Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

10.03.2020 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення моральної шкоди, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «КЗРК»), яким просить стягнути - 500 000 грн. моральної шкоди, судові витрати по справі в сумі 3000 грн.(а.с.1-3). В обґрунтування вказує, що понад 17 років він працював у ПАТ «КЗРК». Під час роботи майстром дільниці № 14 Ремонтно-механічного заводу Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання 04 листопада 2019 року стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого ним було отримано тілесні ушкодження, що призвели до стійкої втрати професійної працездатності та інвалідності. Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку від 10 грудня 2019 року причинами нещасного випадку є організаційні причини: недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідні дозволи, невиконання посадових обов`язків. Шкідливим або небезпечним фактором виробничого середовища є розташування робочого місця на значній висоті відносно поверхні землі (підлоги). В результаті нещасного випадку позивачем отримані тілесні ушкодження у вигляді важкої поєднаної травми: закрита травма грудної клітини: закритий перелом М-ХІІ ребер ліворуч, ХІ-ХІІ ребер праворуч; розрив лівої легені; травматичний гемоторакс ліворуч; закритий перелам лівої лопатки; закрита хребтово-спино-мозгова травма; закритий компресійний уламковий перелом тіла хребця L2, перелом дуги хребців Th12, L1, перелом нижніх суглобових відростків хребця L1; перелом поперечних відростків хребців Th12, L5 праворуч, хребців Th12, L5 ліворуч; забій спинного мозку Frankel A; нижня пара парез; порушення функції тазових органів по типу затримки. Після отримання травми були проведені операції: 04.11.2019 року - Лапаратомія. Таракоцентрез лівої плевральної порожнини по Бюлау. Епіцистомія. 18.11.2019 року -Ламінектомія ТН 12Л1, ревізія спино-мозкового каналу, транспедикулярна стабілізація ТН11, Тн12, Л1, Л1, Л3 системою USSII. В результаті лікування виникли ускладнення: пролежні в області крижа, п`яточних ділянок, хронічний цистит. Після виписки рекомендовано прийом медпрепаратів, промивання епіцистомічного дренажу, його заміна один раз на місяць. За результатами огляду МСЕК позивачу було первинно визначено стійку втрату працездатності у розмірі 100% , встановлено першу групу інвалідності. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок нещасного випадку на виробництві та втратою працездатності він зазнав фізичного болю та страждань, змінився образ та якість життя, що завдає моральних страждань. Періостальні та сухожильні рефлекси нижніх кінцівок відсутні, не може самостійно пересуватися, потребує постійного стороннього догляду та піклування, постійно відчуває стійкий ниючий біль у грудній клітині, спині. Позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 500 000 грн. та судові витрати по справі, а саме витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 23.03.2020 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з виклику сторін. Відповідачу встановено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Позивач та його представник адвокат Радченко О.М. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають (а.с.64). Представник відповідача в судове засідання не з`явився повідомлений про відкриття провадження та порядок розгляду справи належним чином, копія ухвали з додатками отримана відповідачем що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.37). 20.04.2020 року представником відповідача Мордвінкіним С.В. (довіреність № 53-02/247 від 02.01.2020 року, дійсна до 31.12.2020 року (а.с.52)) надано суду відзив на позов разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу, та клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, у відзиві вказує, що технічний нагляд та керівництво роботами у зміні повинен здійснювати майстер дільниці №14 [PERSON] . Близько 17:10 год. [PERSON] , перевіряючи наявність інвентарних номерів на обладнанні, яке розташоване на першому рівні будівлі цеху. Після цього [PERSON] піднявся по сходовому маршу з першого рівня на другий. Під час пересування по другому рівню будівлі цеху, [PERSON] в одній руці тримав папірець з інвентарним номером обладнання, в іншій руці тримав клей, який, пересуваючись, наносив на папірець, відволікся на нього та впав у відкритий технологічний отвір, який не був огорожений, на підлогу підвального приміщення будівлі цеху. Комісія, оглянувши місце нещасного випадку, вивчивши технічну документацію, пояснення потерпілого, свідків та осіб, причетних до випадку, прийшла до висновку про те, що майстер дільниці №14 [PERSON] не виконував керівництво та безпечне проведення навантажувально-розвантажувальних робіт, чим порушив п.6 глави 3 розділу VІІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів. Підіймкальних пристроїв і відповідно обладнання», видав наряд на виконання робіт підвищеної небезпеки, без наявності в них заходів щодо охорони праці, чим порушив п.2.2 розділу 2 «Посадової інструкції майстра дільниці з виготовлення металоконструкцій, ремонту бурової техніки та газопламеної апаратури ремонтно-механічного заводу» та не виклав конкретні заходи безпеки під час виконання вказаних робіт, чим порушив п. 2.2 розділу ІІ «Порядку видачі, затвердження та виконання нарядів робіт у структурних підрозділах ПАТ «КЗРК» (а.с.50-51). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористався своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач працював на ПАТ «КЗРК», зокрема, з 08.02.2018 року майстром дільниці №14 Ремонтно-механічного заводу Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання (а.с. 6-7). Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 листопада 2019 року від 10.12.2019 р. (а.с.12-19), нещасний випадок з майстром дільниці № 14 Ремонтно-механічного заводу Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання ПАТ «КЗРК» [PERSON] , пов`язаний з виробництвом. [PERSON] не виконував керівництво та безпечне проведення навантажувально-розвантажувальних робіт, чим порушив п.6 глави 3 розділу VІІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів. Підіймальних пристроїв і відповідно обладнання», видав наряд на виконання робіт підвищеної небезпеки, без наявності в них заходів щодо охорони праці, чим порушив п.2.2 розділу 2 «Посадової інструкції майстра дільниці з виготовлення металоконструкцій, ремонту бурової техніки та газопламеної апаратури ремонтно-механічного заводу» та не виклав конкретні заходи безпеки під час виконання вказаних робіт, чим порушив п. 2.2 розділу ІІ «Порядку видачі, затвердження та виконання нарядів робіт у структурних підрозділах ПАТ «КЗРК». Начальник дільниці № 14 Ремонтно-механічного заводу Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання ПАТ «КЗРК» [PERSON] не забезпечив контроль додержання працівниками правил і норм охорони праці, виробничої і трудової дисципліни (а.с.12-19). Позивачу [PERSON] , згідно висновку МСЕК від 04.03.2020 р. встановлено 100% (первинно) з 24 лютого 2020 року втрати професійної працездатності (а.с.20). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] встановлена перша група інвалідності з 24 лютого 2020 року за трудовим каліцтвом (а.с.21). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № У-12982, позивачем отримані тілесні ушкодження у вигляді важкої поєднаної травми: закрита травма грудної клітини: закритий перелом М-ХІІ ребер ліворуч, ХІ-ХІІ ребер праворуч; розрив лівої легені; травматичний гемоторакс ліворуч; закритий перелам лівої лопатки; закрита хребтово-спино-мозгова травма; закритий компресійний уламковий перелом тіла хребця L2, перелом дуги хребців Th12, L1, перелом нижніх суглобових відростків хребця L1; перелом поперечних відростків хребців Th12, L5 праворуч, хребців Th12, L5 ліворуч; забій спинного мозку Frankel A; нижня пара парез; порушення функції тазових органів по типу затримки. Після отримання травми були проведені операції: 04.11.2019 року - Лапаратомія. Таракоцентрез лівої плевральної порожнини по Бюлау. Епіцистомія. 18.11.2019 року -Ламінектомія ТН 12Л1, ревізія спино-мозкового каналу, транспедикулярна стабілізація ТН11, Тн12, Л1, Л1, Л3 системою USSII. В результаті лікування виникли ускладнення: пролежні в області крижа, п`яточних ділянок, хронічний цистит. Після виписки рекомендовано прийом медпрепаратів, промивання епіцистомічного дренажу, його заміна один раз на місяць (а.с.22-25). Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд оцінює надані докази позивачем як належні, допустимі, достовірні, та критично відноситься до доводів представника відповідача, оскільки актом спеціального розслідування нещасного випадку від 10 грудня 2019 року причинами нещасного випадку встановлено організаційні причини, а саме недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідні дозволи, невиконання посадових обов`язків начальником дільниці № 14 Ремонтно-механічного заводу Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання ПАТ «КЗРК» [PERSON] . Шкідливим або небезпечним фактором встановлено розташування робочого місця на значній висоті відносно поверхні землі (підлоги). Цим спростовуються доводи представника відповідача про те, що [PERSON] , як майстром дільниці №14, також не виконувалось керівництво та безпечне проведення навантажувально-розвантажувальних робіт. Зазначене не звільняє відповідача від обов`язку виконати вимоги закону й нести відповідальність в установленому законом порядку за їх невиконання. Доводи представника відповідача про недоведеність факту моральної шкоди не заслуговують на увагу, також, з огляду на те, що є факт стійкої втрати працездатності, яка за висновками МСЕК становить 100%, а також з точки зору погіршення здоров`я, встановлення [PERSON] першої групи інвалідності, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, та постійного догляду за ним, тобто зазначене веде до висновків про наявність причинного зв`язку виникнення вказаних наслідків з нещасним випадком на виробництві, та відшкодування моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. З огляду на положення ч.1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. За змістом статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Статтею 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. На власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Стаття 173 КЗпП України також передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідки, що наступили. Відповідно до положень постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі № 210/5258/16-ц, провадження № 14-463цс18, у справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні з`ясувати, що сума шкоди повинна бути домірною цій шкоді. У зв`язку з нещасним випадком на виробництві, [PERSON] зазнав фізичні страждання у вигляді поєднаної травми, що мало ускладнення, а саме: він не відчуває ніг, не може самостійно пересуватися, не може самостійно сходити до туалету, при цьому у нього порушено ФТО по типу нетримання, виникли пролежні в області крижа, п`яточних ділянок, хронічний цистит, після виписки постіно приймає медичні препарати, промивання сечового міхура, часті повороти в постілі, рекомендовано протипролежневий матрас, поступальний дренаж, після проведених хірургічних операцій, медикаментозного лікування його стан залишився без динамики, він постійно потребує сторонього догляду та піклування, тобто травма призвела до істотних змін у його житті, що розцінюється судом як значні моральні страждання. Тому, з`ясувавши всі обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, відповідно до наслідків що наступили у [PERSON] від отриманих травм, стан його здоров`я, тяжкість вимушених змін, неможливість відновлення попереднього стану здоров`я, зважаючи на 100% втрату ним професійної працездатності та визнання його особою з інвалідністю 1 групи, слід стягнути з відповідача на користь позивача 250 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, що буде домірною завданій шкоді від нещасного випадку. У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3750,00 грн. (відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовами про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму доходів громадян). Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність "). Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п.48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У акті виконаних робіт за договором № 2/ГВВ від 10.03.2020 р. укладеного між [PERSON] та адвокатом Радченком О.М. вказано які дії по даній справі були проведені адвокатом, а саме: попереднє опрацювання матеріалів - 750,00 грн.; підготовка позовної заяви - 750,00 грн.; судове представництво - 750,00 грн. Позивачем надано квитанцію про оплату послуг адвоката за договором № 02/05/19 від 10.03.2020 р. у розмірі 3000,0 грн, тобто документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу. Тому вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката також підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial