Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

20 березня 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який, з урахуванням останніх уточнень від 03 квітня 2015 року, обґрунтувала тим, що 27 січня 2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У грудні 2013 року рішенням Самарського районного суду шлюб було розірвано. Донька проживає з нею і на її утриманні. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2014 з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Аліменти відповідач сплачує, але не регулярно. Заборгованість на кінець 2014 року становила близько 3500грн. Після сплати частини заборгованості у січні 2015 року, заборгованість складає 3000грн. Їх донька навчається у 8 класі Комунального закладу освіти "Спеціалізована школа № 129 фізико-математичного профілю" Дніпропетровської міської ради. Нею сплачуються фондові внески та харчування дитини. Також донька відвідує репетиторські заняття з англійської мови у ФОП [PERSON] Помітивши її захоплення і певні здібності у сфері іноземних язиків, з метою подальшого розвитку, нею вирішено, що необхідно дитині займатися додатково. Навчання здійснюється за договором. Всього за навчання з жовтня 2013р. по лютий 2015р. складає 6560грн. З березня 2015р. по серпень 2015р. буде складати 3120грн. Половина вартості за навчання 4840грн. Згідно із записами лікаря Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 10, неповнолітня [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозами: часті захворювання ГРВІ, дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпотонічному типу, астено-вегетативний синдром, у зв'язку з чим потребує обстеження та лікування. Відповідно до виписок з історії хвороби, вона лікується тривалий час і постійно необхідно проходити курси лікування, у тому числі і стаціонарно. Згідно чеків на придбання ліків потрачено 775,29грн., половина витрат 387,65грн. Відповідач жодної участі у додаткових витрат на лікування дитини не несе. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 5227,65грн. (а.с.38-40). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові. Зазначили, що дитина часто хворіє, а батько їй матеріально не допомагає. Відповідач заперечував проти позовних вимог в частині стягнення з нього суми за репетиторські заняття, вказуючи на те, що з ним витрати не обговорювалися та він заперечував проти занять з репетитором. Зазначив, що він згодний оплатити витрати на лікування ті, що прописані лікарем. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилася проживати разом з позивачкою (а.с.4-6, 9). На підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2014 року відповідач сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку, що підтверджується копією рішення та виконавчого листа (а.с.7-8). З договору про надання репетиторських послуг від 14 жовтня 2013 року, від 01 вересня 2014р., довідок про оплату з жовтня 2013 року у розмірі 440грн. щомісяця, з вересня 2014р. у розмірі 500 грн. щомісяця, з лютого 2015р. у розмірі 520грн. щомісяця та квитанцій про оплату навчання [PERSON], [INFO] відвідує репетиторські заняття з англійської мови у ФОП [PERSON] з жовтня 2013р. та на теперішній час (а.с.11-15, 41-46). З розрахунку заборгованості по аліментам за період з 17.01.2014р. по 01.12.2014р. у [PERSON] існує заборгованість станом на 1.12.2014р. у розмірі 3495,38грн. (а.с.16). Відповідно до наданих квитанцій за 2014р.-2015р. позивач придбавала безліч ліків (а.с.17-18), проте, як вбачається з амбулаторної картки [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває (а.с.19-31). Лише два препарати були призначені лікарем: «Цефутил» призначений 02.02.2015р. (а.с. 29 з об.), придбаний 04.02.2015р. вартістю 99,90грн. (а.с. 18) та «Синупрет» призначений 18.03.2014р. (а.с. 23 з об.), придбаний 28.04.2014р. вартістю 96,95 грн. (а.с. 17). Таким чином, перебування на диспансерному обліку з хронічними захворюваннями підтвердження не знайшти. Також у переважній більшості чеки на придбання медичних препаратів не відповідають призначенням лікаря, або були придбані не в період хвороби дитини. Позивач працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Хумана Схід" продавцем з 11.12.2014р. і по теперішній час, її заробітна плата з 11.12.2014р. по 31.03.2015р. становить 14275,47грн., що підтверджується довідкою № 72 від 07 квітня 2015р. (а.с.51). 28 травня 2012 року відповідач [PERSON] звільнився з роботи за власним бажанням та на даний час офіційно не працює, про що свідчить копія трудової книжки (а.с.65). 24 січня 2015 року у відповідача [PERSON] народилася ще одна дитина - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від [INFO]., серії [NUMBER], актовий запис 203 (а.с.66). Згідно ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Згідно вимог п.2 ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд виходив з приписів статей 150, 157 СК України, згідно якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, питання виховання вирішується батьками спільно і той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні з урахуванням доказів (письмових документів), які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину. Оскільки заняття з репетитором з поглибленого вивчення іноземної (англійської) мови, на думку суду не відноситься до фізичного, духовного та морального розвитку дитини (такими є: творчі гуртки, музика, малювання, спортивні секції тощо), а є загальнообов'язковим предметом у загальноосвітній школі, то вимога позивача про стягнення з відповідача 4840грн. за репетиторські заняття з англійської мови не підлягають задоволенню. З боку позивача по справі не надано доказів і вони відсутні в матеріалах справи щодо того, що малолітня дитина сторін по справі [PERSON] перебуває на диспансерному обліку. Надана позивачем по справі копія амбулаторної картки з дитячої поліклініки Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 10 не є підставою для присудження відповідачу по справі додаткових витрат на утримання дитини у розмірі зазначеним позивачем, бо наявність вказаних у довідці захворювань не свідчить про стійкий хворобливий стан дитини та придбання ліків, які зазначені у наданих квитанціях. Разом з тим, визначаючи розмір додаткових витрат, суд бере до уваги, що обов'язок утримання доньки покладається в рівній мірі на обох батьків, тому за таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат на лікування дитини, які матеріально підтверджені у розмірі (99,90грн. + 96,95 грн.)/2=98,43 гривень, що фактично буде складати половину їх вартості. Суд не може взяти до уваги посилання відповідача, що його батьки мають серцеве захворювання, оскільки не надано підтверджень, що вони потребують саме стороннього догляду. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Таким чином з огляду на обставини справі, враховуючи що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, останній силу закону зобов'язаний приймати участь у додаткових витратах пов'язаних з хворобою дитини, також суд враховує матеріальний стан кожної стороні, стан здоров'я дитини, і вважає позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача 1/2 частину понесених витрат, пов'язаних з лікуванням дитини у розмірі 98,43грн. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial