Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи тим, що позивач є власником будинку по [ADDRESS] За вказаною адресою зареєстрований її брат [PERSON], який зареєстрований у помешканні позивача в 1996 році, як член сім'ї. Проте, відповідач не проживає за місцем реєстрації фактично з 1999 року, він мешкає за адресою: с.Шпитьки Києво-Святошинський район Київська область. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації, однак він цього не зробив, тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Совгира Л.В. підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач є рідним братом позивача, був зареєстрований [ADDRESS] батьками у 1996 році, коли батько був власником цього будинку. З 1999 року [PERSON] в даному будинку не проживає, а мешкає разом зі своєю сім'єю в с.Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області. З 12.11.2004 позивач на підставі договору дарування стала власником цього будинку. Реєстрація відповідача у будинку позивача, який не є членом її сім'ї, не допомагає їй утримувати будинок, перешкоджає їй у здійсненні її права власності. Позивач є хворою людиною, разом з тим, на її адресу на ім'я брата надходить чисельна кореспонденція від різних банківських установ, а також телефонні дзвінки з вимогами погашення боргів, що негативним чином відображається на її здоров'ї. Представник позивача просить позов задовольнити, від вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відмовляється, оскільки вона від їх сплати звільнена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень проти заявленого позову та заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. У відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з постановленням заочного рішення. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідач з 1999 року в будинку позивача не проживає, відносин з сестрою не підтримує, фактично мешкає у Київській області, має сім'ю, там в нього народилася дитина. Зі слів позивача знають, що на її адресу неодноразово надходили листи різних банківських установ на ім'я відповідача з вимогами погасити борг, і це її дуже бентежить. На її прохання знятися з реєстрації брат обіцяв це зробити, але не виконує обіцянки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Права власника житлового будинку визначені 150 ЖК Української СРС та ст. 383 ЦК України, відповідно до яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Позивач є власником будинку по вул. Кармелюка Устима, 3 в м. Могилів-Подільському Вінницької області, що підтверджено копією свідоцтва на право власності №3191, виданого виконкомом Могилів-Подільської ради 05.11.2012 року взамін договору дарування ВВМ №743074, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області 12.11.2004 , р. №2331, та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.4,11,32). Відповідно до копії домової книги для прописки громадян, які проживають у [ADDRESS], відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 09.09.1996 (а.с. 5-7), даний факт підтверджено і копією паспорту відповідача з відміткою місця реєстрації (а.с.12). Як вбачається з довідки голови квартального комітету №3 "Заводський" від 10.03.2015, брат позивача [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS], але фактично не проживає за даною адресою з 1999 року. В даний час проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Ці обставини підтвердили у судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Враховуючи , що право власності батька відповідача [PERSON] на зазначений об'єкт нерухомого майна було припинено внаслідок реєстрації договора дарування на ім'я позивача [PERSON] , а відповідач [PERSON] не є співвласником зазначеного житла, а також не є членом сім'ї позивача , він також втратив право на користування даним житлом. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає обґрунтованими вимоги власника даного будинку - позивача по справі щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі ст. 150 ЖК України, ст.ст. 319,383,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved