Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до АТ "[PERSON] Аваль", базового відділення АТ "[PERSON] Аваль", [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Позов з урахуванням заяви про зміну предмету позову мотивовано тим, що 18 грудня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (далі [PERSON]), та мотруніч [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/035-43/50545 (надалі «кредитний договір»), згідно умов якого [PERSON] зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 30\~000, 00 доларів США, строком користування по 19 грудня 2017 року, зі сплатою 14,0% річних за користування кредитними коштами. В подальшому 26 січня 2009 року між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до вищеназваного кредитного договору, згідно якої строк користування кредиту збільшений на 11 років до 19 грудня 2028 року. 18 грудня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та позивачем, [PERSON], був укладений договір поруки в забезпечення виконання кредитного договору. Внаслідок укладення додаткової угоди збільшився обсяг відповідальності позивача як поручителя за договором поруки. З позивачем додаткові угоди до договору поруки не укладалися, тому позивач вважає, що вона не надала згоди на збільшення обсягу у відповідальності. В звязку зі збільшенням строку користування кредитом (відстрочення виконання) збільшується період, протягом якого нараховуються проценти за користування кредитом. 02 липня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/035/-43/50211 (надалі «кредитний договір»), згідно умов якого [PERSON] зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 23\~345, 00 доларів США, строком користування по 01 липня 2007 року, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами. 03 липня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та позивачем, [PERSON], був укладений договір поруки в забезпечення вищеназваного кредитного договору. Станом на 11.03.2015 р. ( 6 місяців з 11.09.2014 р.) до позивача не надходило жодних вимог Банку про виконання своїх обовязків як поручителя. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати припиненими договори поруки від 19 грудня 2007 року, укладений між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] та договір поруки від 03 липня 2007 року, укладений між Ват «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариста «[PERSON] Аваль» та [PERSON], а також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти визнання позову заперечував в повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 грудня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (далі [PERSON]), та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/035-43/50545 (надалі «кредитний договір»), згідно умов якого [PERSON] зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 30\~000, 00 доларів США, строком користування по 19 грудня 2017 року, зі сплатою 14,0% річних за користування кредитними коштами (а.с. 3-9). В подальшому 26 січня 2009 року між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до вищеназваного кредитного договору, згідно якої строк користування кредиту збільшений на 11 років до 19 грудня 2028 року (а.с. 10). 19 грудня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та позивачем, [PERSON], був укладений договір поруки в забезпечення виконання кредитного договору (а.с. 11). 02 липня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерного товариство «[PERSON] Аваль» (далі [PERSON]), та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/035/-43/50211 (надалі «кредитний договір»), згідно умов якого [PERSON] зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 23\~345, 00 доларів США, строком користування по 01 липня 2007 року, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами (а.с38-40). 03 липня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та позивачем, [PERSON], був укладений договір поруки в забезпечення вищеназваного кредитного договору (а.с.41). Під час судового засідання представником позивача було заявлено клопотання про призначення судово-графоологічної експертизи підпису [PERSON] на оригіналі заяви та додаткової угоди №2 від 03.11.2009 року до кредитного договору №014/035-43/50545 від 18.12.2007 (а.с. 130). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2016 року вказане клопотання було задоволено та по справі було призначено почеркознавчу експертизу та направлено цивільну справу до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.133). Однак 14.07.2016 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість дачі висновку експертів (а.с.148). Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржником та кредитором боржника. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. 1,2 ст. 553 ЦК України). Поручитель, за змістом указаних норм матеріального права, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, проте є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Окрім того, поручитель [PERSON] є дружиною позичальника. Дана обставина вказує на те, що позивач була проінформована по процесу кредитування її чоловіка, зокрема і про укладення додаткової угоди до кредитного договору та перенесення строку погашення кредиту. Також слід зазначити, те, що відповідно до ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Надання позивачкою згоди на зміну умов кредитного договору, відповідно до додаткової угоди №2 від 03.11.2009 р. до кредитного договору, свідчить про те, що позивач визнавала про збереження нею зобовязань відповідно до договору поруки (а.с. 76-78). Щодо визнання договору поруки від 03.07.2007 р. укладеного між позивачем та ВАТ «[PERSON] Аваль» припиненим з підстави пропуску строку відповідачем предявлення виоми до неї як поручителя, то вказаним договором поруки не визначено строк припиненя поруки. Строк виконання основного зобовязання, визначеного кредитним договором, не настав, а тому шестимісячний строк на предявлення вимоги до поручителя не закінчився, і відповідно порука не може вважатись припиненою. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за основним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Банком було застосовано право на повернення кредиту достроково 30.03.2015 року та на адресу позивачки направлено вимогу про виконання грошових зобовязань за договором поруки. В межах шестимісячного строку банком було подано позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з позичальника і поручителя, а тому доводи позивача є безпідставними і вимоги позовної заяви не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed