Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його прабабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. При житті [PERSON] набула право на земельну частку (пай), що підтверджується виготовленим на її ім'я сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER]. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті прабабусі [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом п'ятої черги, в зв'язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом та прохає: поновити йому строк звернення до суду з позовом, встановити факт родинних відносин та визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] після смерті прабабусі [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, однак надав заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Представник відповідача - Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Україна» Пархомівської сільської ради, про що свідчить відповідь Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 22.02.2018 №С-35/0-0.23,25-34/145-18, яка мається в матеріалах справи та з якої вбачається, що вказаний сертифікат знаходиться у відділі як не витребуваний. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06 квітня 1998 року Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Україна» Пархомівської сільської ради згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Згідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІV правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто до 01.01.2004 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Факт, що спадкодавець [PERSON] являється прабабою позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] та архівною довідкою про народження діда позивача [PERSON] Окрім цього факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON], підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що у [PERSON] був рідний брат [PERSON], який доводився позивачу прадідом. Окрім цього вказали, що [PERSON] одружена не була та дітей не мала. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Окрім цього, позивач з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, однак йому було відмовлено у оформленні спадкових справ після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, про що свідчить постанова Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 27.06.2018 №710/02-31. Також, як вбачається з вказаної постанова Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 27.06.2018 №710/02-31, то після смерті [PERSON] спадкову справу не заведено. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікованаЗаконом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця - [PERSON], має право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved