Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки, які розташовані на території Краснокутської селищної ради Харківської області та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , яка була сестрою його матері [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно. При житті [PERSON] успадкувала право на земельну частку ( пай ) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0280832, що підтверджується відповіддю Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Також до спадкового майна ввійшли земельні ділянки площею 4,5861 га та 0,2083 га, які належали [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №018875. Після смерті [PERSON] фактично спадщину за заповітом прийняла її сестра, а мати позивача [PERSON] , шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. До спадкового майна ввійшло право на земельну частку ( пай ) згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР №0280832 та земельні ділянки площею 4,5861 га та 0,2083 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №018875, які вона фактично успадкувала за заповітом після смерті своєї сестри [PERSON] . Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Крім того, позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку в зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме: в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХР № 018875 прізвище було помилково зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить: встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 018875, виданий на ім`я « [PERSON] » [PERSON] , визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 0280832 та право власності на земельні ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №018875, які фактично успадкувала його мати [PERSON] після смерті своєї сестри [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи у її відсутність. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутність та при прийнятті рішення покладалися на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину ВКО №867421 від 11.06.2008 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0280832, яка знаходиться на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується відповіддю відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.11.2017 №194/145-17. \~ \~ \~ \~Також, [PERSON] на праві власності мала земельні ділянки площею 4,5861 га та 0,2083 га, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №018875. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) по КСП «АФ «Мурафське» Качалівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР№0280832 та земельних ділянок площею 4,5861 га та 0,2083 га, які належали [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №018875. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст.1223 ЦК України \~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 30 листопада 2002 року державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Гук С.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 3569, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, яке на день її смерті їй належало, а також компенсаційні виплати, заповіла гр. [PERSON] , яка проживала у селі Степанівка, Краснокутського району, Харківської області. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її сестра, а мати позивача [PERSON] , оскільки остання за життя подала заяву до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини, але належним чином її не оформила, що підтверджується копією спадковою справи №248/2012, заведеною після смерті [PERSON] . Також зі спадково справи вбачається, що інших спадкоємців майна [PERSON] немає. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27 червня 2018 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, копія якого мається в матеріалах справи. Після її смерті відкрилася спадщина до спадкового майна, якої увійшли право на земельну частку ( пай ) згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР №0280832 та земельні ділянки площею 4,5861 га та 0,2083 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №018875, які вона фактично успадкувала за заповітом після смерті своєї сестри [PERSON] . Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~ 16.04.2004\~ N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~ сертифікати\~ на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та\~ видачі державного\~ акта\~ про\~ право\~ власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК (2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку,\~ що додається до\~ державного\~ акта\~ на право\~ колективної\~ власності на землю,\~набуває права на земельну частку (пай) з дня\~ видачі\~ цього\~ акта,\~ і\~ в\~ разі\~ його\~ смерті успадкування права на земельний пай\~ здійснюється\~ за\~ нормами\~ ЦК ( 435-15),\~ у\~ тому\~ числі й у випадку,\~ коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на\~ земельну\~ частку\~ (пай). Невнесення\~ до зазначеного вище списку особи,\~ яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку\~(пай). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач являється сином померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, посвідкою про народження та свідоцтвом про шлюб [PERSON] , копії яких маються в матеріалах справи. Також, як вбачається з копії спадкової справи №240/2018 року, заведеної після смерті [PERSON] , то спадкоємцем майна [PERSON] є лише позивач [PERSON] , який спадщину фактично прийняв, але належним чином її не оформив. Крім того,\~позивач позбавлений\~можливості прийняти\~спадщину в\~нотаріальному порядку\~в зв`язку\~з розбіжностями\~у правовстановлюючих\~документах,\~а саме:\~в Державному\~акті на\~право власності\~на земельну\~ділянку серії\~ХР №018875,\~було виявлено\~розбіжності в\~написанні прізвища,\~а саме:\~ замість\~правильного « [PERSON] »,\~було помилково\~зазначено « [PERSON] »,\~в той\~час коли в свідоцтві про народження, виданому Краснокутським районним відділом РАЦС Харківської області 31 січня 1978 р., серія [NUMBER] , російською мовою прізвище [PERSON] записано « [PERSON] », а окрім цього у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та саме дана обставина і є перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальному порядку, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.08.2019 №878/02-31. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі,\~ прізвище, ім`я,\~ по батькові,\~ місце і час народження якої,\~ що зазначені\~ в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] , до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) та земельні ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ Таким чином,\~враховуючи ті\~обставини,\~що позивач\~надав суду\~достатньо доказів,\~які підтверджують\~позов,\~суд вважає, що [PERSON] , як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на земельну частку (пай) та земельні ділянки в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved