Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа: ПП "Жилфонд - 279", посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом 27.11.2012 року, зареєстрованого в державному реєстрі Речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вона є власником квартири [ADDRESS]. У 1998 році її брат [PERSON] оформив договір купівлі - продажу на вказану квартиру, але продавець [PERSON] попросив, щоб він не виписував його з квартири поки він не оформить документи для виїзду з міста. В даний час у вищевказаній квартирі згідно особового рахунку відповідач зареєстрований, але не проживає. Весь цей час вона змушена нести витрати з оплати комунальних платежів. Зняти його з реєстрації вона не має можливості, оскільки відповідач згідно акту ПП «Жилфонд - 279» з січня 1998 року і по теперішній час не проживає за вказаною адресою. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] знявши його з реєстрації у вказаній квартирі. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] на розгляд справи до суду не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги повністю підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили задовольнити позов повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належними чином шляхом публікації оголошення про виклик його на розгляд справи до суду у регіональній газеті «Донбас». Представник третьої особи в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Як видно з копії особового рахунку, в квартирі [ADDRESS], крім позивачки зареєстрований з 01.11.1995 року відповідач [PERSON], [INFO]. Однак згідно акту ПП «Жилфонд - 279» від 28.03.2014 року, в квартирі [ADDRESS], [PERSON] з січня 1998 року не проживає. Інформацію викладену в акті підтвердили сусіди позивачки, мешканці квартир [NUMBER], [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації в жилому приміщенні - в квартирі [ADDRESS], з 1998 року, більше одного року, то є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені законом строки. Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.11 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Реєстрація та зняття з реєстрації покладено на відповідні підрозділи МВС України. Тобто це не є компетенцією суду, а підставою для зняття з реєстрації особи є відповідне рішення суду про (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Зазначене свідчить про те, що третя особа права позивачки стосовно зняття з реєстрації відповідача, не порушувала, що є підставою у відмові в задоволенні цих вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial