Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

16.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], Красноармійської міської ради про відшкодування моральної шкоди, внаслідок залиття квартири. На підтвердження позовних вимог позивачка у позовній заяві зазначає, що діями відповідачів їй була завдана моральна шкода, яка виявилась у душевних стражданнях, які вона зазнає на протязі багатьох років з 1999 року та по теперішній час. Постійні залиття її квартири [PERSON] порушують санітарно-технічні вимоги та утворюють погрозу інфекційного захворювання її та членів її родини. Після чергового залиття 09.12.2006 року, отримавши Акт обстеження та дефектний Акт від 09.02.2007 року вимушена була звернутися до Красноармійського міськрайонного суду. В судовому засіданні вони дійшли мирного врегулювання спору. Суд засвідчив передачу грошей [PERSON] в якості відшкодування матеріальної шкоди. Також [PERSON] була написана розписка у якій він зобов'язався більш уважніше дивитися за каналізаційною системою. Свою обіцянку він виконував три роки. Вже у 2010 році знов почав заливати її квартиру. 17.04.2014 року [PERSON] знов залив її туалетну кімнату. Та вона 18.04.2014 року звернулася з усною заявою до начальника дільниці № 2 Марчук Н.А. Однак її звернення було залишено без відповіді, у зв'язку з чим вона вимушена була 05.05.2014 року звернутися зі скаргою на ім'я в.о. Красноармійського міського голови Гаврильченко Г.О. У цій скарзі просила викликати [PERSON] на адміністративну комісію через порушення ним санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку, та доручити компетентним органам, провести обстеження та встановити причину залиття та скласти відповідний акт. Тільки 10.06.2014 року представником Красноармійської міської ради їй було надано письмову відповідь датовану 30.05.2014 р. на її письмове звернення. Наданий їй дефектний Акт від 26.05.2014 року не містить конкретного рішення про усунення наслідків вказаних у акті обстеження від 14.05.2014 року ні в акті від 23.05.2014 року. Тобто за 36 днів (з 05.05.2014 р. по 10.06.2014 р.) Красноармійська міська рада усувається від виконання своїх прямих обов'язків та в черговий раз не приймає ніяких рішень по її багаторічній проблемі: причина залиття та зловонія не встановлена, рішення про їх усунення не прийнято. Вона знов залишилася наодинці зі своїми душевними стражданнями, хвилюваннями. З дискомфортом від зловонія у туалетній кімнаті, під загрозою захворіти інфекційними захворюваннями. Вона втомилася від регулярного залиття її квартири, яке ще супроводжується зловонієм. Від душевних хвилювань через постійне усунення наслідків чисельного залиття, бездіяльності Красноармійської міської ради, та «козней» сусіда [PERSON] З огляду на характер порушення, а також враховуючи тривалість і характер страждань, які вона зазнає, вважає розумною та справедливою сумою компенсації їй моральної шкоди у розмірі 30000 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, пояснив. Що матеріальну шкоду після залиття квартири позивачки у 2007 році він відшкодував повністю, та не заперечує факт залиття ним квартири [PERSON] у 2007 році. Представник відповідача Красноармійської міської ради Іщенко А.О. в судовому засіданні також не визнала позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони не є належним відповідачем по справі, та не вирішують ті питання які ставить перед ними у позовній заяві [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов не підтримала, вважає його необґрунтованим та заперечувала проти його задоволення. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач [PERSON] здійснив залиття квартири [ADDRESS] 09.12.2006 року даний факт підтверджується поясненнями самого [PERSON], та відповідними актами від 19.12.2006 року та 09.02.2007 року (а.с.12-14). Твердження позивача [PERSON] про залиття [PERSON] її квартири у 2011 році та 2014 році не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Оскільки з Акту від 10.05.2011 року зазначено, що встановити причину залиття [ADDRESS] немає можливості, оскільки відсутній доступ в квартиру [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно Актів від 14.05.2014, 23.05.2014 року встановити причину залиття [ADDRESS] немає можливості, оскільки відсутній доступ в квартиру [ADDRESS] (а.с. 18-21). Згідно Акту обстеження від 08.07.2014 року [ADDRESS] при спуску води по каналізаційній системі у нижче розташованій кв. [ADDRESS] слідів протікання не знайдено (а.с. 69). Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 386 ЦК України власник. Права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Моральна шкода відповідно до ст.. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до роз'яснень, даних в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику по справах про відшкодування моральної немайнової шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішені справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат не майнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати зокрема в порушенні нормальних життєвих зв'язків і не можливості продовження активного громадського життя, фізичного болю, перенесеного в результаті заподіяних страждань і при настанні інших негативних наслідків. При вирішені питання про розмір компенсації за нанесену моральну шкоду, суд виходить з характеру і тривалості страждань позивача, стану її здоров'я і ваги заподіяних страждань, її наслідку й істотних змін способу життя. Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Щодо вимог [PERSON] до Красноармійської міської ради то вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Звернення гр.. [PERSON] було розглянуто та складено відповідні акти від 14.05.2014 року та від 23.05.2014 року, а також складений дефектний акт від 26.05.2014 року. До адміністративної комісії адміністративні матеріали стосовно [PERSON] не надходили. Тому вимоги позивачки щодо не призначення з цього питання адміністративної комісії є необґрунтованими. Красноармійська міська рада є засновником комунального підприємства «Красноармійський центр єдиного замовлення» та не є балансоутримувачем житлового фонду м. Красногармійська. Відповідно до Статуту цього підприємства, затвердженого рішенням Красноармійської міської ради від 19.09.2006 р. № 5/7-149 метою створення є забезпечення належного утримання. Експлуатації, забезпечення збереження будинків житлового фонду власника Підприємства, під'їздів житлових будинків, прибудинкової території, інших місць спільного користування житловими будинками, своєчасного проведення капітального та поточного ремонту житлового фонду, забезпечення безперебійної роботи інженерного устаткування житлових будинків та приміщень згідно з правилами та нормами технічної експлуатації житлового фонду та інше. Таким чином, вимоги позивачки до міської ради стосовно усунення причин, які порушують санітарно-технічні вимоги є необґрунтованими. Крім того, відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Однак в судовому засіданні не доведено провини Красноармійської міської ради в моральних страждання [PERSON], На підставі викладеного,

Outcome: partial