Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

24.07.2019 відповідно до ухвали судді Мелітопільського міськрайонного суду Запорізької області від 26.06.2019, надійшли матеріали цивільної справи за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 542,73 грн., за кредитним договором №б/н від 22.09.2010. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 22.09.2010 відповідач підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідач у зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором має заборгованість, станом на 31.03.2019, в розмірі 14 542,73 грн. Виниклу заборгованість відповідач добровільно погашати не бажає, та ухиляється від виконання своїх обов`язків. Тому позивач і пред`явив даний позов. Заходи досудового врегулювання спору Позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також заявку на отримання процесуальних документів в електронній формі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 25.07.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову та просив застосувати відносно АТ КБ «ПриватБанк» позовну давність. Відповідач зазначила, що позивачем не подано жодного доказу, який би підтверджував, що банківська картка видавалася відповідачу. Розрахунок заборгованості є одностороннім арифметичним відображенням певних сум позивачем і не підтверджує існування фінансових операцій. Надана заява - анкета не підтверджує видачу картки, її номер, надання грошових коштів на цю картку, відкриття рахунку та зарахування коштів на рахунок. Правила кредитування не підписувалися відповідачем. Крім того відповідач не був ознайомлений із розміром штрафів. Нарахована пеня є видуманою. Пам`ятка клієнта взагалі не надавалась. Надана копія паспорта відповідача не завірена власником та не відповідає даті наданої заяви - анкети. Також відповідачем пропущений загальний строк позовної давності який потрібно рахувати з моменту перевитрат кредитного ліміту. Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Згідно виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Також зауважив, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 05.2019 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 15.05.2019 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які Відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає. Враховуючи викладене, просив суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.34 -35). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» зареєстроване як юридична особа 19.03.1992, основний вид економічної діяльності, 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с.33). Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 року, АТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» (а.с.32). Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ від 01.03.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус суб`єкта - юридична особа, види діяльності за КВЕД - 2010: 64.19. Інші види грошового посередництва; 64.92. Інші види кредитування; 64.99.Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 66.11 Управління фінансовими ринками; 66.12. Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення. (а.с. 31). Згідно зі змісту анкети-заяви б/н від 22.09.2010 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку яка підписана сторонами: [PERSON] , та співробітником ПАТ КБ «Приватбанк», дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому виді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Я зобов`язуюсь виконувати умови Умов та Правил наданих банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.(а.с.12). Відповідно до довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості, становить 3,0 % в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році). Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів становить 500,00 грн. +5% від суми позову. Пеня1 нараховується на кожен день прострочення кредиту; пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн., на місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності простроченого кредиту або відсотків 5 і більше днів при виникнення прострочення на суму більше 50 грн. (а.с.13). Пунктом 1.1.3.2.4. Умов та правил надання банківських перебачено, що Банк має право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) в одноосібному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Умови та правила надання банківських послуг, зміни до цих Умов і Правил вносяться Банком щомісячно в односторонньому порядку, у випадках не заборонених чинним законодавством України. У випадку коли в односторонньому порядку внесення змін не можливо, Банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділенні банку. Відповідно до п.1.1.7.11Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк Згідно п.1.1.7.43 Сторони визнають, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього Рахунку/Вкладу Клієнта відкритого у рамках Договору або Договору, що підлягає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених Договором. За наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій Банку, дія Договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право банку в будь - який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписанням цього договору є прямим і безумовним згодою Клієнта щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, в разі не виконання обов`язків за договором на вимогу банку позичальник зобов`язується виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в визначені банком терміни. (а.с. 14-28). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.09.2010, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 31.12.2015 становить 1407,63 грн. (а.с.8-9). За даними розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.09.2010, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 31.03.2019 становить 14542,73 грн. (а.с.10-11). Відповідно до виписки за період з 01.09.2010 по 21.08.2019 основна карта: [NUMBER] , останнє поповнення картки відбулося 15.06.2012 в розмірі 200,00 грн., остання операція по картці зняття готівкових коштів відбулася 29.12.2011 (а.с.63-65). Відповідно до виписки за період з 23.08.2012 по 28.06.2019 карта: [NUMBER] , останнє поповнення картки відбулося 28.02.2016 в розмірі 5,00 грн., остання операція по картці зняття готівкових коштів відбулася 09.05.2014 (а.с.65-67). Відповідно до виписки за період з 02.03.2016 по 10.03.2018 карта: [NUMBER] , останнє поповнення картки відбулося 11.08.2016 в розмірі 400,00 грн., остання операція по картці зняття готівкових коштів відбулася 17.09.2016 (а.с.67). Згідно буклету з 01.07.2014 змінені тарифи на зняття готівкових коштів по елітним карткам. (а.с.68). На фотографії зображена, особа жіночої статі із карткою в лівій руці. (а.с.69) У відповідності до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 21.08.2019 №30.1.0.0/2-20190515/830, клієнт [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) згідно кредитного договору б/н від 22.09.2010, отримав картки № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 05.2019 року (а.с.70). Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було підписано Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 22.09.2010. В анкеті - заяві серед іншого зазначено, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому виді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Я зобов`язуюсь виконувати умови Умов та Правил наданих банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.(а.с.12). В заяві також містяться персональні дані відповідача. Даною заявою відповідач висловив згоду про укладення кредитного договору та особистим підписом засвідчив свою згоду. Відповідач не заперечила факт підписання даної анкети - заяви. Проте заперечувала проти факту отримання банківської кредитної картки у позивача та зарахування коштів на картку, а також зазначила, що в заяві - анкеті не зазначена сума бажаного кредитного ліміту. Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно п.2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам`ятці Клієнта/ Довідці про умови кредитування і Заяві, підписання якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Карти, зазначеної в Заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовиться від договору, він продовжується на такий же термін. В той же час анкета - заява від 22.09.2010 не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору в розмірі та на умовах, зазначених у позовній заяві. В наданій заяві - анкеті про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не вказаний кредитний ліміт, який надається клієнту, а також не визначено який вид картки має отримати відповідач підписавши дану анкету - заяву. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» не містить підписів як позивача так і відповідача, та дати його складання. Крім того, ст.1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем, у відповідності до частини 8 ст.175 ЦПК України, не зазначалися докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). Позивач на підтвердження наявності заборгованості з боку відповідача надав два розрахунки: станом на 31.12.2015 (а.с.8-9), та станом на 31.03.2019 (а.с.10-11). В розрахунку станом на 31.12.2015 заборгованість відповідача становить 1407,63 грн. В розрахунку станом на 31.03.2019 заборгованість відповідача становить 14 542,73 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1120,21 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 9788,82 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2465,00 грн., заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 668,70 грн. - штраф (процента складова). Щодо отримання відповідачем карток з номерами: № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , суд вважає даний факт не доведеним оскільки окрім листа, який надав позивач, будь - яких доказів про отримання даних карток відповідачем надано не було. Надане фото особи жіночої статі із карткою «Приватбанк» в руці не є належним доказом отримання трьох карток, оскільки на фото відсутня дата й час коли його було зроблено, номер картки не видно взагалі. В наданій виписці за період з 01.09.2010 по 21.08.2019 вказані три картки з різними номерами, при цьому виписка не містить інформації, що вона стосується саме картки «Універсальна», саме тої картки яка видавалась відповідачу. Звертаючись до суду з позовом АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження вказаних обставин позивач надав: анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 22.09.2010, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», без підписів сторін та реквізитів документу, розрахунок заборгованості, виписки за період з 01.09.2010 по 21.08.2019, та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, без реквізитів, та дати прийняття, та без підпису відповідача. Зазначені АТ КБ «Приватбанк» обставини не є підставою для задоволення позову оскільки у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредиту у розмірі 1000,00 (однієї тисячі гривень). З наданого позивачем розрахунку не зрозуміло, якої конкретної картки він стосується. Крім того, як видно із наданого розрахунку, у відповідача відсутня заборгованість за тілом кредиту, та за нарахованими відсотками. Що стосується нарахованих пені та штрафних санкцій, заборгованості за простроченим тілом кредиту, суд зазначає наступне. Позивач не надав жодного доказу, що наданий ним витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, які не містять реквізитів щодо їхньої дати прийняття та затвердження, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, укладеного у вигляді підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, враховуючи те, що вони не підписані відповідачем, так само як не підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», а пам`ятка клієнта, що передбачена п.2.1.1.2.1 даних Умов та прави надання банківських послуг в ПриватБанку, взагалі відсутня. Відповідачка заперечує не визнає надані умови та правила надання банківських послуг та стверджує, що не підписувала їх, а анкеті - заяві відсутні будь -які умови, які є істотними для кредитного зобов`язання. Суд вважає, що позивачем не доведено того факту, що саме надані ним Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, без зазначених реквізитів, а також довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», застосовувалися до правовідносин між сторонами при підписанні анкети - заяви від 22.09.2010. Згідно з правовою позицією Верховного суду України сформованих у справі № 6-16цс15 від 11.03.2015, у якій зазначається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.06.2015 у справі № 6-698цс15, від 01.07.2015 у справі №6-757цс15. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 справа № 342/180/17. Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15). Кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі №182/1806/17 від 07.08.2019. Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції від 06.03.2010, яка була чинною на час підписання заяви - анкети між сторонами перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Згідно ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. З викладеного вище вбачається недоведеність позивачем своїх позовних вимог, які стосуються стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 1120,21 грн., пені за прострочене зобов`язання - 9788,82 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., в розмірі 2465,00 грн., а також штрафів - 500,00 грн., (фіксована частина), 668,70 грн., - (процентна складова). Позивач не надав жодного доказу того, що надані ним Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms, без реквізитів щодо їх прийняття та затвердження, та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», також без підписів сторін та без реквізитів, дійсно є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору у вигляді анкети - заяви від 22.09.2010 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», враховуючи, що вони не підписувалися відповідачем, не мають терміну складання, строку їх дії, а пам`ятка клієнта, що згідно п. 2.1.1.2.1 даних Умов та прави надання банківських послуг в ПриватБанку є складовою договору, взагалі відсутня. Тому вимога, про стягнення відсотків, пені, штрафу за договором про надання банківських послуг не підлягає задоволенню. Щодо застосування строків позовної давності, заявлених відповідачем, суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За змістом ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З а зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно ч.ч.3,4 ст 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що з цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується. Тобто цією нормою встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв`язку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі. Таким чином, позовна давність, як загальна, так і спеціальна є диспозитивною, а не імперативною у застосуванні. Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю заяви сторони про це. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду справа № 757/41194/15-ц 20.02.2019 року. Згідно абз.3 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та чи є позов обґрунтованим. Пропуск позовної давності є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Одночасно судом не може бути відмовлено у задоволенні позову і за недоведеністю, і з підстав пропуску позовної давності. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі 337/2722/17 від 20.03.2019. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовляється у зв`язку з недоведеністю обставин справи, тому заява про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір, суд залишає на рахунку позивача.

Outcome: dismissed