Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], Чернятинської сільської ради, щоб постановити рішення про визначення йому додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті діда [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським районним виконавчим комітетом 19.03.1988 року на підставі рішення цього ж виконкому №11 від 13.01.1988 року, дід позивача [PERSON] був головою колгоспного двору по вул. 16 липня (бувша Кірова), 12 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. На час ліквідації колгоспних дворів (на 15.04.1991 року) у вказаному господарстві були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON], [INFO]; його дружина [PERSON], [INFO], яка померла 20.12.1992 року та їх син [PERSON], [INFO], який помер 06.05.2011 року. При житті, 03 березня 2010 року, [PERSON] зробив письмове заповідальне розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого воно не складалося б, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті, і на яке він буде мати право за законом, - заповів своєму синові, [PERSON], який є відповідачем в справі. Даний заповіт посвідчений Чернятинською сільською радою. [PERSON] помер 19 квітня 2010 року. Позивач, знаючи, що є заповіт діда на його батька, думав, що батько [PERSON] належним чином оформив свої спадкові права, а тому не став претендувати на майно покійного діда, а саме на житловий будинок по вул.16 липня,12 в с. Чернятин, та ніяких документів не оформляв. Батько позивача [PERSON] в спадкові права не вступив, а 20.09.2017 року подав приватному нотаріусу Городенківського районного нотаріального округу заяву про відмову від спадкового майна по заповіту та по закону свого батька. В період з 03.07.2013 р. по 23.05.2017 р. позивач перебував за межами України на роботі. Після повернення в Україну від своїх родичів він дізнався, що його батько належним чином свої спадкові права не оформив. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій по причині пропущення ним строку на прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк прийняття спадщини пропустив з поважної причини, а тому просить суд його позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача, його мама [PERSON], позов підтримала з наведених в позовній заяві підстав. Просить суд позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON], який помер 19.04.2010 р. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що позивач [PERSON] є його сином, [PERSON], який помер 19.04.2010 р. є його татом, а позивачу - дідом. Покійний [PERSON] вчинив заповіт на його користь і про це знала сім'я, в тому числі й син. Після смерті батька він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Синові про це не було відомо, оскільки він з 2013 року перебував на роботі за межами України. Дізнався про це тільки тоді, коли повернувся додому. Він подав до приватного нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь сина [PERSON] Чернятинська сільська рада подала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, в заяві зазначила, що не заперечує у продовженні строку для прийняття спадщини на майно по вул.16 липня,12 в с. Чернятин [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження позивача серії ІІІ-НМ № 446493, виданого 2 вересня 1989 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] народився 19 липня 1989 р. в с. Чернятин Городенівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 43 від 02.09.1989 року, його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії І-ЯК № 1148041, виданого 9 травня 1966 р. Чернятинським с/ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що батько позивача [PERSON] народився 20 квітня 1966 р. в с. Чернятин Городенівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29 від 09.05.1966 року, його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Копією заповіту від 03.03.2010р., посвідченого секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області [PERSON], стверджено, що [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], житель [INFO] ([NUMBER] виданий 17.12.1997 року Городенківським РВ УМВС) на випадок своєї смерті все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться в с.Чернятин по вул.16 липня,12, - заповів [PERSON], [INFO], жителю с. Чернятин. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 22. [PERSON] помер 19 квітня 2010 р. у віці 69 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16 від 20.04.2010 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 112714, виданого 20.04.2010р. Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул.16 липня,12 в с. Чернятин. Копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 8039 від 21.04.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 під реєстровим № 39 в с. Чернятин по вул.16 липня,12 Городенківського району зареєстровано право власності за [PERSON] (головою колгоспного двору) на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 19.03.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому №11 від 13.01.1988 р. Відповідно до Витягу з погосподарської книги № 5 (ос.рах.392) Чернятинської сільської ради за період з 1991-1995 роки в господарстві по вул.16 липня,12 в с. Чернятин (суспільна група господарства колгоспника) станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON], [INFO]; дружина [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 65, виданою 11.05.2017 року Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Члени колгоспного двору: [PERSON] та [PERSON] померли раніше, відповідно 12 серпня 1948 р. та 06 травня 2011 р. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч.1 ст. 1265 Цивільного кодексу України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Заявою [PERSON] від 20 вересня 2017 року, де його підпис засвідчений нотаріально, доводиться, що він відмовляється від прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті померлого батька [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги за законом спадкодавця [PERSON]. На час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [INFO], що доводиться довідкою № 269, виданою 18.10.2017р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відмітка в паспорті позивача [PERSON] серії СЕ № 331493, виданому 30.09.2005 р. Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області, свідчить, що місце проживання позивача зареєстровано - вул. Л.Українки,8 с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області. Про те, що позивач перебував за кордоном, свідчить копія його паспорта для виїзду за кордон. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] № 311-02-17 від 25.05.2017 р. позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском строку, передбаченого ст.1272 ЦК України. З повідомлень в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 2054/0116 від 03.11.2017р. та приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] № 560/01-16 від 02.11.2017 року встановлено, що спадкова справи на майно після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, що містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Відповідно до роз'яснень, зазначених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Спадкоємець [PERSON] своєчасно спадщину не прийняв через те, що допускав, що спадщину прийняв спадкоємець за заповітом. Про неприйняття останнім спадщини дізнався, повернувшись з-за кордону, куди виїздив на роботу, про що свідчать відмітки в його закордонному паспорті. Наведені позивачем доводи щодо причин пропуску строку прийняття спадщини суд вважає поважними, позов визнається відповідачами, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визначити [PERSON] додатковий строк три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер 19.04.2010 р. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222-1223, 1258, 1265, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved