Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

09.02.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 21.02.2012 у розмірі 105\~755,94 гривень, яка складається з: 21\~755,94грн. - заборгованість за кредитом, 84\~000 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. (а.с.3-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.02.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Він зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківським послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач також стверджує, що відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а також що п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору, та що розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальником шляхом надання виписки по картковому рахунку. Позивач виконав свої зобов'язання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 31.10.2016 має заборгованість 142\~658,15 грн. , яка складається з: заборгованість за кредитом 21755,94 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 117802,21 грн., заборгованість за пенею та комісією-3100 грн. Однак, банк на свій розсуд може вимагати від боржника, що не заборонено законом, будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 105755,94 грн: заборгованість за кредитом- 21\~755,94 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 84000 грн., яку і просять стягнути з відповідача. В додаткових поясненнях представника позивача зазначено про те, що згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості, та що пільговий період кредитування - це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування відсотків за користування кредитом проводиться за відсотковою ставкою 0.01% річних (п. 1.1.1.49), а також, що розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов'язкових платежів зазначені в Тарифах. 21.02.2013 р. відповідач отримав кредитну картку « Універсальна», а 15.07.2013 р. йому було пере випущено кредитну картку на престижну « Універсальна Gold 55+» та встановлено кредитний ліміт в розмірі 16000 грн. Зазначив, що поскільки відповідача було ідентифіковано при підписанні заяви-анкети від 21.02.2012, то при видачі зазначених карток підписання нової анкети не було обовязковим, що не суперечить законодавству. Представник позивача зазначив, що протягом дії кредитного договору відповідачем проводилася часткова сплата щомісячних платежів по кредиту сервісною послугою « Оплата частинами». У разі списання регулярного платежу( крім першого, в момент транзакції) за сервісом « Оплата частинами» з картки клієнта за рахунок ерудитних коштів додатково утримується комісія 4 % від суми такого списання( п.2.1.1.14.8). Починаючи з 22.11.2013 кошти в сумі 239,64 грн. та з 08.12.2013 в розмірі 132,08 грн. щомісячно списувалися з картки відповідача у звязку з використанням сервісу « Оплата частинами». Після ознайомлення з умовами кредитного договору, відповідач із відповідною заявою про відмову від укладення такої угоди не звертався, про припинення кредитування не просив та всю виниклу заборгованість не погашав, з чого слідує, що відповідач прийняв запропоновані умови та тарифи. Представником позивача також уточнено, що розрахунок заборгованості формується автоматично, і в графі «Сума комісії та пені» фактично зазначена лише пеня, оскільки нарахування комісії умовами кредитного договору не передбачено. Так, згідно наказу Банку СП 20136500941 від 28.01.2013 року розмір пені за порушення зобовязання встановлено в сумі 50 грн., яка нараховується щомісячно у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту на суму від 100 грн. Наказом СП 20136783906 від 05.07.2013 внесено зміни в тарифи банківського обслуговування щодо розміру пені: -у разі виникнення простроченої заборгованості на протязі одного місяця сплачується пеня в розмірі 50 грн.;- у разі виникнення простроченої заборгованості другий місяць поспіль сплачується пеня в розмірі 100 грн. Позов про визнання недійним кредитного договору в частині встановлення неустойки у вигляді пені відповідачем не заявлявся. На цей час відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконав. З цих підстав банк і звернувся до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, однак направив суду додаткові пояснення та заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає та не заперечує щодо заочного розгляду справи.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки розмір заборгованості вважає недоведеним, та підтримав подану до суду заяву про застосування строку позовної давності. Так, зазначає, що з позовної заяви та додатків до неї вбачається, що строком повернення овердрафта в повному обсязі-протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафта( п.2.1.1.12.4), а строк погашення відсотків по Овердрафту-щомісячно за попередній місяць до 25 числа. Цими умовами встановлені окремі самостійні зобовязання, які регламентують обовязок відповідача [PERSON] повернути весь борг повністю, а також сплачувати щомісячно відсотки, тому право позивача вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного окремого зобовязання. Отже, початок перебігу позовної давності за кожним зобовязанням, в т.ч. і черговим платежем, починається з моменту порушення строку їх погашення. Зазначив, що заборгованість з [PERSON] виникла з 26.08.2013 р., а за відсотками-починаючи з 22.08.2013 року. Зауважує, що позивач звернувся до суду лише у лютому 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності та, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, 21.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.02.2012(а.с.14). Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.01.2012 та Довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи - позивача (а.с. 14, 16). Відповідно до змісту підписаної сторонами Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.02.2012 (а.с.14) відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Зі змісту Довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», долученої до позовної заяви встановлено, що вона не підписана позичальником, а зазначена в ній базова відсоткова ставка в місяць становить 2,5%, тобто 30% річних, з 01.09.2014-2,9% тобто 34,8% річних тобто 43,% річних, з 01.04.2015-3,6% (а.с.16). Водночас згідно з розрахунком (а.с.9-12). Як вбачається зі змісту долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості (а.с.9-12) нарахування відсотків здійснювалось банком : з 15.07.2013 по 31.08.2014 включно в розмірі 27,6% річних, з 01.09.2014 по31.08.2014 включно в розмірі 32,4% річних, з 01.04.2015 по 31.10.2016 включно в розмірі 42% річних., що відповідає тарифам і умовам обслуговування кредитних карт GoldКлуб (а.с.16-зворот). Проте, яку саме кредитну картку було видану відповідачу, позивачем не доведено, оскільки в долученій до позовної заяви довідці про це не зазначено (а.с.85), а встановити це з долученого фотознімка (а.с.87) не можливо. Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 , підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.17-26). Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 1.1.2.7 Умов та правил, власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON]. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Пунктом 1.1.2.4. Умов та Правил, визначено, що за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору У відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та правил, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та правил передбачено, що за користування Кредитом і [PERSON] нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.6. Проте, які саме Умови та правила були чинними на момент укладенні договору, з якими був ознайомлений відповідач при підписанні Анкети заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.02.2012, позивачем не доведено. З долученого позивачем розрахунку (а.с.9-12) за відповідачем станом на 31.10.2016 рахується заборгованість, яка складається з: заборгованість за кредитом 21755,94 грн., загальна заборгованість по процентам за користування кредитом- 117802,21 грн., заборгованість за пенею та комісією-3100 грн. Перевірити обґрунтованість зазначених в розрахунку сум заборгованості суд позбавлений можливості, оскільки зі змісту виписки по рахунку (а.с. 74-84) вбачається, що в операції по картковому рахунку включені списані банком щомісячні комісії «Захист на кожен день» та членські внески за участь у Gold-клубі. Проте, будь-яких доказів того, що сплата зазначених комісій була передбачена умовами (Тарифами) укладеного сторонами договору, позивачем не доведено. Викликають також сумніви зазначені в розрахунку списані банком однакові за розміром суми, зазначені як «оплата частинами схема 2», при в призначенні платежу зазначено юридичну адресу самого ПАТ КБ «Приватбанк». Підстави списання за рахунок кредитних коштів вказаних сум позивачем не доведено. Таким чином, останнє використання кредитних коштів, як вбачається з долученої позивачем виписки (а.с.74-84), мало місце 11.12.2013 року. Крім того, позивачем не доведено підстави збільшення розміру відсоткової ставки. Оскільки збільшення процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку суперечить вимогами ст.1056-1 ЦК України. Так, за змістом ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до вимог ч.3 вказаної статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. З урахуванням викладеного, розмір нарахованих позивачем відсотків за користування кредитним, а відповідно і розмір заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами позивачем не доведений. Крім того, представник відповідача заперечуючи проти позову, звертає увагу на порушення позивачем строків позовної давності, в тому числі тих, що були визначені сторонами в п.2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме: строком повернення [PERSON] в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення [PERSON], а строк погашення відсотків по Овердрафту-щомісячно за попередній місяць до 25 числа. Враховуючи викладене, відповідно до вимог п. 2.1.1.12.4 Умов та правил, у відповідача виникла заборгованість з повернення [PERSON] з 26.08.2013 р., а за відсотками- починаючи з 22.08.2013 року. У цьому зв'язку суд звертає увагу на наступне. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 03 червня 2015 року від у справі №6-31цс15, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності. Про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч.3 та 4 ст.268 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищенаведені вимоги цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що строк позовної давності за вимогою щодо стягнення кредиту з повернення [PERSON] остаточно сплинув - 27.08.2016 року, а за погашенням відсотків по [PERSON] 23.08.2016 року. Позивач звернувся до суду з даним позовом 21.01.2017 року, та який одержано судом- 09.02.2017 року(а.с.3-6). Обставин, які б свідчили про поважність причини пропущення позовної давності, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав пропуску позовної давності. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed