Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON], звернувшись у вересні 2013 року до суду, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, який доводиться їй колишнім чоловіком, починаючи з 2003 року, коли вони фактично припинили шлюбні відносини й перестали проживати однією сім'єю як подружжя, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню їх дитини - дочки [PERSON], народженої [INFO] у шлюбі. Припинення між ними шлюбу було зареєстроване 21 липня 2005 року. Вказує, що протягом усього цього часу відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, зокрема, не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, а також не виявляє інтересу до внутрішнього світу своєї дочки. При цьому, як зазначає позивач, починаючи з 2003 року і по даний час [PERSON] проживає в іншій сім'ї, де батьком вважає свого вітчима, а її (позивачки) чоловіка від другого шлюбу - [PERSON], оскільки саме вітчим взяв на себе та належним чином виконує батьківські обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, а також щодо утримання неповнолітньої [PERSON]. Виходячи з наведеного, позивач стверджує, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо своєї дочки [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та з мотивів, наведених нею у письмовому поясненні від 01 квітня 2014 року (а.с.56, 57), озвученому в суді, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та з мотивів, наведених ним у письмовому запереченні від 27 лютого 2014 року на позовну заяву про позбавлення батьківських прав (а.с.37 - 39), просить відмовити [PERSON] у задоволенні її позову. Представник третьої особи в судовому засіданні вказав на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], підтримавши з цього приводу висновок органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому від 24.01.2014 р. №08-100 (а.с.19, 20). Прокурор просить ухвалити рішення, яким у позові відмовити, однак попередити відповідача про неналежну батьківську поведінку щодо його дочки, зобов'язавши орган опіки та піклування здійснювати контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом безспірно встановлено, і це вбачається з матеріалів справи (а.с.4 - 6, 44, 45), а також з показань допитаного в судовому засіданні за його клопотанням як свідка відповідача [PERSON], що до 21 липня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася дочка - [PERSON]. 04 вересня 2009 року відповідач зареєстрував повторний шлюб з [PERSON], а 29 серпня 2013 року позивач зареєструвала повторний шлюб із [PERSON]. [INFO] у [PERSON] від фактичних шлюбних відносин із [PERSON] народилася дочка [PERSON]. Сторонами була визнана та обставина, що після розірвання між ними шлюбу місцем проживання їх на той час малолітньої дочки [PERSON] було визначене місце проживання матері - позивача [PERSON] Починаючи з 2003 року, коли між позивачкою та відповідачем фактично припинилися шлюбні відносини, дитина постійно проживала й на даний час проживає зі своєю матір'ю та вітчимом [PERSON] Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24.01.2014 р. №08-100 "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]", неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та чоловіком матері - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини - [PERSON] із сім'єю не проживає з кінця 2002 року, участі у вихованні та утриманні доньки не бере. У зв'язку із зазначеним, комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла одноголосно (як пояснив суду представник третьої особи) рішення про доцільність позбавлення громадянина [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON]. З цього приводу відповідач надав суду показання, з яких вбачається, що з висновком органу опіки та піклування він категорично не погоджується, оскільки після фактичного припинення з колишньою дружиною подружніх стосунків він та [PERSON] створили кожен свою сім'ю, тому він об'єктивно не міг систематично бачитися та спілкуватися з дочкою у такому обсязі, щоб вплинути на її психічний розвиток та виховання, формування у неї тих чи інших моральних цінностей, тощо. Що стосується надання ним колишній дружині матеріального забезпечення на утримання дочки [PERSON], пояснив, що до суду з позовом про стягнення з нього аліментів [PERSON] не зверталася, тому кошти на утримання дитини надавав позивачці нерегулярно, в основному на День народження [PERSON], у міру своїх матеріальних можливостей та потреб дитини. Також відповідач пояснив, що не ухилявся і на даний час не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, любить свою дочку та бажає відновити з нею дружні стосунки, притаманні батькові та дитині. Натомість, допитана в судовому засіданні неповнолітня свідок [PERSON] дала показання, з яких вбачається, що саме за її ініціативою мама звернулася до суду із позовною заявою до батька про позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки з батьком у неї стосунків немає ніяких, а справжнім татом вона вважає свого вітчима - [PERSON]. Свідок також пояснила, що будучи малолітньою, боляче перенесла розлучення батьків, після чого тато з нею спілкувався лише у початкових класах школи (зокрема був присутній на святі Першого дзвоника), а згодом вони спілкувалися все рідше і по телефону. Особисто бачилися з [PERSON] один раз в рік на її День народження, де він їй дарував у якості подарунків гроші. Свідок також зауважила, що за весь цей час батько не виявляв ніякого інтересу до її внутрішнього світу, її захоплень, мрій та бажань. Аналізуючи показання свідка - відповідача [PERSON], показання неповнолітнього свідка [PERSON], а також подані позивачкою, в обґрунтування її позовних вимог, копії документів, зокрема щодо оплати вартості навчання дитини у середньому навчальному закладі (а.с.30 - 35), суд приходить до висновку, що обставини та факти, на які посилалася позивач як на підставу своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження в усій їх сукупності, оскільки відповідач свідомо знехтував своїми батьківськими обов'язками, передбаченими статтями 150 та 180 СК України, а винною щодо дитини поведінкою фактично залишив дочку без батьківської турботи та опіки. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні відповідач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень проти позову, а саме - не підтвердив факту піклування ним про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, тощо. Виходячи з вищенаведених норм сімейного законодавства, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними.

Outcome: approved