Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його дід - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіту не залишила. Після її смерті спадщину прийняв позивач, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на який померлі за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовна заява надійшла до суду 13 жовтня 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 15 жовтня 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 11 листопада 2020 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 18 лютого 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова Постернак Ю. О. просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В. О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 33/2014, наданої приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Тимощуком В. О. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] (а.с.10). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 257 від 05 серпня 2020 року [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною - [PERSON] , сином - [PERSON] , внуком - [PERSON] та невісткою - [PERSON] (а.с.15). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 травня 1968 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.9). Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР (який діяв на день смерті [PERSON] ) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 549 ЦК УРСР (який діяв на день смерті [PERSON] ) спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, на випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив (а.с. 38-42). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 368 від 24 грудня 2020 року після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с.87). Таким чином, єдиним спадкоємцем [PERSON] , яка прийняла спадщину була його дружина [PERSON] [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 256 від 05 серпня 2020 року [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , внуком - [PERSON] та невісткою - [PERSON] (а.с.14). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.8). [PERSON] - син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.7). Згідно з ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). З матеріалів спадкової справи № 33/2014 вбачається, що 30 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою, в якій відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , на користь [PERSON] , який є спадкоємцем п`ятої черги (а.с.45). [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки, які належали померлій [PERSON] (а.с.57-58). Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. № 222/01-16 від 05.10.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.22). Згідно з довідкою КП "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 180 від 08.09.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок [ADDRESS] право власності не зареєстровано (а.с. 23). При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, погріб а-1, ґанок а1-1, сараї Б-1, Б1-1, б-1, погріб В-1, гараж Г-1, рік побудови житлового будинку - 1967 (а.с. 26-28). У витягу з погосподарських книг Авдіївської сільської ради на 1991-1995 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.16). У витягу з погосподарських книг Авдіївської сільської ради на 1996-2015 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.17-20). Відомості щодо самочинного будівництва відсутні. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , якому фактично належав спірний будинок, після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на вказане майно. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved