Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

18.05.2016 року прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного фінансового управління Харківської обласної державної адміністрації з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 3268,18 грн., витрачені на стаціонарне лікування [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Валківського районного суду Харківської області від 11.11.2015 року затверджено угоду про примирення, укладену 31.08.2015 року між потерпілим [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину та призначено узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Даний вирок суду в апеляційному порядку сторонами не оскаржено, набрав законної сили 11.12.2015 року. Потерпілий від злочину [PERSON] в звязку з отриманими тілесними ушкодженнями в період з 15.05.2015 року по 27.05.2015 року перебував на лікуванні у державному закладі охорони здоровя - стоматологічному відділенні Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та лікувався за кошти міського бюджету. Згідно розрахунку державним закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину [PERSON] витрачено 3268,18 грн. Враховуючи, що стоматологічне відділення ОКЛЦЕМД та МК фінансується з місцевого бюджету, тому несплата сум, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, призводить до ненадходження у місцевий бюджет грошових коштів, звідки фінансується лікарня, чим порушуються інтереси держави. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник Департаменту фінансів що є правонаступником Головного фінансового управління Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Валківського районного суду Харківської області від 11.11.2015 року затверджено угоду про примирення, укладену 31.08.2015 року між потерпілим [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину та призначено узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Згідно вироку суду в ніч з 27.04.2015 року на 28.04.2015 року [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, будучи присутнім при розмові, яка на той час відбувалась між [PERSON] та [PERSON] біля домоволодіння, що розташоване за адресою: в'їзд Миру,27, смт. Старий Мерчик Валківського району Харківської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до [PERSON], маючи прямий умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень, з метою заподіяння шкоди його здоров'ю, несподівано для присутніх, наніс один удар кулаком своєї правої руки в область нижньої щелепи потерпілого, від чого останній присів. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень наніс [PERSON], який присів, один удар своєю правою ногою в область нижньої щелепи, від чого останній впав на правий бік. В результаті своїх протиправних дій [PERSON] спричинив [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи №2721-ая/15 від 19.06.2015 року тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми нижньої щелепи у вигляді двохстороннього перелому нижньої щелепи: поперечного в ділянці лівого кута з творенням мілких уламків та невеликими розходженнями фрагментів та тіла в ділянці 31,41 зубів, яка ускладнилась розвитком підщелепного кісткового абсцесу, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоровя терміном більш, ніж 21 день. Даний вирок суду набрав законної сили 11.12.2015 року та звернутий до виконання. Ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові висновки наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат"№11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, який передбачає, зокрема, що, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. У разі коли при ухваленні рішення суду сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»\~потерпілий від злочину [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в стоматологічному відділенні лікарні з 15.05.2015 року по 27.05.2015 року, тобто 12 ліжко днів. Згідно проведеного лікувальним закладом розрахунку, всього на лікування потерпілого [PERSON] витрачено 3268,18 грн., що складається з вартості 12 ліжко-днів перебування на стаціонарному лікуванні в сумі 2917,78 грн. та медикаментів в сумі 350,40 грн. В судовому засіданні відповідач визнав позов повністю, не заперечував проти стягнення витрат на лікування потерпілого [PERSON] у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Враховуючи, що потерпілий від кримінального правопорушення перебував на лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, внаслідок чого державним закладом охорони здоров'я понесено документально підтверджені витрати, які відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з\~ відповідача\~на користь держави.

Outcome: approved