Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення врахунок погашення заборгованості відповідно до договору споживчого кредиту №579/016/07Р від 02.10.2007 року. Позовні вимоги мотивує наступним. 20.12.2007 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1939-017/07 Р, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 11 234 долара США 00 центів, зі строком повернення кредитних коштів до 20 грудня 2014 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 11,99 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було передано в заставу транспортний засіб. Відповідно до Договору застави транспортного засобу № 1939-017/07 Р, укладеного між ПАТ КБ « Правекс- Банк» та [PERSON] 20 грудня 2007 року, в заставу передано автомобіль марки - DАСІА, модель Logan 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов N [NUMBER], державний реєстраційний N [NUMBER], що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 19.12.2007 року. Заставна вартість предмету застави складає 12 482,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату укладання договору складає 63034,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит в сумі 11 234 дол. США, а відповідач зобов'язувався повернути наданий кредит в повному обсязі. 31 травня 2017 року між Товариством з обмеженою «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА та ГАРАНТІЯ» (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (далі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») укладено договір купівлі- продажу прав вимог за кредитними договорами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1939-017/07Р від 20 грудня 2007 року укладеним між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON], перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».16 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальності «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № № 1939-017/07Р від 20 грудня 2007, року укладеним між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] перейшло до [PERSON]. Всупереч умов кредитного договору, відповідач своєчасно не здійснив платежі для погашення суми заборгованості по кредиту, та має значну заборгованість по нарахованим процентам, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Враховуючи зазначене вище, та у зв»язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач просить в рахунок погашення заборгованості перед [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]), [NUMBER], виданий Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області, 29 червня 2000 року, ідентифікаційний код [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], за договором споживчого кредиту №579-016/07Р від 02.10.2007 року у розмірі 63 034 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб: марки DACIA, модель LOGAN 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 19.12.2007 року, шляхом продажу заставного майна [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) з укладанням від імені [PERSON] (ІПН [NUMBER]) договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, зі зняттям з обліку транспортного засобу автомобіля марки - DACIA, модель LOGAN 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], у територіальних сервісних центрах МВС України, а також надати [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) всі повноваження, які необхідні для здійснення продажу. Наділити [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема, Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у територіальних сервісних центрах МВС України, стосовно транспортного засобу автомобіля марки DACIA, модель LOGAN 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. 27.07.2018 року представник позивача [PERSON]С . уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просилав рахунок погашення заборгованості перед [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]), [NUMBER], виданий Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області, 29 червня 2000 року, ідентифікаційний код [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], за договором споживчого кредиту №579-016/07Р від 02.10.2007 року у розмірі 63 034 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб: марки DACIA, модель LOGAN 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 19.12.2007 року, шляхом продажу заставного майна [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) з укладанням від імені [PERSON] (ІПН [NUMBER]) договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, зі зняттям з обліку транспортного засобу автомобіля марки - DACIA, модель LOGAN 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], у територіальних сервісних центрах МВС України, а також надати [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) всі повноваження, які необхідні для здійснення продажу. Наділити [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема, Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у територіальних сервісних центрах МВС України, стосовно транспортного засобу автомобіля марки DACIA, модель LOGAN 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Скасувати постанову про арешт автомобіля марки DACIA, модель LOGAN 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] ВП №42565655 від 23.10.2014 року. Скасувати постанову про розшук автомобіля DACIA, модель LOGAN 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] ВП №42565655 від 19.03.2015 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 10.08.2018 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спрору Київський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.12.2007 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1939-017/07 Р, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 11 234 долара США 00 центів, зі строком повернення кредитних коштів до 20 грудня 2014 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 11,99 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було передано в заставу транспортний засіб. Відповідно до Договору застави транспортного засобу № 1939-017/07 Р, укладеного між ПАТ КБ « Правекс- Банк» та [PERSON] 20 грудня 2007 року, в заставу передано автомобіль марки - DАСІА, модель Logan 90L, рік випуску 2007, колір сірий, кузов N [NUMBER], державний реєстраційний N [NUMBER], що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 19.12.2007 року. Заставна вартість предмету застави складає 12 482,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату укладання договору складає 63034,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит в сумі 11 234 дол. США, а відповідач зобов'язувався повернути наданий кредит в повному обсязі. 31травня 2017 року між Товариством з обмеженою «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА та ГАРАНТІЯ» (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (далі ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») укладено договір купівлі- продажу прав вимог за кредитними договорами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1939-017/07Р від 20 грудня 2007 року укладеним між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК та [PERSON], перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». 16 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальності «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № № 1939-017/07Р від 20 грудня 2007 року укладеним, між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON], перейшло до [PERSON]. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2018 року замінено первісного стягувана ПАТ КБ «Правекс-банк» на його правонаступника [PERSON]. З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що здійснено зміну заставодержателя ПАТ КБ «Правекс-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» змінено на [PERSON]. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до Кредитного договору кредит надається Позичальнику шляхом зарахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника, відкритому у банку, для подальшого використання за цільовим призначенням. Відповідач [PERSON] своєчасно не здійснив платежі для погашення суми заборгованості по кредиту, та станом на 07.05.2018 року загальна сума кредитної заборгованості становить 450 051, 25 грн. з яких: 261 047, 84 грн. - сума основного боргу за тілом кредиту грн.; 189 003,41 грн. - сума заборгованості за відсотками грн. Згідно ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до абз. 1, 2 ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та забезпечення реєстрації обтяжень», зі змінами та доповненнями, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 56226151 від 05.07.2018 року за заявою Позивача Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави. Згідно зі ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і у разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувана негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувана (заклад). Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду, згідно із статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", зазначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Дослідивши зібрані по справі докази, з у рахуванням вимог ч.1 ст.13, ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими й доведеними зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню. У зв»язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Outcome: approved