Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення\~ на її користь з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи тим, що син знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку кошти на його утримання не надає, хоча є працездатним та матеріально забезпеченим. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3000 гривень, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог та просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 87). Позивач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик у суд на 18 грудня 2017 року (а.с. 90). Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], яка діє згідно ордера та витягу з договору про надання правової допомоги від 26 травня 2017 року, в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2013 року. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії І-АМ № 139510, видано 28 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], який народився 16 грудня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії І-АМ № 330537, видано 12 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). Відповідно до висновку експерта № 437 від 31 липня 2017 року [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON], народженого 16 грудня 2015 [PERSON] Ймовірність даної події складає 99,99999939 % (а.с. 60-72). Дитина [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Це підтверджується довідкою № 170, видана Барською міською радою Вінницької області 21 березня 2017 року (а.с. 5). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 т. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні сина. Ненадання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову. За таких підстав, суд дійшов висновку, що частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, слід визначити у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи їх стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 23 березня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 гривень. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, пунктів 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved