Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 05 липня 2020 року близько 03 год. 40 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ-2108, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись по вул. Вокзальна від центру міста в напрямку вулиці Свято-Преображенська в м. Ічня Чернігівської області, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку та перед зміною напрямку руху не переконався , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де здійснив з`їзд у ставок «Самарський» до повного занурення автомобіля у воду. В результаті даної ДТП з вини водія [PERSON] загинув син позивачки, який знаходився у вказаному автомобілі, як пасажир. Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2020 року відповідача [PERSON] визнано винуватим за ч.2 ст. 286 КК України та призначено міру покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Даний вирок Ічнянського районного суду був оскаржений обвинуваченим [PERSON] та його захисником Селюхом А.В., але ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційні скарги були залишені без задоволення, а вирок Ічнянського районного суду від 15 жовтня 2020 року - без змін. Вказує, що позивачка була визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] , в зв`язку з чим винними діями останнього була спричинена їй матеріальна та моральна шкода. Зазначає, що на поховання, обряди та ритуали, пов`язані із смертю сина, вона витратила 10 110 грн. на придбання домовини, вінка, платків та 25000 грн. - на поминальний обід. Загальна сума завданої матеріальної шкоди позивачці становить 35110 грн. Крім того, [PERSON] у позові посилається також на те, що неправомірними діями відповідача [PERSON] їй була спричинена моральна шкода, яка виразилась в тому, що вона, як мати, втратила найближчу та найріднішу людину. Моральна шкода також виразилась у душевних стражданнях з приводу непоправності події, самотності, страху та відсутності бажання жити. Вона постійно перебуває в пригніченому стані, виникло гостре відчуття безсилля та відчаю, досі не може адаптуватися до умов життя. Позивачка зазначає, що була позбавлена нормальних життєвих зв`язків, вимушена постійно думати про цю негативну в її житті ситуацію, відволікатись від домашніх справ. Пережиті емоції дотепер перешкоджають можливості активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, а також позбавлення можливості отримувати підтримку і допомогу від сина, тобто спричинили їй моральні страждання. Діями відповідача було порушено життєвий спокій та звичний спосіб життя, тому позивачка, виходячи із характеру та обсягу спричиненої моральної шкоди, у відповідності до ст.1168 ЦК України, оцінює її у 500 000 гривень 00 копійок. Загальну суму завданої матеріальної та моральної шкоди остання оцінює в 535110 гривень 00 копійок, яку просить стягнути з відповідача. 21 липня 2021 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 03 серпня 2021 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] адвоката Селюха А.В., в якому він зазначає, що для отримання страхового відшкодування позивачка повинна звернутися до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди. Відповідач не знімає з себе відповідальності за завдану моральну шкоду, але в межах 83 324 грн. Просив залучити в якості третьої особи на стороні відповідача ПрАТ «Українську пожежно- страхову компанію», що знаходиться в м. Київ, вул. Кирилівська,40, код ЄДРПОУ - 20602681. Ухвалою суду від 10 серпня 2021 року в задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи ПрАТ «УПСК» відмовлено. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений в судове засідання не зявився. Його представник - адвокат Селюх А.В. в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву , в якому заперечував проти задоволення позовних вимог в розмірі , зазначеному в позовній заяві, а також просив розглядати справу без його участі. Таким чином, враховуючи, що відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивачки , дослідивши письмові докази у їх сукупності, зокрема: копії вироку Ічнянського районного суду від 15 жовтня 2020 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 22 червня 2021 року стосовно [PERSON] (а.с.8-13) , товарних чеку та накладної (а.с.6-7), рішення Ічнянського районного суду від 18 січня 2021 року за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого (а.с.22-24), суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 05 липня 2020 року близько 03 години 40 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ-2108, реєстраційний номерний знак [NUMBER] в м. Ічня Чернігівської області по вул. Вокзальній від центру міста в напрямку вулиці Свято-Преображенської, перед зміною напрямку руху не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, де з`їхав у ставок «Самарський» до повного занурення автомобіля у воду, всупереч вимогам п.п. 2.3 (б),п.10.1, п.12.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у причинному зв`язку з наслідками, які настали. У результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани з синцем та садно в лобній ділянці, по одному синцю в правій ключичній та правій дельтоподібній ділянках, численних синців на правій задньо-бічній поверхні грудної клітки, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в результаті механічної асфіксії внаслідок утоплення у воді [PERSON] помер на місці події . Винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15 жовтня 2020 року (а.с.8-9), яким встановлено, що обвинувачений [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним повністю (а.с.8-13). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2020 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.4). Позивачка [PERSON] є матір`ю загиблого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Із товарного чеку № б/н від 05 липня 2020 року, виданої ФОП « [PERSON] », вбачається, що позивачкою придбано предмети на поховання на загальну суму 10 110 грн. (а.с.7). Із накладної № 46 ФОП « [PERSON] » від 06 липня 2020 року вбачається, що витрати на поминальний обід позивачкою сплачено на загальну суму 25 000 грн. (а.с.6). Відповідно до квитанцій Приватбанку відповідачем в добровільному порядку відшкодовано [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. (а.с.38). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" від 10 липня 2003 року №1102-IV, поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що витрати на поминальні обіди, які просить стягнути з відповідача [PERSON] позивачка [PERSON] на відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не відносяться до витрат на поховання, а тому вимога останньої про стягнення понесених витрат на поминальний обід у розмірі 25 000 гривень 00 копійок задоволенню не підлягає. Що стосується витрат на поховання потерпілого [PERSON] в сумі 10 110 гривень 00 копійок згідно товарного чеку № б/н від 05 липня 2020 року, то суд приходить до наступного. Згідно рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2021 року за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, яке залишено без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року (а.с.22-24), з ПрАТ «Української пожежно-страхової компанії» стягнуто на користь [PERSON] понесені витрати на поховання в розмірі 10 110 гривень 00 копійок , в зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] про стягнення вищевказаних витрат задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно пункту 3 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, в інших випадках, встановлених законом. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 500 000,00 грн. Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 липня 2020 року близько 03 год.40 хв. по вул. Вокзальній в м. Ічня Чернігівської області , що трапилась з вини відповідача [PERSON] , втратила рідного сина [PERSON] , що першочергово вплинуло на глибину моральних страждань позивачки, яка дуже любила та поважала сина та який був її опорою, допомагав останній в усіх труднощах та в повсякденному житті, через що вона постійно перебуває у пригніченому стані. Внаслідок смерті сина погіршилось її здоров`я. Враховуючи тяжкі наслідки для позивачки [PERSON] , пов`язані зі смертю її рідного сина, глибину її моральних страждань, суд беручи до уваги вимоги розумності і справедливості, враховуючи матеріальне становище відповідача, та те , що ним частково відшкодована завдана моральна шкода в розмірі 10 000 грн., а також те,що рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2021 року також стягнуто з ПрАТ «Української пожежно-страхової компанії» моральну шкоду в розмірі 56 676 гривень 00 копійок, вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди, яку належить стягнути з [PERSON] , до 140 000 гривень 00 копійок. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачі за подання позовів у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, від сплати судового збору звільняються. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою заявлені позовні вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди у розмірі 535 000,00 грн. Судовим рішенням позовні вимоги [PERSON] задоволено частково в розмірі 140000 грн., тобто на 26%. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" до стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає 1536,08 грн. судового збору.

Outcome: partial