Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Світанківської сільської\~ради Ніжинського\~району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Яхнівка Ніжинського району Чернігівської області, вул.Шевченка, 30, в порядку спадкування після свого батька [PERSON], який помер 09 листопада 2015 року. Позов обґрунтовуються тим, що будинок відносився до суспільної групи господарства-робітничий двір, в якому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Станом на 31 грудня 2012 року будинок зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності від 13 серпня 1991 року, оригінал якого втрачений. Спадщина [PERSON] прийнята позивачем, дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Оригінал свідоцтва про право особистої власності на вказаний будинок втрачений, що унеможливлює позивачу оформлення прийнятої спадщини після свого батька [PERSON] в нотаріальному порядку. Просить позов задовольнити. 01 листопада 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду. Відповідно до заяви від 15 лютого 2019 року представник позивача адвокат [PERSON] підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 18 січня 2019 року секретар Світанківської сільська рада [PERSON] проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився без повідомлення причин. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON], [INFO], місце проживання в [INFO], батьком останнього є [PERSON], який помер 09 листопада 2015 року в с.Яхнівка Ніжинського району. [PERSON], який є сином [PERSON], помер 26 січня 2015 року в м.Ніжині Чернігівської області. [PERSON], яка є дружиною [PERSON], померла 15 червня 2016 року в с.Світанок Ніжинського району. Відповідно до довідки Світанківської сільської ради Ніжинського району від 06 лютого 2018 року станом на 15 квітня 1991 року у буд.30 по вул.Шевченка с.Яхнівка Ніжинського району проживали та були зареєстровані-Хуружевський [PERSON], [PERSON], [PERSON], статус двору-радгоспний. Згідно копії Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13 серпня 1991 року буд.30 по вул.Шевченка с.Яхнівка Ніжинського району належить [PERSON], що підтверджується також копією довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12 жовтня 2017 року, в якій відомості про самочинне будівництво не зазначені. Докази на підтвердження недійсності даного Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13 серпня 1991 року станом на час розгляду справи відсутні. Технічний паспорт від 06 вересня 2017 року засвідчує прийняття вказаного будинку до експлуатації. Спадкодавець [PERSON] на час своєї смерті проживав в [INFO], склад сім»ї-дружина [PERSON], що підтверджується довідкою відповідача від 06 лютого 2018 року. Згідно копії спадкової справи після [PERSON] наявні відомості про прийняття його спадщини позивачем [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу, та відмову від спадщини [PERSON] на користь позивача. Також наявна постанова Другої [PERSON] державної нотаріальної контори від 18 грудня 2017 року про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок у зв»язку з ненаданням оригіналу свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13 серпня 1991 року. За таких обставин спадщина [PERSON] прийнята його сином-позивачем [PERSON]. Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON],-відсутні. Відповідно до ст.ст.123, 126\~ЦК\~Української\~РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.17 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року. Із врахуванням викладеного буд.30 по вул.Шевченка с.Яхнівка Ніжинського району входить до складу спадщини [PERSON], цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25\~ЦК\~України припинилась у момент його смерті, відсутність оригіналу Свідоцтва про право особистої власності на даний житловий будинок, який втрачений, перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку. Визнання відповідачем позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved