Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, а саме просить суд: стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини сина, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дати предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], відповідно до ч.2 ст.84 СК України в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною трирічного віку; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] судові витрати. Позивач обґрунтувала позов тим, що з 30.05.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу сина,[PERSON], [INFO]. Однак дитина проживає разом з позивачем і перебуває на повному її утриманні, в звязку з тим, що відповідач з минулого року почав зловживати спиртними напоями, відмовлявся в добровільному порядку надавати кошти на потреби родини, тож позивач наприкінці березня цього року припинила з відповідачем шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Як стало відомо позивачу, останнім часом відповідач тимчасово працює водієм навантажувача на складах ТОВ «Фоззи-Фуд» у м.Бровари. В звязку із скрутним матеріальним становищем [PERSON] була змушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Частиною 2\~ст. 197 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 30.05.2014 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №264, та видане свідоцтво про шлюб серії І-ОК №161229. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина, [PERSON], [INFO], згідно (копії) свідоцтва про народження зареєстрованого Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 1086, та видано свідоцтво про народження серії І-ОК № 277280. З довідки № 493 та акту від 31.10.2016 року наданої «ЖЕО №1», встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], кв.№83, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, дійсно проживає зі своєю малолітньою дитиною, яка перебуває на її утриманні. Відповідач працює водієм навантажувача на складах ТОВ «Фоззи-Фуд» у м.Бровари. Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частки від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач працевлаштований, має щомісячний дохід, суд приходить до\~ висновку про обґрунтованість вимог стосовно стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини аліменти\~ в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із позовних вимог, вбачається, що позивач також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трьох річного віку, обумовлюючи дану вимогу тим, що вона тимчасово не працює та на її утриманні перебуває малолітня дитина. Вимога позивача не суперечить ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, регулярний дохід. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 800 гривень. Відповідно до вимог ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п.3 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі за подання позову про стягнення аліментів. У відповідності до положень ч.2 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь судового збору задоволенню не підлягає, оскільки чинним законодавством вона звільнена від його сплати.

Outcome: approved