Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду від 01 квітня 2015 року на утримання дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі з 650 грн. на кожну дитину до 400 грн. на кожну дитину, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно Рішення Рівненського міського суду від 01 квітня 2015 року на нього було покладено щомісячно сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 650 грн. на кожну дитину. У 2011 році він одружився вдруге з [PERSON] і від цього шлюбу також має спільну дитину, дочку [PERSON], [INFO]. За рішення Рівненського міського суду від 05 червня 2015 року з нього стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 400 грн. щомісячно. Доводить, що не маючи постійної роботи підробляє на сезонних роботах, його сукупний місячний дохід складає 1 700 грн., а тому не здатний сплачувати аліменти в розмірі по 650 грн. Крім того, його мати [PERSON], [INFO], є інвалідом 2-ї групи, хворіє тяжкою онкологічною хворобою і також потребує допомоги та матеріальної підтримки. У зв'язку зі скрутним матеріальним становищем позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням Рівненського міського суду від 01 квітня 2015 року. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гнатюк Ю.А. повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримавши подані до суду заперечення на позовну заяву, суду пояснила, що доводи позову є надуманими. Позивач є працездатною людиною і здатен як батько в однаковій мірі з матір'ю піклуватись про матеріальний та моральний стан дітей. Також, є безпідставними посилання на наявність утриманця - матері, оскільки в останньої, крім позивача є працюючий повнолітній син. Просила в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача - адвокат Губар Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні визнала обґрунтованими позовні вимоги, просила позов задоволити. Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 01 квітня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 650 грн. на кожну дитину, щомісячно. Зокрема, визначаючи даний розмір стягнення аліментів суд виходив з норм ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року, якими встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. На думку суду, аналогічну норму Закону слід врахувати і при вирішенні даного спору. Так, згідно згаданого Закону розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 1032 грн. Згідно ч.1 ст. 192 СК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд критично ставиться до доводів позивача щодо неможливості сплати аліментів в заявленому розмірі через необхідність сплати аліментів на дочку, наявність інших утриманців, як підставу для зменшення розміру аліментів. Сімейним законодавством України обов'язок з утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, і такий обов'язок є безумовним (ст. 141 СК України). Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чиє в них кошти, достатні для надання утримання. Позивач є працездатним, і наявність утриманців та сплата аліментів для всіх дітей, навпаки зобов'язують його віднаходити відповідні засоби для належного здійснення своїх батьківських обов'язків. Запропонований ним розмір аліментів в сумі 400 грн. на кожну дитину є неприйнятним, враховуючи що діти повністю на даний час перебувають на утриманні матері, оскільки, як вбачається з Листа відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції № 8-1341/16 від 01 вересня 2015 року, [PERSON] жодного разу не сплатив аліменти на утримання дітей, синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] за період з березня по серпень 2015 року складає 7 716 грн. 12 коп. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі ст.ст. 180, 192 СК України,

Outcome: dismissed