Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

29 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідачі є його батьками. Рішенням Першотравенського міського суду від 02 липня 2019 року в справі №186/589/19 визначено місце проживання позивача разом з батьком - відповідачем [PERSON] та припинено стягнення аліментів з нього на користь відповідача - [PERSON] на утримання позивача. На даний час його батьки проживають окремо, з матір`ю він проживати не може, бо вона не має власного житла, веде аморальний спосіб життя, її місцезнаходження йому невідоме. У батька нова сім`я, з дружиною батька, шлюб з якою офіційно не зареєстрований, у позивача стосунки не склалися. Тому, він проживає разом з бабусею - [PERSON] . Батько не в повній мірі надає йому матеріальну допомогу, а мати взагалі не надає допомоги на його утримання. Бабуся не в змозі самостійно забезпечити його всім необхідним. Просить суд стягнути з відповідачів аліменти на його утримання в розмірі по 1/4 частки з кожного, щомісячно, до його повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, просить його задовільнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надали, заяв про розгляд справи в їх відсутність не надходило, в зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує, в інтересах дитини просить позов задовільнити. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Копією повторного свідоцтва про народження [NUMBER] від 20 серпня 2019 року підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Копією заочного рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року №186/589/19 підтверджується, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів - задоволені; визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , уродженцем м.Першотравенська, Дніпропетровської області, за місцем проживання останнього; припинено стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , призначених рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2011 року; відкликано з Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист №2-1105/2011 від 10 жовтня 2011 року, виданий Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Копією акта від 12 листопада 2019 року ПП "Комунальщик-4" підтверджується, що [PERSON] , 2005 року народження, проживає без реєстрації по [ADDRESS] з 2016 року по теперішній час, разом з бабусею - [PERSON] . Актом обстеження умов проживання від 21 листопада 2019 року підтверджується, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом з бабусею - [PERSON] , 1957 року народження. В квартирі створені всі належні умови для проживання та розвитку дитини. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини та зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, який є неповнолітнім, проживає з бабусею, яка не в змозі забезпечити його всім необхідним, оскільки несе інші витрати пов`язані з його фізичним, духовним та моральним розвитком, відповідачі перебувають в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по інших аліментних зобов`язаннях відповідачів, сторонами до суду не надавалося, суд вважає, що з останніх слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), з кожного, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 179 Сімейного кодексу України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Оскільки встановлено, що позивач тривалий час не проживає із батьками, на даний час проживає разом із бабусею - [PERSON] , навчається в 9 класі Першотравенської ЗОШ №2, суд вважає що позивач має право на самостійне одержання і розпорядження аліментами від батьків. За таких обставин заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов задоволено, позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі по 768,40 гривень, з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved