Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання договорів оренди земельних ділянок, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власницею земельної ділянки площею 3,52 га, розташованої на території Ічнянської міської ради Чернігівської області (колишньої Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області), наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7421783600:02:001:0965, та земельної ділянки площею 0,84 га, розташованої на території Ічнянської міської ради Чернігівської області (колишньої Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області), наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7421783600:02:001:0376. Право власності на земельні ділянки зареєстроване 26 грудня 2017 року державним реєстратором Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області. Дані земельні ділянки вона отримала у спадщину після смерті діда [PERSON], який помер 27 червня 2016 року. Відповідно до договорів оренди земельної ділянки від 03 листопада 2014 року та 23 липня 2015 року, укладених між [PERSON] та ПП «Агро - Трейдер», вищевказані земельні ділянки площею 3,52 га та 0,84 га перебувають в оренді у ПП «Агро-Трейдер». Дані договори зареєстровані 12 червня 2015 року та 03 серпня 2016 року відповідно Реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Після визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування та проведення державної реєстрації земельних ділянок вона звернулася до відповідача із вимогою про розірвання договорів оренди земельних ділянок на підставі п. 12.4 Договорів, відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору, однак жодної відповіді отримано не було. Пропозицій внести зміни до вищевказаних договорів оренди земельних ділянок, зокрема в частині визначення сторони орендодавця та інших суттєвих умов, їй не надходило. На даний час оспорювані земельні ділянки перебувають у користуванні ПП «Агро - Трейдер». Орендну плату за 2016-2017 р.р. вона отримала у травні місяці 2018 року, що є істотним порушенням умов договорів. Вважає, що відповідач відмовився в позасудовому порядку розірвати оспорювані договори, у звязку з чим вона звернулася до суду. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити із вищевказаних підстав та зазначила, що отримавши у спадщину після смерті діда вищевказані земельні ділянки, вона має намір самостійно ними користуватися та їх обробляти. В звязку з тим, що земельні ділянки передані в оренду ПП «Агро - Трейдер», вона неодноразово зверталась до відповідача із повідомленням про розірвання даних договорів на підставі п. 12.4 договорів, відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання Договору. Оскільки відповідач відмовився в позасудовому порядку розірвати дані договори, вона змушена звернутися до суду з вимогою розірвання договорів оренди земельних ділянок від 03 листопада 2014 року та 23 липня 2015 року, укладених між [PERSON] та ПП «Агро - Трейдер», та зобов'язання останнього повернути їй земельні ділянки. В судовому засіданні представник відповідача ПП «Агро - Трейдер» [PERSON] заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, вказуючи на те, що дійсно 03 листопада 2014 року та 23 липня 2015 року між ПП «Агро - Трейдер» та [PERSON] були укладені договори оренди земельних ділянок, які були зареєстровані Реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Згідно з вимогами частини другої\~статті 125 Земельного Кодексу України\~(в редакції, що діяла на момент укладення договору оренди) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Після смерті [PERSON] дані земельні ділянки були успадковувані позивачкою. 11 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до генерального директора ПП «Агро - Трейдер» про надання їй фінансової допомоги для оформлення спадкових справ після померлого діда [PERSON] Згідно договору № 1109-17 від 11 вересня 2017 року їй було видано через касу 3700 грн. Додатково позивачка запевнила, що після оформлення права власності на дане спадкове майно, вона надасть відповідні документи та переукладе договори оренди земельних ділянок. Після проведення позивачкою 26 грудня 2017 року державної реєстрації речових прав на нерухоме майно земельні ділянки, остання 10 січня 2018 року письмово повідомила про перехід права власності на вищевказані земельні ділянки та про припинення дії договорів, укладених 03 листопада 2014 року та 23 липня 2015 року між ПП «Агро - Трейдер» та [PERSON], посилаючись на п. 12.4 договорів. При цьому ніяких підтверджуючих документів про належність їй земельних ділянок не надала, що позбавило ПП «Агро - Трейдер» подати пропозицію про внесення змін до вищевказаних договорів оренди земельних ділянок. Також ними були перевірені оригінали даних договорів та була виявлена технічна помилка: п. 12.4 договорів передбачає, що відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання Договору. Але в даному пункті механічно була допущена помилка замість «не є» вказано «є». Адже згідно ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Смерть фізичної особи орендодавця за загальним правилом не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обовязки за договором оренди. Крім того, безпосередньо оплату нарахованої орендної плати ПП «Агро - Трейдер» має право здійснити лише після того, як буде надано відповідні підтверджуючі документи. І лише після отримання ПП «Агро - Трейдер» документів, які підтверджують перехід права власності та їх державної реєстрації, [PERSON] була виплачена орендна плата за 2016-2017 р.р. З таких підстав просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановивши обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка являється власницею земельної ділянки площею 3,52 га, розташованої на території Ічнянської міської ради Чернігівської області (колишньої Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області), наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7421783600:02:001:0965, та земельної ділянки площею 0,84 га, розташованої на території Ічнянської міської ради Чернігівської області (колишньої Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області), наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7421783600:02:001:0376 (а.с.6-7). Право власності на земельні ділянки зареєстроване 26 грудня 2017 року державним реєстратором Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області. Дані земельні ділянки вона отримала у спадщину після смерті діда [PERSON], який помер 27 червня 2016 року (а.с.5,8). Відповідно до пункту "г" частини 1статті 81\~ЗК України позивачка набула право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Також судом встановлено, що 03 листопада 2014 року та 23 липня 2015 року між ПП «Агро - Трейдер» та [PERSON] були укладені договори оренди вищевказаних земельних ділянок, які були зареєстровані 12 червня 2015 року та 03 серпня 2016 року відповідно Реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області (а.с.9-17, 78-79,87-88). Дані договори зареєстровані 12 червня 2015 року та 03 серпня 2016 року відповідно Реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області (а.с.77,85-86,). Слід зазначити, що договір оренди земельної ділянки площею 0,84 га від 23 липня 2015 року був зареєстрований 03 серпня 2016 року, тобто після смерті спадкодавця. Сторонами договорів оренди землі підписані акти визначення меж земельних ділянок від 03 листопада 2014 року та 23 липня 2015 року (а.с.80,89) та акти приймання- передачі земельних ділянок, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв земельні ділянки, площі яких становлять 3,52 га та 0,84 га відповідно (а.с.81,90). Також в судовому засіданні встановлено, що дані договори оренди були укладені між ПП «Агро - Трейдер» та [PERSON], але згідно паспортних даних останнього та свідоцтва про смерть його прізвище значиться як «Диннік», тобто у даних договорах була допущена помилка у написанні прізвища орендодавця, на що не заперечували сторони. Тобто в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж сама особа, що підтверджується матеріалами справи (а.с.91). У відповідності до п. 1.1 Договорів Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гужівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площа яких становить відповідно 3,52 га та 0,84 га. Згідно п. 4.1 Договорів орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 6 % грошової оцінки ділянки. Орендна плата за рік виплачується на протязі виробничого періоду року, починаючи з 01 серпня поточного року і не пізніше трьох місяців наступного року. Пункти 9.1-9.5 регламентують права та обовязки сторін. 06 січня 2018 року та 23 квітня 2018 року позивачка звернулася до ПП «Агро - Трейдер» із вимогами щодо не використання належних їй земельних ділянок під урожай в 2018 році у звязку із вимогами укладення додаткової угоди про дострокове розірвання оспорюваних договорів в позасудовому порядку (а.с.19-20), але жодної відповіді не отримала. Стаття 1216 ЦК України\~передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того,\~ст.1225\~ч.1\~ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення\~статті 1226 Цивільного кодексу України\~передбачають, що спадкування це перехід не тільки прав, але й обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч. ч. 1, 2\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є\~Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом\~ст. 1 вказаного Закону\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно \~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у\~статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч. 1\~ст. 32 Закону «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. В свою чергу пунктом 12.1 оспорюваних договорів оренди землі передбачена зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до п. 12.2 дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності або ж ліквідації юридичної особи; визнання договору недійсним на майбутнє за рішенням суду. Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом. Пункт 12.3 Договору визначає випадки його припинення шляхом розірвання, зокрема це за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених Договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом. Відповідач на день розгляду справи в суді не надав своєї згоди на розірвання або припинення договорів оренди земельних ділянок від 03 листопада 2014 року та 23 липня 2015 року. Також ПП «Агро\~-\~Трейдер» продовжує використовувати вищевказані земельні ділянки, що свідчить про відсутність в нього наміру припиняти вказані договори оренди землі. \~ Разом\~з тим,\~позивачка вважає,\~що її\~право на\~одностороннє розірвання\~договору оренди\~землі визначено пунктом 12.4 Договору, згідно якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи\~Орендаря є підставою для зміни умов або його розірвання. У пункті "б" частини 1статті 90\~ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~ \~Судом встановлено,\~що позивачка\~після оформлення\~права на\~спадщину фактично\~стала новим\~власником земельних\~ ділянок,\~переданих \~в оренду\~за спірними\~договорами,\~а \~ \~ \~ \~ \~ \~ 06\~січня 2018\~року та\~23\~квітня 2018\~року направила\~відповідачу повідомлення,\~згідно з\~якими повідомила\~орендаря про\~офіційне набуття\~нею права\~власності на\~вищевказані земельні\~ділянки та\~з посиланням\~на п.\~12.4\~договорів оренди\~земельних ділянок\~просила укласти\~за взаємною\~згодою сторін\~угоду про\~дострокове розірвання\~договорів оренди\~земельних ділянок.\~Проте ПП\~«Агро -\~Трейдер» не відреагувало на зазначену вимогу. За змістом ч. 4 ст.\~32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі може бути розірваний судом за вимогою нового власника земельної ділянки, якщо таке право передбачено договором. У даному випадку у п. 12.4 договорів оренди земельних ділянок сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, що відповідає вимогам ст. ст.6, 627, ч. ч. 1,2ст.651 ЦК України. Доводи відповідача про те, що в п. 12.4 договорів оренди земельних ділянок від 03 листопада 2014 року та 23 липня 2015 року було зроблено технічну помилку, ніякими документальними доказами не підтверджено, спростовуються змістом умов укладених договорів та вказаними вище нормами матеріального права. До того ж з моменту укладення вищевказаних договорів пройшло більше чотирьох років, а про дану помилку ніхто не повідомляв та не ставив питання про її виправлення, а тому дані договори були укладені на підставі вказаних в них умовах, хоча вони суперечать нормам ст. 32 ч. 4 ЗУ «Про оренду землі», але відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження той факт, що між сторонами були обумовлені умови договорів та відповідало їхньому волевиявленню, а також ними добросовісно виконувались умови даних договорів. Відповідач на власний розсуд трактує зміст викладених у даному пункті умов і підстав розірвання договорів, фактично звужує таким трактуванням встановлені цим пунктом підстави розірвання договору за ініціативою нового власника земельної ділянки. Згідно п. 17 Постанови\~№ 9 вiд 1 листопада 1996 року Пленуму ВСУ «Про застосування конституції України при здійсненні правосуддя» вирiшуючи спори, що випливають iз права приватної власностi\~громадян, суди повиннi виходити з положень ст. 41 Конституцiї про те, що це\~право\~є непорушним i нiхто не може бути протиправно його позбавлений. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до умов договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Оскільки позивачка виконала вимоги щодо письмового повідомлення відповідача про бажання розірвати договір оренди землі, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Згідно\~ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. На підставі вимог ст.\~141\~ч.1\~ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved