Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

20 травня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] із позовом до Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]» про стягнення заборгованості по стипендії, свої вимоги мотивував наступним. Позивач в серпні 2011 року був зарахований на 1 курс вищого навчального закладу 1 рівня акредитації Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету, спеціальність «Виробництво харчової продукції». Позивачка та ії батьки неодноразово звертались до керівництва Коледжу з цього питання, але отримали відповідь, що в навчальному закладі бракує коштів для виплати стипендії студентам пільгових категорій. За період з червня 2012 року по грудень 2014 року Коледж заборгував позивачу стипендію на загальну суму 35538,00 гривень, яку не виплатив до теперішнього часу. В судовому засіданні позивач [PERSON] представник позивача позов підтримали, зазначили обставини, що викладенні у позовній заяві. В суді в попередніх судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечував та просила суд відмовити у задоволенні позову, враховуючи обставини, що викладенні у запереченнях проти позову. В судове засідання, що було призначено на 24.09.2015 року представник відповідача не зявився, своєю заявою просив суд розглядати справу за його відсутністю та відмовити в позові. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено позивачу, представнику позивача право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі. Позивач [PERSON] представник позивача попередніх судових засіданнях відмовилися надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Представник відповідача в попередніх судових засіданнях відмовився надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 вересня 2011 року по 27 лютого 2015 року була студентом Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]» за денною формою навчання на бюджетній основі, що підтверджується матеріалами справи і цього не спростовують сторони по справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] вступила Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]» на спеціальність «Виробництво харчової продукції», поза конкурсом, за пільгою, що передбачена Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що підтверджується Наказом №1218 ст від 10 серпня 2011 року та Проколом засідання приймальної комісії від 10 серпня 2011 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 13 вересня 2011 року до Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]» подала довідку від 04.04.2015 року за №325, що видана ПАТ «Кривбасзалізрудком» про те, що батько позивача [PERSON] [PERSON], станом на 04 квітня 2011 року має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем на видобування залізної руди 19 років 7 місяців та 27 днів, що підтверджується відміткою посадової особи коледжу. В судовому засіданні встановлено, що за період з червня 2012 року по грудень 2014 року [PERSON] виплачувалась стипендія в розмірі 1028 гривень, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін по справі, які вказаний факт не спростовують. Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день. Стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Зазначена норма права не суперечить положенням ст.3 Закону України «Про вищу освіту», згідно якої держава гарантує особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільги та соціальні гарантії у порядку, встановленому законодавством. Позивач [PERSON] є донькою особи, яка має стаж підземної роботи більше 15 років, тому ій повинна бути призначена і виплачуватися в період навчання у гірничому коледжі стипендія в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це визначено вищенаведеною нормою закону. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2013 року становить 1147 грн., а з 01 грудня 2013 року - 1218 грн. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2014 року становить 1218 грн. Доводи відповідача про відсутність бюджетних асигнувань на виплату студентам стипендій у розмірі прожиткового мінімуму згідно зі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», не заслуговують на увагу, оскільки вказаною нормою виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент. Наведеним спростовується твердження відповідача про те, що дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» залежить від встановленого Кабінетом Міністрів України механізму нарахування та виплати стипендій. Крім того, положення, визначені в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до розглядуваного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Дія ст.5 вищезазначеного закону Законами України «Про державний бюджет України» на 2013-2014 роки не призупинялась. Стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не суперечить статті 3 Закону України «Про вищу освіту», у якій держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Згідно вимог ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Тому Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02 вересня 2008 № 345-У1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 "Порядку призначення і виплати стипендії", а не внесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму. Відповідно до рішення в справі Кечко проти України, згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Враховуючи наданні докази суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]» про стягнення заборгованості по стипендії в межах заявлених позовних вимог підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги позивача ґрунтуються на законні. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: approved