Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

14 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2009 по 2015 рік. [INFO] у них народилась дитина - донька [PERSON] . Відповідач у встановленому законодавством порядку визнав батьківство. Спільне життя сторін не склалось, в 2015 році, відповідач забрав речі та пішов з сім`ї, та з того часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. У зв`язку із ухиленням відповідача від виховання, утримання та навчання дитини просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частині від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовчий розгляд в порядку загального позовного провадження. 03 вересня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено, в зв`язку з неявкою сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що з відповідачем не спілкується та вирішення питання про позбавлення його батьківських прав необхідно для отримання державної допомоги на дитину. Підстави для позбавлення батьківський прав [PERSON] вказати не може, свідків на підтвердження позову вона не має. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської ї районної у місті ради - Бондуровська М.В. до судового засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила долучити до матеріалів справи висновок виконкому, як органу опіки та піклування. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, [INFO] народилася [PERSON] . Батьками в свідоцтві про народження дитини зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовим записом про народження № 1054 від 15 серпня 2012 року (а.с. 7,12) Згідно довідки ТОВ «НОВА КОМ» № 38 від 19.11.2018 від 29.11.2018 року зазначено, що [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13) Відповідно до довідки Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 125 від 21.11.2018 року № 500, [PERSON] є ученицею даного учбового закладу, вихованням дитини займається її мати [PERSON] , батько [PERSON] , з класним керівником та учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, проживає окремо від родини з 2015 року (а.с.15) Згідно довідки Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 230 від 19.11.2018 року № 53, [PERSON] відвідувала заклад з 01.09.2017 по 30.07.2018. За весь період часу дівчинкою опікувалась тільки мама [PERSON] , батько в садочок не з`являвся (а.с.16). З висновку виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за №7/01-29/3621 від 05.09.2019 року убачається, що комісією не можливо підготувати об`єктивний висновок про доцільність або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Комісія до даного висновку прийшла з наступного. Згідно з інформацією Покровського ВП встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, сусідам не відомо де [PERSON] може мешкати на даний час. [PERSON] не перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради та Управлінні обслуговування громадян Покровського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг. Згідно інформації Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою створені належні умови для життя та розвитку [PERSON] . Жодних повідомлень щодо родини [PERSON] до центру не надходило (а. с. 64). Відповідно до ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Ці дані встановлюються такими засобами:\~ письмовими, речовими і електронними доказами;\~ висновками експертів; показаннями свідків. Стаття 81 ч.1 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150\~СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164\~СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відсутність спілкування батька з дитиною є негативним явищем, проте не може свідчити про ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків або свідоме нехтування ними. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Дослідивши докази у справі, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки позивачем не доведено та судом не встановлено наявності такого обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні батька від виконання його батьківських обов`язків. Суд вважає, що стороною позивача не було надано достатніх доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, не було належним чином обґрунтовано ризики для життя та здоров`я дитини, які б свідчили про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав не вбачається, в цій частині слід відмовити в задоволенні позову. При вирішенні вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину, суд вказує, що згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд, враховує наведені позивачем аргументи щодо обов`язку відповідача утримувати доньку та вважає, що порушене право підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частині від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття. Відповідно до ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання по судових витратах вирішити, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного, ст.ст.\~164, 166, 181, 182 Сімейного кодексу України,\~ст.ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265, 430 \~ ЦПК України, суд,-

Outcome: partial