Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] у м.Суми померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно та права, зокрема, у вигляді права на земельну частку (пай) площею 5,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яким вона володіла на підставі сертифікату серії СМ № 0273236, виданого [PERSON] (помилково зазначено по батькові « [PERSON] ») як члену Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» 20 листопада 2000 року. Заповіти від імені [PERSON] , як відомо позивачу, не складалися. Про інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину, йому не відомо. Відтак, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. У січні 2020 року він звернувся до Сумської міської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини за законом після смерті своєї тітки [PERSON] , але нотаріусом було повідомлено про неможливість оформлення спадкових прав, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що для оформлення своїх спадкових прав він має право на визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини після смерті [PERSON] оскільки не знав про існування майна у [PERSON] , допоки не з`ясував у Відділі у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про існування сертифікату серії СМ № 0273236, виданого [PERSON] . З`ясувавши, що спадкове майно є і воно не оформлене, він почав займатися збором документів на підтвердження своїх прав на зазначене майно. Про необхідність подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця в шестимісячний строк йому нічого відомо не було. З правовими аспектами оформлення спадкових прав він також не обізнаний. Оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї тітки він не подавав, тому, вважає, що визначення судом додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті своєї тітки не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб. Вважає, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин і суд має підстави визначити йому додатковий строк. Крім того, позивач указав, що він є племінником померлої [PERSON] однак документально належним чином підтвердити наявність родинних зв`язків між ним та спадкодавицею не представляється можливим. Із огляду на це, є необхідність у встановленні факту родинних відносин між позивачем та [PERSON] у судовому порядку. За указаних обставин, посилаючись на норми ст.ст.1221,1223,1268,1270,1272 ЦК України, позивач просить: - визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] , є тіткою [PERSON] . Первинні позовні вимоги були пред`явлені до Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 15.05.2020 за клопотанням позивача суд замінив неналежного відповідача належним - спадкоємицею після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після її смерті, [PERSON] . У відповідності до ст.178 ЦПК України відповідачкою був поданий відзив на позов, у якому остання указала, що позовна вимога [PERSON] про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю 3 місяці не підлягає задоволенню. Щодо заявленої вимоги про встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] відповідачка покладається на розсуд суду, якщо буде доведено доказами такий факт. Заперечення щодо позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивовані тим, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] , є спадкоємицею 5 черги за законом. Спадщину після смерті сестри вона прийняла та частково її оформила на земельну частку (пай), що належала померлій. Приймати до складу спадкоємців [PERSON] відмовляється, оскільки останній після смерті [PERSON] спадщину у шестимісячний строк не прийняв. Зазначені позивачем причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини є неповажними, не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами і порушують її права (а.с.76-77). У відповіді на відзив, представник позивача указав, що його довіритель є спадкоємцем п`ятої черги і як племінник померлої [PERSON] належить до родичів третього ступеня споріднення із спадкодавицею. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 24.01.2019 [PERSON] був визначений додатковий строк 2 місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . При прийнятті указаного рішення судом були враховані як поважні такі причини пропуску строку для прийняття спадщини: юридична необізнаність із особливостями спадкового права (порядком прийняття спадщини, оформленням прав на спадкове майно); похилий вік. На думку сторони позивача, указані нібито, поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] не є поважними, а їх визнання такими судовим рішенням на сьогоднішній день порушує право позивача на оформлення своїх спадкових прав після смерті тітки. При цьому, сторона позивача вважає, що відповідачка приховала від суду інформацію про наявність інших спадкоємців п`ятої черги в особі позивача [PERSON] . Позивач та відповідачка є спадкоємцями п`ятої черги, а тому, із метою забезпечення дотримання принципу "пропорційності" та забезпечення прав та інтересів спадкоємців за законом у реалізації свого права на спадщину, заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню (а.с.83-84). У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали за указаних у позові та у відповіді на відзив обставин, просили задовольнити заявлені вимоги, заперечували проти обставин указаних відповідачкою у відзиві. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позов просила розглядати справу у її відсутність, оскільки за станом здоров`я не має можливості прибути у судове засідання (а.с.76-77). Суд, ураховуючи позицію відповідачки, викладену нею у відзиві на позов, визнав за можливе розглянути справу у її відсутність. Заслухавши позицію позивача та його представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із таких мотивів. Судом установлено, що [INFO] у м.Суми померла [PERSON] (а.с.29). Починаючи із 19 травня 2000 року [PERSON] була зареєстрована як підопічна до комунальної установи Сумської обласної ради Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці і до дня своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою пансіоната по [ADDRESS] (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно та права, зокрема, у вигляді права на земельну частку (пай) площею 5,66 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яким вона володіла на підставі сертифікату серії СМ № 0273236 від 20 листопада 2000 року (а.с.7). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст.1272 ЦК України. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи заявлену вимогу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач посилався на те, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті його тітки [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. Натомість, як убачається із копії спадкової справи, заведеної Сумською міською державною нотаріальною конторою Сумської області після смерті [PERSON] за №256/2019, спадщину після смерті [PERSON] прийняла двоюрідна сестра померлої - [PERSON] шляхом подання до нотаріуса відповідної заяви та 05 серпня 2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 5,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності ТОВ "Вікторія" Тростянецького району Сумської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0273236 від 20 листопада 2000 року (а.с.48-60,78). Крім того, із указаної спадкової справи також установлено, що за життя, 24 липня 1990 року, [PERSON] склала заповіт, за яким жилий будинок із надвірними будовами, розташованими у с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області заповіла [PERSON] (а.с.52). Отже, судом установлено, що спадкове майно, а саме земельну частку (пай), на яке, згідно заявленого позову претендує позивач, успадкувала двоюрідна сестра померлої [PERSON] - [PERSON] . У той же час, маючи право за заповітом на спадкове майно - жилий будинок із надвірними будовами у с.Жигайлівка Тростянецького району, позивач, на обґрунтування заявленої ним вимоги не зазначає дане спадкове майно, як таке, на яке він має право і на яке претендує. Розглядаючи зазначені стороною позивача поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, як то незнання позивачем про наявність такого спадкового майна, його не обізнаність із правовими аспектами оформлення спадкових прав, суд вважає, що указані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є неповажними. Крім того, суд зауважує на те, що визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини порушують права, свободи та інтереси відповідачки. До того, відповідачка відмовляється прийняти позивача до складу спадкоємців, спадщину прийняла та оформила свої спадкові права після смерті [PERSON] . Таким чином, із урахуванням вищевказаних норм ЦК України, суд не визнає поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, так як ці обставини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, суд не вбачає підстав для задоволення заявленої позивачем вимоги про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про встановлення факту родинних відносин суд виходить із такого. Так, судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (рідна сестра спадкодавиці [PERSON] ) (а.с.8). Батьками спадкодавиці згідно запису акта про народження за №189 ЗАГС с.Жигайлівка за 1924 року записані « [PERSON] ... та [PERSON] ...» (а.с.9). Згідно відомостей, наданими Державним архівом Сумської області у листах від 08.10.2019 № П-164 та від 04.11.2019 № П-199 відомості про народження матері позивача [PERSON] ) в архіві відсутні (а.с.10,11). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя мати позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу присвоїла прізвище « [PERSON] » (а.с.12). Померла [PERSON] [INFO] у с.Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с.13). Батько спадкодавиці та матері позивача - [PERSON] помер [INFO] у с.Жигайлівка Тростянецького району Сумської області (а.с.96). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона сама родом із с.Жигайлівки Тростянецького району, із цього ж села також і [PERSON] . Вона знає, що померла [PERSON] була рідною сестрою матері позивача. Також у [PERSON] є двоюрідна сестра [PERSON] . Вона бачила, як [PERSON] приїздила до батьків позивача. Знає, що позивач та його батьки їздили відвідувати [PERSON] у будинок престарілих. Свідок [PERSON] показав, що він знає [PERSON] , яка була сестрою матері позивача. Сестри відвідували одна одну. До будинку-інтернату [PERSON] потрапила із с.Жигайлівка Тростянецького району як одинока особа. На той час він працював директором будинку-інтернату у с.Боромля Тростянецького району. Відвідували [PERSON] батько та матір позивача. Проживала [PERSON] у будинку-інтернаті до 2000 року, допоки інтернат не закрили. Потім [PERSON] перевели до Обласного будинку престарілих. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.7, абз.1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, на підставі досліджених судом доказів, які фактично підтверджують факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] , зокрема і пояснення свідків, які підтвердили цей факт у судовому засіданні, суд вважає, що факт родинних відносин доведений і у суду немає підстав для сумніву щодо родинного зв`язку між померлою [PERSON] та [PERSON] , як тітки та племінника. За таких обставин, заявлена позивачем вимога про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial