВ останній був особою на яку вказав свідок за фактом крадіжки, даний факт внесено до СРДР № 120140051010000340 від 10 лютого 2014 року. З метою встановлення місця знаходження гр. [PERSON] була проведена звірка з лікувальним закладами та відділеннями СМГ м. Слов'янськ, проте перераховані заходи позитивного результату не надали, оскільки ідентифікувати останнього серед невідомих хворих та невпізнаних трупів не представляється можливим, у зв'язку з відсутністю схожих прикмет зовнішності. [PERSON] був перевірений за списками звільнених полонених. Наразі інформацією про місце знаходження та місце проживання [PERSON] на території України Слов'янський ВП - не володіє (а.с. 15). Відповідно положень статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно пункту 2 частини 1 статті 164 цього кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із положеннями Закону та роз'ясненнями, даними у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»( зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно роз'яснень, викладених у пункті 16 цієї ж Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Згідно із статтею 12 Закону України « Про охорону дитинства», покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини. Відповідно частини 1 статті 12 Закону України « Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства України та судової практики, процес виховання дитини передбачає перш за все активну поведінку батьків щодо участі в цьому процесі. Норми ст. 164 СК України передбачають сімейно-правову відповідальність, яка настає при винній поведінці батьків(одного з батьків) зокрема за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивачки. У судовому засіданні досліджені письмові докази. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність відомостей наведених у письмових документах, оскільки вони узгоджуються між собою та не містять внутрішніх протиріч. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], було розглянуто на засіданні комісії Органу опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації, за наслідками якого комісією було прийняте рішення про доцільність в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої доньки [PERSON]. Згідно із висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації, за рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 08 квітня 2010 року №2-2330/2010 шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], розірвано. [PERSON], не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини: матеріально не забезпечує, здоров'ям не цікавиться, участі у вихованні не приймає. Дитина мешкає разом з матір'ю [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок підписаний уповноваженою особою, зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин батька із дитиною. Виходячи з аналізу встановлених обставин справи, та доказів, які їх стверджують, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача на думку суду свідчить лише про те що він дійсно самоусунувся від виховання своєї малолітньої доньки, не здійснював та не здійснює будь-яких можливих дій щодо участі в утриманні та вихованні [PERSON]. Маючи можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно залишив дитину без піклування з боку батька, чим ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків у відношенні своєї малолітньої дитини, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його доньки [PERSON] [INFO]. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є надзвичайним заходом сімейно-правової відповідальності, однак з урахуванням встановлених обставин у справі, за якими встановлено, що відповідач про доньку не піклується, ніякої участі у її вихованні та утриманні не приймає і взагалі не цікавиться її життям, а від так, самоусунувся від її виховання, суд вважає, що за таких обставин є всі підстави для застосування саме такого заходу сімейно-правової відповідальності як позбавлення батьківських прав. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини [PERSON] та задоволенні його в повному обсязі. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою оголошення в пресі, входять до предмету доказування по справі. Як видно із витягу газети "Урядовий кур'єр" та «Донеччина», дійсно, були здійснені оголошення у пресі про виклик відповідачки до суду. Вартість оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" згідно із квитанцією, склала - 630 грн. 00 коп. Також, відповідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року складає 1 378 грн. 00 коп. Враховуючи наведене, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати пов'язані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 630 грн. 00 коп., та судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved