Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилалася на те, що 13 квітня 2011 року між нею та [PERSON] був укладений договір дарування 41/100 частки квартири [ADDRESS] , посвідчений 13 квітня 2011 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1837 (договір дарування був зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 13 квітня 2011 року, номер правочину 4407380). Відповідно до вказаного договору дарування, вона подарувала належну їй 41/100 частку квартири [ADDRESS] , [PERSON] , а також передала ключі та технічний паспорт на квартиру останній. [PERSON] нотаріусом було роз`яснено, що вона повинна звернутися до БТІ із укладеним договором для внесення відомостей про нього до відповідної бази. Однак [PERSON] цього не зробила. Лише в 2020 році вона випадково дізналася про те, що в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно до теперішнього часу існує запис про те, що власником вищевказаної частки квартири є вона, а не [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті останньої відкрилася спадкова справа, спадкоємцем померлої є її син - відповідач по справі. Відповідач [PERSON] фактично і на даний час проживає у вищевказаній квартирі, однак своє право на спадщину він не оформив. Наявність запису в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відомостями про неї як власника 41/100 частки квартири [ADDRESS] порушує її права, позбавляє права на отримання субсидії та покладає тягар сплати боргу за надані житлово - комунальні послуги. Просить суд скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 41/100 частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер майна - 3002759, номер запису:9705 в книзі: 14, у зв`язку з укладенням 13 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] договору дарування 41/100 частки квартири [ADDRESS] , посвідченого 13 квітня 2011 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1837, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. При розгляді справи позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Залучені за ухвалою суду в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явилися, про час та місце її розгляду повідомлені в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наведених нище підстав. Судом встановлено, що 13 квітня 2011 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування 41/100 частки квартири [ADDRESS] , який посвідчено 13 квітня 2011 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В., зареєстровано в реєстрі за №1837 (у Державному реєстрі правочинів вказаний договір був зареєстрований 13 квітня 2011 року, за номером № 4407380). Відповідно до укладеного договору дарування, позивачка [PERSON] подарувала належну їй 41/100 частку квартири [ADDRESS] , [PERSON] , а також передала ключі та технічний паспорт на квартиру останній. З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що вона померла [INFO] . Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 28 квітня 2015 року до нотаріуса звернувся її син [PERSON] . Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 вересня 2020 року, власником 41/100 частки квартири [ADDRESS] є [PERSON] . З відповіді ККП «Маріупольске БТІ» від 24.12.2020 року вбачається, що згідно правової справи №3002759 41/100 частка квартири [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] . Договір дарування, укладений 13 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] , 41/100 частки квартири [ADDRESS] , посвідчений 13 квітня 2011 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В., зареєстрований в реєстрі за № 1837 у правовій справі, відсутній. Відповідно до ч.2 ст.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Ч.ч.1,4 ст.722 ЦК України визначено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.26 вказаного Закону за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від надання державному реєстратору (нотаріусу) документів, необхідних для внесення змін до реєстру щодо нового власника 41/100 частки квартири [ADDRESS] , а позивачка [PERSON] відповідно до вимог діючого законодавства України позбавлена можливості скасувати вказаний запис, чим порушуються її законні права та інтереси, суд приходить до висновку про задоволення її позовних вимог та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на 41/100 частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер майна - 3002759, номер запису:9705 в книзі: 14, у зв`язку з укладенням 13 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] договору дарування 41/100 частки квартири [ADDRESS] , посвідченого 13 квітня 2011 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1837. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн., понесені нею при зверненні до суду із вказаним позовом.

Outcome: approved