Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після померлої [INFO] матері - [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на вказаний будинок, але [PERSON] за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Позовна заява надійшла до суду 07 серпня 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 10 серпня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 09 вересня 2020 року та було відкладено на 30 вересня 2020 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Халімон Н. М. повідомляє про визнання позову та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є.П. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 150/2019, надані приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Пономаренком Є. П. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.6). Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 15/03-22/237 від 29 травня 2020 року [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, згідно з яким 23 листопада 1979 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, внаслідок чого прізвище останньої було змінено на « [PERSON] » (а.с.7,38,39). Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). З матеріалів спадкової справи № 150/2019 вбачається, що за життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці - [PERSON] . Заповіт складений 17 жовтня 2016 року, посвідчений секретарем Хибалівської сільської ради та виконкому Данілевською Г. С., зареєстрований в реєстрі за № 13 (а.с. 35). 17 липня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.34). [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дев`ять земельних ділянок, які належали [PERSON] (а.с.40-45). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, [PERSON] єдиний спадкоємець [PERSON] за законом першої черги та за заповітом, яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено. Згідно постанови приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.07.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.15). Згідно копії довідки КП "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 141 від 16.07.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 16). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, погріб з шийкою В-1, прибудова а-1, сараї б-1, Б-1, ґанок а1-1, рік побудови - 1955 (а.с. 18-20). У витягах з погосподарських книг Хибалівської сільської ради за 2006-2020 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] (а.с.11-13). Відомості щодо самочинного будівництва відсутні. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після померлої [PERSON] , оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, однак, не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на вказане майно. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1216, 1235, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved