Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

11 березня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з відповідача [PERSON] на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України завдані збитки в порядку регресу у розмірі 102 471, 29 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 06 липня 2019 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем «LEXUS GS450H» н.з. [NUMBER] в с. Фонтанка, Лиманського району, Одеської області, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Volkswagen Transporter» н.з. [NUMBER] під керування [PERSON] отримав пошкодження. Зазначив, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.09.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, власник пошкодженого автомобіля, з метою відшкодування заподіяної йому шкоди звернулась до МТСБУ та йому було здійснено виплату страхового відшкодування. У зв`язку з чим позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь вказану суму із відповідача в порядку регресу, а також відшкодувати судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Абловій Ю.Ю. Ухвалою судді від 27.04.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак одночасно з подачею позову звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві. Як вбачається з відповіді Адресно-довідкового бюро при ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області, яка надійшла на адресу суду 29 березня 2021 року, відповідач [PERSON] зареєстрованим по м. Одесі та Одеської області не значиться. Однак, судова повістка повернулась до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові № 922/1714/18 від 17 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. Також з метою належного сповіщення відповідача його було повідомлено шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України Тобто, судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 06.07.2019 року приблизно о 20:25 по вулиці Гоголя (Чорноморська Рів`єра) №23(а) в с. Фонтанка, Лиманського району, Одеської області, мала місце дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «LEXUS GS450H », державний номерний знак « [NUMBER] » (VIN-код № [NUMBER] ), під керуванням [PERSON] та автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана обставина встановлена постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року по справі № 504/2767/19 якою [PERSON] за ст. 124 КУпАП було визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, а саме Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак « [NUMBER] », є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак « [NUMBER] », яким керував [PERSON] , була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «LEXUS GS450H », державний номерний знак « [NUMBER] » (VIN-код № [NUMBER] ), яким керував [PERSON] не застрахована, що підтверджується відомостями з централізованої бази даних МТСБУ. 08 липня 2019 року [PERSON] було повідомлено МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно п. 40.3 статті 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач МСТБУ з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, залучило суб`єкта оціночної діяльності (аварійного комісара). В зв`язку з цим, для забезпечення необхідних дій для врегулювання страхового випадку, позивачем МТСБУ було залучено ТОВ «АВТООДЕКС». Так, згідно звіту про оцінку № 24-07/19 від 09 вересня 2019 року ринкова вартість досліджуваного автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак « [NUMBER] » пошкодженого при ДТП визначається рівною 195 401, 30 грн.; вартість відновлювального ремонту - 328 085, 65 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 151 785, 41 грн. У відповідності до довідки МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 04.02.2020 року, позивачем було визначено розмір регламентної виплати потерпілому в сумі 100 000 грн. 10 лютого 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн. на підставі наказу № 1476 від 07 лютого 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 989730 від 10 лютого 2020 року. Зокрема, позивач поніс витрати на проведення оцінки вартості завданої шкоди, збору документів в загальному розмірі: 2 471 (дві тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 29 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1476491 від 19.03.2020 року, №1154745 від 08.11.2019 року, №1153612 від 04.10.2019 року. Таким чином, зальний розмір фактичних витрат МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складає 102 471, 29 грн. Позивачем, з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про відшкодування шкоди, проте остання залишилися поза увагою [PERSON] . Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд керується наступними нормами права. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач обґрунтовував позов саме пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою, завданою власнику автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак « [NUMBER] », є безпосередній зв`язок, така шкода потерпілому була відшкодована МТСБУ, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та з відповідача (винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність) на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування, виплачена потерпілій особі у розмірі 100 000 грн. та витрати понесені на проведення оцінки вартості завданої шкоди, збору документів у розмірі 2 471 грн. 29 коп. За таких обставин, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 270 гривень. На підставі викладено та

Outcome: approved