Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 28 квітня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції, актовий запис №38. Згідно з рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 вересня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. З 2009 року відповідач проживає окремо, за цей час з дитиною бачився лише один раз, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає, хоча за рішенням суду повинен сплачувати аліменти. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 30 вересня 2019 року становить 82228,90 грн. Вищевказані обставини підтверджуються висновком Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області від 30 січня 2020 року за № 3 та рішенням виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради від 30.01.2020 року №3 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина - [PERSON] ». Вважає, що вищевказані обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не надавав. Третя особа Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради не направила свого представника для участі у судовому засіданні. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Ураховуючи, що відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, на підставі вимоги ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [PERSON] народився [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області 28 травня 2008 року у книзі записів реєстрації народжень зроблено відповідний запис № 70. У свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 квітня 2007 року, актовий запис № 3, розірвано (а. с. 8). Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проживає окремо, за цей час з дитиною бачився лише один раз, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України, стосовно неналежного виконання батьківських обов`язків. Доказуванню підлягають обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказане кореспондується зі ст. 2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ч. 3 ст. 51 Конституції України - сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч. 3 ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частинами 2 та 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлені випадки, коли мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років ( ст. 165 Сімейного кодексу України). Отже, з позовом до відповідача [PERSON] звернулась особа, визначена законом. Пленум Верховного Суду України в п. п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Рішенням ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 3 від 30 січня 2020 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 3 від 30.01.2020 вбачається наступне. 01 серпня 2011 року № 01-33/2496 органом опіки та піклування Нововодолазької районної державної адміністрації надавався висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , звернулася вдруге у зв`язку з подальшою відсутністю участі у вихованні, спілкуванні та утриманні дитини батьком [PERSON] . Згідно з документами та підтверджено актами депутата Нововодолазької селищної ради від 27 серпня 2009 року № 296, 26 липня 2010 року № 273, 23 квітня 2013 року, 23 вересня 2013 року, 03 жовтня 2019 року № 797, видно, що батько [PERSON] мешкає окремо від дитини. До дитини не приїжджає, матеріально не підтримує, не цікавиться проблемами та успіхами. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та дитина знаходиться на повному утриманні матері. За довідками Нововодолазького ліцею № 1 Нововодолазької селищної ради від 10 червня 2019 року № 01-35/83 та 04 жовтня 2019 року № 01-35/120, мати одна виховує малолітню дитину [PERSON] , 2008 року народження. За час навчання дитини в ліцеї № 1, батько [PERSON] , заклад загальної середньої освіти не відвідував. Заборгованість по стягненню аліментів становить 82228,90 грн, що підтверджено розрахунком заборгованості по стягненню аліментів Нововодолазького РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 30 вересня 2019 року. 22 жовтня 2019 року працівником Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради разом з фахівцем із соціальної роботи відділу у справах дітей, сім`ї та з питань соціального захисту населення Нововодолазької селищної ради обстежено умови проживання [PERSON] , яка проживає разом з сином [PERSON] , 2008 року народження, за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження встановлено, що у квартирі створені всі належні умови для проживання, виховання та навчання дитини. Під час відвідування родини батька дитини не було вдома, зі злів матері він з 2009 року не відвідував сина. Відповідно до акту оцінки потреб від 22 жовтня 2019 року складеного фахівцем із соціальної роботи відділу у справах дітей, сім`ї та з питань соціального захисту населення Нововодолазької селищної ради, ознаки складних життєвих обставин в родині [PERSON] відсутні. Мати займається вихованням, утриманням дитини. На засідання Комісії з питань захисту прав дитини Нововодолазької селищної ради 29 жовтня 2019 року, 27 листопада 2019 року, 18 грудня 2019 року, 21 січня 2020 року, щодо розгляду питання про надання висновку [PERSON] про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батько хлопчика не з`являвся хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду даного питання. Виконавчий комітет Нововодолазької селищної ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 9-10). Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не сприяє позивачу у забезпеченні дитині необхідного медичного догляду та лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, тощо. Батько взагалі давно не бачився з дитиною, не спілкувався, не навідував, не проявляв ніякої батьківської турботи. Доказів на спростування доводів позивача матеріали справи не містять. При цьому, суд враховує ті обставини, що відповідач, будучи належним чином сповіщений про розгляд справи в суді, не надав жодного заперечення з приводу заявлених позовних вимог, які могли б бути враховані судом під час ухвалення судового рішення. Доказів на підтвердження неможливості виконувати своїх батьківські обов`язків по вихованню дитини відповідачем також не надавалось. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до Закону України "Про судовий збір", було сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджено платіжним дорученням. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved