Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

22.08.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила що вона зареєстрована в будинку [ADDRESS]. До 2012 року вона проживала у [ADDRESS]. У грудні 2004 року, коли її бабі [PERSON], через похилий вік та хворобу, стала потрібна допомога та догляд, вона переїхала до її будинку [ADDRESS]. В цьому будинку вона проживала з [PERSON] та доглядала за нею до самої її смерті, а також в подальшому до 05 листопада 2010 року. [INFO] померла її баба [PERSON]; після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. 23 квітня 1988 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Лиманської селищної ради народних депутатів Готвальдівського району Харківської області, відповідно до якого все своє майно вона заповіла своєму синові [PERSON] [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав постійно із [PERSON], заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, тому вважається таким, що спадщину не прийняв. Таким чином, спадкоємцем п'ятої черги після смерті спадкодавця є вона - онука померлої. Вона фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем в будинку, користувалася її речами, що знаходились у будинку. Також вона доглядала спадковий будинок по [ADDRESS], прибирала двір, частково робила ремонт. Крім того, вона не заявляла про відмову від спадщини. Таким чином, саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Вона звернулася до Зміївської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва було відмовлено, мотивуючи це відсутністю доказів проживання її разом з бабою на час її смерті. У зв'язку з тим, що вона, як спадкоємець за законом, не може належним чином оформити свої майнові права на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину, вона вимушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримали зазначені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила, що позивачка є її дочкою, підтвердила всі обставини, на які посилалася [PERSON] Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позов не визнали та просили відмовити у позові мотивуючи, що позивачкою не надано доказів, що вона мешкала з бабусею [PERSON] однією родиною і, тим самим, прийняла спадщину. Водночас, відповідач [PERSON] не заперечував, що будинок [ADDRESS] був зареєстрований в цілому за його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Він є власником будинку [ADDRESS], де постійно проживає. Вказані будинки знаходяться на одній земельній ділянці, мають спільне подвір'я; для обліку газопостачання та електропостачання встановлено по одному лічильнику на два будинки, тобто окремого обліку газу та електроенергії у цих будинках не здійснюється. Він з матрі'ю проживав однією сім'єю, здійснював за нею догляд. У 2004 році, за життя його матері [PERSON], до нього звернулася племінниця [PERSON] з проханням пустити її на проживання, оскільки їй з дитиною та співмешканцем не було де жити. Він пожалів племінницю та пустив її жити до будинку, який за документами належав його матері. При цьому [PERSON] та [PERSON] лише проживали в одному будинку, але спільне господарство не вели. Представник третьої особи Зміївської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, його неявка не перешкоджає судовому розгляду справи. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Даними паспорта [PERSON] підтверджується, що вона була зареєстрована в [ADDRESS] до 25.10.2012 року, а потім зареєструвалася за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 36, 37). Спірним є факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], яка до часу смерті [INFO] проживала у власному будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивачка [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджується даними свідоцтв про шлюб та про народження [PERSON] та її матері [PERSON] (а. с. 10-13). Таким чином, позивачка [PERSON] входить до кола спадкоємців за законом п'ятої черги після [PERSON], яка, згідно свідоцтву про смерть, виданому 27.11.2006 року Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 82 роки в с. Лиман Зміївського району Харківської області. (а. с. 8, 38). З довідок Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області №861 та №862 від 16.09.2013 року від вбачається, що [PERSON], [INFO] була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] з 26.07.1986 року і по день смерті [INFO], на день її смерті [INFO] в будинку ніхто не був зареєстрований, включаючи малолітніх та неповнолітніх дітей; [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в будинку [ADDRESS] з 05.03.1975 р. і по даний час, крім нього в будинку ніхто не зареєстрований, включаючи малолітніх та неповнолітніх дітей. (а. с. 42, 43). Згідно архівних матеріалів БТІ, станом на 31.12.2012 року, будинки [ADDRESS], [ADDRESS]: будинок [ADDRESS] - [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Лиманської сільської ради народних депутатів 21.05.1985 року (в 1/3 частині); свідоцтва про право на спадщину, виданого Готвальдівською ДНК 01.08.1986 року р-р №2305 (в 1/3 частині); свідоцтва про право на спадщину, виданого Готвальдівською ДНК 01.08.1986 року р-р №2307 (в 1/3 частині); будинок [ADDRESS] - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Готвальдівською ДНК 29.04.1983 року р-р №1032 (в 1/2 частині) та договору дарування, посвідченого виконкомом Лиманської сільської ради народних депутатів 10.03.1984 року р-р №50 (в 1/2 частині). Інвентаризаційні справи на будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] заведені в 1958 році і з того часу будинки існували за різними адресами. (а. с. 44). 23.04.1988 року секретарем Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області Євтюшкіною В.І. був посвідчений заповіт, реєстр № 47, за яким [PERSON] все своє майно заповідала своєму синові [PERSON] (а. с. 9, 39, 41). 27.09.2013 року депутатом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області Стеблом М.М., з участю мешканців вул. Зміївської с. Лиман - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], був складений акт, з якого вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в б. [ADDRESS]. Домоволодіння під [ADDRESS], в якому була зареєстрована його мати [PERSON] з 26.07.1986 року і по день смерті [INFO] та домоволодіння під [ADDRESS], в якому зареєстрований [PERSON], мають спільну територію, огороджені одним парканом, реального розподілу та конкретного користування земельними ділянками не проводилося, господарські будівлі та будинки були їх спільним володінням. За весь час проживання даних громадян існує фактичний порядок користування і володіння. [PERSON] фактично проживав разом зі своєю матір'ю єдиною сім'єю в період з 1975 року і по день її смерті [INFO], здійснював догляд за матір'ю, вів спільно домашнє господарство з нею, спільно харчувалися, сплачував за комунальні послуги, спільно обробляли земельну ділянку, на якій вирощували овочі для спільного користування, користувалися спільним робочим інвентарем, речами побутового користування, мали спільний сімейний бюджет. (а. с. 45). Під час судового розгляду свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], , [PERSON], які підписали зазначений вище акт, дали показання, які узгоджуються з відомостями, що зазначені в акті від 27.09.2013 року. Крім зазначених обставин, ці свідки показали, що з 2004 року, з дозволу [PERSON], в будинку, де проживала [PERSON], проживала [PERSON] разом зі своїм сином та співмешканцем. Зі слів [PERSON] їм відомо, що він пожалів свою племінницю [PERSON] та дозволив їй проживати в будинку, оскільки на той час їй не було де жити. Також свідок [PERSON] показала, що [PERSON] неодноразово їй скаржився, що крім нього ніхто не допомагає матері, а після того, як в будинку поселилася [PERSON] такі скарги не повторювалися. Свідок [PERSON] показав, що він є власником будинку, в якому [PERSON] з сином та співмешканцем проживала на квартирі до 2004 року, після чого, на його вимогу, [PERSON] виселилася та переїхали до [PERSON]. Свідок [PERSON] показав, що був очевидцем домовленості між [PERSON] та [PERSON] щодо проживання останньої в будинку. [PERSON] пожалів свою племінницю та дозволив їй проживати в будинку. Допитані за клопотанням позивачки свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в цілому підтвердили пояснення [PERSON] щодо її проживання в будинку її баби [PERSON] 05.11.2013 року депутат Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області Стебло М.М., з участю мешканців с. Лиман - [PERSON] та [PERSON], склав акт, з якого вбачається, що [PERSON] проживала по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] в період з 25.12.2004 року по 05.11.2010 року. (а. с. 76). Факт проживання [PERSON] в с. Лиман опосередковано підтверджується: даними довідок Лиманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів [PERSON] від 01.11.2013 року, копії заяви [PERSON] про зарахування сина до школи від 25.08.2009 року, довідки Лиманського сільського відділення Зміївської ЦРЛ від 14.11.2013 року, довідки ФО-П [PERSON] та копії трудового договору від 21.11.2005 року, копії трудової книжки. (а. с. 67-75). В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на довідку ФО-П [PERSON] про те, що [PERSON] замовляла поминальний обід по померлій [PERSON] [INFO]. (а. с. 77). Водночас, свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вказану довідку вона надала на прохання [PERSON], однак не може точно підтвердити, хто саме замовляв та оплачував поминальний обід. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідністю з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Встановлення факту проживання позивачки разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї, як спадкоємця за законом п'ятої черги, юридичне значення, оскільки цей факт є підставою вважати [PERSON] такою що прийняла спадщину у разі, якщо відсутні спадкоємці за заповітом, або за законом попередніх черг. Оскільки з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, [PERSON] обґрунтовано звернулася з заявою у порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою [PERSON] доведено, що її баба [PERSON], яка померла [INFO], до дня своє смерті проживала в належному їй на праві власності будинку [ADDRESS]. В період з 2004 року по день смерті [PERSON], а також і після її смерті, в цьому ж будинку проживала [PERSON], а також її син та співмешканець. Зазначений факт не заперечував і відповідач [PERSON], який стверджував, що дозволив [PERSON] проживати у цьому будинку. Суд критично оцінює доводи позивачки [PERSON] про те, що вона проживала в цьому будинку лише через необхідність догляду за бабою похилого віку, а також доводи відповідача [PERSON] про те, що він самостійно дозволив позивачці проживати в будинку, який належав його матері. За результатами порівняльного аналізу пояснень сторін, показань свідків та досліджених письмових доказів слідує висновок, що [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS] як з дозволу власника цього будинку [PERSON], яка теж проживала в цьому будинку, а також і за згодою сина [PERSON] - [PERSON], на користь якого був складений заповіт. В основу заперечень [PERSON] проти позову покладено твердження про те, що [PERSON] хоча і проживала в указаному будинку, але не проживала з [PERSON] однією сім'єю. Відповідно до п. 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. В межах заявленого позову [PERSON] не є предметом спору, не мають значення для вирішення спору, та, відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, не підлягають доказуванню обставини того, чи проживали [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю. Крім того, згідно з положеннями книги шостої "Спадкове право" ЦК України факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю є необхідним лише для визначення кола спадкоємців за законом четвертої черги (ст. 1264), а поняття постійного проживання разом зі спадкодавцем як обставина, що свідчить про прийняття спадщини, не співпадає з поняттям проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. А відповідно до Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 постійне проживання осіб разом є лише однією зі складових проживання осіб однією сім'єю, існування якого, за відсутністю інших умов, не є підставою вважати, що особи проживали однією сім'єю. Таким чином, заперечення відповідача [PERSON] проти позову обґрунтовуються відсутністю обставин, наявність чи відсутність яких не мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. ст. 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Позивачка [PERSON] надала докази того, що на день смерті [PERSON], яка померла [INFO], вона постійно без реєстрації проживала разом з [PERSON] в належному останній будинку. За таких обставин, позовна заява [PERSON], в межах заявлених нею вимог, є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved