Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 жовтня 2013 року, посвідченого того ж числа за реєстровим № 15 Шельпахівською сільською радою Христинівського району Черкаської області, їх мати [PERSON] ( відповідно до рішення суду № 2о-41/08 від 14.09.2009, встановлено факт родинних стосунків склала заповіт на випадок смерті, яким заповіла їм дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] майно, яке на час життя належало їй на праві особистої та приватної власності. Йому [PERSON] мама [PERSON] заповіла: житловий будинок по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,27 га, розташовану на території Шельпахівської сільської ради Христинівського району Черкаської області, видану для товарного виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР № 128978; земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по [ADDRESS] , видану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯМ № 334044; земельну ділянку площею 0,2857 га, розташовану по [ADDRESS] , видану для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯМ № 334043. [INFO] їх мама [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] видане виконавчим комітетом Шельпахівської сільської ради Христинівського району Черкаської області 27.08.2018 актовий запис № 10. Як передбачено статтею 1220 ЦК України, після смерті фізичної особи відкривається спадщина. Місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є с. Шельпахівка Христиніського району Черкаської області. Крім нього та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] , ( [PERSON] [INFO] помер, відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Шельпахівської сільської ра^и Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 9 ) інших спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] не має. Після шести місячного строку він звернувся до приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу Черкаської області Осики Л.М. для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. 09 листопада 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва на частину спадкового майна, а саме на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шельпахівської сільської ради, Христинівського району, Черкаської області, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності нерухомого майна спадкодавцю. 14 листопада 2004 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Серія ЧР № 128979 актовий запис № 5651 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВС № 415962 виданого Христинівською районною державною нот конторою 21.05.2004 № 1187 та присвоєно кадастровий номер 7124688000:001:0037. Внаслідок того, що [PERSON] за життя не зверталась до відповідних державних органів про розподіл земельної ділянки на частини, так, як в заповіті земельна ділянка площею 3,2718 га кадастровий номер 7124688000:001:0037 розділена на двох спадкоємців на мене 2,27 га та на померлого [PERSON] 1,00 га та не отримала відповідні правовстановлюючі документи, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. 17.02.2021 року Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 18.03.2021 року від позивача до суду надійшла заява в якій уточнив позовні вимоги. 20.04.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду У судове засідання позивач не зявився, проте від нього до суду надійшла заява в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. У судове засідання відповідачі не зявилися. Надіслали листи ( відзив), в яких погодились з позовом та просили розглянути справу за їх відсутності. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] видане виконавчим комітетом Шельпахівської сільської ради Христинівського району Черкаської області 27.08.2018 актовий запис № 10. При житті [PERSON] , а саме 17.10.2013 року склала заповіт, посвідчений Шельпахівською сільською радою Христинівського району Черкаської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст.\~1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст.\~392\~ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Пунктом "г" ч. 1ст. 81 ЗК Українипередбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1ст. 1225 ЦК Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1ст. 4 ЦПК Українивстановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved