Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

31.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу від 24.04.2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], нотаріально посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] недійсним з підстав 203, 207, 215 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 24.04.2013 року вона уклала з відповідачкою нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] договір купівлі - продажу посвідчено з порушенням вимог ст.ст. 203, 207, 215 ЦК України. Нотаріусом [PERSON] не встановлено та не перевірено належність [PERSON] спірної квартири, що відчужувалася. [PERSON] не було надано приватному нотаріусу [PERSON] під час підписання договору купівлі - продажу протокол про проведення прилюдних торгів від 05.04.2013 року, укладеного між Філією 21 ПП «Нива - В.Ш.» та [PERSON] в результаті проведення прилюдних торгів. Приватний нотаріус порушила наказ Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №296/5 від 22.02.2012 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги не визнала, зазначила, що підстави для визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири від 24.04.2013 року - відсутні, надала письмові заперечення. Приватний нотаріус [PERSON] не з'явився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, договір було посвідчено з дотриманням усіх норм діючого законодавства, надала письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.04.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], укладеного між [PERSON](продавцем) та [PERSON] (покупцем), [PERSON] передає у власність (продає), а [PERSON] приймає у власність (купує) квартиру [ADDRESS]. Відчужуване майно має загальну площу 71,80 кв.м. і складається з двох кімнат житловою площею 44,70 кв.м. і належить продавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 12.04.2013 року [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстром №1921, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав 12.04.2013 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 40683763101. Відповідно до п.п. 3, 4 договору, відповідно до "Звіту про незалежну оцінку", зробленого Універсальною біржею "Україна" визначено ринкову вартість майна станом на 13.04.2013 року. За даними Єдиних та Державних реєстрів, заборона відчуження зазначеного Майна відсутня (Витяги видані 24.04.2013 року). Відповідно до вимог статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 207 ЦК України встановлені вимоги до письмової форми правочину. Відповідно до п. 1.1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом від 22.02.2012 № 296/5, правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах) тощо. При укладанні договору купівлі-продажу від 24.04.2013 року, продавцем було надано Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 12.04.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром №1921, яке підтверджує право власності [PERSON] на спірну квартиру.(а.с.27) Згідно з п. 1.7 вказаного Порядку, крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Укладаючи договір, було долучено Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.04.2013 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №40683763101. (а.с.28) Відповідно до п. 1.9 вказаного Порядку, з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваними житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною нотаріус вимагає подачі йому довідки про склад сім'ї житлово-експлуатаційної організації, квартального комітету або іншого уповноваженого органу з питань реєстрації місця проживання. В матеріалах справи наявна довідка КП «Жилкомсервіс» від 19.04.2013 року, відповідно до якої в квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. (а.с.29) Згідно з п. 1.14 вказаного Порядку, у разі наявності заборони правочин про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Вказані вимоги Порядку щодо перевірки з Державних реєстрів наявності обтяження на квартиру [ADDRESS] - приватним нотаріусом [PERSON] виконані. Як вбачається з Витягів Державних реєстрів, заборона відчуження зазначеного майна відсутня (а.с.30-32). У зв'язку з цим, при посвідченні договору купівлі-продажу від 24.04.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] дотримані норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом від 22.02.2012 № 296/5. Позивачка посилається на порушення нотаріусом Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки [PERSON] не було надано приватному нотаріусу [PERSON] під час підписання договору купівлі - продажу протокол про проведення прилюдних торгів від 05.04.2013 року. Вказане посилання позивача є безпідставним, оскільки Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено здійснення таких дій. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що правовстановлюючим документом на вказане нерухоме майно є свідоцтво про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах) від 12.04.2013 року, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.04.2013 року. Свідоцтво про придбання нерухомого майна (квартири [ADDRESS]) з прилюдних торгів від 12.04.2013 року є чинним, тому в силу презумпції правомірності правочину спірна квартира належала на праві власності відповідачці [PERSON] на законних підставах. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з ч. 9 ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Відповідно до п. 7 договору, право власності на квартиру переходить до покупця з моменту державної реєстрації цього договору, тобто 24.04.2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11). Отже, при укладенні спірного договору купівлі-продажу від 24.04.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] та сторонами дотримані вимоги, передбачені ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, тому правові підстави для визнання його недійсним - відсутні. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed