Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

21 вересня 2020 року КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради звернулося до суду із заявою про госпіталізацію в психіатричний стаціонар недієздатної особи - [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] поступив ургентно, доставлений у супроводі поліції і опікуна в КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», у зв`язку із неадекватною поведінкою вдома. Згідно комісійного огляду лікарів-психіатрів КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" від 21 вересня 2020 року є достатні підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а саме: вдома позаклеював усі вікна, познімав з петель міжкімнатні двері, ходить оголений, амбулаторно ліки не отримує, при зауваженнях штовхав свого опікуна. У зв`язку із цим був доставлений у супроводі поліції в ЦПЗК. При поступленні неохайний, до усього байдужий, відповіді на запитання дає неохоче. Про причини госпіталізації не говорить, все зaпepeчyє. Свої внутрішні переживання приховує. Критика до свого стану відсутня. Рішення Рівненського міського суду від 16.01.2020 року [PERSON] визнаний недієздатим, його опікуном призначена [PERSON] . Враховуючи, що лікування [PERSON] можливе лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації в заклад з надання психіатричної допомоги. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву у повному обсязі, просить суд її задовольнити, оскільки [PERSON] не може надати усвідомленої згоди на лікування. Допитаний в судовому засіданні лікар-психіатр пояснила, що [PERSON] перебуває під спостереженням психіатрів з підліткового віку. Спадковість обтяжена, мати хворіла на шизофренію. В 2002 році був вперше госпіталізований, після чого неодноразово проходив лікування. З 09 вересня 2019 по 17 вересня 2019 лікувався в ЦПЗН, звідки був переведений до ОПЛ Острога, де лікувався близько шести місяців. Наразі стан погіршився, ліки не приймає, проявляє агресію до опікуна. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву у повному обсязі, просить суд її задовольнити. Пояснила, що її онук веде себе агресивно, припинив пити ліки, вдома позаклеював усі вікна, ходить оголений, викидав речі з балкона, справляв природні потреби в під`їзді.кричать вночі, чим будить сусідів, Прокурор вважає, що заява про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу підлягає задоволенню, так як для цього наявні всі підстави. В судовому засіданні [PERSON] заперечив проти його примусової госпіталізації, оскільки не вважає себе хворим. Суд, заслухавши пояснення лікаря-психіатра, представника заявника, заінтересованої особи, особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, з урахуванням думки прокурора, вважає, що заява про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що рішенням Рівненського міського суду від 16 січня 2020 року [PERSON] визнаний недієздатим, [PERSON] призначена його опікуном. [PERSON] 21 вересня 2020 року поступив ургентно, доставлений у супроводі поліції і опікуна в КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», у зв`язку із неадекватною поведінкою вдома. 21 вересня 2020 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення". На підставі огляду комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад - параноїдну шизофренію, безперервного перебігу, з різко вираженим змішаним дефектом, галюцинаторно-параноїдним синдромом з антисоціальною поведінкою, через який він вчиняє дії небезпечні для оточуючих. У зв`язку із тим, що його лікування можливе лише в стаціонарних умовах, потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Відповідно до ст.339, 340 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про примусову госпіталізацію додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» закріплені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 до законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією недієздатної особи, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, до закладу з надання психіатричної допомоги така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, зважаючи на необхідність надання [PERSON] психіатричної допомоги, яка підтверджена висновком комісії лікарів-психіатрів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved