Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер його син [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Заявник стверджує, що за життя син проживав разом з ним матір`ю [PERSON] та сестрою [PERSON] у зазначеній квартирі, хоча фактично його місце проживання було зареєстроване у [ADDRESS] . Зазначив, що після смерті сина він заволодів та розпорядився майном сина, обслуговував квартиру, в тому числі і частку, що належала синові, робив косметичний ремонт. Маючи намір оформити право власності на спадкове майно, що залишилось після сина, він звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право власності. Однак, йому було відмовлено у цьому та роз`яснено про необхідність встановлення факту прийняття спадщини. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду, оскільки іншим способом цей факт встановити неможливо. В подальшому [PERSON] уточнив заявлені ним вимоги та остаточно просив встановити факт його постійного проживання разом із сином в квартирі [ADDRESS] з 1999 року. В судове засідання, призначене на 19 листопада 2021 року, учасники судового процесу не з`явились. Заявник та його представник адвокат Кочетков Г.О. в попередніх судових засіданнях підтримали заяву про встановлення факту постійного проживання та просили її задоволити з наведених у ній підстав. Заявник зазначив, що його син був прописаний у с. Ташлик у домоволодінні свого діда, однак фактично проживав з ним, матір`ю і сестрою у квартирі [ADDRESS] . Крім того, представник заявник просив суд встановити факт спільного проживання саме на час смерті спадкодавця, тобто станом на 25 березня 2007 року. Заінтересовані особи мати та сестра померлого в судове засідання не з`явились, в направлених на адресу суду заявах просили розглянути справу без їх участі, проти задовлення заяви не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Ташлик Смілянського району Черкаської області народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 30 січня 2003 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, 13 липня 2001 року він зареєстрував своє місце проживання в [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого посольством України в Республіці Індія,\~ [PERSON] помер [INFO] у м. Бага, штат Гоа, Індія. 26 січня 1999 року\~ органом приватизації Смілянського міськвиконкому видане свідоцтва про право власності на житло, відповідно до якого орган приватизації посвідчив, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як встановлено з паспорта заявник [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 1999 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, його місце проживання зареєстроване в цій квартирі з 15 січня 1988 року. З паспорта заінтересованої особи [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 1999 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, встановлено, що її місце проживання також зареєстроване у вказаній квартирі з 15 січня 1988 року. Місце проживання [PERSON] з 28 січня 2005 року по 30 жовтня 2019 року також було зареєстроване у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується її паспортом серії [NUMBER] , виданим 28 грудня 2011 року Смілянським МВ УМВС України в Черкаській області. За клопотанням заявник судом було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що живе у будинку [ADDRESS] поверхом вище за [PERSON] та добре знає сім`ю [PERSON] , оскільки працював із заявником на одному підприємстві. [PERSON] постійно проживав у квартирі [ADDRESS] разом з батьком. Після його смерті батько здійснив всі необхідні дії, пов`язані з похованням сина. Свідок [PERSON] пояснив, що\~ знайомий з [PERSON] з 1976 року та проживає з ним в одному будинку. Вони товаришують та є кумами. Знає, що [PERSON] помер у 2007 році. До смерті він проживав у квартира [ADDRESS] разом з батьком, матір`ю та сестрою. Згідно з повідомленням Смілянської державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2021 року із заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини після [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Суд зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 зазначеної постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням досліджених судом документів, а також показів свідків, судом встановлено, що [PERSON] дійсно до дня своєї смерті проживав без реєстрації разом з батьком у квартирі [ADDRESS] . Згідно з повідомленням державного нотаріуса від 18.03.2021 року [PERSON] було роз`яснено про необхідність встановлення відповідного факту, що підтверджує прийняття ним спадщини після сина, для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину. Оскільки в позасудовому порядку заявник позбавлений можливості встановити наведений факт, а встановлення даного факту має для нього юридичне значення, суд вважає за можливе задоволити його заяву в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved