Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

13 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Колективне підприємство «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», в якому просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 35,00 кв.м., житловою площею 17,10 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на його майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру належало його батькам - [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.07.1994 року Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим № 1-14139, який зареєстрований КП «Павлоградським МБТІ» за № 21275218. [INFO] [PERSON] померла. Батько фактично прийняв спадщину, але не встиг переоформити її у зв`язку зі смертю. Позивач є єдиним спадкоємцем, своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу постановою нотаріуса було відмовлено у зв`язку з проведенням реконструкції у вказаній вище квартирі, а саме демонтуванням та частковим закладенням дверного отвору в капітальній стіні будинку. Оскільки батьки позивача померли, на даний час подати необхідні документи, ввести в експлуатацію та отримати відповідні правовстановлюючі документи, неможливо. За висновком № 4 експертно-будівельно-технічного дослідження, складеного експертом Копиловою В .М . встановлено, що несучі та огороджуючи конструкції тріщин, деформацій та порушення цілісності не мають, знаходяться в нормальному стану і придатні для подальшого експлуатації. Заміну дверного отвору на віконний отвір виконано відповідно до архітектурно-будівельних, санітарно-гігієнічних та других діючих норм та правил, вказана квартира може використовуватися за призначенням. В зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження по вищевказаній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 19.03.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по вищевказаній справі та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою від 08.07.2019 після надання нотаріусом спадкових справ, за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача - Павлоградську міську раду Дніпропетровської області, на належного - [PERSON] , так як остання є сестрою позивача та донькою [PERSON] , тобто спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] , та прийняла та оформила свою частину спадщини. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, наддав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як було встановлено при розгляді справи, [PERSON] народився [INFO] , в графі мати зазначено - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Позивач - [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , зареєстрований [ADDRESS] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 22.07.1994 за р.№ 1-14139, посвідченого державним нотаріусом Шлегою А.І., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21275218 від 1612.2008 року, відповіді КП «Павлоградське МБТІ» від 28.02.2019 року за № 77, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №165214025 від 30.04.2019 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 29.12.1959, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] . [PERSON] , 1938 року народження, померла [INFO] в м. Павлоград, Дніпропетровської області, відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , батько позивача фактично прийняв спадщину, але не переоформив її в частині спірної квартири у зв`язку зі смертю, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 56518044 від 13.06.2019 про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та спадковою справою № 286/2018 від 18.04.2018 після смерті [INFO] [PERSON] , де в свідоцтвах про право на спадщину за законом від 08.01.2019 № ННО 710028 та № ННО 710032 ( а.с. 73, 75-76) державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., встановлено, що [PERSON] чоловік [PERSON] , який був спадкоємцем [PERSON] , фактично прийняв спадщину, після померлої [PERSON] , але не встиг її переоформити нотаріально у зв`язку зі смертю. Батько позивача - [PERSON] [INFO] , помер [INFO] в м. Павлоград, Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Після смерті останнього позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, після померлого батька, однак відповідно до постанови державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицької Ю.А., від 09.01.2019 року за вих. № 53/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо спірної квартири, у зв`язку з проведенням реконструкції у вказаній вище квартирі, а саме демонтуванням та частковим закладенням дверного отвору в капітальній стіні будинку та за рахунок частини дверного, збільшено та влаштовано віконний отвір. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, за нормами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] входить право власності на спірну квартиру, яке він отримав після смерті [PERSON] , так як належним чином прийняв спадщину, але не встиг оформити в частині спірної квартири у зв`язку зі смертю. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 286/2018 від 18.04.2018 після смерті [INFO] [PERSON] , останній 21.09.2012 склав заповіт на ім`я [PERSON] [PERSON] 18.04.2018 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] , які належним чином прийняли спадщину як спадємці за законом та розподілили спадкове майно відповідно до договору розподілу спадкового майна від 08.01.2019 № ННО 710029, зареєстрованого в реєстрі за № 1-9. Відповідно до зазначеного догвору спірна квартира [ADDRESS] перейшла до позивача. [PERSON] належним чином оформила свої спадкові права. Інших спадкоємців за заповітом, за законом матеріалами спадкової справи не встановлено. Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицької Ю.А., від 09.01.2019 року за вих. № 53/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо спірної квартири, у зв`язку з проведенням реконструкції у вказаній вище квартирі, а саме демонтуванням та частковим закладенням дверного отвору в капітальній стіні будинку та за рахунок частини дверного, збільшено та влаштовано віконний отвір. Відповідно до відомостей, викладених в технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] , виготовленому 20.04.2018 року КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», зазначено, що самочинно проведено реконструкцію квартири між приміщеннями №6 та №7 , демонтовано та частково закладено дверний отвір в капітальній стіні будинку та за рахунок частини дверного, збільшено та влаштовано віконний отвір. В результаті цієї перебудови змінились технічні характеристики квартири, що в розумінні норм ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом і потребує прийняття його в експлуатацію, після чого можлива реєстрація речових прав на таке майно. Відповідно до п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності). Оскільки [PERSON] та [PERSON] померли, на даний час подати зазначені вище документи, ввести в експлуатацію та отримати відповідні правовстановлюючі документи неможливо. Згідно ст. 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Незалежно від волі інших осіб, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. За висновком № 4 експертного будівельно-технічного дослідження, складеним 29.01.2019 року експертом Копиловою В.М., встановлено, що в цілому несучі та огороджуючи конструкції досліджуваної однокімнатної квартири [ADDRESS] , тріщин, деформацій та порушення цілісності не мають. Конструктивні елементи знаходяться в нормальному стані і придатні для подальшої експлуатації. Заміну дверного отвору на віконний отвір в зовнішній капітальній стіні між житловою кімнатою №6 та балконом № 7 в квартирі [ADDRESS] , виконано відповідно до архітектурно-будівельних, санітарно-гігієнічних та других діючих норм та правил. Вказана квартира може використовуватись за призначенням. Отже, експертом підтверджено, що проведені зміни у вказаній вище квартирі не призвели до порушення прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначені відхилення від проекту забудови об`єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними. Так, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечить санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об`єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), а тому не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об`єкту нерухомості. Ринкова вартість однокімнатної квартири, розташованої на п`ятому поверсі панельного п`ятиповерхового житлового будинку по [ADDRESS] станом на січень 2019 року складає - 5500,00 - 60000,00 грн., відповідно до повідомлення експерта Копилової В.М. від 15.01.2019 року за № 5. Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках, встановлених законом. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved