Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач проживає на території Російської Федерації, працює, має регулярний дохід, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2018 р. надано судове доручення компетентному суду Російської Федерації про вручення матеріалів позову і про допит в якості відповідача [PERSON] (а.с. 18) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2018 р. доручено Ростовському обласному суду (вул. Соціалістична, 164/35, літера А, м. Ростов-на-Дону, Російська Федерація) забезпечити проведення відеоконференції за участі відповідача [PERSON] (а.с. 90) 20.07.2018 р. на електронну адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшла відповідь Ростовського обласного суду, якою повідомлено про неможливість проведення відеоконференції, оскільки доручення суду може бути направлено до суду Російської Федерації на підставі міжнародного договору через уповноважені органи . (а.с. 102) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2018 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через Ростовський обласний суд Російської Федерації у цивільній справі №127/1286/18. (а.с. 106) В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Додатково пояснила, що відповідач сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини. Стан здоров'я дітей добрий, діти власності не мають, вона має дохід у вигляді щомісячної допомоги на дитину в розмірі 800,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. (а.с. 23) [PERSON] був допитаний в якості відповідача Ленінським районним судом м. Ростова-на Дону. Відповідач надав письмові пояснення щодо позову, з яких вбачається, що позов він не визнає, оскільки неповнолітні діти повинні проживати разом з ним, вони, на його думку, незаконно вивезені в Україну. Стан здоров'я відповідача добрий, він працює в ТОВ «Денисов-Аудит», має дохід 12000,00 рос. руб. в місяць, нерухомого майна та транспортних засобів у нього немає, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 45) Подав заперечення на позов. (а.с. 49-51) Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю - позивачем [ADDRESS]. Зазначене підтверджується письмовими доказами: копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою ТОВ "ЖЕО" №14 від 02.01.2018 р. (а.с. 7, 8, 9) 25.06.2018 р. до суду надійшли матеріали виконання судового доручення з Ленінського районного суду м. Ростов-на-Дону Російської Федерації. (а.с. 25-89) Згідно копії угоди про сплату аліментів від 26.07.2011 р. відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 8000,00 рос. руб. (а.с. 74-75) З копії довідки Генерального консульства України в м. Ростов-на Дону №6115/536-190 від 07.07.2017 р. про реєстрацію особи громадянином України вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована громадянкою України. (а.с. 115) З копії довідки Генерального консульства України в м. Ростов-на Дону №6111-536-1342 від 11.07.2017 р. про реєстрацію особи громадянином України вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований громадянином України. (а.с. 116) На а.с. 101- копія згоди від 30.06.2017 р. [PERSON] на виїзд неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] в Україну, Чеську Республіку та інші країни Шенгенської зони в туристичну поїздку, строком з 01.07.2017 р. по 01.07.2020 р. Зазначені докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах, відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України. Інші докази, що стосуються правовідносин щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, судом не беруться до уваги, а мають використовуватись, у разі необхідності, при вирішенні іншого спору. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 ч. 3 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч. 1 СК України). Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції). Згідно ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у відповідача іншого утриманця- ще однієї неповнолітньої дитини (відповідно до ст. 182 СК України), суд вважає можливим стягати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18.01.2018 р. і до досягнення повноліття старшою дитиною, а потім стягати аліменти в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття молодшої дитини. Тобто, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави 704,80 грн судового збору.

Outcome: approved