Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

12.12.2016 р. позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в наступному 09.03.2017 року уточнивши позовні вимоги, в якому просять суд поновити [PERSON], [PERSON] строк звернення до суду з позовом; встановити факт своєчасного прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON], як першої черги спадкоємців за законом, яка відкрилася після смерті їх батька [PERSON], померлого [INFO] року, на спадкове майно у виді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Охтирського району площею 16,7 кв.м. з надвірними будівлями сараю Б, прибудови б, погребу пг, огорожі № 1-3, приватної земельної ділянки площею 0,71 га за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,59 га для особистого підсобного господарства) за адресою : [ADDRESS] на території Лантратівської сільської ради Охтирського району, земельної ділянки (паю) площею 3,51 га на території Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області відповідно до правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомості на спадкодавця; визнати за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності за кожною по ? частині спадкового майна після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, у виді житлового будинку за адресою по [ADDRESS] (Лантратівська сільська рада) Охтирського району, площею 16,7 кв.м. з надвірними будівлями сараю Б, прибудови б, погребу пг, огорожі № 1-3, приватної земельної ділянки площею 0,71 га за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,59 га для особистого підсобного господарства) за адресою по [ADDRESS] на території Лантратівської сільської ради Охтирського району, та право на земельну ділянку (пай) площею 3,51 га на території Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області відповідно до правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомості на спадкодавця в наслідку своєчасного прийняття спадщини та вступу в управління та володіння переліченим спадковим майном. Свої вимоги мотивують тим, що за життя їх батьки [PERSON] та [PERSON] для свого сина [PERSON] шляхом купівлі придбали у власність будинковолодіння по [ADDRESS] Охтирського району Сумської області. [INFO] року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті на будинковолодіння по [ADDRESS] прийняв їх батько [PERSON]. [PERSON] також належали на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.02.2002 року земельна ділянка площею 0,71 га за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,59 га для особистого підсобного господарства) по [ADDRESS] Охтирського району, крім того, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 23.08.1996 р. їх батькові за життя була виділена земельна частка (пай) площею 3,51 га. [INFO] року їх батько [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] Охтирського району, на земельну ділянку площею 0,71 га для обслуговування житлового будинку та на земельну частку (пай) площею 3,51 га на території Лантратівської сільської ради Охтирського району оформила його дружина -[PERSON] (яка також є матірю позивачів), отримавши три свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2002 року. Однак державною реєстрацією вказані свідоцтва проведені не були, тому вважають, що право власності на спадкове майно в установленому законом порядку [PERSON] не набуто і всі три свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2002 року є нікчемними. Тому після смерті їх батька - [PERSON] спадщина на вищевказані об'єкти нерухомості відкрилася на загальних підставах за законом відповідно до вимог чинного законодавства станом на [INFO] року. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, позивачі, які є рідними дочками [PERSON], прийняли спадщину, яка відкрилась після сметрі [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті батька, а саме: приїздили з м. Охтирка в с. Новопостроєне та фактично використовували будинковолодіння та земельну ділянку по [ADDRESS] Охтирського району як підсобне домашнє господарство, зберігали його, прийняли на зберігання документи на будинковолодіння та ключі від будинку, особисті документи та фотоальбом, які у наступному передали на збереження своїй матері, надавали власні кошти для проведення поточних і капітальних ремонтів та власними зусиллями проводили ремонтні роботи у вказаному домоволодінні, користувалися речами батька. А тому просять встановити факт прийняття ними спадщини після смерті батька - [PERSON] та визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на ? частину спадкового майна за кожною, так як мати в установленому законом порядку права власності на спадкове майно не набула, бо не здійснила державної реєстрації отриманих нею свідоцтв про право на спадщину. [INFO] року їх (позивачів) мати - [PERSON] померла. Після її смерті була відкрита спадкова справа № 27/2016 від 01.04.2016 р. Про порушення свого права на спадкування після смерті їх батька вони (позивачі) дізналися лише у квітні 2016 року, отримавши інформацію про заповіт матері. В зв'язку з чим звернулися до суду з вищевказаним позовом. Представник позивачів - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні як свідки, позовні вимоги підтримали та пояснили, що вони фактично прийняли спадщину після смерті свого батька, так як після його смерті приїзджали до матері і ремонтували сарай та паркан у домоволодінні, що належало їх батьку, білили хату, заготовляли вугілля та дрова на зиму. Крім того, позивач [PERSON] пояснила суду, що її батько [PERSON] заповів їй свій грошовий вклад в Ощадбанку, і вона прийняла спадщину, так як розпорядилась даним вкладом, переоформивши його на своє ім'я. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просять відмовити, зазначивши, що позивачі жодних дій по прийняттю спадщини після смерті батька не вчинили. Всім було відомо, що спадщину після смерті їх батька - [PERSON] прийняла їх матір - [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON] не скасовані. Крім того, вважають, що позивачі пропустили строк на прийняття спадщини ще у 2001 році. Представник відповідача Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглядати без участі їх представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України, причин неявки не повідомили, відзиву не надали. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали у [ADDRESS], що раніше належав батькам [PERSON], про що не заперечували сторони по справі. В послідуючому вказаний будинок успадкувала [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 13.01.1995 р. (а.с.28). Від спільного життя у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO] З матеріалів справи вбачається, що у документах прізвище російською мовою «[PERSON]» записано як «[PERSON]» та «[PERSON]». [PERSON] належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] Лантратівської сільської ради, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим Лантратівською сільською радою 28.09.1994 року на підставі рішення виконкому Охтирської районної ради народних депутатів від 27 жовтня 1988 року №198 «Про оформлення прав власності на жилі будинки в сільській місцевості». [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 11.10.1993 р. Після смерті [PERSON] на ім'я його батька [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.12.1994 року, зареєстроване в реєстрі за №2502, відповідно до якого останній успадкував жилий будинок площею 16,7 кв.м. з надвірними будівлями : сарай Б, прибудова б, погріб пг, огорожа №1-3, розміщені на земельній ділянці Лантратівської сільської ради в [ADDRESS] (а.с.176 т.1). Крім того, [PERSON] на підставі рішення виконкому № 6 Лантратівської сільської ради від 25.03.1998 р. передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,71 га в межах згідно з планом по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,59 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.02.2002 р. (а.с.174 т.1). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка становить 3,51 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в САТЗТ ім.. Щорса що підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 21.12.2016 р. № 1379/86-16, копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 23.08.1996 р. (а.с. 175 т.1). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.07.2016 р. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: жилий будинок в [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,71 га по [ADDRESS] Охтирського району для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,59 га; та на земельну частку (пай), яка становить 3,51 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в САТЗТ ім. Щорса згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Таким чином, до відносин спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно положень ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно положень ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно із ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р. №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» відповідно до гл. 7 Закону України від 2 вересня 1993 р. "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 78/2002, відкритої 13.03.2002 р. після смерті [PERSON] 13.03.2002 року [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на жилий будинок в [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,71 га по [ADDRESS] Охтирського району для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,59 га; та на земельну частку (пай), яка становить 3,51 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в САТЗТ ім.. Щорса згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] (а.с. 177-178 т.1). Дані свідоцтва про право на спадщину не скасовані. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2017 року, що набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Охтирської районної державної нотаріальної контори, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним оформлення спадщини - відмовлено за необґрунтованістю. Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] не зверталися. Доказів того, що позивачі протягом шести місяців з дня відкриття спадщини прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті батька - [PERSON], суду надано не було. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд не бере до уваги, так як вони не підтвердили жодної обставини, яка б свідчила про прийняття спадщини позивачами після смерті [PERSON], дані свідки лише пояснили, що [PERSON] та [PERSON] приїжджали в с. Новопостроєне допомагати своїй матері по господарству. Покази допитаних в якості свідків позивачів [PERSON] та [PERSON] про те, що вони протягом шестимісячного строку з дня смерті батька фактично вступили у володіння та управління спадковим майном, так як ремонтували сарай та паркан, білили хату в домоволодінні, яке належало їх батьку, заготовляли вугілля та дрова на зиму, - суд оцінює критично, так як позивачі заінтересовані в результатах розгляду справи, та не бере дані покази до уваги. Доводи [PERSON] про те, що вона прийняла спадщину після смерті батька - [PERSON], так як розпорядилась грошовим вкладом в Ощадному банку, який їй заповів батько, суд не може взяти до уваги з наступних підстав. Згідно ст. 564 ЦК України (в ред. 1963 року) порядок розпорядження на випадок смерті вкладами в державних ощадних касах і Державному банку СРСР за спеціальними вказівками вкладників визначається статутами названих кредитних установ і виданими в установленому порядку правилами. Якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах за правилами цього розділу. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р. №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» за змістом ст.564 ЦК і розд. IV Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад в іншій кредитній установі, крім Ощадного банку України, на який спадкодавцем зроблено розпорядження на випадок смерті або складено заповіт, не входить до складу загального спадкового майна і переходить в порядку спадкування у власність особи, вказаної в розпорядженні або в заповіті. В разі смерті особи, на користь якої зроблено заповіт на вклад, до смерті спадкодавця, а також при відсутності таких розпоряджень спадкодавця, вклад включається у спадкове майно і спадкується на загальних підставах. Позивач [PERSON] не надала достатніх та допустимих доказів на підтвердження тієї оставини, що спадкодавцем [PERSON] було зроблено розпорядження на випадок смерті або складено заповіт на належний йому грошовий вклад в Ощадному банку на ім'я [PERSON] Надана позивачем [PERSON] ощадна книжка Ощадного банку СРСР (компенсаційний рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON]) не містить відомостей про наявність розпорядження спадкодавця [PERSON] на випадок смерті на належний йому грошовий вклад. З відповіді ПАТ «Державний ощадний банк України» від 03.01.2018 року № 9 вбачається, що на імя [PERSON] в філії-Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» рахунки відсутні. Рахунок [NUMBER] відкритий 12.05.2003 року в ТВБВ №10018/050 на імя [PERSON] був переведений з її власного рахунку № [NUMBER], що обліковувався в ТВБВ №10018/052 (рахунок закритий 19.04.2003 року). Свідок [PERSON] підтвердила суду, що вона, працюючи у відділенні Ощадбанку № 2833 м. Охтирка з 1980 по 2011 р., перевела компенсаційний рахунок, виписаний на ім'я [PERSON], з філії № 2833/03 села Чупахівка Охтирського району у центральну філію № 2833 в м. Охтирка, однак кому саме належав рахунок, з якого був оформлений компенсаційний рахунок на імя [PERSON], даному свідку невідомо. Суд також вважає недопустимим доказом покази свідка [PERSON] про те, що він на власному автомобілі возив позивачку [PERSON] в ощадкасу в с. Чупахівка для отримання коштів на поховання батька, так як ці покази не можуть підтверджувати наявність розпорядження спадкодавця на випадок смерті на вклад. Крім того, згідно з положеннями ЦК УРСР 1963 року грошовий вклад, на який спадкодавцем зроблено розпорядження на випадок смерті, не входить до складу загального спадкового майна. Таким чином, судом встановлено, що лише [PERSON] (дружина померлого) є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. Позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] у розумінні ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. не прийняли, до нотаріуса з відповідною заявою не зверталися, доказів фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном суду не надали. А тому відсутні підстави для встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців першої черги за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, та визнання за [PERSON] та [PERSON] права приватної власності за кожною по ? частині спадкового майна. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи приведені докази в їх сукупності та даючи їм оцінку, суд не знаходить законних підстав для задоволення позову та вважає, що позов необґрунтований, задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed