Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ТОВ «Кредитні ініціативи», Ківерцівський ВДВС головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON], про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та зупинення виконавчого провадження. В обґрунтування вимог посилається на те, що 11.11.2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» було здійснено виконавчий напис, відповідно до якого було звернуто стягнення на передане в іпотеку майно у вигляді житлового будинку загальною площею 222,9 кв. м. та земельну ділянку площею 0,0529 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що належать на праві власності [PERSON], на підставі іпотечного договору, посвідченого 20.06.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договорі № 17-10 від 20.06.2007 року. Виконавчим написом від 11.11.2008 року приватного нотаріуса [PERSON] задоволено вимоги Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в сумі 157 724 грн. 45 коп., в тому числі і пеня по кредиту за період з 11.05.2007 року по 10.11.2008 року у розмірі 5 743 грн. 81 коп. 02.06.2016 року представник [PERSON] - [PERSON] дізнався, що Ківерцівським ВДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 51228581 від 25.05.2016 року на підставі вищевказаного виконавчого напису, накладено арешт на майно [PERSON]. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого останнє набуло права вимоги до [PERSON] та [PERSON]. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки розмір заборгованості є спірним, так як до нього включено пеню за період більше одного року, розмір такої заборгованості не підтверджений первинним бухгалтерськими документами, стягнення на предмет іпотеки може бути проведено виключно на підставі рішення суду, а не виконавчого напису нотаріуса, всупереч вимогам Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої в разі порушення зобов'язання боржником, іпотекодержатель надсилає боржнику та поручителю письмову вимогу про усунення порушення, іпотекодержателем не було надіслано жодного повідомлення іпотекодавцю - [PERSON]. Неправомірним також є включення до розрахунку заборгованості витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 3000 гривень, так як він значно перевищує гранично встановлений розмір Декрету КМУ «Про державне мито». Крім того, просить зупинити виконавче провадження за вищевказаним виконавчим написом, оскільки його пред'явлено до виконання протягом року, однак у виконавчому написі не вказано кінцевого строку пред'явлення його до виконання. Так як виконавчий напис було вчинено 11.11.2008 року, а заява ТзОВ «Кредитні ініціативи» була зареєстрована в Ківерцівському ВДВС 23.05.2016 року, тобто строк пред'явлення його до виконання вже сплив. Відповідно до додаткових письмових пояснень, на підставі ч. 3 ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення, однак виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу. Крім того, виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється лише в разі простроченням виплат обов'язкових платежів у разі закінчення строку основного зобов'язання, однак основне зобов'язання, тобто кредитний договір закінчився 17.06.2009 року, а отже вчинення виконавчого напису 11.11.2008 року було передчасним. На підставі викладеного, просить суд визнати виконавчий напис від 11.11.2008 року, здійснений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2229 таким, що не підлягає до виконання та зупинити виконавче провадження за вказаним виконавчим написом та накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, а також стягнути із відповідачів на його користь судові витрати. Відповідачем ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого вважають себе неналежними відповідачем, оскільки відповідно до договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив право вимоги до [PERSON] ТзОВ «Кредитні ініціативи». Відповідачем ТзОВ «Кредитні ініціативи» було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просять в задоволенні позову відмовити. Щодо безспірності розміру заборгованості, то відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені та штрафу), однак ст. 259 ЦК України передбачено можливість продовжити строк позовної давності за домовленістю сторін, як було зроблено у п. 3.4 та п. 6.2 кредитного договору від 20.06.2007 року. п. 6.7 кредитного договору передбачено, що позовна давність за спорами, що виникають з даного договору становить 5 років. Крім того, виконавчий напис повністю відповідає вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Письмова вимога надсилалась позивачу, її копія надавалась нотаріусу до вчинення виконавчого напису. Твердження позивача про порушення вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є також безпідставним, так як дія вказаного Закону розповсюджується лишена правовідносини, що стосуються рухомого майна. Щодо розміру державного мита, стягунутого нотаріусом за вчинення виконавчого напису, то вказане твердження є також безпідставним, оскільки вказана сума є оплатою послуг нотаріуса, а не державним митом. Сам виконавчий напис був вчинений 11.11.2008 року, 04.04.2009 року ВДВС Ківерцівського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 19.05.2009 року складено акт опису і арешту майна - будинковолодіння [ADDRESS]. 06.08.2010 року Ківерцівським районним судом Волинської області винесено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ВДВС Ківерцівського РУЮ про виключення майна з опису й арешту. В подальшому з 2010 по 2016 рік виконавчий напис неодноразово пред'являвся до ВДВС Ківерцівського РУЮ, майно перебувало на прилюдних торгах, не було реалізовано та проводились інші описи майна боржника, які по сьогодні результату не дали, а тому посилання позивача про те, що про виконавчий напис він дізнався лише 02.06.2016 року є безпідставними, будь-яких причини пропуску строку позовної давності позивачем не наведено. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судове засідання не з'явився, відповідно до поданого заперечення просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника та в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відмовити. Представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника, щодо задоволення позову заперечують за безпідставністю з підстав, наведених у позовній заяві. Представник Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просили проводити розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.11.2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на передане в іпотеку майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 222,9 кв. м. та земельну ділянку площею 0,0529 га для обслуговування житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 13). Вказане майно було передано в іпотеку на підставі іпотечного договору від 20.06.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 17-10 від 20.06.2007 року, укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк» та [PERSON] (а.с. 14-17). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов?язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 вказаного Закону (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) встановлено, що у разі порушення основного зобов?язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов?язань, вимога про виконання порушеного зобов?язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Тобто, вказаними нормами передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про виконання порушеного боржником зобов?язання у тридцятиденний строк. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 9 в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису), передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Частиною 4 пункту 283 Інструкції передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов?язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно пункту 284 зазначеної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пунктом 283 Інструкції встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов"язання. Будь-яких доказів того, що письмова вимога не надсилалась боржнику [PERSON] до звернення іпотекодержателя із заявою про вчинення виконавчого напису позивачем та його представником [PERSON] надано не було, крім того, дане твердження заперечується відповідачем ТзОВ «Кредитні ініціативи». Щодо спірності розміру майнових вимог до [PERSON] в частині нарахування пені по кредиту за період з 11.05.2007 року по 10.11.2008 року у розмірі 5 743 грн. 81 коп., то у відповідності до ст. 258 ЦК України скорочений строк позовної давності тривалістю в один рік встановлено для стягнення неустойки (штрафу, пені), то вказане твердження позивача та його представника спростовується п. 6.7 кредитного договору № 17-10 від 20.06.2007 року, яким встановлено, що строк позовної давності з правовідносин, які виникають з даного договору встановлюється тривалістю у 5 років, в тому числі і щодо нарахування пені. Крім того, посилання позивача та його представника на те, що відповідачем не було надано нотаріусу документів, які підтверджуються відсутність чи наявність заборгованості, а також розрахунок розміру такої заборгованості, так як такими документами є лише первинна бухгалтерська документація, посилаючись на постанову ВГСУ від 28.09.2011 року у справі № 10/52г, до уваги судом взяті бути не можуть, так як вказане рішення суду від 28.09.2011 року, тобто винесено після вчинення спірного виконавчого напису - 11.11.2008 року. Посилання позивача та його представника на спірність вимоги, яка задоволена виконавчим написом, так як передбачає виселення із житлового приміщення, що суперечить нормам як Конституції України, так і Житлового кодексу Української РСР, також до уваги судом взято бути не може, оскільки виконавчий напис від 11.11.2008 року взагалі не стосується виселення позивача із житлового будинку, який переданий в іпотеку. Не береться також судом до уваги посилання позивача на порушення відповідачем ст. 234 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки вказаний Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, тобто до даних правовідносин застосований бути не може. Розмір ставки державного мита за вчинення виконавчого напису передбачений підпунктом „о" пункту 3 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 „Про державне мито" і складає 1 відсоток суми, що стягується, або 1 відсоток вартості майна, яке підлягає витребуванню, але не менше трьох і не більше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як відомо, Указом Президента України від 10.07.1998 року № 762/98 „Про впорядкування справляння плати за вчинення нотаріальних дій" встановлено, що розмір плати, яка справляється за вчинення нотаріальних дій приватними нотаріусами не може бути меншим від розміру ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами за аналогічні нотаріальні дії. Тобто витрати по вчиненню виконавчого напису не є тотожним із державним митом. На підставі аб. 5 п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 (чинній на момент вчинення нотаріальної дії) виконавчий напис (окрім вимоги про неоплату чека) вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача, тому є також безпідставними посилання позивача та його представника на те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням територіальності, так як нерухоме майно знаходиться у м. Ківерці, а виконавчий напис вчинено нотаріусом Луцького міського нотаріального округу. Щодо пропущення строку пред'явлення виконавчого напису до виконання, так як він був пред'явлений до виконання пізніше, ніж за рік до вчинення виконавчого напису, то позивачем не наведено жодного доказу на підтвердження вказаного факту, крім того, як вбачається із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2009 року (а.с. 87) вказаний виконавчий напис був пред'явлений до виконання вчасно. 19.05.2009 року складено акт опису й арешту майна у вказаному виконавчому провадженні (а.с. 88-91). Як вбачається із постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.05.2015 року (а.с. 118) виконавчий напис було повернуто стягувачеві, встановлено строк його повторного пред'явлення до виконання до 27.05.2016 року. 25.05.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за спірним виконавчим написом повторно (а.с. 24). Тобто порушення строків (одного року) пред'явлення виконавчого напису до виконання судом встановлено не було. Як вбачається із виконавчого напису від 11.11.2008 року, він повністю відповідає ст. 87 Закону України «Про нотаріат», відсутність у ньому зазначення строку пред'явлення його до виконання не може бути підставою для визнання його таким, що не підлягає до виконання. Вчинення виконавчого напису до закінчення строку основного зобов'язання також не може бути підставою для визнання його таким, що не підлягає до виконання, на підставі аб. 6 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 (чинній на момент вчинення нотаріальної дії), на яку посилається позивач судом не береться до уваги, оскільки станом на 11.11.2008 року (момент вчинення виконавчого напису) абзац 6 у вказаній інструкції взагалі відсутній. Також ні у тексті позовної заяви, ні в судовому засіданні представником позивача не було наведено причин поважності пропущення строку позовної давності та підстав для його поновлення. Як вбачається із матеріалів справи, спірний виконавчий напис було вчинено 11.11.2008 року, позивач із позовом про визнання його таким, що не підлягає до виконання звернувся лише 13.06.2016 року, тобто більше, ніж 7 років з моменту його вчинення. При цьому позивачу [PERSON] було відомо про його існування, так як за його участю слухались справи у Ківерцівському районному суді Волинської області з приводу вказаного виконавчого документу, зокрема як вбачається із матеріалів справи, дослідженої в судовому засіданні - [PERSON] брав участь у судовому засіданні з розгляду заяви ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про зміну сторони виконавчого провадження, відкритого за спірним виконавчим написом (а.с. 119). Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed