Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] з 1/4 на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] з 1/3 на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що з 24.04.1999 року по 24.05.2004 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб між ними розірваний. За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області він сплачує на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). З 22.10.2005 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але з грудня 2014 року вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо. За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області він сплачує на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідачі працюють, мають на своєму утриманні кожна по одній дитини, а з нього стягуються аліменти у розмірі 58% його заробітної плати, що є порушенням. Він працює, також надає допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами за віком, свого житла не має, тому не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі. Позивач в судовому засіданні підтримав свою позовну заяву, просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в неї, та також на те, що він хворіє, у нього проблеми з хребтом і він повинен проходити курс лікування 2 рази на рік. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала телефонограму про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що матеріальний стан позивача не погіршився, він працює та отримує достатню заробітну плату, щоб сплачувати аліменти в загальному розмірі 58%. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач з 24.04.1999 року по 24.05.2004 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб між ними розірваний. За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.05.2015 року позивач сплачує на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). З 22.10.2005 року позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але з грудня 2014 року вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо. За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.03.2015 року позивач сплачує на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з них. Сімейним законодавством України встановлено мінімальну межу аліментів, що можуть стягуватися на одну дитину, а саме: розмір аліментів не може бути меншим ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, законодавством врегульовано і максимальну межу сплати розміру аліментів та додаткових витрат, що стягується на усіх дітей, який не може бути більшим, ніж 50% заробітної плати платника аліментів. Окрім того, в дані 50% входять і інші відрахування від заробітної плати Відповідача. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідач працездатний, працює електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах в філії "Панютинський вагоноремонтний завод" ПАТ "Українська залізниця", його середньомісячна заробітна плата складає 11000 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 1133 від 13.10.2016 року, тому має можливість надавати своїм дітям матеріальну допомогу. За рішеннями суду відповідач сплачує на утримання двох дітей 1/3 та 1/4 частини від свого заробітку (доходу) щомісячно, що складає 58% його заробітку (доходу). Позивач має захворювання, що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] за 2016 рік де зазначено, що він проходив курс лікування з діагнозом: «Шийно-грудний остеохондроз, цервікодорзалгія, виражений больовий синдром» та йому рекомендовано санаторно-курортне лікування. Суд враховує посилання позивача на те, що він має батьків пенсійного віку, стягнення з нього аліментів на двох дітей, отримання менш половини заробітної плати в зв'язку з утриманням аліментів, наявність хвороби, його матеріальний стан, тому вважає доцільним зменшити розмір аліментів на утримання дітей та встановити його в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, тобто в рівних частинах, оскільки діти перед законом мають рівні права на своє утримання. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, суд вважає можливим зменшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання дітей на 1/6 частину всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину. Суд, враховуючи згоду [PERSON], вважає можливим стягнути судовий збір на користь держави з позивача.

Outcome: approved