Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

27 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх сина - [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] народився її онук [PERSON] , батьком якого є син позивачки - відповідач [PERSON] , а матір`ю відповідач [PERSON].З моменту народження онук зареєстрований та мешкає з нею (позивачкою) в [ADDRESS]. Її син [PERSON] також зареєстрований у вказаному будинку, але участі у вихованні, утриманні, догляді сина [PERSON] не приймає. В її будинку з`являється періодично. Мати хлопчика - відповідач [PERSON] також мешкала у цьому будинку з її сином, але в 2016 році поїхала до Російської Федерації, залишивши дитину, і більше до неї не поверталася. З метою її розшуку вона звернулася до Вітовського ВП, та від працівників даного відділу поліції отримала дані про їх спілкування із [PERSON] за допомогою мережі Інтернет, при цьому [PERSON] повідомила, що не має наміру повертатися до свого сина. Долею хлопчика вона не цікавиться, участі в його вихованні та утриманні не приймає, стосунків із ним не підтримує. Оскільки відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх батьківських прав, то для захисту інтересів дитини та визначення його статусу і можливого подальшого офіціального опікування над ним, позивачка звернулася до суду із цим позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в межах доводів позовної заяви. Вказувала, що вона єдина турбується про онука [PERSON] , його батьки так і не змінили свого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. В березні [PERSON] прибула на Україну, приїхала до неї та прожила біля місяця, а 15 квітня 2019 року знову виїхала за межі України. На її прохання залишитися із сином не відреагувала. Відповідачем [PERSON] 06 лютого 2019 року до суду подана заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Також у своїй заяві [PERSON] вказував, що [PERSON] з 2016 року з дитиною не проживає, про нього не турбується, матеріально не забезпечує (а.с. 63-64). В судові засідання відповідач не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належно (а.с.88). Відповідач подала до суду заву, в якій позовні вимоги [PERSON] до неї про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] визнала, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 87). Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи без участі відповідачів [PERSON] та [PERSON] Представник служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації вважає, що заявлений позов відповідає інтересам малолітнього [PERSON] , який з народження виховується бабусею [PERSON] , в той час як батьки хлопчика [PERSON] та [PERSON] участі в його вихованні, матеріальному утриманні, опікуванні ним не приймають, до долі дитини байдужі. Також пояснила, що з [PERSON] була проведена бесіда та з`ясовувались підстави залишення нею сина, пропонувались заходи та допомога у вирішенні її проблем з приводу підготовки документів з отримання дозволу на проживання в Україні, натомість така бесіда результатів не дала, [PERSON] виїхала з України, заливши сина. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю останнього є позивач [PERSON] (а.с. 12). За даними копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини є [PERSON] , громадянин України та [PERSON] , громадянка республіки Вірменії (а.с. 13). Відповідно даних Воскресенської селищної ради від 30.11.2018 року та відомостей будинкової книги, малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає в будинку бабусі [PERSON] (а.с. 15-19). Згідно постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07.04.2015 року, Жовтневим районним відділом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в лютому 2015 року порушувалося питання про примусове видворення [PERSON] за межі України, у чому судом було відмовлено у зв`язку з великим строком вагітності [PERSON] , що мала ознаки патології та таке видворення загрожувало її здоров`ю (а.с. 20-21). В жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до поліції з приводу ухилення її сина [PERSON] та його співмешканки [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по відношенню до їх малолітнього сина - [PERSON], та за наслідками проведеної перевірки було встановлено, що [PERSON] в 2016 році виїхала до Російської Федерації до своїх родичів. В подальшому в соціальних мережах «Інтернет» повідомила, що не повернеться до свого сина (а.с. 22). За даними характеристики за місцем мешкання, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає. Має сина - [PERSON] , 2015 р.н. , але участі у вихованні сина не приймає (а.с. 28.) Згідно акту обстеження умов проживання кандидата в опікуни [PERSON] від 15.11.2018 року, остання проживає у власному будинку із онуком [PERSON] , 2015 р.н. Батько хлопчика [PERSON] разом з ними не проживає близько 1,5 роки, мати дитини не проживає з сім`єю з 2016 року (а.с. 30). За даними акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.12.2018 року, [PERSON] мешкає у власному будинку, в якому облаштовано всі зручності, в помешканні охайно, прибрано. З нею проживає онук [PERSON] , 2015 р.н. Мати онука - [PERSON], покинула сина, залишивши дитину на бабусю [PERSON] та її цивільного чоловіка [PERSON] Онуком опікується бабуся [PERSON] , якою для дитини створені всі належні умови виховання, навчання та розвитку. Дитина відвідує дитячий садок (а.с. 29). За даними копії довідки завідуючої амбулаторії смт.Воскресенське, лікуванням, вакцинацією та вихованням малолітнього [PERSON] , [INFO] займається бабуся [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до копії рішення виконкому Воскресенської селищної ради від 23.11.2018 року, сім`я [PERSON] була взята під соціальний супровід як така, що перебуває у складних життєвих умовах (а.с. 33). За даними копії рішення №82 від 23 листопада 2018 року виконком Воскресенської селищної ради вирішив про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх сина [PERSON] , 2015 р. н . (а.с. 32). За даними Висновку Вітовської районної державної адміністрації від 20.12.2018 року, підтверджено вище вказані обставини, вирішено про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, з пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що вище вказані обставини свідчать про ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню, утриманню, забезпеченню здорових умов розвитку та життя свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які покинули сина, байдуже ставляться до його долі, участі в його утриманні та вихованні не приймають, не зважаючи на прийняті заходи щодо належної батьківської поведінки відповідачів, останні свого ставлення до сина не змінили. За такого, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, є обґрунтовані підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав, та що таке рішення відповідає інтересам малолітнього [PERSON] . Частиною 3 ст. 166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Як встановлено в ході розгляду справи, з народження, тобто з 2015 року малолітній [PERSON] проживає та виховується бабусею [PERSON] , у зв`язку з чим, відповідно до приписів ст.ст. 257, 258 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідачів на користь [PERSON] на утримання їх сина - [PERSON] . У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів суд допускає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь держави з відповідачів підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. за вимогою про стягнення аліментів, та на користь [PERSON] в сумі 704,80 грн. - за вимогою про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved