Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

21.02.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № ML-707/169/2008 від 03.09.2008 року у розмірі 29 552, 59 доларів США, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на те, 03 вересня 2008 року між банком ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № МБ-707/169/2008, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 29 676,00 доларів США строком до 04 вересня 2023 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. 29.06.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст. ст. 512. 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за вказаним вище кредитним договором. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо, права вимоги до Боржника. Пунктом 1.1 частини №2 Кредитних договорів сторони погодили його предмет, відповідно до якого, в порядку передбаченого договором Банк надав позичальнику кредит у розмірі та валюті передбаченому договором. Банк надав Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 Кредитних договорів, а позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, атакож сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Кредитних договорах. Відповідно до умов Кредитного договору позивачем були надані відповідачу, згідно кредитної заявки, грошові кошти, чим позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, при цьому, відповідач належним чином не виконав прийняті на себе згідно Кредитного договору зобов'язання перед позивачем, що підтверджується наявністю простроченої заборгованості за кредитним договором. Основана заборгованість за договором кредиту № ML-707/169/2008 від 03 вересни 2008 року станом на 22.12.2016 р. складає 29 552,59 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив застосувати до позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг України» позовну давність, яка є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 03 вересня 2008 року між банком ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № МБ-707/169/2008, згідно з яким відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 29 676,00 доларів США строком до 04 вересня 2023 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі (а.с. 3 - 10). 14.11.2014 року заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у загальному розмірі 1 239 809,17 грн., що складається із суми боргу за кредитним договором МL - 707/169/2008, звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], виданого 13 серпня 2008 року Державним агентством земельних ресурсів України, головним управлінням земельних ресурсів у Харківській області відділом земельних ресурсів Харківському районі Харківської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий № 1145 від 28 вересня 2007 року, акт зареєстровано в реєстрі Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі № 010870300142, шляхом надання товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, нотаріату, тощо за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» сплачений ним судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. (а.с. 87 - 91). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Пунктом 7.3 ч.2 кредитного договору сторони визначили як строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитами та процентами за користування ними. Кінцевий строк повернення кредиту - до 04 вересня 2023 року згідно з п. 2 ч. 1 кредитного договору. Так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісячно, у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту відповідно до п.4 ч.1 кредитного договору та п.п. 1.5.1, 1.5.1.1 ч.2 кредитного договору. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів відповідно до графіку платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями відповідно до графіку платежів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов'язання, яке виникло на основі договору. Згідно зі ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів за його користування повинне здійснюватись позичальником щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих місячних зобов'язань. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення кредиту, позивач відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши відповідачу [PERSON] у 2011 році письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів. Вказана вимога була отримана відповідачем [PERSON] 01.07.2011 року. Про це, зокрема, вказується у мотивувальній частині заочного рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2014 року, яким задоволено позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Якщо кредитор змінює на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, а саме з 01.08.2011 року по 01.08.2014 року. Беручи до уваги вищевикладене, на момент звернення ТОВ "ОТП Факторинг Україна" із позовом, трирічний строк позовної давності з моменту, який розпочався від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, а саме: 01.08.2011 року, закінчився. Суд вважає, що в даному випадку не відбулося переривання позовної давності через пред'явлення позивачем позову до Харківського районного суду Харківської області про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки не перериває строку позовної давності подання позову з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами. На підставі викладеного, суд у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг України» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовляє.

Outcome: dismissed