Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просить: - визнати Карааслан Єлмаза, [INFO], місце народження - Сіверек [PERSON], громадянина [PERSON], персональний код 42464009762, № паспорта U 03662176 батьком [PERSON], [INFO]; - виключити відомості в графі "Батько" з актового запису № 337, вчиненого 22 лютого 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, державний орган, що видав свідоцтво - Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського управління юстиції, серія свідоцтва 1-ОЛ № 000334, про народження [PERSON], [INFO], місце народження Україна, м. Кіровоград, мати - [PERSON], громадянка України, відносно батька - [PERSON], громадянство не вказано; - внести відомості в графі "Батько" актового запису № 337, вчиненого 22 лютого 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, державний орган, що видав свідоцтво - Центральний відділ реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, серія свідоцтва 1-ОЛ № 000334 про народження [PERSON], [INFO], місце народження Україна, м. Кіровоград, мати - [PERSON], громадянка України та записати батька - Карааслан Єлмаза, [INFO], місце народження - Сіверек [PERSON], громадянина [PERSON], персональний код 42464009762, № паспорта U 03662176; - стягнути з Карааслан Єлмаза, [INFO], місце народження - Сіверек [PERSON], громадянина [PERSON], персональний код 42464009762, № паспорта U 03662176 в її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 5000 грн. зі всіх видів заробітної плати (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до виповнення дитини 18 років, а саме до 23 січня 2023 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що познайомилася з відповідачем в 1997 році в Турції. Проживали там разом без реєстрації шлюбу, вона завагітніла та виїхала додому в Україну. 23 січня 2005 року в м. Кіровограді у них народився син, [PERSON]. В свідоцтві про народження сина вона записана як його мати, батьком з її слів записаний [PERSON]. Відповідач не відмовлявся від подання заяви про реєстрацію батьківства в органах реєстрації актів громадянського стану, але на час такої реєстрації не мав можливості приїхати до м. Кіровограда з місця свого постійного проживання в Турції. Запис про батька дитини був зроблений за її заявою в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. До народження сина і після його народження відповідач визнавав себе його батьком, приїжджав в Кіровоград, приймав участь у його вихованні та утриманні. В березні 2006 року вона з маленьким сином приїжджали до відповідача в м. Одеса, де він працює і до теперішнього часу, має статус приватного підприємця. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. На даний час відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, але через мінливий заробіток така допомога не завжди стабільна та своєчасна, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково в частині розміру аліментів. Просить стягувати аліменти на сина в сумі 3000 грн. Проти решти вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог частково за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та Карааслан Єлмаз з 1997 року проживали разом без реєстрації шлюбу. 23 січня 2005 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-ОЛ № 000334, виданого 22 лютого 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис в Книзі реєстрації народження № 337, з якого вбачається, що матірю записана [PERSON], громадянка України, батьком [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] звертаючись з зазначеною заявою до суду обґрунтовує її тим, що батьком дитини є саме Карааслан Єлмаз, однак на час здійснення реєстрації народження дитини вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, заяву відповідно до вимог ст. 126 СК України він не подавав, тому запис про реєстрацію батьком дітей був внесений відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності з ч. 2 п. 3 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно статті 128 цього ж Кодексу, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матірю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником» дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначене з Карааслан Єлмаз підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Розмір аліментів може бути визначеним в розмірі 3000 грн., починаючи стягнення з дня звернення до суду і до 23 січня 2023 року. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, та в дохід держави 974 грн. 40 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial