Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

09 липня 2019 року позивач,\~АТ КБ\~"Приватбанк",\~який є\~правонаступником ПАТ\~КБ "Приватбанк",\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором в\~розмірі 56915 ,79 грн., мотивуючи тим, що 11 жовтня 2007 року [PERSON] було підписано заяву №б/н, згідно якої відповідач отримала кредит в розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки: -у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; -у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.5. Договору). На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua. SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, в результаті чого станом на 13.06.2019 року має заборгованість в розмірі 56915,79 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 25430,06 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 13673,09 грн.; заборгованість за пенею 14114,27 грн.; 750 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.,штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 2698,37 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір по справі у розмірі 1921 грн.. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 липня 2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 31 жовтня 2019р. за клопотанням відповідачки визнано явку представника позивача обов`язковою. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 04 грудня 2019 року задоволено клопотання відповідачки про витребування доказів у позивача та з Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області матеріалів перевірки по заяві [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за 2016 та 2017 роки. Представник позивача Шпиляєва Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зі славшись на обставини, які викладенні у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши ,що у неї шахрайським шляхом викрадено з карткового рахунку більше 12000 грн., однак кримінальне провадження закрито із - за відсутності складу злочину, що ніби -то вона повідомила шахраям свій Пін-Код, однак такого не було. Її адвокат не оскаржив постанову слідчого і їй про це не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] уклали договір кредиту № б/н шляхом підписання останньої анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 13000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а також довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» від 26.10.2007р., що підтверджується копіями заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг та довідки 0301071300026878777. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між неюта Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач зобов`язався\~на підставі\~п.\~2.1.1.5.5\~Умов і\~правил надання\~банківських послуг\~ погашати\~заборгованість за\~Кредитом,\~процентами за\~його використання,\~по перевитраті\~платіжного ліміту,\~а також\~оплачувати комісію\~на умовах,\~передбачених \~ Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Умов і правил надання банківських послуг сторонами погоджено, що зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, в результаті чого станом на 13.06.2019 року має заборгованість 56915,79 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 25430,06 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 13673,09 грн.; заборгованість за пенею 14114,27 грн.; 750 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. ,штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 2698,37 грн.. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] повідомила суду, що 10 жовтня 2016 року на її рахунок поступило по 1800 грн. ,сім таких депозитів, а 12.10.2016р. дані кошти поповнені в розмірі 7901 грн. та 4651 грн. на невідомі номера мобільних телефонів. 23 листопада 2016 року з цього приводу звернулася з заявою в поліцію та у банк. З банку ніяких відомостей не отримувала, а в Дунаєвецькому ВП справу закрито. Судом встановлено, що дійсно на картку «Універсальна» згідно угоди від 11.10.2007р. [PERSON] 10.10.2016р. поступили кошти в розмірі 12600 грн. по 1800 грн.. а 12.10.2016р. дані кошти пішли на поповнення мобільних телефонів, що підтверджується роздруківкою з ПриватБанку» за період з 01.09.2016 30.11.2016, де надходжень 12689,36грн. , витрат -12569,36 грн.. З оглянутого в судовому засіданні кримінального провадження № 12016240140000700 від 23.11.2016року вбачається ,що 23.11.2016р. відповідачка зверталася з заявою до Дунаєвецького ВП про вчинене кримінальне правопорушення , відомості внесено до ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України. 27 листопада 2016р. винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки [PERSON] повідомила невідомим особам коди, а тому між банком та [PERSON] виникли цивільно-правові відносини. 22.02.2018р. постанову слідчого скасовано першим заступником керівника Кам`янець Подільської місцевої прокуратури і матеріали направлено для подальшого розслідування, однак 28 лютого 2018 року слідчий знову виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Дана постанова відповідачкою не оскаржувалася, хоча адвокат Карвацької Г., 21.03.2018р.. ознайомився з матеріалами провадження в повному об`ємі і не знайшов підстав для оскарження. Судом не встановлено, що відповідачка зверталася до Дунаєвецького відділення ПАТ КБ «ПриватБанку» із заявою про припинення нарахування штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань, відсотків за користування кредитом за картковим рахунком у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження і їй було в цьому відмовлено і такі докази відповідачка суду не надала. Відповідачем не доведено вчинення щодо неї шахрайських дій, а її пояснення дані на досудовому розслідуванні свідчать , що вона сприяла невідомим особам отримати змогу вчиняти платіжні операції за кредитною карткою, а тому у суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Умов і\~правил надання\~банківських послуг\~ \~ відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п. 2.1.1.12.9 списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 Умов і правил надання банківських послуг сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, шо мала місце на дату нарахування процентів. Згідно п. 2.1.1.12.2 Умов і правил надання банківських послуг в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті hftps://ргіvatbank.ua/kredі tv/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, шо діють на дату нарахування. Відповідно до п. п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, підписавши анкету заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, користувався кредитним лімітом, отже, погодився з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частина 3\~ст. 6 ЦК України\~визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. В\~ст. 627 цього Кодексу\~зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони належній формі досягли згоди з усіх умов договору ( ч.1 ст.638 ЦК України). Частина 1\~ст. 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії. У той самий час, Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст.549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. А тому враховуючи вищевикладене, суд відмовляє АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] нарахованої пені в розмірі 14864,27 грн.. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] за порушення нею зобов`язань по поверненню кредиту та процентів за його користування необхідно стягнути заборгованість по кредиту станом на 13.06.2019 року, яка становить 42051 (сорок дві тисячі п`ятдесят одна) грн., 52 коп., що складається із: заборгованості за\~тілом кредиту\~ 25430,06\~грн.,\~за простроченим\~тілом кредиту-13673,09\~грн.\~, штраф (фіксована частина- 250 грн., штраф ( процентна складова) 2698,37 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості та умовами кредитного договору. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог. Позов заявлено на суму 56915,79 грн., а задоволено на суму 42051,52 грн., тобто на 73,88 % (42051,52 грн. х 100 : 56915,79 грн.). Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 1921грн., а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1419,24 грн. (1921грн. х 73,88 %:100).

Outcome: partial