Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

23.06.2016 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго звернулося в інтересах виробничої одиниці Дружківкатепломережа до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 4098 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідач проживає за адресою: [INFO], користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго. Але за послуги сплачував не регулярно. Станом на 01 листопада 2014 року за ним значиться заборгованість перед ОКП ДТКЕ ВО Дружківкатепомережа у розмірі 4098 гривень. 29 травня 2014 року було видано судовий наказ на зазначену суму, але ухвалою Дружківського міського суду від 18 грудня 2014 року даний наказ скасовано. Просить стягнути на їх користь з відповідача цю заборгованість. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, пояснила, що відповідач вселяючись у квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], знав, що ця квартира обладнана системою централізованого опалення та оскільки не відмовився від цього житлового приміщення, то він виразив згоду на отримання послуг теплопостачання. Послугами Тепломережі користувався з моменту вселення. Від нього ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність. Окреме індивідуальне опалення у квартирі відповідача встановлено у 2014 році. Фактично отримані послуги теплопостачання відповідач не сплачував. Тарифи на послуги постачання теплової енергії, згідно ст. 25 ЗУ Про теплопостачання були надруковані в засобах масової інформації. Послуги надавалися йому в повному обсязі та належним чином. Просить позов Тепломережі задовольнити у сумі 4098 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши докази по справі, заслухавши представника позивача , суд вважає, що позовні вимоги ОКП Донецьктеплокомуненерго підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні від відповідача ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] до встановлення індівідуального опалення в квартирі, був споживачем теплопостачання. Згідно особового рахунку № 294 , який відкритий позивачем за об'єктом споживання [ADDRESS] , заборгованість по цій квартирі за послуги з теплопостачання станом на 01 листопада 2014 року складає 4098 гри-вень. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875 - IV Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем [PERSON] не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ці строки оплати послуг наданих з 2004 року включно сплинули, заборгованість відповідача, згідно виписки з особового рахунку № 294 складає 4098 гривень. З особового рахунку № 294, який відкритий позивачем за об'єктом споживання - [ADDRESS], вбачається, що зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що в спірний період відповідач надані послуги з теплопостачання (централізоване опалення) оплачував нерегулярно та не в повному обсязі (а.с. 5-6 ), а тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. Відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не виключає обов'язок сплачувати ці послуги. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідача виникли щомісячні обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг. Закон України Про житлово-комунальні послуги передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України Про житлово-комунальні послуги такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення квартири. Плата за теплову енергію, передбачена до 2005 року Правилами надання послуг з водою, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями) та Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630, відповідно до ст. 10 Правил № 1497 р. плата за послуги вноситься щомісячно по нормам та тарифам, встановленим обласними держадміністраціями із рахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (обєму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачу з 03 вересня 2003 року згідно рішення виконкому міської ради №761 від 03.09.03р. №761, і тарифи складають 0,97грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири, за 1 куб.м. гарячої води 3,76грн. З вересня 2005 року згідно рішення виконкому міської ради №654 від 30.06.2005р., тарифи складають 1,32грн. за 1м2 загальної площі квартири, за 1 куб м гарячої води -6,30грн. З серпня 2006 року згідно рішення виконкому міської ради №643 від 23.06.2006 р., тарифи складають 1,92 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води 10,16 грн. З жовтня 2006 року згідно рішення виконкому міської ради № 851 від 17.08.2006 р., тарифи складають 2,64 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води 10,16 грн., 194,14 грн. за 1 Гкал. З жовтня 2007 року згідно рішення виконкому міської ради № 103 від 30.01.2007 р., тарифи складають 5,28 грн. за 1 м2 загальної площі квартири. З вересня 2008 року згідно рішення виконкому міської ради № 986 від 05.09.2008 р., тарифи складають 8,42 грн. за 1 м2 загальної площі квартири. З січня 2011 року згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 року №1838 "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" згідно наступного тарифу: 283,79 грн. за 1 Гкал. Відповідач не регулярно сплачував послуги теплопостачання у звязку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обовязків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У правовому висновку Верховного Суду України, зробленого 16 листопада 2016 року викладено, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обовязковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості 23.06.2016 року, відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України після скасування 18 грудня 2014 року за заявою боржника [PERSON] судового наказу від 29 травня 2014 про стягнення з нього заборгованості за послуги з централізованого опалення (а.с.18). Звернення ОКП Донецьктеплокомуненерго з заявою по видачу судового наказу в 2014 році відповідно до частини 2 ст. 264 ЦК України перервало перебіг строку позовної давності. Крім того, відповідно до особового рахунку № 294 вибачається, що відповідач останій платіж робив за послуги теплопостачання 03 травня 2012 року, чим також прервав перебіг строку позовної давності. Позивач не довів суду, підстав того, що він не міг дізнатися про порушення свого права раніше. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання за період з 03 травня 2009 року по 01 листопада 2014 року у сумі 2722,14 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з частиною 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини 1 ст. 901, частини 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, право відношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання послуг з централізованого опалення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання, яка виникла станом на 01 листопада 2014 року у сумі 2722,14 гривень з відповідача [PERSON] Оскільки відповідач [PERSON] добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з неї у примусовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] стягується судовий збір у сумі 1378 гривень на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі Виробничої одиниці Дружківкатепломережа. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України, та

Outcome: partial