Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

30 січня 2018 року позивачка звернулась до Ржищівського міського суду Київської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 15 серпня 2017 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], шлюб зареєстровано Ржищівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 23 від 15 серпня 2017 року. Сторони спільних дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, що призводить до постійного з'ясування відносин та суперечок, подружжя не може знайти спільну мову у вирішенні спільних питань. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем на даний час відсутні та шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спір щодо розподілу спільного майна у сторін відсутній. Позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що був зареєстрований Ржищівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Київській області, актовий запис № 23 від 15 серпня 2017 року. У підготовче судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, подавши заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Неявка сторін не перешкоджає здійсненню підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Факт сплати позивачем судового збору в сумі 704,80 грн підтверджується квитанцією від 30 січня 2018 року (а.с. 1). Отже, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при подані позову, що складає 352 грн 40 коп, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, а решта 50 відсотків судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved