Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову зазначили, що житловий будинок належить їх батьку [PERSON] . Звернувшись до Дергачівської державної нотаріальної контори для отримання спадщини після смерті батька, вони отримали відмову, так як на цей будинок немає оригіналу свідоцтва про право власності. Просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за законом після смерті батька [PERSON] . Позивачі в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, встановив такі юридичні факти та відповідні ним правовідносини. Рішенням виконкому Слатинської селищної ради депутатів трудящих №72 від 25.03.1971 [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку та надано право індивідуального будівництва житлового будинку на земельній ділянці під [ADDRESS] площею 750 кв.м. (а.с.12). 23.06.1971 укладено договір про надання у безстрокове користування [PERSON] земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності з житловою площею не більше 60 кв.м. (а.с.16-18). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). З постанови державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. від 01.11.2019 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що заявниками не подано оригіналу документа, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.10). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України\~від 1\~липня 2004\~року "Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. На даний час позивачі мають намір оформити право власності на спірний житловий будинок, однак через відсутність правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві вони позбавлені можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування в нотаріальній конторі. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємців - позивачів по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріали справи взагалі не містять жодного документу стосовно майна: чи побудований будинок взагалі, в якому стані він знаходиться, чи здавався він в експлуатацію, чи приймалось рішення про збереження цього майна. До суду позивачами надана лише будинкова книга на будинок для реєстрації мешканців будинку, яка зазначена взагалі як «тимчасова». Отже, на даний час об`єкт спадкування відсутній; право власності на будинок за спадкодавцем не зареєстровано і, відповідно, спадкоємці права власності на нього у порядку спадкування не мають. Крім того, позивачами не надано ані свідоцтво про народження [PERSON] для підтвердження факту родинних відносин, ані свідоцтва про смерть їх матері дружини померлого [PERSON] , оскільки, як зазначають позивачі, вона померла у 2014 році. Чи приймав хто-небудь спадщину після її смерті не зазначено. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed