Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку /пай/. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Відповідно до трудової книжки [PERSON] був прийнятий в члени колгоспу ім. Щорса Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області 01 вересня 1990 року (протокол № 11 від 05.11.1990 року). 18 лютого 1994 року колгосп ім. Щорса перейменований в КСП ім. Щорса. 23 жовтня 1995 року позивач виключений з членів КСП за власним бажанням (протокол № 64 від 30.10.1995 року), що підтверджується записами в трудовій книжці серія [NUMBER] в розділі членство к колгоспі. Паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса проводилось у 1994 році. Державні акти серії ХР-21-57-000202 та серії ХР -21-57-000203 на право колективної власності на землю КСП ім. Щорса, були видані 17 травня 1994 року на підставі рішення XV сесії XXI скликання Нововодолазької районної ради народних депутатів від 31 березня 1994 року. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. [PERSON] не був включений до списку громадян - членів КСП, Додатку № 1 до Державних актів серії ХР-21- 57-000202 та серії ХР -21-57-000203. За ст. ст. 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. [PERSON] стало відомо що він не включений до списку членів КСП, які мають право на земельну частку /пай/ у в вересні 1996 року, оскільки такі списки не оприлюднювались. [PERSON] неодноразово звертався до КСП ім. Щорса, СВК ім. Щорса із заявами про включення його до списку осіб, які мають право на земельну частку /пай/ у землі колективної власності КСП ім. Щорса. Заява була розглянута на загальних зборах членів КСП, проте сертифікат на право на земельну частку /пай/ виданий не був. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ сертифіката на право на земельну частку /пай/ на ім`я [PERSON] не зареєстровано. У додатках до державних актів - списків громадян - членів КСП ім. Щорса [PERSON] включений не був. Розмір земельної частки/паю/ по реформованому КСП ім. Щорса становить 4,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки /паю/ на час паювання становить 16920,00 гривень. На звернення до відповідача по справі, Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, про видачу [PERSON] сертифіката на право на земельну частку /пай/ була отримана відмова. Зазначила, що зверненню до суду з позовом про визнання права на земельну частку /пай/ має передувати вирішення питання про не включення позивача до списку громадян - членів КСП, які мають право на земельну частку /пай/. [PERSON] протиправно не включений до списку громадян - членів КСП ім. Щорса, додатку № 1 до Державних актів серії ХР-21-57-000202 та серії-21-57-000203 на право колективної власності на землю КСП ім. Щорса, за наявності у нього такого права, через неправомірні дії КСП ім. ІЦорса, а в подальшому його правонаступника СВК ім. Щорса, чим порушено право [PERSON] на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Щорса. Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив визнати неправомірним не включення [PERSON] , члена КСП ім. Щорса, до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Комінтерн», Додатку № 1 до Державних актів серії ХР- 21-57-000202 та серії ХР -21-57-000203 на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса. Визнати за [PERSON] право на земельну частку/пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності реформованого КСП ім. Щорса Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області розміром 4,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву [PERSON] до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку /пай/ до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а. с. 73 - 74). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку /пай/ та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 84). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 березня 2020 року зупинено провадження по цивільній справі № 631/989/19 за позовом [PERSON] до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку /пай/ до прийняття правонаступниками спадщини та вступу їх до участі у справі, як правонаступників (а. с. 105- 106). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 липня 2020 року провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку /пай/ поновлено. Витребувано від Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 65975694, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 119- 120). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року замінено позивача [PERSON] правонаступником, а саме, [PERSON] (а. с. 165-166). Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання у судове засідання не з?явилась заяв про відкладення розгляду справи не надала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач Нововодолазька селищна рада Нововодолазького району Харківської області не направила свого представника для участі у судовому засіданні. Через канцелярію суду надійшла заява де зазначено, що відповідач не заперечує проти позову та просить розглянути справу за відсутності представника. Вислухавши представника позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. За Державним актом на право колективної власності на землю серії ХР № 21-57000202 від 17 травня 1994 року, виданого Нововодолазькою районною радою народних депутатів Нововодолазького району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2, відповідно рішення XV сесії XXI скликання народних депутатів від 31 березня 1994 року колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса с. Ордівка передано у колективну власність 3116,7 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва (а. с. 17). У додатку 1 до вказаного державного акту, а саме списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] не значиться (а. с.18 - 22). За Державним актом на право колективної власності на землю серії ХР № 21-00-000203 від 17 травня 1994 року, виданого Нововодолазькою районною радою народних депутатів Нововодолазького району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1, відповідно рішення XV сесії XXI скликання народних депутатів від 31 березня 1994 року колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса с. Ордівка передано у колективну власність 2482,9 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва (а. с. 23 - 24). У додатку 1 до вказаного державного акту, а саме списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] не значиться (а. с. 25 - 34). Відповідно до розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 321 від 24 червня 1996 року затверджено розрахунок вартості земельної части /пай/ у розмірі в умовних кадастрових гектарах (а. с. 55). Згідно з розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 32 "а" від 18 березня 2002 року затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах яким передбачено: вартість земельної частки (паю) осіб, які не отримали державні акти-16920 грн; осіб, які отримали у власність ріллю відповідно до одержаних державних актів-726грн; розмір земельної частки (паю) осіб, які не отримали державні акти-4.82 кад.га; осіб, які отримали у власність ріллю відповідно до одержаних державних актів 0.76 кад.га (а. с. 53-54). З копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 25 липня 2016 року за № 22115967 вбачається, що правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства імені Щорса є Сільськогосподарський виробничий кооператив імені Щорса (а. с. 10 - 12). XVII сесією VII скликання Нововодолазької селищної ради Харківської області від 24.01.2017 року винесено рішення № 810 про об?єднання територіальних громад у Нововодолазьку селищну об?єднану територіальну громаду з центром смт Нова Водолага. До складу Нововодолазької селищної об?єднаної територіальної громади увійшла і Ордівська сільська рада (а. с. 36-37). Згідно з рішенням I сесії VIII скликання Нововодолазької селищної ради Харківської області від 11 травня 2017 року № 27 розпочато процедуру реорганізації юридичної особи - Ордівської сільської ради до Нововодолазької селищної ради. Нововодолазька селищна рада є правонаступником Ордівської сільської ради з дня набуття повноважень Нововодолазькою селищною радою (а. с. 38-39). Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 4105-СГ від 04 червня 2018 року передано Нововодолазькій селищній об`єднаній територіальній громаді в особі Нововодолазької селищної ради у комунальну власність 256 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2449,3868 га, які розташовані за межами населених пунктів Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади на території Нововодолазького району Харківської області згідно з додатком до цього наказу за актом приймання-передачі земельних ділянок (а. с. 40). Відповідно до листа Відділу у Нововодолазького районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №29-20-0.23,26-20/117-17 від 03.04.2017 [PERSON] до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса Нововодолазького району Харківської області не включений, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса сертифікат не зареєстрований. Розмір земельної частки (паю) по вказаному підприємству становить 4,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість земельної частки (паю) на час паювання складає 16920 гри. 00 коп. Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не отримував (а. с. 14). 24.03.2017 [PERSON] звернувся до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області із заявою про видачу сертифікату на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса (а. с. 15). Листом Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 02-32/1013 від 20.04.2017 позивач отримав відмову з посиланням на те, що згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Щорса на ім`я [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) не зареєстровано. Повідомлено, що паювання земель КСП ім. Щорса проводилось у 1994 році. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Щорса серії ХР-21-00-000-203 видано Нововодолазькою селищною радою народних депутатів Нововодолазького району Харківської області. У додатку до державного акту - списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса, [PERSON] не значиться. Розмір земельної частки (паю) по вказаному підприємству становить 4,82 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) складає 16920 гривень(а. с. 16). Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Земельним Кодексом України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Згідно з ч. 9 ст. 5 ЗК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу). Указом Президента України від 08 серпня 1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» визначено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства ( п. 1 Указу). За п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» закріплено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першоїстатті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Також пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з Листом ВСУ від 29 жовтня 2008 за №19-3767/0/8-08, при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно перевіряти наявність підстав, передбаченихУказом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям», відповідно до пункту 2 якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в КСП, СК чи АТ, а про наявність трудових відносин з ними. З трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 15 жовтня 1990 року на ім`я [PERSON] вбачається, що останній працював у колгоспі імені Щорса. У розділі членство у колгоспі зазначено, що 01.09.1990 позивач був прийняти у члени колгоспу ім. Щорса та 23.10.1995 виключений з членів КСП ( а. с. 8 - 9). Розпорядженням представника Президента України Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 02 квітня 1994 року № 126 колгосп імені Щорса було перереєстроване в колективне сільськогосподарське підприємство імені Щорса (а. с. 35). За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту. Судом встановлено що [PERSON] на момент одержання КСП ім. Щорса державних актів на право колективної власності на землю був членом КСП, проте не був включений до списків громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з абзацем 7 ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки, на момент отримання КСП ім. Щорса Державних актів на право колективної власності на землю, а саме, 17.05.1994 року та розпаювання земель, [PERSON] був членом зазначеного КСП, але помилково не був включений до списку осіб, які мають на право на земельну частку (пай) КСП ім. Щорса, а тому напідставі Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», Земельного Кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), як член КСП набув право на одержання земельної частки (паю) із землі, переданої у колективну власність КСП ім. Щорса. Разом з тим, [PERSON] було порушено строк звернення до суду за захистом свого порушеного права. За змістом ст. 71 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року), що була чинна на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 75 ЦК УРСР передбачено, що позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін по справі. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст.76 ЦК УРСР). Пунктом 6 «Прикінцевих і перехідних положень» ЦК України закріплено, що правила Цивільного Кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом, а саме, до 01 січня 2004 року. Судом встановлено, що під час отримання 17.05.1994 року КСП ім. Щорса Державних актів на право колективної власності на землю серії ХР № 21-57000202, серії ХР № 21-00-000203 та складання списків на отримання земельної частки (паю) [PERSON] був членом КСП, тому йому було достовірно відомо про порушення його права та невключення до списку осіб, який додано до вказаних Державних актів. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] стало відомо про порушення його права у вересні1996 року. Оскільки розпаювання земель колишніх колгоспів, яке почало проводитись з 1993 року, було загальновідомим фактом, позивач, як член КСП ім. Щорса знав про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу отримання КСП державних актів на землю, про що свідчить його звернення до загальних зборів КСП ім. Щорса. Згідно з випискою із протоколу загальних зборів КСП ім. Щорса від 25 грудня 1996 року вирішено питання щодо включення у додатковий список членів КСП ім Щорса, які мають право на земельну частку (пай), для отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) та участі у паюванні землі членів КСП ім. Щорса, зокрема [PERSON] (а. с. 41). За листом голови комісії по паюванню земель КСП ім. Щорса № 9 від 18.02.1997 Рішенням загальних зборів членів КСП ім. Щорса від 25 грудня 1996 року, та листа директора СВК ім. Щорса № 29 від 21.03.2002 [PERSON] включений у додатковий список членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса, які мають право на земельну частку (пай) для отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) та участі у паюванні землі КСП ім. Щорса (а. с. 42 - 43). З листа Відділу у Нововодолазького районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 29-20-0.23,26-129/117-19 від 24.05.2019 вбачається, що протоколи загальних зборів пайовиків - членів реформованого КСП ім. Щорса Нововодолазького району Харківської області, додаткових списків членів КСП ім. Щорса, які мають право на земельну частку (пай) за період 1994 року по 2002 рік у Відділі відсутні (а. с. 44). Відповідно до розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 379 від 19 грудня 2002 року, наданого Архівним відділом Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, затверджено погоджену у встановленому законом порядку технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) в натурі реформованого КСП ім. Щорса. Виділено земельні частки (паї) в натурі згідно з проектом організації території реформованого КСП ім. Щорса та видано державні акти на право приватної власності на землю з визначенням цільового призначення дня ведення товарного сільськогосподарського виробництва (згідно з додатком). Відповідно до вищезазначеного додатку, [PERSON] не зазначений (а. с. 46-51). Проте, з позовом про визнання дій неправомірними, визнання права на земельну частку (пай/, [PERSON] звернувся лише у вересні 2019 року, тобто більш ніж через 20 років після того, як набув право на земельну частку (пай). Отже, за захистом свого порушеного права у встановлений законом трирічний строк [PERSON] не звернувся, а відтак пропустив строк позовної давності, що є підставою для застосування правил про позовну давність ЦК України в редакції 1963 року. Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові (стаття 80 ЦК Української РСР). Проте, питання щодо визнання поважними причин пропуску строку позовної давності ані [PERSON] , ані його представником навіть не порушувалось. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Механізм застосування позовної давності повинен корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (рішення від 20 грудня 2007 року за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»). Право на звернення з позовом у [PERSON] виникло ще 17 травня 1994 року, саме з дати отримання КСП ім. Щорса державних актів на право колективної власності, а відтак, строк позовної давності, визначений ст. 71 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, минув до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року. Жодних доказів, які б вказували на поважність причини пропуску строку позовної давності, тобто підтверджували наявність об`єктивних, істотних, непереборних причин, що не залежали від волі позивача, які унеможливлювали його звернення з цим позовом впродовж зазначеного строку, матеріали справи не містять. Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 листопада 2020 року у справі № 530/1367/18. Також, під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірену копію спадкової справи, заведену нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , номер у спадковому реєстрі 65975694, з якої вбачається наступне. [PERSON] , що залучена ухвалою суду у якості правонаступника позивача, є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження спадкодавця серії [NUMBER] , тобто спадкоємцем померлого за законом. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини [INFO] , зареєстрована по книзі обліку спадкових справ № 214. [PERSON] , батько померлого подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь матері спадкодавця - [PERSON] (а. с. 147-161). З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що [PERSON] , як член КСПім. Щорса набув право на одержання земельної частки (паю) із землі, переданої у колективну власність КСП ім. Щорса, проте у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Згідноз ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, не підлягають відшкодуванню витрати позивача, пов`язані з розглядом справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed