Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 21 квітня 2010 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №335481, видане виконкомом Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 27.04.2010 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO] (довідка Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 03.07.2017 року №386). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Шевченка, 34 с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.10.1989 року; - право на право на земельну частку (пай), розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), з земель колишнього КСП ім.Фрунзе Царичанського району Дніпропетровської області, яке належало померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0388171 від 22 грудня 1999 року; - рахунок №91551386 в АТ "Ощадбанк" на суму 716,50 грн. За життя 21.11.1997 року року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, заповіла своїй онукі, тобто їй [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Новопідкрязької сільської ради Царичанського раойну Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №15. Про наявність заповіту їй стало відомо лише в кінці червня 2017 року. Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини за заповітом, а також неможливістю прочитати все написане у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок та в заповіті помилково вказано, що вона є онукою померлого спадкодавця. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не має можливості отримати, а тому була вимушена звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1233, 1268 ЦК України, прохає суд визнати поважними причини пропуску нею строку для прийняття спадщини та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Представник відповідача - Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. \~ \~ \~ \~Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~В даному випадку у підготовчому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. 21 квітня 2010 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №335481, видане виконкомом Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 27.04.2010 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO] (довідка Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 03.07.2017 року №386). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Шевченка, 34 с.Новопідкряж Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20.10.1989 року (а.с.15); - право на право на земельну частку (пай), розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), з земель колишнього КСП ім.Фрунзе Царичанського району Дніпропетровської області, яке належало померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0388171 від 22 грудня 1999 року (а.с.18); - рахунок №91551386 в АТ "Ощадбанк" на суму 716,50 грн. (а.с.20). За життя 21.11.1997 року року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, заповіла позивачу. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Новопідкрязької сільської ради Царичанського раойну Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №15 (а.с.13). Позивач, звернувшись в липні 2017 року до приватного нотаріуса із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини за заповітом, а також неможливістю прочитати все написане у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок та в заповіті помилково вказано, що позивач є онукою померлого спадкодавця (а.с.11). Як на поважність причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач посилається на ту обстваину, що лише в червня місяці 2017 року їй стало відомо про наявність на її користь заповіту, складеного [PERSON] У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В даній справі позивач не є родичем спадкодавця за заповітом, повідомлення про смерть не публікувалися в регіональній пресі, а також нотаріусом не було зроблено жодної спроби розшукати спадкоємця за заповітом, про існування заповіту та відкриття спадщини позивачу стало відомо після спливу встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно п.п.2.2 п.2 [PERSON] вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Згідно листа приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу [PERSON] від 04.07.2018 року №167/01-16 та копії спадкової справи, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, мається заповіт, складений та посвідчений секретарем виконавчого комітету Новопідкрязької сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 21.11.1997 року, зареєстрований в реєстрі за №15, проте свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом не видавались (а.с.35-49). \~ \~ \~ \~Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. \~ \~ \~ \~Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved