Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

22.05.2018 року Баранівська міська рада Баранівського району Житомирської області звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області, просила ухвалити рішення, яким позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на її особовий рахунок, в твердій грошовій сумі в розмірі по 300,00 грн. з кожного щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову та до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. 12.04.2018 року проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини та було встановлено комісією, що відповідачі належно не піклуються своєю дитиною. Мати постійно залишає дочку без нагляду дорослих, дитині не забезпечено харчування, одяг, не відвідує дитячий садок, за дитиною доглядають сусіди. Батько взагалі не виходить на зв'язок, не проживає із сім'єю. За таких обставин позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та вважає, що з метою захисту інтересів неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідачів [PERSON], [PERSON] слід позбавити батьківських прав та стягнути з неї аліменти на її утримання. В судовому засіданні представник позивача Лисюк Г.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, пояснили суду, що через зайнятість на роботі повний робочий день не мають можливості доглядати належно дочку. В підготовче судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області - Лавренюк П.В. не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову з підстав зазначених у ньому не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 150 -157 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами та доповненнями) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, що відповідає приписам ч. 4 ст. 155 СК України. Частиною 4 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, що передбачено ч. 1 ст. 56 ЦК України. Згідно ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], які не оспорювали та не заперечували своє батьківство, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження (а.с. 10). Згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьки дитиною не піклуються, батько зі слів дружини працює в м. Житомирі, мати дитини постійно знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, за дитиною доглядають сторонні люди (а.с.11,15,16,18,19,25). Згідно з висновком органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області, затвердженого рішенням Виконавчого комітету №81 від 17.04.2018 року, останній вважає за доцільне відібрати малолітню [PERSON], [INFO], від її батьків та позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відносно їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням від виконання батьківських обов'язків (а.с. 28-29,30). Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачі [PERSON], [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, визначених ст. 180 Сімейного кодексу України, щодо виховання малолітньої [PERSON], [INFO], не піклуються про їх здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не утримують, вжиті заходи зі сторони працівників соціальної служби для залишення дитини з батьками позитивних результатів не дали, останні і надалі не виявляють інтересу та прикладають зусиль для належного виховання своєї дочки, тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтовані та підлягають задоволенню. З врахуванням, що відповідачі [PERSON], [PERSON] мають мінливий та не регулярний основний дохід аліменти з кожного слід стягувати у твердій грошовій сумі щомісячно. Суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст.168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною, або на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено ч. 1 ст. 169 СК України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідачів [PERSON], [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі по 1409,60 грн. з кожного (щодо вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів). На підставі ст.ст. 164 ч. 1 п.2, ст. 165, 180-182, 184,191 СК України.

Outcome: approved