Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у відповідній частці його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.1997 року сторони зареєстрували шлюб в Гвіздецькій селищній Раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16. Від спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і перебувають на її вихованні. Рішенням Городенківського районного суду від 15 листопада 2011 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено на вихованні матері. З часу розірвання шлюбу сторони проживають окремо і з того часу відповідач не надає позивачу ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач проживає в [ADDRESS], працює в приватного підприємця і має відповідну заробітну плату, однак коштів позивачу на утримання не надає, хоча має таку можливість. [PERSON] зовсім не навідується до дітей, не поздоровляє їх з днем народження та не купляє подарунків, хоча обіцяв що буде в добровільному порядку надавати допомогу на дітей. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, поскільки не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила винести рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] аліменти на утримання дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частці всіх видів його заробітків (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Судове засідання просить проводити у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ст. 74, 76 ЦПК України. Від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки чи про відкладення розгляду справи. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2011 року по справі № 2-672/11, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 22.11.1997 року у Гвіздецькій селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16 розірвано. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], що доводиться копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12.07.2016 року Коломийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області; [PERSON], [INFO], що доводиться копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12.07.2016 року Коломийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Дітей сторін згідно копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2011 року по справі № 2-672/11, залишено проживати біля матері [PERSON]. Судом встановлено, що неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем в с.Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 183 згаданого Кодексу передбачене визначення розміру аліментів у частці від заробітку. Відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 182 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з урахуванням, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернулася до суду з позовом 03.05.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки при зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 640 грн., у відповідності зі ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved