Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

20.08.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах якої звернувся представник за довіреністю [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою суду від 05.09.2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, з наданням часу для усунення недоліків. (а.с.25-26) 18.09.2019 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] в інтересах якої звернувся адвокат Теренчук Є.М. відповідно до якої позивачка просить суд: - позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] ; - з метою позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно [PERSON] , 2005 р.н. витребувати зі служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації (вул. Незалежності,9 м. Роздільна, 67400) висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав; - призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] ; - витребувати від органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області подання щодо призначення [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] , 2005 р.н. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що її донька [PERSON] у період з 2004 року по 2006 рік проживала у цивільному шлюбі з співмешканцем, однак потім він уїхав у невідомому напрямку. За даний період сумісного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження [PERSON] , батько дитини зазначено згідно ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] з 3-х років мешкає у бабусі з дідусем, мати його виховання не займається, вела антисуспільний спосіб життя, періодично навідувалась до батьків для того, щоб позичити гроші. У 2013 році [PERSON] взагалі покинула дитину - [PERSON] , на виховання батьків та уїхала зі співмешканцем у Російську Федерацію, нібито на заробітки. З 2014 року [PERSON] дитину не бачила, не цікавилась його життям, її мобільний телефон заблоковано. Дитина перебуває на повному утриманні та вихованні бабусі [PERSON] [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, не спілкується ним, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не підготовлює його до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надання доступу до культурних та інших духовних цінностей, у зв`язку з чим позивачка вимушена була звернутись до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 19.09.2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання по справі, із Служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації витребовано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та подання щодо призначення [PERSON] , [INFO] опікуном неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . (а.с.51-52) 10.10.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області зі Служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації надійшов висновок Роздільнянської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 30.09.2019 року №2342/1/15/01-33. (а.с.57-58) 04.11.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області зі Служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації надійшов висновок Роздільнянської районної державної адміністрації про можливість [PERSON] , [INFO] бути піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.71-73) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.11.2019 року підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду справи по суті. (а.с.81-82) Представник позивача - адвокат Теренчук Є.М. в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив суд її задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовим повідомлення, яке наявне в матеріалах справи, за місцем останнього відомого місця реєстрації відсутня.(а.с.92). Додатково відповідачка повідомлялась шляхом публікації оголошення на веб - сайті «Судова влада». (а.с.93) Представник третьої особи - Каберна І.Г., яка діє на підставі довіреності №2343/1/15/01-37 від 30.09.2019 року, в судовому засіданні позовну заяву визнала в повному обсязі, зазначила, що підтримує висновок Служби у справах дітей щодо доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , 2005 р.н. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого повторно 02.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №98, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.12) Відповідно до витягу від 21.06.2011 року №00009153119 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька [PERSON] , [INFO] зазначено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. (а.с.13) Відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 09.09.1983 року районним РАГС м. Роздільна, актовий запис №238 встановлено, що її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.37) На підставі характеристики класного керівника від 21.08.2019 року №78 встановлено, що [PERSON] навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має добрий фізичний розвиток, бере активну участь у громадському життя школи та класу, у спортивному житті школи. Вихованням та опікуванням [PERSON] займається бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Батьки нехтують вихованням сина, жодного разу не відвідали школу, не цікавляться його навчальними успіхами. Батьківські збори відвідують тільки дідусь та бабуся. (а.с.16) Відповідно до довідки заступника головного лікаря з медичної частини №128 від 16.07.2019 року встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . З народження та до 20.07.2005 року знаходився на обліку в дитячій консультації Роздільнянської ЦРЛ. Потворно взяти на облік в дитячу консультацію в вересні 2008 року. З моменту постановки на облік в 2008 році і до теперішнього часу на прийом [PERSON] приходить в супроводі бабусі [PERSON] . Усі рекомендації по лікування виконують в повному обсязі. Дитина здорова. (а.с.17) Відповідно до акту обстеження на предмет фактичного проживання, складеного депутатом Роздільнянської міської ради Одеської області від 18.07.2019 року встановлено, що було проведено обстеження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з метою підтвердження фактичного проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] Житло розміщено на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з трьох кімнат, всі мешканці будинку мають окремі кімнати, кухня простора, санвузол окремий, умови проживання - комфортні, дитина має окрему простору та світлу кімнату, зручне ліжко, шафу, письмовий стіл, стілець та комп`ютер. (а.с.18) Відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.11.2018 року встановлено, що [PERSON] , було визнано такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] на праві власності, оскільки [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 2010 року. Рішення суду набрало законної сили 14.12.2018 року.(а.с.41-44) На підставі висновку Роздільнянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування №2342/1/15/01-33 від 30.09.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , встановлено, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , 1983 р.н. відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитину 31.07.2019 року, де було вирішено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] (а.с.58) Відповідно до висновку Роздільнянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування №03-03/1269 від 29.10.2019 року, встановлено, що онук [PERSON] , власноруч написав заяву із проханням призначити бабусю, [PERSON] , його піклувальником, згідно характеристики виконавчого комітету Роздільнянської міської ради, [PERSON] за час проживання в м. Роздільна до адміністративної відповідальності не притягувалась, скарг та заяв від мешканців міста на неї не надходило. [PERSON] пенсіонерка, має постійний дохід та матеріально забезпечена. Відповідно до висновку про стан здоров`я [PERSON] , заперечень проти призначення її піклувальником немає. На обліку у нарколога та психіатра [PERSON] не перебуває. У зв`язку з вищевикладеним, з метою забезпечення виховання неповнолітньої дитини в сімейному оточенні, а також враховуючи наявність родинного зв`язку, служба у справах дітей райдержадміністрації вважає доцільним влаштування [PERSON] , 2005 р.н., під піклування [PERSON] , після позбавлення матері дитини батьківських прав та надання дитині відповідного статусу. (а.с.75-76) Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються Державою. В ст.150 СК України зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Оскільки відповідачка [PERSON] тривалий час не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчанням та підготовку до самостійного життя, суд приходить до висновку, що відповідач повністю та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Неповнолітній [PERSON] , 2005 р.н. в судовому засіданні пояснив, що проживав разом з мамою та татом в Росії на протязі 1 (одного) року, після чого вони перевезли його до бабусі та дідуся в м. Роздільна де він пішов до 1 класу. Декілька раз він спілкувався з мамою по телефону, вона розповіла йому що досі проживає в Росії, вислала йому гроші на новий телефон, розповіла що живе з іншим чоловіком, після чого з березня місяця 2019 року зв`язок з нею обірвався. В судовому засіданні [PERSON] просив суд задовольнити позовні вимоги, оскільки його вихованням займається бабуся та дідусь. Також [PERSON] зазначив, що досі не може отримати паспорт громадянина України, оскільки на це необхідна заява від матері.. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки [PERSON] та бачила відповідачку [PERSON] коли її сину - [PERSON] було 1-1,5 роки, після чого не бачила її. Вихованням неповнолітнього [PERSON] займаються бабуся та дідусь, з самого дитинства водять його в школу та до лікарні. Також свідок в судовому засіданні підтвердила обставини справи, зазначила, що у позивачки та її внука дуже теплі стосунки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачку [PERSON] бачила дуже давно, вона не спілкується з батьками та сином, також зазначила, що позивачка [PERSON] навіть зверталась в програму «Жди меня», щоб знайти доньку, однак безрезультатно. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи самоусунення відповідачки від виховання дитини та умисне невиконання нею батьківських обов`язків, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача, або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Беручи до уваги принцип справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 184 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти, у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини, починаючи стягнення аліментів, з дня пред`явлення позову до суду. У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на його утримання у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів відповідачки щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - 20.08.2019 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Відповідно до ч.5 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Положеннями ст.55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно вимог п.4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Ч. 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до змісту вимог ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, які не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Про те, що позивач [PERSON] може бути піклувальником свого онука, підтверджується дослідженими під час судового засідання доказами. Правових підстав, передбачених ст. 64 ЦК України, які б створювали умови неможливості призначення [PERSON] піклувальником над її малолітнім онуком не встановлено. Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 1536,80 грн. (дві вимоги немайнового характеру), який слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та те, що позов підлягає повному задоволенню, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру на користь держави, оскільки позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору при пред`явлені позову, оскільки є інвалідом ІІ групи. На підставі викладеного та

Outcome: approved