overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2010 року; від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 27.01.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась повторно; про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, будь-яких клопотань від неї не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2010 року; від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір»ю відповідачкою [PERSON] (а.с.4-6). Як стверджує позивач [PERSON], сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно із січня 2012 року, з того часу проживають окремо; відповідачка разом з дітьми фактично проживає в [ADDRESS]; раніше в сім?ї сторін мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджує позивач [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачкою [PERSON] судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджує позивач, будь-яких спірних питань майнового характеру, з аліментних обов»язків батьків - між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України відповідачкою [PERSON] не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2014 року; від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2014 року; від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.5-6). Як стверджує позивачка [PERSON], сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно із березня 2015 року, з того часу проживають окремо; раніше в сім?ї мали місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджує позивачка [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем [PERSON] судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджує позивачка, будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає; відповідач [PERSON] згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.10.2015 року зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] на її користь. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачка [PERSON] бажає іменуватися дошлюбним прізвищем, тобто просить змінити прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]» (а.с.5). Згідно ч.5 ст.295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене відповідно до закону у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.02.2002 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити; відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110,112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.02.2002 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.3-4). Як стверджує позивачка, сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно з 2008 року; з того часу подружжя (сторони) проживають окремо, при цьому, відповідач проживає у м. Полтава; раніше в сімґї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджує позивачка, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають для позивачки істотне значення і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджує позивачка, будь-яких спірних питань майнового характеру, щодо аліментних обов»язків батьків між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачка [PERSON] бажає іменуватися дошлюбним прізвищем, тобто просить змінити прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]» (а.с.3). Згідно ч.5 ст.295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене відповідно до закону у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.1977 року; в шлюбі сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання; будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.1977 року; в шлюбі сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як стверджує позивачка [PERSON], сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно із квітня 2006 року, з того часу проживають окремо; раніше в сімґї мали місце непорозуміння, сварки - з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджує позивачка [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем [PERSON] судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджує позивачка, будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачкою [PERSON] не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища «[PERSON]» (а.с.3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2010 року, від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 27.02.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача (батька) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що сторони на даний час проживають окремо, син [PERSON] проживає постійно з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина у достатньому розмірі, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачкою [PERSON] подано заяву від 09.04.2014 року, згідно якої вона просить справу розглядати за її відсутності та, підтримуючи позовні вимоги, задовольнити позов; відповідач [PERSON] також своєю заявою від 09.04.2014 року просить справу розглянути без його участі, не заперечуючи проти задоволення позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2010 року, від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.3-4). Відповідач [PERSON] не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання дитини - сина [PERSON] та погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, як про це просить позивачка. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, фактичне визнання відповідачем обставин справи та визнання ним позову і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів у частці від доходу батька (відповідача) - ?? частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 27.02.2014 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011 року; від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась повторно; про час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином, будь-яких клопотань від неї не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011 року; від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Як стверджує позивач [PERSON], сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно із жовтня 2015 року, з того часу проживають окремо; раніше в сім?ї мали місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджує позивач [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачкою [PERSON] судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджує позивач, будь-яких спірних питань майнового характеру, з аліментних обов»язків батьків - між сторонами на даний час не виникає, після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO] проживатиме з матір»ю - відповідачкою [PERSON] Відповідно до положень ст.113 СК України відповідачкою [PERSON] не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.10.2012 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 08.08.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] - у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що на даний час сторони проживають окремо, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина у достатньому розмірі, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити; відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] і [PERSON] (сторони) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.10.2012 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]; як стверджують сторони, на даний час вони проживають окремо, дитина проживає з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.3-4). Відповідач [PERSON] не заперечує про те, що дитина проживає разом з матір»ю (позивачкою); відповідач також не заперечує свій обов»язок щодо матеріального утримання дитини - сина [PERSON] та погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, як про це просить позивачка. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, фактичне визнання відповідачем позову, і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів у частці від доходу батька (відповідача) - ? частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 08.08.2016 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.11.1986 року; в шлюбі сторони спільних дітей не мають. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.11.1986 року; в шлюбі сторони спільних дітей не мають (а.с.5). Як стверджує позивачка [PERSON], сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно з 1996 року, з того часу сторони проживають окремо; раніше в сім?ї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя; починаючи з 1996 року позивачка має фактичні відносини з іншим чоловіком - [PERSON], [INFO]; зазначені обставини [PERSON] також підтвердив в судовому засіданні як свідок. Як стверджує позивачка [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем [PERSON] судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджує позивачка, будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачкою [PERSON] не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища «Бецко» (а.с.5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2012 року; від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 11.10.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2012 року; від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.4-6). Як стверджує позивачка [PERSON], сторони фактично шлюбно-сімейні стосунки не підтримують остаточно із січня 2015 року, з того часу проживають окремо; раніше в сім?ї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджує позивачка [PERSON], поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім"ї сторін є неможливими; відповідач [PERSON] підтримує відповідні стосунки з іншою жінкою; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем [PERSON] судові не надано. За таких обставин, суд вважає, що сім"я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов має бути задоволений. Як стверджує позивачка, будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає; відповідач [PERSON] згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2015 року зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], на її (позивачки) користь. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачою [PERSON] не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища «[PERSON]» (а.с.4).

Outcome: approved