Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

18.10.2018 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті дружини/матері [PERSON], яка померла 07 вересня 2017 року, право власності на спадкове майно, а саме: за [PERSON] право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами № 42 по вул. Лиманська в с. Тополине Болградського району Одеської області; земельну ділянку площею 0,1598га, кадастровий номер 5121485500:03:002:0016, що розташована по вул. Лиманська, № 42 в с. Тополине Белградського району Одеської області; гараж № 204 в автокооперативі № 8 в м. Ізмаїлі Одеської області; за [PERSON] право власності на: офіс-магазин, що розташований по пр. Миру, № 22 в м. Ізмаїлі Одеської області; автомобіль AUDI Q3, універсал-В ЛЕГКОВИЙ, реєстраційний номер - ВН1117ВВ, зеленого кольору, рік випуску - 2014, номер шасі - WAUZZZ8U1ER056604, за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги мотивують тим, що приватним нотаріусом [PERSON] Ізмаїльського державного нотаріального округу Одеської області їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у звязку з тим, що офіс-магазин, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Миру (колишня назва пр. Леніна), буд. № 22, що залишився після смерті 07 вересня 2017 року гр. [PERSON], згідно наданих документів, які підтверджують право власності - договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] 19 лютого 2006 року за реєстровим № 877 та витягу № 21958922 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське МБТІ» 23 лютого 2009р. за померлою зареєстроване право власності на нежиле приміщення, ломбард. В звязку з тим, що відсутні документи, які підтверджують право власності на спадкове майно та реєстрацію цього права. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі, сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без участі їх представників. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 19.02.2009р. за № 877 у реєстрі нотаріальних дій, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.02.2009р., [PERSON] є власником нежилого приміщення, що розташоване по пр. Миру (колишня назва пр. Леніна), буд. № 22 в м. Ізмаїл Одеської області та 14.12.2009 видано КП «Ізмаїльське МБТІ» технічний паспорт на її імя. Вказана інформація підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21958922 від 23.02.2009р. Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської ради № 676 від 14.05.2009р. «Про надання дозволу ФОП [PERSON] на проектування та реконструювання нежилих приміщень (ломбарду) під офіс магазин по пр. Леніна, 22» надано дозвіл ФОП [PERSON] на проектування та реконструювання нежилих приміщень (ломбарду) під офіс магазин по пр. Леніна, 22 та після закінчення будівельних робіт, здати обєкт в експлуатацію у встановленому порядку. Згідно технічного паспорту на громадський будинок нежитлові приміщення, виданого 20.11.2018 року КП «Ізмаїльське МБТІ», по проспекту Миру №22 в м. Ізмаїлі розташовані нежитлові приміщення, офіс магазин. Відповідно до довідки №1932 від 23.11.2018р. КП «Ізмаїльське МБТІ» [PERSON] є власником нежитлового приміщення (офіс-магазин) за адресою: м. Ізмаїл, пр-т Миру, буд. №22, на підставі договору купівлі-продажу, реєстр №877, посвідченого Ізмаїльським приватним нотаріусом [PERSON] 19.02.2009р., зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за №3нф-32. Остання інвентаризація була проведена 20.11.2018 року. Зміна призначення приміщень виконана на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №676 від 14.05.2009. Згідно розпорядження Ізмаїльського Міського голови «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» від 19.02.2016р. №57р, проспект Леніна перейменовано у проспект Миру, про що внесені відповідні зміни у Адресний реєстр м. Ізмаїла. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2012р. за №4700 у реєстрі нотаріальних дій, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, [PERSON] є власником гаража № 204, що розташований в автокооперативі № 8 в м. Ізмаїлі Одеської області. Право власності зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» від 12.11.2012р. Вказана інформація підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав КП «Ізмаїльське МБТІ» №36207363 від 12.11.2012р. Згідно договору купівлі-продажу від 21.02.2012р., зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за №158, посвідченого приватним нотаріусом Рубінчик JI. [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області, [PERSON] є власником квартири №61, зо знаходиться у місті Одесі по вул.. Петрова генерала у будинку №49 Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.06.2010р., зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за №2884, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами № 42, що розташований по вул. Лиманська в с.Тополине Болградського району Одеської області, та 30.03.2010 видано КП «Болградське БТІ» технічний паспорт на зазначений будинок на її імя. Вказана інформація підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Болградське БТІ» №26869405 від 30.07.2010р. Згідно довідки КП «Болградське БТІ» №165 від 02.07.2018р. факту самовільної перебудови або переобладнання приміщень частини будівлі, збудованих та реконструйованих господарських будівель не виявлено. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: \~ \~ \~ \~ 15525976 від 26.12.2013р., [PERSON] САК №188551, зареєстрованого відділом Реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1598 га, кадастровий номер 5121485500:03:002:0016, яка розташована по вул. Лиманська, № 42 в с. Тополине Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрованої Відділом у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5106559922018 від 17.07.2018р. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CAT № 713916 від 25.02.2014 року, [PERSON] є власником автомобілю марки «AUDI Q3», універсал-В ЛЕГКОВИЙ, реєстраційний номер-ВН1117ВВ, зеленого кольору, рік випуску - 2014, номер шасі - WAUZZZ8U1ER056604. Вказане також вбачається із листа Територіального сервісного центру №5144 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України за №31/15/5144-2493 від 27.11.2018. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №497591, виданого 07.11.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 07.09.2017 року. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: житловий будинок з надвірними спорудами № 42 по вул. Лиманська в с. Тополине Болградського району Одеської області; земельна ділянка площею 0,1598 га, кадастровий номер 5121485500:03:002:0016, що розташована по вул.Лиманська, № 42 в с. Тополине Белградського району Одеської області; гараж № 204 в автокооперативі № 8 в м. Ізмаїлі Одеської області; офіс -\~магазин,\~що розташований\~по пр.\~Миру,\~№22\~в м.\~Ізмаїлі Одеської\~області; автомобіль AUDI Q3, універсал-В ЛЕГКОВИЙ, реєстраційний номер - ВН1117ВВ, зеленого кольору, рік випуску - 2014, номер шасі - WAUZZZ8U1ER056604; квартира [ADDRESS]. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49418376 від 11.10.2017 року. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №278319 від 03.07.1982р., виданого Болградським районним відділом ЗАГС Одеської області; син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-БА №898708, виданого повторно 14.08.2018р. відділом запису актів цивільного стану виконкому міської ради м. Красноярська-26; дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД №439799 від 23.11.1983р., виданого відділом ЗАГС Болградського райвиконкому Одеської області. Позивачі [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців, проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується будинковою книгою, копія якої наявна у матеріалах справи. Позивач [PERSON] спадщину після матері прийняла шляхом подачі в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, копія якої наявна у матеріалах справи. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Позивачами досягнуто згоди щодо перерозподілу спадкового майна, що залишилося після смерті дружини та матері [PERSON], про що 17.09.2017 року складена та посвідчена письмова угода, в якій зазначено, що [PERSON] та [PERSON] відмовляються від належній їм за законом частки нежитлового приміщенні офіс - магазину, що розташований по пр. Миру, № 22 в м. Ізмаїлі Одеської області, та автомобіля автомобіль AUDI Q3, універсал-В ЛЕГКОВИЙ, реєстраційний номер - ВН1117ВВ, зеленого кольору, рік випуску - 2014, номер шасі - WAUZZZ8U1ER056604, на користь [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовляються від приналежної їм частки квартири № 61, що розташована в м. Одеса, вул. Петрова генерала, буд. № 49, на користь - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовляються від приналежної їм частки житлового будинку з надвірними спорудами № 42, що розташований по вул. Лиманська в с.Тополине Болградського району Одеської області, земельної ділянки, площею 0,1598 га, кадастровий номер 5121485500:03:002:0016, яка розташована по вул. Лиманська, № 42 в с.Тополине Болградського району Одеської області, та гаража № 204, що розташований в автокооперативі № 8 в м. Ізмаїлі Одеської області, на користь - [PERSON]. На звернення позивачів до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], письмовою нотаріуса за №894/02-14 від 12.10.2018 їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у звязку з тим, що відсутні документи, які підтверджують право власності на обєкт нерухомості на імя померлої. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджена наявними у матеріалах письмовими доказами, які досліджені вище. Враховуючи викладене, на думку суду, правомірними є вимоги, з огляду на встановлене позивачі обґрунтовано вимагають визнання за ними права власності на вказане майно. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved