Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

12.11.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування на домобудівлю №18/1 з надвірними будівлями та спорудами по вул..Королюка у м.Гола Пристань, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06.05.2003 року її чоловік придбав спірний житловий будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу №2-2749 укладеним через товарну біржу "Ва-Банк" та зареєстроване право власності в ХДБТІ. Нотаріально даний договір посвідчений не був, оскільки продавець, відповідач [PERSON] виїхала за кордон. 16.02.2015 року її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок №18/1 по Королюка в м.Гола Пристань Херсонської області. Вона є спадкоємицею 1 черги як дружина, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу будинку не був нотаріально посвідчений. Просить суд визнати договір купівлі-продажу№2-2749 укладений через товарну біржу "Ва-Банк" 06.05.2003 р. між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за нею право власності в порядку спадкування на домобудівлю №18/1 з надвірними будівлями та спорудами по вул..Королюка у м.Гола Пристань після смерті її чоловіка. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON]І, та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи, направили на адресу суду заяви, в яких просили розглядати позов без їх участі, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до договору купівлі-продажу №2-2749 від 06.05.2003 року, посвідченого Голопристанським відділенням товарної біржі «Ва-Банк» [PERSON] продала, а [PERSON] придбав домобудівлю №18/1 по вул..Королюка в м.Гола Пристань Херсонської області.(а.с.8). Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 12.06.2003 року, реєстраційний номер 462901, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме мано (а.с.9). Згідно вимог статті 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, який діяв на момент укладення угоди), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Разом з тим, відповідно до положень статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на момент укладення угоди), угоди купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.47 ЦК України (1963 року), ст.220 ЦК України (2004року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На даний час нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу неможливо, оскільки продавець відповідачка [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Німеччини 16.09.2010 року, що вбачається з її заяви та адресної довідки (а.с.10), а покупець [PERSON] помер 16.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.7). Померлий є чоловіком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З повідомлення приватного нотаріуса за № 113/02-14 від 20.10.2015 року вбачається. що позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка в установлений законом шестимісячний строк , заведено спадкову справу №15/2015 року, Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтво про право на спадщину на домобудівлю №18/1 по вул..Королюка в м.Гола Пристань Херсонської області, не видане, оскільки відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ на вказаний будинок (а.с.24). Таким чином, судом встановлено, що позивач не може вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного житлового будинку через відсутність належно оформленого правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності [PERSON] на спадкове майно, а саме відсутнє нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, померлий [PERSON] придбавши за угодою купівлі-продажу житловий будинок, на підставі статті 15 Закону України «Про товарну біржу», статті 128 ЦК УРСР набув права власності на домоволодіння, однак в силу положень статті 227 ЦК УРСР неналежним чином посвідчив укладену угоду, що унеможливлює його спадкоємцям оформити спадкові права на даний будинок. Зважаючи на те, що судом визнано, що домоволодіння №18/1 по вул..Королюка в м.Гола Пристань Херсонської області належав померлому [PERSON] на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу, який судом визнається дійсним, право власності відповідно до вимог законодавства зареєстровано в БТІ, спірний житловий будинок увійшов у масу спадкового майна після смерті [PERSON], позивачка у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, відповідачі не заперечують проти визнання права власності на будинок за позивачкою, суд вважає, що право власності на спірне домоволодіння перейшло в порядку спадкування до позивачки. Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved