Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту її померлій прабабусі. Заяву мотивувала тим, що 05.12.2007р. померла її прабабуся [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Оформити своє спадкове право на отримання спадщини заявник, як спадкоємець за правом представлення, не має можливості, оскільки Державний акт на право приватної власності серії ЯГ №741184, кадастровий номер №1421581600030000184 та №1421581600040000661 на земельну ділянку площею 4,15 гектарів, розташовану на території Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 09.01.2007 року Волноваською РДА на імя «Стаценко Марії Прокоповни», а свідоцтво про смерть видане на імя «Стаценко Марії Прокопівни». У звязку з неможливістю внесення змін у написанні по батькові померлої, просила встановити факт належності Державного акту її прабабусі [PERSON], померлій 05.12.2007р. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, у заяві зазначила, що просить розглянути справу без її участі, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Заінтересована особа Єгорівська сільська рада Волноваського району Донецької області у судове засідання не зявилася, надала письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника ради. Проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №741184, виданим 09.01.2007 року Волноваською районною державною адміністрацію [PERSON] належить земельна ділянка площею 4,15 гектарів, розташована на території Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 1421581600030000184 та 1421581600040000661 (а.с.13). 05.12.2007. [PERSON], [INFO] померла (а.с.14). Після її смерті спадкоємицею за правом представлення, відповідно до статті 1261 ЦК України, яка визначає, що Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, є заявник [PERSON] правнучка померлої. Рішенням Волноваського районного суду від 30.10.2018 р. [PERSON] наданий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.10-12). 19.02.2019 р. приватним нотаріусом [PERSON] відкрита спадкова справа після смерті [PERSON], номер у спадковому реєстрі 63780286 (а.с.14). Згідно довідки сільського голови [PERSON] №205 від 17.04.2019р. земельна ділянка площею 4,15 гектарів, розташована на території Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 1421581600030000184 та 1421581600040000661 належала померлій [PERSON]. Оформити своє спадкове право заявник, як спадкоємиця за представленням, не має можливості, оскільки Державний акт на земельну ділянку виданий на імя «Стаценко Марії Прокоповни», а паспорт громадянки України, свідоцтво про смерть видане на імя «Стаценко Марії Прокопівні». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 12 постанови №5від 31.03.1995року(зі змінами від 25.05.1998року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або паспорті, у тому числі, факту належності документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Факт про який просить заявник має юридичне значення і спір про право відсутній, а метою встановлення заявником факту належності правовстановлюючого документа є оформлення її спадкових прав. Отже проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, перевіривши всі інші правовстановлюючі документи суд вважає підтвердженим факт належності Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №741184, виданий 09.01.2007 року на імя «Стаценко Марії Прокоповни» належить «Стаценко Марії Прокопівни», [INFO], яка померла 05.12.2007 року, а тому заява є законною, обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Outcome: approved