Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові вона посилається на те, що 13.11.2012 р. рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , від якого вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В позові позивач також вказує, що з моменту припинення між ними відносин, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач в позові посилається на те, що жодної фінансової допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Позивачем в позові також вказано, що їхні спільні з відповідачем діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ними повноліття, а також судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Вона в судовому засіданні визнала, що дійсно за домовленістю між нею та її колишнім чоловіком він добровільно сплачує аліменти на утримання дітей. Однак, вона вважає, що даних коштів замало і відповідач має можливість надавати кошти на утримання дітей в більшому розмірі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, оскільки він проходить службу у військовій частині [NUMBER] , яка в повному складі та постійно залучена до складу сил та засобів, що виконують завдання з відсічі збройної агресії у Донецькій та Луганській областях. Також, у заяві він вказав, що позовні вимоги він не визнає, оскільки кожного місяця перераховує третину свого заробітку (за усної домовленості з колишньою дружиною) протягом всього часу, що вони проживають окремо та в підтвердження вказаних обставин долучив до матеріалів справи копії банківських квитанцій про перерахування коштів. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2012 р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 05.02.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 46, в якому батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8) Також, від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 30.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 323, в якому батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки ТОВ «Білогрудівське» за № 233 від 20.08.2015 р., до складу сім`ї [PERSON] входять чоловік [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . (а.с.10) Згідно довідки в/ч [NUMBER] від 14.03.2019 за № 88/46 [PERSON] з 06.11.2018 р. перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] (м. Часів Яр Донецької області). (а.с.11) Відповідно до довідки ТОВ «Білогрудівське» за № 60 від 15.04.2019 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але не проживає по [ADDRESS] . (а.с.12) До заяви, наданої відповідачем [PERSON] до суду за вх. № 21011 від 28.08.2019 р., [PERSON] долучив копії банківських квитанції про перерахування коштів на користь позивача [PERSON] на утримання дітей, а саме: 07.12.2018 р. в розмірі 4624 грн.; 10.10.2018 р. 4522,61 грн.; 13.08.2018 р. 4422,20 грн.; 12.06.2018 р. 4020,10 грн.; 10.04.2018 р. 4020,10 грн.; 12.02.2018 р. 4020,10 грн.; 08.02.2019 р. 6934,67 грн.; 09.01.2019 р. 4624,00 грн.; 05.04.2019 р. 7036,00 грн.; 06.07.2019 р. 7035,18 грн.; 09.08.2019 р. 7035,18 грн.; 07.06.2019 р. 7437,19 грн. Доказів на підтвердження того, що відповідач має значно більші доходи і може надавати кошти на утримання дітей позивач не надала і не ставила питання про їх витребування. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183\~СК\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями\~ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України. Таким чином, з огляду на вік дітей, прожитковий мінімум для них, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вбачає підстави, із врахуванням фактичних обставин справи, визначити до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми відповідача повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. \~ \~ \~ \~Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на\~ утримання дітей. Суд вбачає підстави до задоволення позову в розмірі 1/3 частин всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов"язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов"язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно із\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено критерії, за якими визначається співмірність витрат на оплату послуг адвоката. Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката визначаються, в тому числі на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до роз`яснень викладених в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В підтвердження понесених позивачем судових витрат позивачем до суду не було надано\~ доказів на підтвердження даних обставин (ордер, договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, тощо), лише було зазначено в тексті позовної заяви: «…попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла позивач і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить: 1000 грн. оплата послуг адвоката за підготовку тексту позовної заяви, 500 грн. участь адвоката у судових засіданнях; всього орієнтовно 1500 грн…». Оскільки документального розрахунку та обґрунтування витрат на правову допомогу, а саме які роботи були виконані, за який час, яким саме представником та що саме було зроблено для підготовки позову тощо, та договору про надання правової допомоги, позивачем не надано, суд приходить до висновку, що вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу є недоведеними та задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial