Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

24 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № Z03.187.73822 від 14 травня 2015 року, банк, правонаступником якого є позивач, надав відповідачу кредит в сумі 82276 гривень зі сплатою 5% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим, станом на 30.09.2016 утворилася заборгованість у розмірі 113839,40 грн. Після відступлення права вимоги Відповідачем здійснено сплату в рахунок погашення заборгованості в сумі 43138,05 грн.. Станом на 15.07.2019 року заборгованість за кредитним договором складає 70701,35 грн. Просить суд стягнути з відповідача в рахунок заборгованості за кредитним договором суму у розмірі 70 701,35 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1921,00грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено його право на пред`явлення зустрічного позову. Представник ТОВ "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позову та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, відзив на позовну заяву до суду не подала. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] 14 травня 2015 року було укладено кредитний договір Z03.187.73822 (а.с. 6). Згідно умов кредитного договору № Z03.187.73822 від 14.05.2015 року, банк, правонаступником якого є позивач, надав відповідачу кредит в сумі 82276 гривень зі сплатою 5% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 28 лютого 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» був укладений договір факторингу №28/02-1, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» право грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами (а.с. 26-28). 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір факторингу № 28/02-1, за яким до позивача перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором № Z03.187.73822 від 14.05.2015 року. (а.с.29) [PERSON] направлялися повідомлення про відступлення права грошової вимоги ТОВ «Нью Файненс Сервіс» та вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань. (а.с.30-31). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У ст. 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Станом на 28 лютого 2017 року, на дату відступлення права вимоги, Відповідач мала заборгованість на загальну суму 113839,4 грн, яка сладалася з заборгованості за кредитом у сумі 80970,8 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 32868,6 грн. (а.с.29) Станом на 15 липня 2019 року заборгованість за кредитним договором становить 70701,35 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (а.с.18). З огляду на викладене вище, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідно до умов кредитного договору, зобов'язання сторін є дійсними до повного їх виконання, суд вважає, що права позивача ТОВ «Нью Файненс Сервіс» порушені неналежним виконанням зобов'язання за умовами кредитного договору № Z03.187.73822 від 14.05.2015 року в частині повернення кредиту відповідачем [PERSON] на підставі чого позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № Z03.187.73822 від 14.05.2015 року, в розмірі 70701,35. грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно якої, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved