Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

27 січня 2014 року КП ТПТЕ «Теплотранс» ДМР звернулось до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що боржники на протязі багатьох років мешкають за адресою: [ADDRESS]. При передачі будинку в якому мешкають боржники на обслуговування КП ТПТЕ «Теплотранс» ДМР боржникам була видана розрахункова книжка з відображенням реквізитів сторін, тарифів на теплову енергію, квартирі присвоєний особовий рахунок [NUMBER]. Боржники погодилися з умовами надання теплової енергії і користувалися наданими послугами. Боржники не вносять плату за відпущену теплову енергію, однак не виявили потребу розірвати договір на теплову енергію, та не відключилися від відповідної системи. В результаті нерегулярної оплати по особовому рахунку [NUMBER] виникла заборгованість у сумі 12979 грн. 67 коп. Просив стягнути солідарно з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на користь КП ТПТЕ «Теплотранс» ДМР заборгованість з оплати за теплову енергію в сумі 12979 грн. 67 коп. та судові витрати. 20 березня 2014 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, де позовні вимоги були збільшені та просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] заборгованість з оплати за теплову енергію станом на 01.03.2014 року у розмірі 15443 грн.77 коп. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, при цьому посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, при цьому посилаючись на письмові заперечення відповідачів, підтримав заяву відповідачів про застосування строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). При передачі будинку в якому проживають відповідачі на обслуговування КП ТПТЕ «Теплотранс» ДМР відповідачам було видано розрахункову книжку з відображенням реквізитів сторін, тарифів на теплову енергію, квартирі присвоєний особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 6). Згідно п. 10 «Правил надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997 р. за № 1497 та п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р., у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством, пунктом 18 цих правил також передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно ст. 218 ЦК України, у разі фактичного споживання послуг з теплопостачання, фізична особа, що спожила послуги, вважається такою, що уклала договір про надання населенню послуг з теплопостачання. Згідно ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», та п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, оплата послуг повинна проводитись споживачем теплової енергії щомісячно за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з надання централізовано опалення та гарячої води) у строки, встановлені договором або законом. Згідно наданого позивачем витягу з особового рахунку [NUMBER] борг станом на 01.01.2011 року становить 6402,48 грн. та у період з 01 січня 2011 року по 01 лютий 2014 року з урахуванням боргу станом на 01.01.2011 року у відповідачів заборгованість за відпущену теплову енергію у розмірі 15443,77 грн. (а.с. 34). Відповідно до Акту від 14.01.2008 року складеного комісією ЖЕК № 3 КЖЕП «Південне» в результаті огляду квартири за адресою: [ADDRESS] встановлено, що всі опалювальні прилади, які знаходилися в приміщенні квартири, демонтовані у результаті поривів (а.с. 40) також в Акті від 04.12.2008 року складеного комісією ЖЕК № 3 КЖЕП «Південне» в результаті огляду квартири за адресою: [ADDRESS] встановлено, [ADDRESS] чотирикімнатна, розташована на 13-му поверсі панельного 16-ти поверхового будинку, всі опалювальні прилади, які знаходилися в кімнатах зазначено квартири, демонтовані в результаті порива. Транзитні трубопроводи опалення в квартирі ізольовані мери лоном та закриті гіпсокартоном. Замість радіаторів опалення встановлені електричні конвектори з терморегуляторами (а.с.). Судом встановлено що позивачем не надавалися послуги з транспортування теплової енергії з 14.01.2008 року по теперішній час, а тому вимоги позивача про стягнення суми боргу за вказаний період є безпідставними, з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно зі змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються за функціональним призначенням та порядком затвердження цін/тарифів, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 зазначеного вище Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 зазначеного вище закону). Відповідно до п. З Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Пунктом 32 Правил визначено обов'язки виконавця послуг, серед яких: своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньо-будинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акту; утримувати внутрішньо-будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, установлений законодавством та договором; інформувати споживача протягом доби з дня виявлення недоліків у роботі внутрішньо-будинкових інженерних систем та/або інженерного обладнання, що розташовані за межами багатоквартирного будинку або житлового будинку (у разі його особистого звернення - невідкладно), про причини та очікувану тривалість зупинення надання послуг або обмеження їх кількості, а також про причини порушення якісних показників надання послуг; своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини; відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім "і, шкоду, заподіяну його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Пунктом 32 Правил визначено обов'язки виконавця послуг, серед яких: своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньо-будинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акту; утримувати внутрішньо-будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, установлений законодавством та договором; інформувати споживача протягом доби з дня виявлення недоліків у роботі внутрішньо-будинкових інженерних систем та/або інженерного обладнання, що розташовані за межами багатоквартирного будинку або житлового будинку (у разі його особистого звернення - невідкладно), про причини та очікувану тривалість зупинення надання послуг або обмеження їх кількості, а також про причини порушення якісних показників надання послуг; своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини; відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім "і, шкоду, заподіяну його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання моє виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Розглядаючи заяву відповідачів про застосування строку позовної давності суд вважає, що вона є обґрунтованою та вважає за необхідне в задоволенін вимог позивача щодо задоволення позову в сумі 6402,48 грн. станом на 01.01.2011 року відмовити (а.с. 34), відповідно до ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, поданою до винесення судового рішення. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням заяви відповідачів про застосування строку позовної давності та допустимості доказів, узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню ані повністю ані частково. Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог КП «ТПТЕ «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради відмовити у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 114 грн. 70 коп. понесені КП «ТПТЕ «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed