Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

26 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 11.08.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Рівненському міському відділі ДРАЦС. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Зазначає, що на даний час відповідач разом з нею та дітьми не проживає, участі у вихованні малолітніх дочок не бере, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вказує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших дітей та утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання їхніх малолітніх дочок, однак добровільно цього не робить. Посилаючись на викладені обставини позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 серпня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву від 17.09.2019 року, у якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглянути у його відсутності. Також зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.08.2006 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дочок [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1287, та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11.09.2012 року Здовбицькою сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис №44. Судом з`ясовано, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років років на день ухвалення рішення становить 2118 грн. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, аліменти у розмірі 1/3 (однієї третини) на двох дітей можуть стягуватись у порядку наказного провадження. Відповідно до роз`яснень викладених у п.п.17,23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. За вказаних обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач на її користь, є обгрунтованим, визначеним з врахуванням всіх обставин та вимог закону, а тому позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved