Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 1,5044 гектарів (рілля), що знаходиться у колективній власності ВАТ «Чугуївський агротехсервіс», в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її чоловік [PERSON], мав право на земельний пай, оскільки був працівником ВАТ «Чугуївський агротехсервіс» і при розпаюванні землі, був внесений до списків на виготовлення технічної документації щодо паювання та поділу земель на земельні частки (паї), переданих у приватну власність працівникам ВАТ «Чугуївський агротехсервіс». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги після його смерті є його дружина і позивач по справі - [PERSON] Позивач прийняла спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до державної нотаріальної контори, при цьому вона фактично проживала із спадкодавцем на момент його смерті, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У зв'язку з тим, що [PERSON] не може належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно, а саме земельну частку (пай) та отримати державний акт на право приватної власності на землю, вона змушена звернутися до суду. Представник позивача [PERSON], діюча за довіреністю від 27.03.2015 року (а.с 24), в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він проти позову не заперечував (а.с. 43). Від представника третьої особи через канцелярію суду надійшла заява з проханням ухвалити рішення згідно чинного законодавства України без його участі (а.с. 32). Суд, відповідно до ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Чоловік позивача, [PERSON], працював у ВАТ «Чугуївський агротехсервіс» і при розпаюванні землі був внесений до списків на виготовлення технічної документації щодо паювання та поділу земель на земельні частки (паї) (а.с. 14). За інформацією наданою виконавчим комітетом Граківської сільської ради, виданою на підставі витягу з протоколу загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Чугуївський агротехсервіс» №9 від 26.02.2004 року, [PERSON] приймав участь у жеребкуванні земельних часток паїв та отримав земельну частку (пай) за № 573 площею 1, 5044 га (рілля ) (а.с. 10-16, 22). Однак за життя [PERSON] не встиг у належному порядку оформити право на земельну частку (пай) та сертифікат на право власності на земельну частку (пай) не отримав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина, позивач по справі [PERSON] оскільки на момент смерті спадкодавця вона постійно проживала з ним, не відмовлялася від спадщини та звернулася з відповідною заявою до державної нотаріальної контори (а.с. 18, 20). Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 8). У зв'язку з тим, що [PERSON], не може належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно, а саме земельну частку (пай) та отримати державний акт на право приватної власності на землю, вона змушена була звернутися до суду. Згідно з нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 вищезазначеного Закону України, до документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відносяться рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З урахуванням зазначених вище положень Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004року, в ухвалі Верховного Суду України від 10.10.2007року зроблено висновок, що неотримання спадкодавцем, включеним за життя до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), сертифікату на відповідну земельну частку (пай), не може бути підставою для відмови спадкоємцю в успадкуванні цієї ідеальної частки (паю). З огляду на зазначене, виходячи з того, що [PERSON] був включений до списку осіб - членів ВАТ «Чугуївський агротехсервіс», а отже набув право на земельну частку (пай), та враховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду України, не отримання [PERSON] сертифікату не впливає на наявність у нього права на земельну частку (пай) і не позбавляє спадкоємців можливості успадкування наявного у спадкодавця майнового права. Таким чином, всебічно і повно дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням їх належність, допустимість, достатність і взаємозв'язок, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved