Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

12 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2800 грн. щомісячно. В обґрунтування вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, від якого мають двох спільних синів, котрі після розірвання шлюбу між ними залишилися проживати з нею, позивачкою. Рішенням Полонського районного суду від 05 березня 2019 року розмір аліментів, які стягувалися з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] було збільшено з 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, на 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час їхній син [PERSON] досяг повноліття і продовжує навчання в Хмельницькому політехнічному коледжі денного відділення на платній основі на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, так як щорічно необхідно сплачувати за навчання та проживання. Її, позивачки, доходів не вистачає, так як вона є інвалідом третьої групи, а відповідач ухиляється від добровільного надання допомоги для своєї дитини, хоча спроможний на це, оскільки є здоровим та працездатним, тривалий час знаходився за кордоном на заробітках. 05 грудня 2019 року у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 27 грудня 2019 року судом ухвалено заочне рішення про задоволення позову. 10 лютого 2020 року згідно ухвали суду за заявою відповідача скасовано заочне рішення та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з участю сторін. При розгляді справи [PERSON] позов підтримала та пояснила, що син до 2019 року навчався на платній основі, однак за успіше навчання його переведено на дерджавну основу та він отримує степендію в розмірі 950 грн., плата за проживання в гуртожитку складає 4000 грн. за рік. Вказала, що вона є інвалідом 3 групи, але працює та отримує заробітну плату в сумі 3000-3500 грн. щомісячно, що є недостатньо для утримання дітей та, зокрема, повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. При цьому, з урахуванням позиції відповідача, вона не заперечила проти стягнення аліментів хоча б в розмірі 1400 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, доручив свої інтереси представляти для адвоката Кушнірука В. [PERSON] ., котрий просив у позові [PERSON] відмовити, оскільки остання не довела спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] . При цьому зазначив, що із [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їхнього молодшого сина в розмірі 900 грн. щомісячно, а також він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини від шлюбу з іншою жінкою в розмірі 1/4 частини від заробітку. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , котрий у 2019 році досяг повноліття. Син сторін навчається на денній формі за спеціальністю 121 "Інженерія програмного забезпечення" Хмельницького політехнічного коледжу національного університету "Львівська політехніка", яке триватиме по 30 червня 2021 року. Відповідно до ст.198, ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] не надає допомоги на утримання своєму повнолітньому непрацездатному сину, який продовжує навчання на денній формі та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. При цьому, на утриманні відповідача також перебувають син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та дочка [PERSON] , [INFO] , на яку також сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Однак, відповідач не надав достовірних і належних доказів про його неспроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням, тому, на думку суду, [PERSON] спроможний надавати матеріальне утримання для [PERSON] , оскільки він, будучи працездатною особою, може отримувати заробітну плату чи інші доходи внаслідок своєї трудової діяльності, або працювати за сумісництвом для забезпечення гармонійного розвитку та утримання дитини, яка продовжує навчання, а наявність інших аліментів, що стягуються з нього, не позбавляє цього обов`язку. В силу\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цьогоКодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, вказаних у ст.182 СК України, має становити 1200 грн. щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Також на\~підставі ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~з [PERSON] \~підлягає стягненню\~судовий збір\~на користь\~держави в\~розмірі 768\~грн.\~40\~коп.\~ \~ \~

Outcome: partial