Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

20 листопада 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору позики, іпотечного договору припиненим та зняття заборони. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31.07.2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики та договір іпотеки, за яким відповідач передав, а вона прийняла у власність гроші в сумі 171 150. В якості забезпечення вищевказаних зобов'язань за договором позики від 31.07.2013 було укладено іпотечний договір, предметом якого став будинок за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Тетянівка, вул. Лісна, буд. 32. Основне зобов'язання було виконане, після позивач звернувся до нотаріуса про внесення змін до реєстру та вилучення записів про обтяження квартири. Та нотаріусом було відмовлено з посиланням на те, що для вчинення вказаної дії необхідне відповідне рішення суду про припинення іпотечного договору та зобов'язання нотаріуса внести відповідні зміни. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. Позивач у судовому засіданні пояснила, що 31 липня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики та договір іпотеки. Гроші вона позичала на лікування, а саме для того щоб зробити собі операцію по зору. Умови договору виконувала сумлінно, щомісяця повертала відповідачу гроші по договору позики, про що вони щоразу складали розписки. У даних розписках містяться розбіжності в датах укладання договору позики та іпотеки. Пояснює це тим, що розписки, як правило писалися у машині на колінах, а так як вона є інвалідом по зору, то не одразу помітила ці розбіжності. Пояснила, що будь-яких інших договорів з [PERSON] не укладала. Після виконання своїх зобовязань перед відповідачем, вона неодноразово зверталася до нього, щоб виконати умови договору іпотеки, а саме звернутися до нотаріуса задля зняття заборони на відчуження її майна. Спочатку відповідач переносив зустрічі, а потім взагалі не відповідав на її телефоні дзвінки. Тому вона була змушена посилати по пошті [PERSON] вимогу, про виконання умов договору іпотеки. Однак він ніяк не реагував на її неодноразові намагання з ним звязатися. Тому змущена звертатися до суду із позовом за захистом свої порушених прав. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов [PERSON], наполягала на заявлених позовних вимогах, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донбас», про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, позивач [PERSON] є власником будинка за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Тетянівка, вул. Лісна, буд. 32. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22.07.2010 року державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 7-2908 та Договору про поділ спадкового майна, посвідченого 22.07.2010 року державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №7-2912 ( а.с. 7-8). 31.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики та договір іпотеки, за яким відповідач передав, а позивач прийняла у власність гроші в сумі 171 150. В якості забезпечення вищевказаних зобов'язань за договором позики від 31.07.2013 було укладено іпотечний договір, предметом якого став будинок за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Тетянівка, вул. Лісна, буд. 32 (а.с. 4-6). На даний час свої зобовязання за договором позивач виконала в повному обсязі, що підтверджується оригіналами розписок (а.с. 69-77).А саме: Згідно із розписки від 09.09.2013 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 12020 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору позики від 31.07.2013 року (а.с. 69). Згідно із розписки від 10.10.2013 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 12000 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору позики від 31.07.2013 року (а.с. 70). Згідно із розписки від 14.11.2013 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 12050 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору іпотеки від 01.08.2013 року (а.с. 71). Згідно із розписки від 15.12.2013 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 50000 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору позики від 31.07.2013 року (а.с. 72). Згідно із розписки від 03.02.2014 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 23000 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору іпотеки від 31.08.2013 року (а.с. 73). Згідно із розписки від 20.03.2013 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 50000 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору позики від 31.07.2013 року (а.с. 74). Згідно із розписки від 10.04.2015 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 12050 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору позики від 31.07.2013 року (а.с. 75). Згідно із розписки від 05.05. 2015 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 7000 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору позики від 31.07.2013 року (а.с. 76). Згідно із розписки від 03.06. 2014 [PERSON] отримав гроші від [PERSON] у сумі 136100 грн.00 коп. за рахунок погашення відсотків по договору позики від 31.07.2013 року (а.с. 77) Після виконання своїх зобовязань [PERSON] зверталася до [PERSON] для зняття заборони на відчуження її нерухомого майна. Однак він не погоджувався на зустрічі, а потім взагалі не прав слухавку коли вона телефонувала. Позибач була змушена неодноразово напрвляти на адресу відповідача вимогу про зняття заборони на відчуження нерухомого майна будинку та земельної ділянки за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Тетянівка, вул. Лісна, буд. 32, що підтверджується копією вимоги та квитанціями про надсилання повідомлення(а.с.9, 78-82 ). У залі судового засідання секретар судового засідання дзвонила по мобільному телефону [PERSON], однак взяла слухавку дівчина і пояснила, що [PERSON] не знає і з ним не знайома. Відповідно до довідки МСЕК(а.с.63), [PERSON] є інвалідом по зору. 15 вересня 2015 року суддя Словянського міськрайонного суд Донецької області винесла ухвалу про повернення позивної заяви [PERSON] до [PERSON] про тлумачення умов іпотечного договору та договору позики(а.с. 65). Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вирішуючи спір по суті суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Відповідно до п.6.2. Іпотечного договору, іпотечний договір діє до повного виконання Боржником зобов'язань за Основним договором. Таким чином, суд дійшов висновку, що Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, [PERSON]В 31.07.2013 р., реєстровий №660. є припиненим, у зв'язку і повним виконанням [PERSON] своїх обов'язків за договором позики посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, [PERSON]В 31.07.2013 р., реєстровий №658. Однак, у зв'язку з посвідченням іпотечного договору приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, була накладена заборона на нерухоме майно - будинок та земельну ділянку за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Тетянівка, вул. Лісна, буд. 32, та зареєстрована іпотека вищевказаного майна. Записи про заборону на нерухоме майно та іпотеку були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, [PERSON], на підставі заяв [PERSON], однак [PERSON] не скасована. Відповідно до п.4.3 Іпотечного договору, Іпотекодержатель ([PERSON] ) гарантує, що після повного виконання зобов'язань за Основним договором ним будуть здійснені усі необхідні дії щодо звільнення предмета іпотеки від зобов'язань, якими він обтяжений згідно умов цього Договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п. п. 5, 6 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); за рішення суду; а також в інших випадках, передбаченихзаконом та п.5 вказаного Порядку. Відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, установленому законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та обтяжень може проводитися на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно п. п. 2, 8, 36, 37, 63, 71, 73, 75, 78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус). Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є. зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та/або щодо обтяження речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. У разі проведення державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є також особа, якою припинено обтяження, а також особа, в інтересах якої припинено обтяження. Державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Встановлено, що заборона відчуження нерухомого майна будинку та земельної ділянки за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Тетянівка, вул. Лісна, буд. 32, яке належить на праві власності [PERSON] за законом, , унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, в звязку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved