Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

18.01.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті її матері [PERSON], належну їй на праві приватної власності земельну ділянку № 501 площею 2,72 га, яка знаходиться на території Вільхівської сільської ради успадкував батько [PERSON], а чоловік померлої, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. 24.04.2008 року [PERSON] помер, за життя він не встиг оформити право власності на земельну ділянку № 501 площею 2,72 га, яка знаходиться на території Вільхівської сільської ради, яку успадкував після смерті дружини. Після смерті батька [PERSON] звернулась до Ульяновської нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено в оформленні спадщини на вказану земельну ділянку у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність зазначеної спадщини [PERSON]. У зв"язку з цим вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд слухати справу без його участі. Представник відповідача, співвідповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не зявились. Про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Направили до суду клопотання, в якому просять суд слухати справу без їх участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не мають. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. 14.04.2005 року померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І- ОЛ № 005204 (а.с.17). На праві приватної власності їй належала земельна ділянка № 501, розміром 2,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільхівської сільської ради згідно державного акту ІУ-КР № 019662 (а.с.15). Після її смерті вказану земельну ділянку успадкував чоловік померлої [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7), але не оформив документи про право власності на успадковану земельну ділянку. 24 квітня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). [PERSON] [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та одруження (а.с.13) та спадкоємцем за законом першої черги. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, їй було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність зазначеної спадщини [PERSON], про що свідчить копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.12.2015 року (а.с.12). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачкою набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мав право на спірну земельну ділянку, оскільки успадкував її після смерті дружини і це право не припинилось після його смерті. Відповідач та співвідповідач позовні вимоги визнали в повному обсязі та погодились на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved