Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , якою просив: стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 10 від 14.08.2009 року станом на 02.06.2020 року в сумі 30269 гривень 10 копійок, з яких: 14183 гривні 51 копійка прострочені проценти за користування кредитом за період з 12.09.2017 року по 12.08.2019 року; 2080 гривень 59 копійок три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 11.09.2017 року по 02.06.2020 року; 2616 гривень 55 копійок три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 11.09.2017 року по 02.06.2020 року; 5036 гривень 41 копійка інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом у період з вересня 2017 року по травень 2020 року; 6352 гривні 04 копійки - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з вересня 2017 року по травень 2020 року; стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 10 від 14.08.2009року станом на 02.06.2020 рік в сумі 30269 гривень 10 копійок, з яких: 14183 гривні 51 копійка прострочені проценти за користування кредитом за період з 12.09.2017 року по 12.08.2019 року; 2080 гривень 59 копійок три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 11.09.2017 року по 02.06.2020 року; 2616 гривень 55 копійок три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 11.09.2017 року по 02.06.2020 року; 5036 гривень 41 копійка інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом у період з вересня 2017 року по травень 2020 року; 6352 гривні 04 копійки - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з вересня 2017 року по травень 2020 року, а також суму судових витрат. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у поданому клопотанні просив розглянути справу без участі представника позивача. У випадку неявки відповідачів, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідачі у встановлений строк правом на подачу відзиву на позов не скористались. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиція представника позивача полягала в тому, що між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 10 від 14 серпня 2009 року, зобов`язання за яким банком були виконані шляхом видачі кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язання з повернення [PERSON] кредиту, сплати нею процентів за користування кредитом, а також інших обов`язків, передбачених кредитним договром, були оформлені договори поруки № 1 від 14 серпня 2009 року (між банком, [PERSON] та [PERSON] ) та договір поруки № 2 від 14 серпня 2009 року (між банком, [PERSON] та [PERSON] ). І оскільки [PERSON] свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за його користування, у строки встановлені договором, належним чином не виконала, у банка виникло право вимагати не тільки з [PERSON] , а й з [PERSON] та [PERSON] , як її поручителів, у солідарному порядку, сплати процентів за користування кредитом, а також інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, як щодо боргу по кредиту, так і щодо процентів за користування ним. Банк звернувся із позовом до суду і рішенням суду, яке набрало законної сили, позовні вимоги банку про стягнення боргу по кредиту та сплаті процентів за певний період були задоволені. Однак у зв`язку з тим, що відносини між банком та відповідачем не припинялись, відбувалось щомісячне нараховування процентів за користування кредитом, і у [PERSON] виникла заборгованість зі сплати процентів, яку банк просить стягнути не тільки з [PERSON] , а й з [PERSON] та [PERSON] , як її поручителів, у солідарному порядку, при цьому з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих як на суму неповерненого кредиту, так і процентів. Відповідачі правом на подачу відзиву на позов не скористались, і будь-які докази суду не надали. Оцінка суду (щодо фактів). На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини: Чотирнадцятого серпня 2009 року, [PERSON] та Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», уклали кредитний договір №10, за яким банк взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит (грошові кошти), у розмірі 60000 гривень, на споживчі потреби, одноразово готівкою, строком на 120 місяців зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 13 серпня 2019 року, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 25% річних за користування кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, шляхом щомісячного погашення кредиту рівними частинами в розмірі 504 гривні 20 копійок (а.с.7-9,10,11,16,17). \~ \~ \~ \~На підставі вказаного договору, [PERSON] , отримала 60000 гривень (а.с.27-43). \~ \~ \~ \~Також 14 серпня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №1. За яким [PERSON] взяв на себе зобов`язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №10, у тому числі зі сплати платежів, які підлягають сплаті згідно умов кредитного договору (а.с.12-13,16,17,21-22,23). \~ \~ \~ \~Того ж дня, 14 серпня 2009 року, між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №2. За яким [PERSON] взяв на себе зобов`язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №10, у тому числі зі сплати платежів, які підлягають сплаті згідно умов кредитного договору (а.с.14-15,16,17,18-19,20). \~ \~ \~ \~За даними банку, починаючи з 2014 року, свої зобов`язання за кредитним договором №10 від 14 серпня 2009 року [PERSON] почала порушувати, через що у неї утворився борг. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2017 року (яке набрало законної сили 01 квітня 2019 року), з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 10 від 14 серпня 2009 року станом на 12 вересня 2017 року, яка складає 65140 гривень 99 копійок, у тому числі: борг за кредитом в розмірі 29 582 гривень 69 копійок; проценти за користування кредитом за період з 02 вересня 2014 року по 11 вересня 2017 року в розмірі 23 027 гривень 59 копійок; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з вересня 2014 року по серпень 2017 року в розмірі 10 688 гривень 92 копійок; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01 жовтня 2012 року по 11 вересня 2017 року в розмірі 1 841 гривня 79 копійок (а.с.24-26). \~ \~ \~ \~Але, у зв`язку з тим, що відносини між банком та [PERSON] не припинялись, і відповідно до умов договору відбувалося нарахування процентів за користування кредитом (до дати повернення кредиту), станом на 02 червня 2020 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 30269 гривень 10 копійок, з яких: 14183 гривні 51 копійка прострочені проценти за користування кредитом за період з 12.09.2017 року по 12.08.2019 року; 2080 гривень 59 копійок три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 11.09.2017 року по 02.06.2020 року; 2616 гривень 55 копійок три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 11.09.2017 року по 02.06.2020 року; 5036 гривень 41 копійка інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом у період з вересня 2017 року по травень 2020 року; 6352 гривні 04 копійки - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з вересня 2017 року по травень 2020 року (а.с. 4-6). \~ \~ \~ \~А 08 липня 2020 року АТ «Ощадбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-3). Оцінка суду правовідносин учасників спору. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а вказаний відповідач споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у зобов`язанні, на уплату відповідачем, як боржником у зобов`язанні, не тільки процентів за користування кредитом, а й інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, нарахованих на суму несплачених своєчасно сум кредиту та процентів за користування ним. Поряд з цим, із встановлених обставин також вбачається, що між АТ «Ощадбанк» та відповідачами [PERSON] і [PERSON] виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері забезпечення виконання зобов`язання, в яких позивач виступає кредитором, а вказані відповідачі поручителями, та в межах яких виник спір щодо права позивача як кредитора на отримання виконання вказаного зобов`язання боржника у повному обсязі поручителями. Оцінка суду щодо права. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: В силу положень пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права та основні обов`язки людини і громадянина, а також засади цивільно-правової відповідальності. Зокрема, положеннями частини першої статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 Цивільного Кодексу України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статті 1054 Цивільного Кодексу України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою), відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у строки та порядку, передбаченому договором. Так, 14 серпня 2009 року [PERSON] та АТ «Ощадбанк» уклали кредитний договір №10, за яким банк взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 60 000 гривень, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, на умовах, та у строки визначених цим договором (а.с.7-9,10,11). Факт належного виконання банком, як кредитодавцем, зобов`язання з видачі кредиту (грошових коштів) у розмірі 60000 гривень [PERSON] підтверджується виписками по її банківським рахункам (а.с.27-43), які також свідчать і про те, що кредит у розмірі 60000 гривень, отримала саме остання. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Сторони договору встановили, що [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит не пізніше 13 серпня 2019 року, сплатити проценти в розмірі 25% річних за користування кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, шляхом щомісячного погашення кредиту рівними частинами в розмірі 504 гривні 20 копійок (а.с.7-9,10,11). Відповідно до положень частини першої статті 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). З огляду на надані позивачем суду графік здійснення [PERSON] своїх щомісячних платежів та їх розмір і складові, виписку по її особовому рахунку та окремі розрахунки по кожному виду платежу, який підлягав сплаті [PERSON] , остання дійсно порушила взяті на себе зобов`язання за договором від 14 серпня 2009 року (частиною якого є графік сплати платежів), оскільки допустила спочатку неналежне виконання, а потім і взагалі перестала виконувати свій обов`язок щодо своєчасного та повного повернення взятого нею кредиту, згідно графіку та умов кредитного договору №10 (а.с.4-6,27-43). Внаслідок чого, і суд з цим погоджується, станом на 02 червня 2020 року (з урахуванням рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 листопада 2017 року) у [PERSON] виникла заборгованість перед АТ «Ощадбанк», яку цей банк отримав право вимагати сплатити. Тобто у банку дійсно виникло право вимагати у [PERSON] , а у останньої, відповідно, обов`язок сплатити АТ "Ощадбанк" прострочену суму боргу по процентам за користування кредитом. І ця сума, згідно розрахунків банку, з якими суд погоджується і вважає їх правильними складає: 14183 гривні 51 копійка прострочені проценти за користування кредитом за період з 12 вересня 2017 року по 12 серпня 2019 року. Відповідно до положень частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. А з огляду на положення пункту третього частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. І, на такий випадок, тобто на випадок порушення своїх зобов`язань, у кредитному договорі №10 від 14 серпня 2009 року (пункт 5.1. кредитного договору - а.с.7-9), АТ "Ощадбанк" та [PERSON] передбачили, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, вони несуть відповідальність в порядку та на умовах обумовлених у цьому договорі та чинним законодавством України. А тут суд враховує, що чинним законодавством України, зокрема положеннями частини 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тож враховуючи викладене та оскільки [PERSON] прострочила виконання взятого на себе грошового зобов`язання за кредитним договором № 10 від 14 серпня 2009 року зі сплати процентів за користування кредитом, а АТ «Ощадбанк», як кредитор заявив вимогу про сплату йому цього боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, за допущений [PERSON] період прострочки, така вимога є обґрунтованою. Такого висновку суд дійшов з огляду на вказані вище норми матеріального права і положення кредитного договору, а також з огляду на правильність здійснених позивачем розрахунків індексу інфляції та трьох процентів річних, за якими на користь банку слід присудити: 2080 гривень 59 копійок три проценти річних, у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з 11 вересня 2017 року по 02 червня 2020 року; 2616 гривень 55 копійок три проценти річних, у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом за період з 11 вересня 2017 року по 02 червня 2020 року; 5036 гривень 41 копійка інфляційні втрати, у зв`язку із прострочкою сплати кредиту у період з вересня 2017 року по травень 2020 року; 6352 гривні 04 копійки - інфляційні втрати, у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом за період з вересня 2017 року по травень 2020 року. Виходячи із системного тлумачення статей 546-548 ЦК України виконання основного зобов`язання у тому числі такого, що виникає із договору (а тому і кредитного зобов`язання зокрема), може забезпечуватись письмовим договором поруки. З огляду на положення статей 553 та 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, тому у випадку порушення зобов`язання боржником, поручитель відповідає перед кредитором частково або у повному обсязі, залежно від того, що передбачено договором. При цьому, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як вже було встановлено судом, 14 серпня 2009 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №1 (а.с.12-13), та 14 серпня 2009 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №2 (а.с.14-15). І за цими договорами, [PERSON] та [PERSON] дійсно взяли на себе зобов`язання відповісти солідарно у повному обсязі перед АТ «Ощадбанк» у випадку порушення [PERSON] своїх грошових зобов`язань за кредитним договором №10. Відповідно, саме у випадку порушення боржником свого зобов`язання, у банку виникає право грошової вимоги до [PERSON] та [PERSON] щодо сплати ними у солідарному порядку грошового боргу боржника, як поручителів. З огляду на встановлені судом обставини та те, що [PERSON] своєчасно і у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором №10 від 14 серпня 2009 року не виконала, а в силу положень частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суд вважає матеріально-правову вимогу позивача до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них у солідарному порядку, заборгованості у розмірі 30269 гривень 10 копійок, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому суд відзначає, що він врахував положення частини 4 статті 559 ЦК України, але констатує, що договорами поруки (а.с.12-13,14-15) його сторони, зокрема положеннями пунктів 4.2. та 5.4. договорів поруки, фактично передбачили строк дії поруки, оскільки узгодили, що порука припиняється після спливу трьох років з моменту настання строку виконання зобов`язання боржника за кредитним договором. А заявлені позивачем вимоги, цього строку не перебільшують. Що стосується обсягу відповідальності поручителів, то тут суд погоджується з позивачем, що в силу положень пункту 3.1. договорів поруки (а.с. 12-13,14-15), поручителі повинні відповісти у солідарному порядку з боржником, не тільки по вимогах щодо повернення кредиту, а й по вимогах щодо сплати інфляційних нарахувань та 3 процентів річних, що нараховані як на неповернуті своєчасно суми кредиту, так і на неповернуті своєчасно проценти за користування ним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Висновок суду щодо позовних вимог. Отже, з огляду на те що судом, встановлено невиконання [PERSON] як боржником, своїх обов`язків передбачених кредитним договором від 14 серпня 2009 року та факт наявності саме у позивача, як кредитора, права вимоги боргу до неї та до [PERSON] та [PERSON] , як її солідарних боржників, на загальну суму у розмірі 30269 гривень 10 копійок, з яких: 14183 гривні 51 копійка прострочені проценти за користування кредитом за період з 12 вересня 2017 року по 12 серпня 2019 року; 2080 гривень 59 копійок три проценти річних, у зв`язку із прострочкою сплати кредиту за період з 11 вересня 2017 року по 02 червня 2020 року; 2616 гривень 55 копійок три проценти річних, у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом за період з 11 вересня 2017 року по 02 червня 2020 року; 5036 гривень 41 копійка інфляційні втрати, у зв`язку із прострочкою сплати кредиту у період з вересня 2017 року по травень 2020 року; 6352 гривні 04 копійки - інфляційні втрати, у зв`язку із прострочкою сплати процентів за користування кредитом за період з вересня 2017 року по травень 2020 року, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Висновок суду щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це та те, що судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102 гривні, які понесені позивачем по цій справі, суд вважає документально підтвердженими (а.с.59), судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 700 гривень 67 копійок, з кожного. Отже,

Outcome: approved