Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

10.09.2018 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.08.2017 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис за № 7578 щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк2 боргу у розмирі 37 832, 74 грн.. 17.01.2018 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гержан Д.В., на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження ВП № 55497437. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту про безспірність заборгованості, чи входить в перелік безспірних заборгованостей заборгованість, відносно якою було вчинено виконавчий напис. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса здійснений з порушенням чинного законодавства України, а тому є достатні правові підстави для звернення до суду. У звязку з чим, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 09.08.2017 року, реєстровий за № 7572, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість у розмірі 37 832,74 грн.. На підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2018 року справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2019 р. прийнято та відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 09.08.2017 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис за № 7578 щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмирі 37 832, 74 грн.. 17.01.2018 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гержан Д.В., на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження ВП № 55497437. 02.02.2014 року на користь позивача було винесено Апеляційним судом Дніпропетровської області судове рішення по цивільній справі № 180/1421/14, яким винесене судове рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2014 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено (а.с.3-5). За загальними правилами статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат»та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат»визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Нормами Закону України «Про нотаріат»та вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Згідно пункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. При цьому, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172»(пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у редакції, що діяла на момент вчинення спірного виконавчого напису) для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Аналіз норм, що містяться у ст.ст.15,16,18ЦК України та ст.ст. 50,87,88 Закону України "Про нотаріат"дозволяє суду стверджувати, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, таке право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України "Про нотаріат"у такомуспорі судповинен перевіритидоводи боржникав повномуобсязі йустановити тазазначити врішенні чисправді намомент вчиненнянотаріусом виконавчогонапису боржникмав безспірнузаборгованість передстягувачем,тобто чиіснувала заборгованістьвзагалі,чи булазаборгованість саметакого розміру,як зазначеноу виконавчомунаписі,та чине булоневирішених посуті спорівщодо заборгованостіабо їїрозміру станомна часвчинення нотаріусомвиконавчого напису.Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд вважає,що в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за таким виконавчим написом. Таким чином, суд доходить висновку, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною; а нотаріус, при вчиненні такого виконавчого напису, не мав повного обсягу документів, зокрема, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником. У звязку із чим, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання виконавчого напису, приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 09.08.2017 року, реєстровий номер 7572, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору у розмірі 37 832,74 грн.., таким, що не підлягає виконанню. Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved