Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

24.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 15.11.2012 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, працює та має стабільний заробіток. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходу, щомісячно й до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку, зазначивши, що дитина перебуває на її утриманні, а коштів, які сплачує відповідач вкрай мало для забезпечення потреб сина. Вона працює та отримує мінімальну заробітну плату, яка складає 1200 грн., цих коштів не достатньо для оплати витрат на дитячий садок, який відвідує її син, на придбання одягу та ліків, враховуючи, що дитина часто хворіє. Крім того зазначила, що відповідач не цікавиться життям дитини, не відвідує дитячий садок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина - [PERSON] не визнав. Вказав, що з 2012 року і по цей час за його заявою, поданою за місцем працевлаштування, на користь [PERSON] відраховуються аліменти в сумі ? частини його заробітку, а тому посилання позивача про те, що він ухиляється від витрат на утримання дитини є безпідставними. Крім того на даний час він проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, яка також має малолітню доньку і потребує коштів для задоволення потреб своєї сім'ї. На його утриманні, крім того, перебуває пристаріла бабуся, якій він надає фізичну та матеріальну допомогу. Враховуючи, що він самостійно у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина, спілкується з дитиною, а його батьки також надають необхідну допомогу позивачу, а саме кошти для придбання одягу та інших необхідних речей, просив відмовити у позові. Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Рішенням Зміївського районного суду Харківської від 15.11.2012 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.09.2008 року було розірвано. ( а.с.6) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія [NUMBER], актовий запис № 19. (а.с.7) Малолітній [PERSON], 2010 року народження проживає разом зі своєю матір'ю, про що свідчить довідка №1740 від 22.09.2014 року за підписом Таранівського сільського голови Зміївського району Харківської області [PERSON] ( а.с.8) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 183 Сімейного Кодексу України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З наданих відповідачем [PERSON] документів вбачається, що він працює на посаді помічником машиніста СМ 2 ВП "Харківська дистанція колії" ДП «Південна залізниця», його заробітна плата за період з жовтня 2012 року по вересень 2014 року, включно, склала 58988 грн. 04 коп., середньомісячний заробіток складає 2500 грн. 00 коп. ( а.с.22) Крім того за заявою [PERSON] від 16.10.2012 року, з його заробітку за період з жовтня 2012 року по вересень 2014 року, включно, щомісячно утримуються аліменти на корить [PERSON] в загальній сумі за вказаний період у розмірі 21160,60 грн., середньомісячний розмір аліментів складає - 881 грн. ( а.с.22,23,25) Відповідно до акту від 24.10.2014 року, складеного депутатом Бірківської сільської ради за участю свідків, [PERSON] здійснює догляд та допомагає матеріально своїй пристарілій бабусі - [PERSON] ( а.с.26) Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що [PERSON] надає допомогу на утримання сина - [PERSON], має задовільний стан здоров'я, працює та має стабільний заробіток, надає утримання- [PERSON] За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], інші обставин, що мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліментів на утримання сина - [PERSON], 2010 року народження у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову - 24.09.2014 року й до досягнення повноліття дитини. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та визначаючи частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд виходить з засад розумності та справедливості та враховує вимоги закону, а саме: Частиною 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 01 січня 2014 року прожитковий мінімум на одну особу складає - дітям віком від до 6 років в розмірі 1032 грн., відповідно 30% складає - 309 грн. 60 коп. для дитини відповідного віку. Таким чином розмір аліментів саме у 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача обґрунтовано узгоджується з вимогами закону та є доцільним з точки зору матеріального становища сторін, з огляду на рівність обов'язку батьків нести витрати на утримання дітей. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial