Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на його утримання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він дитина війни, непрацездатна особа, пенсіонер, який є інвалідом другої групи довічно, що постійно хворіє та потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів. Зазначає, що проживає наодинці й потребує сторонньої допомоги та догляду, так як хворіє і має потребу в постійному медикаментозному лікуванні, а також йому необхідне оперативне лікування. Відповідач є рідною донькою позивача. Однак, як донька із батьком не спілкується, уникає будь-яких стосунків з позивачем, не цікавиться станом його здоров`я та матеріальним становищем, що в свою чергу надавав позивач відповідачу при її вихованні, догляді та піклуванні до досягнення нею повноліття й після також. Натомість відповідач нехтує своїми зобов`язаннями утримувати свого рідного батька, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги та доглядати за ним, як донька за батьком. Позивач має місце реєстрації та проживає за адресою [ADDRESS] . Комунальні послуги позивач сплачує особисто зі своєї пенсії. Побутовими предметами першої необхідності позивач забезпечити себе не може. Вимушений просити деяких не дуже близьких знайомих людей допомагати йому харчами та іншими необхідними речами, позичати гроші. Зазначає, що позивач навіть не в змозі приготувати собі їжу, оскільки він дуже погано бачить через незрілу катаракту правого ока, що потребує оперативного лікування. Крім того, він хворіє й на інші захворювання в тому числі, хронічні та перебуває на медикаментозному лікуванні, що потребує чимало коштів. У зв`язку із цим, просить суд, стягувати з відповідача [PERSON] на його утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до смерті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача заперечував проти позовних вимог у повному обсязі з підстав, які зазначено у заяві про перегляд заочного рішення суду, а саме, що відповідач, попри те, що являється інвалідом третьої групи, не працює, та потребує постійного лікування, допомагає позивачу, сплачує комунальні послуги за будинок, де він проживає та який на праві власності належить їй, купує та привозить продукти харчування, прибирає та готує їсти, користується її автомобілем. На думку відповідача позивач не довів того факту, що потребує матеріальної допомоги та приховав факт існування у нього ще одної доньки - [PERSON] . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач народилася [INFO] , батьками якої є позивач та [PERSON] . Згідно довідки МСЕК № 180189 від 07.06.1995 року позивач є інвалідом другої групи, та відповідно до пенсійного посвідчення, виданого 16.05.1994 року, позивач є дитиною війни. Як вбачається з виписки з медичної карти амбулаторного хворого № 087784 від 22.03.2021 року, позивач має хронічні захворювання, а саме незріла вікова катаракта правого ока (рекомендовано оперативне лікування правого ока у плановому порядку), хронічний цистит, хронічний калькульозний простатит. Позивачем до суду надано копії чеків про придбання ліків у 2019-2021 році на різні суми. (а.с. 12-13). Також надано копії квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою [ADDRESS] , за період з 2019 по 2021 роки, в яких платником зазначено [PERSON] (а.с. 14-19). На підтвердження заперечень проти позовних вимог, відповідачем до суду надано довідку до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 854888, згідно з якою [PERSON] встановлено третю групу інвалідності з 31.07.2014 року безтерміново та рекомендовано лікування і нагляд у невролога, психіатра, санітарно-курортне лікування. Згідно довідки про доходи № 0550095019555552 від 22.05.2019 р. пенсія [PERSON] з грудня 2018 року по травень 2019 року склала 11871,29 грн. Згідно довідки № 2730 від 15.07.2021 року, пенсія [PERSON] з січня 2021 року по червень 2021 року склала 13000,00 грн. Відповідно до даних трудової книжки [NUMBER] [PERSON] , з 01.04.2016 року вона не працює, та звільнена 01.04.2016 року на підставі ст. 38 КЗпПУ у зв`язку із виходом на пенсію по інвалідності за власним бажанням. Відповідачем надано до суду ряд виписок із історії хвороб про проходження стаціонарного лікування, зокрема виписка № 1491 про проходження лікування з 19.06.2014 р. по 27.06.2014 р., № 2387 про проходження лікування з 13.10.2014 р. по 28.10.2014 р., виписка № 417 про проходження лікування з 21.02.2017 р. по 03.03.2017 р., виписка № 1279 про проходження лікування з 04.06.2015 р. по 15.06.15 р. у КНП "Друга Черкаська міська лікарня відновного лікування" ЧМР, виписка № 14646 про проходження лікування з 10.10.2011 р. по 21.10.2011 р. про проходження лікування у КЗ "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги". Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з наступного. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Крім того, відповідно до ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог надано копії чеків про придбання ліків, але не надано доказів того, що вказані ліки йому призначались лікарем, з квитанцій про оплату комунальних послуг вбачається, що вони сплачувались відповідачем, отже позивач не довів, що несе додаткові витрати на лікування, які б перевищували розмір його пенсії, не довів, що потребує постійного стороннього догляду. З огляду на наведене суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову. Розподіл судових витрат здійснюється за положеннями ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, то такі витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed