Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 23 листопада 1980 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у Вишнівській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 14. Даний шлюб для сторін первинний. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї, на думку позивача, стало те, що вони уклали шлюб не пізнавши належним чином один одного, оскільки у них різні погляди на життя. Через несумісність характеру між ними почали виникати непорозуміння, стосунки ставали дедалі напруженішими, з часом почуття кохання зникло та вони стали зовсім чужими один одному. Оскільки сім'я фактично розпалась, позивач вважає, що примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У разі неявки до суду відповідачки, просив ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідачка двічі в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслала. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.1980 року (а.с.3), 23.11.1980 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у Вишнівській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 14. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, примирення не бажають. За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, за відсутності заперечень відповідача, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". В поданій до суду заяві, вимог щодо відновлення відповідачці дошлюбного прізвища не має, тому підстав для зміни прізвища відповідачки після розірвання шлюбу, суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved