Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] в якій просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою Ш 97 площею 1200,00 кв. м , що розташована на території [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:02:009:0091, цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва, зобов`язавши [PERSON] не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:02:009:0091, цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва шляхом знесення існуючих огорож, які перекривають під`їздні шляхи, обумовлені « Проектом організації та забудови садового товариства «Тюльпан», до належної - [PERSON] , земельної ділянки [ADDRESS] , стягнути витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та зазначила, що відповідач встановив огорожу в тому числі хвіртку, що перешкоджає позивачу проїздити до своєї земельної ділянки. Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що ніякої огорожі він не будував, а його земельна ділянка знаходиться на великій відставні від ділянки позивача. Представник Садового товариства «Тюльпан» пояснив ,що проїзд до земельної ділянки позивача існує, але з іншої сторони, на чиїй земельній ділянці стоїть огорожа невідомо. Ухвалою судді Панфілової А.В. від 15.11.2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 10.02.2018 року. Ухвалою суду від 23.05.2018 року призначено по справі земельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 18.09.2018 року відновлення провадження по справі. Ухвалою суду від 11.10.2018 року знову призначено по справі земельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 15.11.2018 року відновлення провадження по справі. Ухвалою суду від 18.01.2019 року знову призначено по справі земельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 21.01.2019 року відмовлено адвокату Романюк О.В в забеспеченні позовних вимог шляхом накладення арешту на його земельну ділянку. Ухвалою суду від 16.04.2019 року відновлення провадження по справі. Ухвалою суду від 07.10.2019 року знову призначено по справі земельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі. Відповідно до розпорядження від 17.07.2020 року щодо повторного автоматизованого розподілу справ у зв`язку з відставкою судді Панфілової А.В. справу передано судді Павелко І.Л. Ухвалою судді від 23.07.2020 року цивільна справа прийнята суддею Павелко І.Л. до свого провадження та призначена до розгляду в порядку позовного провадження та призначно підготовче засідання на 18.11.2020 року. Ухвалою суду від 18.11.2020 року поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 24.02.2021 року закрито підготовче засідання. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, експерта, дослідивши матеріали справи суд находить позов який задоволенню не підлягає. Встановлено, що згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (ст. 7 т. 2 ц.с. №404/6972/17) земельна ділянка кадастровий номер 35101000000:02:009:0091, за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки (т.1а.с. 7- 10). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 ст. 32) земельна ділянка (кадастровий номер 35101000000:02:009:0171), за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності індексний номер 31105311 від 17.12.2014 (т.1а.с.31 ). Згідно наданого державного акту на право користування землею серія Б №050811 земельна ділянка площею 6,8 га, для розміщення колективних садів, надана в користування садовому товариству «Тюльпан» м. Кіровоград. Відповідно до висновку складеного за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи№258 від 22.05.2020 року, встановлено, що згідно наданого на дослідження Державного акту серія Б №050811 (иалюнок 6) земельна ділянка Садового товариства «Тюльпан» м. Кіровоград по правій боковій межі (від Б до А) межує з землями будинку відпочинку « [INFO] ». У зв`язку з ненаданням на дослідження документації із землеустрою на земельну ділянку Садового товариства «Тюльпан» м. Кіровоград, згідно Державного акту серія Б №050811, за основу взяті межі суміжної по правій боковій межі земельної ділянки Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». Відповідно до наданої на дослідження копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (т.1 ст.238) земельну ділянку кадастровий номер 3510100000:02:009:0168, площею 15,04 га., надано у постійне користування Державному підприємству «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» для розміщення бази відпочинку «Гірник» в районі радгоспу «Тюльпан» відповідно до рішення Кіровоградської міської ради народних депутатів від 26.06.1996 №415. Межі земельної ділянки кадастровий номер 3510100000:02:009:0168 наведено в наданій на дослідження копії технічної документації із землеустрою ( т.1ст.239-247). \~ \~ \~ \~З вищезазначеного слідує, що запроектована дорога біля правої бокової межі земельної ділянки Садового товариства «Тюльпан», згідно генплану Проекту організації і забудови території Садового товариства «Тюльпан», затвердженого рішенням міськвиконкому від 14.09.1988 року №600, проходить суміжно з лівою боковою межею земельної ділянки ДП«Схід ГЗК» (кадастровий номер 3510100000:02:009:0168). За результатами проведеного дослідження встановлено, що на дорозі запроектованій, згідно генплану Проекту організації і забудови території Садового товариства «Тюльпан», затвердженого рішенням міськвиконкому від 14.09.1988 № 600, фактично розташовані наступні споруди: хвіртка, огорожа з дротяної сітки, огорожа з профільованого металевого листа, огорожа з профільованого металевого листа в цегляних стовпах, металеві ворота . Споруд, що за своїми ознаками відповідали б визначенню автомобільна дорога, при обстеженні виявлено не було. Встановити на якій земельній ділянці знаходяться огорожа, ворота та хвіртка, що розташовані на дорозі запроектованій згідно генплану Проекту організації і забудови території Садового товариства «Тюльпан», затвердженого рішенням міськвиконкому від 14.09.1988 року № 600, на даний момент не надається за можливе в зв`язку з ненаданням на дослідження документації із землеустрою до Державного акту серія Б №050811 та правовстановчої і технічної документацію із землеустрою на земельну ділянку реабілітаційно-тренувального комплексу УСБУ. Фактичні межі земельної ділянки № [NUMBER] (кадастровий номер 35101000000:02:009:0171), за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] не відповідають межам на площі згідно правовстановчій документації та технічним документації із землеустрою , а саме фактично земельна ділянка має площу на 0,1674 га, більше ніж зазначено в првовстановчій документації. Дорога (проїзд) до земельної ділянки № [NUMBER] (кадастровий номер 3510100000:02:009:0168) , як розташована у Садовому товаристві «Тюльпан» , передбачена генпланом Проекту організації і забудови території Садового товариства «Тюльпан» в натурі , станом проведення обстеження, відсутня (т.2 а.с.49-69). В судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що встановити на якій земельній ділянці розташована хвіртка яка на думку позивача перешкоджає користуватися земельною ділянкою в садовому кооперативі за відсутності документів неможливо. Відповідач на земельній ділянці яка належить йому огорожу не встановлював. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Згідно ст. 35 ч. 4 Земельного Кодексу України до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств. Відповідно до вимог ст. 96 Земельного Кодексу України, землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до вимог ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей неприємні запахи, забруднення, тощо. Частина 2 ст. 103 ЗК України передбачає те, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозоляють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). \~ \~ \~ \~іЛ Доводи представника позивача адвоката Романюк О.В. про те, що відповідності до ст. 83 ч. 4 Земельного Кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (.. .проїзди, шляхи...), тому вважає, що відповідач не мав законного права перегороджувати капітальним парканом землю загального користування, чим закрив всі під`їздні шляхи до належної відповідачу на праві власності земельної ділянки безпідставні, оскільки доказів що саме відповідач встановив огорожу на своїй земельній ділянці і таким чином перешкоджає користуватися проїздною частиною не встановлено, а доказів про те, що саме [PERSON] встановив огорожу на землі загального користування населених пунктів теж не встановлено і позивач не довела. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що до відмови в задоволенні позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за\~статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим:\~рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,\~«Гімайдуліна і інші проти України»\~(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року,\~«East/West Alliance Limited» проти України»\~(пункт 268) від 23 січня 2014 року,\~«Баришевський проти України»\~(пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні\~«Лавентс проти Латвії»\~(пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Судова практика свідчить, що при вирішенні питань про відшкодування судових витрат, судді переглядають калькуляцію часу, який був витрачений адвокатом, оцінюють співмірність та розумність ціни його послуг, зіставляють кваліфікацію адвоката та складність справи тощо. Після дослідження наданих стороною доказів на підтвердження суми понесених витрат, оцінюючи співмірність та розумність ціни його послуг адвоката Бойко О.В., вважаю за можливе,\~скоротити заявлені суми у відшкодуванні витрат\~на правничу допомогу ,окрім того в наданих розрахунках адвокат Бойко О.В. не зазначив годин витрачених на надання правничої допомоги. Оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог [PERSON] , суд покладає на нього витрати пов`язані з розглядом справи, судовий збір по фактично понесеним витратам, а витрати на правниче допомогу суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 5 000 грн. На підставі ст. 35,84,96 ЗК України ,

Outcome: approved