Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

19 травня 2014 року до суду надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], у якого було виявлено ознаки, що свідчать про необхідність його примусової госпіталізації до лікарського закладу. У ході виїзного судового засідання, представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7», Светличний П.Є. що діє на підставі довіреності, підтримав доводи заяви та пояснив суду, що [PERSON] є інвалідом другої групи. 16 травня 2014 року був доставлений бригадою медичної допомоги у супроводі співробітників міліції за направленням дільничного лікаря психіатра. Хворий [PERSON] спостерігається лікарями психіатрами з 2003 року, коли вперше лікувався стаціонарно у зв'язку з наявністю маячної симптоматики. За цей час 20 разів проходив курс лікування стаціонарно. В останне стаціонарно лікувався з 13 березня 2014 року по 28 квітня 2014 року та з 29 квітня 2014 року по 15 травня 2014 року, відвідував денний стаціонар. Стан погіршився на протязі останнього тижня, став неспокійним, здійснював безглузді вчинки, перестав регулярно відвідувати денний стаціонар, висловлював погрози в адрес матері. Раніше був одружений, зараз мешкає з матір'ю. Був учасником бойових дій на Кавказі. Різко збуджується, на місці не утримується. Лихословить, вкрай брутален, не цензурно висловлюється. Висловлює масу докорів в адрес матері, погрожує їй, висловлює погрози в адрес медичних працівників. Критики немає, у зв'язку з чим, підлягає госпіталізації у примусовому порядку. Особа, у відношенні якої вирішується питання про примусову госпіталізацію [PERSON] на питання суду не реагував, постійно, кричав, висловлювався нецензурною лайкою, виявляв агресію. Зацікавлена особа - [PERSON] у судове засідання з'явилась, проти примусової госпіталізації в КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» свого сина [PERSON] не заперечувала, та пояснила, що її син веде себе неадекватно, кидається на неї та на сусідів, погрожує розправою. Перестав вживати ліки, часто вживає алкогольні напої, погано спить. Витрачає кошти сам не знає на що, постійно губить речі. Три роки воював у Чечні. З 2003 року це двадцять перша госпіталізація. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, зацікавленої особи, думку прокурора, який вважає, що хворого необхідно примусово госпіталізувати, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з комісійного огляду № 44 від 19 травня 2014 року, хворого [PERSON], останній, є інвалідом другої групи, 16 травня 2014 року був доставлений бригадою медичної допомоги у супроводі співробітників міліції за направленням дільничного лікаря психіатра. Хворий [PERSON] спостерігається лікарями психіатрами з 2003 року, коли вперше лікувався стаціонарно у зв'язку з наявністю маячної симптоматики. За цей час 20 разів проходив курс лікування стаціонарно. В останне стаціонарно лікувався з 13 березня 2014 року по 28 квітня 2014 року та з 29 квітня 2014 року по 15 травня 2014 року, відвідував денний стаціонар. Стан погіршився на протязі останньої неділі, став неспокійним, здійснював безглузді вчинки, перестав регулярно відвідувати денний стаціонар, висловлював погрози в адрес матері. Раніше був одружений, зараз мешкає з матір'ю. Був учасником бойових дій на Кавказі. Різко збуджується, на місці не утримується. Лихословить, вкрай брутален, не цензурно висловлюється. Висловлює масу докорів в адрес матері, погрожує їй, висловлює погрози в адрес медичних працівників. Критики немає, потребує стороннього нагляду та догляду. Судом встановлено, що в стані психічного здоров'я у [PERSON] виявляються ознаки психічного розладу, що стан хворого свідчить про необхідність його примусової госпіталізації до лікарні, що підтверджується комісійним оглядом хворого, відповідно до якого, [PERSON] має діагноз: "органическое бредовое (шизофреноподобного) растройство". Відповідно ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для госпіталізації до психіатричного закладу хворого [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved