Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку, майновий пай та житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, щоб справу розглянули без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №239817 від 29.06.2004 року 27.06.2004 року в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області померла [PERSON]. Згідно із заповітом від 11.02.2002 року посвідченого секретарем Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №14 [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], який помер та [PERSON] в рівних долях. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині немає. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача, написавши відповідну заяву. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ №227494 від 23.09.2004 року [PERSON] народилася 10.04.1958 року матір'ю якої є [PERSON]. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії 1-БК №431311 від 20.03.2015 року [PERSON] народився 23.03.1976 року матір'ю якого є [PERSON]. Відповідно рішення Оратівського районного суду Вінницької області встановлено факт що має юридичне значення про те, що [PERSON], яка померла 27.06.2004 року є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки №02 від 13.01.2005 року виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області 23.12.1979 року в [PERSON] сільській раді Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого подружжю присвоєні прізвища [PERSON]. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із: земельної ділянки площею 3,1439 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №026792 від 26.01.2004 року; майнового паю в розмірі 4921 гривень, або 0,121% пайового фонду АКПП "Золота Нива", що в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області, згідно майнового свідоцтва серії ВІ XV №004815 від 29.07.2002 року виданого [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області; житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Шевченка, 77 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області, який належав спадкодавцю відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.1973 року між спадкодавцем та [PERSON], який зареєстровано виконавчим комітетом [PERSON] сільської Ради депутатів трудящих Іллінецького (нині Оратівського) району Вінницької області, про що в Книзі для запису нотаріальних дій вчинено реєстрацію під №3, який належним чином не застережено підписом голови та печаткою установи, а також при написанні імені допущено орфографічну помилку - [PERSON], замість правильного [PERSON]. Відповідно до довідки №8 від 13.01.2015 року Оратівського районного відділу земельних ресурсів по визначенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до розпорядження Оратівської РДА від 17.04.2003 року №119 серія ВН №026792 Державного акту у відповідності з методикою оцінки землі затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801 Місце розташування земельної ділянки [PERSON] сільська рада Оратівського району Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. площа земельної ділянки становить 3,1439 га. Грошова оцінка земельної ділянки становить 34431 грн. Вказана земельна ділянка належить [PERSON]. Грошова оцінка на день смерті 27.06.2004 року становить 34431 грн. Відповідно до витягу №НВ-0502798302015 від 08.04.2015 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку виданого відділом Держземагентства у Оратівському районі Вінницької області земельна ділянка площею 3,1439 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві приватної власності [PERSON]. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки у заповіті вказано сертифікат на земельну частку (пай), а на день смерті було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, тому змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Крім цього, в як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.1973 року житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Шевченка, 77 в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області укладеного між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано виконавчим комітетом [PERSON] сільської Ради депутатів трудящих Іллінецького (нині Оратівського) району Вінницької області, про що в Книзі для запису нотаріальних дій вчинено реєстрацію під №3, який належним чином не застережено підписом голови та печаткою установи, а також при написанні імені допущено орфографічну помилку - [PERSON], замість правильного [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення зазначеного факту позивачу [PERSON] необхідно для оформлення спадкових прав, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 346, 130, 174, 1216, 1218, 1225, 1235, 1258, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 57-62, 64, 130, 174, 208, 209, 212-215, 218, 256, 294 ЦПК України суд,

Outcome: approved