Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 28.03.2004 року померла його мати [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, яку прийняли він та його батько [PERSON] фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. 18.03.2006 року [PERSON] помер. До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку за спадкодавцем було посвідчено державним актом серії СМ №041270, оригінал якого, був виданий вже після смерті спадкодавця, тобто 09.09.2004 року. За вказаних обставин він не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з чим просив визнати за ним право власності на цю земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що спадщину після смерті матері [PERSON] він прийняв, однак нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим,що правовстановлюючий документ на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав до суду листа. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема судом встановлено, що 28 березня 2004 року померла мати позивача [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на її майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.14). До складу спадщини входить земельна ділянка площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Буринського району Сумської області, що підтверджується копією державного акту (а.с.5). Спадщину прийняв позивач та його батько чоловік спадкодавця [PERSON], шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, що підтверджується поясненнями позивача та довідкою [PERSON] сільської ради (а.с.54). 18 березня 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього (а.с.16). При цьому, як вбачається з письмових роз'яснень нотаріуса на адресу позивача, останній неспроможний видати свідоцтво про право на спадщину, через те, що державний акт серії СМ №041270 виданий 09.09.2004 року, тобто вже після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.19). Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Буринському районі Сумської області, державний акт серії СМ №041270 дійсно був виданий [PERSON]ф. 09.09.2004 року (а.с.18). Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо Це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved