Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

10 квітня 2020 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з Заводського районного суду м. Дніпродзержинська для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за заявою [PERSON] , в якій заявниця просить суд встановити факт постійного проживання її, [PERSON] , [INFO] , народженої в Російська Федерація, Пермська область, м. Кізел, сел. Коспаш, що зареєстрована [ADDRESS] , мешкає без реєстрації [ADDRESS] , на території України на момент проголошення незалежності - 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - 13 листопада 1991 року і по теперішній час. Заяву [PERSON] мотивувала тим, що вона уродженка сел. Коспаш, м. Кізел, Пермської області, Російська Федерація, з 05.04.1988 року по 11.07.1995 рік була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент проголошення суверенітету України, а саме станом на 24.08.1991 року заявниця проживала та знаходилась за місцем проживання своєї сім`ї за адресою: [ADDRESS] . 08.04.1988 року, тобто за часів СРСР, вона працевлаштувалась по переводу до Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського у ремонтно-будівельний цех художником - оформлювачем та звільнилась із комбінату 16.06.1993 року за власним бажанням. 15.09.1993 року знову пішла працювати на цей же комбінат до цеху підготовки агло-виробництва машиністом насосних установок, а 27.07.1995 року звільнилась за власним бажанням 28.12.1993 року заявниця розірвала шлюб із [PERSON] , що було оформлено Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис №715 від 28.12.1993 року, про що видано свідоцтво [NUMBER] . 01.10.1995 року була прийнята до відділу Держслужби охорони при Дніпродзержинському ГУ УМВС України в Дніпропетровській області на посаду сторожа, 13.02.1996 року була звільнена у зв`язку зі спливом строку роботи. У 1999 році заявниця працювала на Дочірньому підприємстві «Людмила» ТОВ «Промспецбуд» на реалізації товарів промислової та продуктової групи у Петриківському районі. Виготовити паспорт громадянина України заявниця не може, оскільки є сумніви щодо її громадянства, Заводським районним відділом у місті Кам`янське Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України їй було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, для отримання паспорта громадянина України, так як весь час заявниця постійно проживала на території України. Факт постійного проживання на території України [PERSON] , [INFO] , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для неї юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Закону України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявниця не може. В судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, з підстав, зазначених у заяві. Зазначила, що на територію України прибула разом зі своєю родиною - чоловіком та сином приблизно у 1988 році з території тодішньої РСФР, з попереднього місця роботи була звільнена по переводу на ДМК за домовленістю між керівництвом підприємств; переїзд був пов`язаний з роботою чоловіка. На час проголошення незалежності України вона мала паспорт громадянина СРСР, до якого згодом було внесено відмітку про громадянство України, але потім наприкінці 90-х років вона втратила цей паспорт, а новий не отримала. У 1993 році було розірвано її шлюб з чоловіком, протягом 90-х років вона офіційно працювала, а потім через втрату паспорта не могла офіційно влаштуватись на роботу і працювала неофіційно. Також через неможливість підтвердити факт проживання в Україні на час проголошення незалежності та втрату паспорта громадянина СРСР, вона не могла отримати паспорт громадина України. На даний час на руках не має документу, який би посвідчував її особу, зареєстрована у притулку, але пам`ятає, що на початку 90-х закінчувала курси і отримувала посвідчення водія, яке у неї не збереглося. Просить задовольнити її заяву, оскільки не може отримати паспорт, оформити пенсію, виконати інші юридичні дії. Просить завершувати розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Заводського районного відділу у місті Кам`янське Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області Берковська Л.Г. в наданій суду письмовій заяві зазначила, що не має заперечень проти заяви про встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України, оскільки цей факт підтверджено трудовою книжкою заявниці, особу заявниці підтверджено копією екзаменаційної картки органу внутрішніх справ, яким було видано посвідчення водія заявниці від 27.11.1991 року. Взявши до уваги доводи заявниці, позицію заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 316 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, за місцем проживання заявника. В судовому засіданні встановлено, що заявниця уродженка сел. Коспаш, м. Кізел, Пермської області, Російська Федерація, з 05.04.1988 року по 11.07.1995 рік була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент проголошення суверенітету України, а саме станом на 24.08.1991 року заявниця проживала та знаходилась на території України - місто Дніпродзержинськ (нині - м. Кам`янське) Дніпропетровської області, що підтверджується копією її трудової книжки. 08.04.1988 року вона поступила по переводу до Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського у ремонтно-будівельний цех художником - оформлювачем та звільнилась із комбінату 16.06.1993 року за власним бажанням. 15.09.1993 року знову пішла працювати на комбінат до цеху підготовки агло-виробництва машиністом насосних установок, а 27.07.1995 року звільнилась за власним бажанням 28.12.1993 року заявниця розірвала шлюб із [PERSON] , що було оформлено Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис №715 від 28.12.1993 року, про що видано свідоцтво [NUMBER] . 01.10.1995 року була прийнята до відділу Держслужби охорони при Дніпродзержинському ГУ УМВС України в Дніпропетровській області на посаду сторожа, 13.02.1996 року була звільнена у зв`язку зі спливом строку роботи. У 1999 році заявниця працювала на Дочірньому підприємстві «Людмила» ТОВ «Промспецбуд» на реалізації товарів промислової та продуктової групи у Петриківському районі. У видачі паспорта громадянина України заявниці відмовлено, оскільки є сумніви щодо її громадянства, Заводським районним відділом у місті Кам`янське Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України їй було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, для отримання паспорта громадянина України, оскільки весь час заявниця постійно проживала на території України. Викладені вище обставини підтверджуються наступними документами. Листом Заводського РВ у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області № 1222/4385 від 17.05.2019 року (арк.с. 5), в якому вказано, що оскільки у 2016 році відбулася реформа системи реєстрації в Україні, ДМС на сьогодні не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб. Законодавством на сьогодні не визначено орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження. Наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС. Зазначені форми карток прописки не є документами, які в установленому порядку передаються на зберігання до Державного архіву, вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 23 листопада 1957 року Ц. Коспаши сел. Рада м. Кізел (арк.с. 8), про народження [INFO] [PERSON] , місце народження сел. Коспаш місто Кізел Пермської області Російська Федерація, актовий запис № 958 від 23.11.1957 року, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Трудовою книжкою на ім`я [PERSON] , [INFO] (арк.с. 9), де на обкладинці зазначено, що виправлено прізвище власника [PERSON] на прізвище « [PERSON] », прізвище змінено згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 24.02.1978 року відділом ЗАГС м. Чусовой Пермської області, запис зроблено 06.04.1988 року начальником відділу кадрів металургійного комбінату ім. Дзержинського А.А. Чумак. На стор. 10-11 трудової книжки значиться запис № 19 про те, що 08.04.1988 року [PERSON] була прийнята по переводу на роботу в ремонтно-будівельний цех виконавцем художньо - оформлювальних робіт 4 розряду на підставі розпорядження про прийняття №280 від 29.03.1988 року; на стор. 12-13 значиться запис № 21 про те, що 16.06.1993 року [PERSON] була звільнена з комбінату згідно ст. 38 КЗОТ УРСР згідно розпорядження про звільнення № 988 від 07.07.1993 року. Вкладишем у трудову книжку * [NUMBER] (арк.с. 12), видану 22.09.1993 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , де значиться запис 22, про те, що 15.09.1993 року вона прийнята на роботу до Дніпровського металургійного комбінату на підставі розпорядження про прийом №842 від 17.08.1993 року, запис 24 про те, що [PERSON] була звільнена з комбінату за власним бажанням на підставі розпорядження про звільнення №444 від 31.07.1995 року; п. 25 та п. 26 значиться, що [PERSON] прийнята 01.10.1995 року до відділу Держслужби охорони при Дніпродзержинському МУ УМВС України в Дніпропетровській області на посаду сторожа та звільнена 13.02.1996 року у зв`язку із закінченням строку роботи, відповідно. Свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (арк.с. 14), виданим Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська про те, що шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28 грудня 1993 року зроблено відповідний актовий запис №715. Посвідченням від 28 квітня 1999 року (арк.с. 16) виданого ДП «Людмила «ТОВ «Промспецбуд», де значиться що [PERSON] , паспорт [NUMBER] виданого 16.03.1978 року, домашня адреса: [ADDRESS] , працює на реалізації товарів промислової та харчової групи в Дочірньому підприємстві «Людмила» ТОВ «Промспецбуд», місце торгівлі - Петриківський район, мається фото, посвідчене печаткою. Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №1001/13 від 28.02.2019 року (арк.с. 15), згядно якої місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки - Російська Федерація, Пермська область, м. Кізел, сел. Коспаш, громадянство Україна, було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 05.04.1988 року по 11.07.1995 року. Листом №74384/04-36-55-80 від 26.06.2019 року (арк.с. 17) Головного управління ДФС в Дніпропетровській області, про те, що станом на теперішній час [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в базах даних Державного реєструфізичних осіб - платників податків районного рівня ДПІ, з питання отримання з РНОКПП до ДПІ не зверталась. Згідно копії екзаменаційної картки водія на імя " [PERSON] ", [INFO] , місце народження - Російська Федерація, заявниці видано посвідчення водія категорії "А" серія [NUMBER] від 27.11.1991 органом МРЕВ у м. Дніпродзержинську. Факт постійного проживання на території України [PERSON] , [INFO] , у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для неї юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Закону України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявниця не може. Згідно п. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» N 2235-III від 18.01.2001 р., громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України N 215/2001 від 27.03.2001р., для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. На підставі викладеного, суд, враховуючи наявність письмових доказів проживання заявниці на території України протягом 1991 року, вважає необхідним задовольнити заяву та визнати факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , народженої в Російська Федерація, Пермська область, м. Кізел, сел. Коспаш, що зареєстрована [ADDRESS] , мешкає [ADDRESS] , на території України на момент проголошення незалежності - 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - 13 листопада 1991 року і по теперішній час. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved