Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину (в порядку ст.ст. 185, 192 СК України), в якому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача за судовим рішенням на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], та надалі стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття, а також стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 766,00 грн. на лікування неповнолітнього сина, оскільки на час винесення рішення у справі суд керувався обставинами того часу, але на данний час обставини життя змінились і позивач вважає за можливе змінити розмір аліментів. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданніні позовні вимоги підтримала, просить суд змінити розмір аліментів і надалі стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 гривень щомісячно, а також стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 766,00 грн. на лікування неповнолітнього сина, що становить половину від понесених нею витрат на лікування сина у розмірі 1552 гривні. Відповідач у судовому засіданні позов в частині стягнення додаткових витрат на лікування визнав повністю, а в частині збільшення розміру щомісячних аліментів позов визнав частково та пояснив, що сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі можливості не має, оскільки на даний час не працює, зареєстрований у центрі зайнятості як безробітній, допомогу по безробіттю не отримує, на даний час шукає роботу. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення В.Писарівського районного суду Сумської області від 09.11.2012 року у справі №1803/1668/2012р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] -[INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно (а.с.7). Відповідно до довідки Охтирського міськрайонного відділу ДВС від 06.07.2016 року виконавчий лист №1803/1668/2012 перебуває на примусовому виконанні відділу ДВС (а.с.10). Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між сторонами, може бути згодом збільшений або зменшений за позовом платника або одержувача аліментів. У судовому засіданні встановлено, що позивач не працює, перебуває на обліку в УПСЗН В.Писарівської РДА, де отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у розмірі на день звернення з позовом 2143,34 грн. та допомогу на дитину одинокій матері ( з урахуванням доходів) у розмірі на день звернення з позовом до суду 604,99 грн. (а.с.14,15), однак цих коштів позивачеві не вистачає для забезпечення власних потреб та належного утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2011 року народження. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач офіційно не працює, стабільного заробітку не має, зареєстрований в Охтирському міськрайонному центрі зайнятості як безробітній, має тимчасові заробітки (а.с.49-52). Разом з цим, суд враховує, що відповідач має задовільний стан здоров'я (на обліку у лікарів не перебуває), інвалідом не являється, тому має можливість працевлаштуватись та надавати неповнолітньому сину [PERSON], 2011 року народження, матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) у встановленому законом розмірі. Крім цього, відсутність постійного місця роботи та заробітку відповідача не звільняє його від аліментного обов'язку, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття і цей обов'язок покладається як на матір, так в рівній мірі на батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частина 3 ст.182 СК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини до 6 років з 01.05.2016 року становить 1228 гривень, відповідно 30% становить 368,40 грн. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може відповідно до ст.184 СК України визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов в частині збільшення розміру аліментів задовольнити частково і змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень, враховуючи задовільний стан здоров'я відповідача та майновий стан сторін. На думку суду даний розмір аліментів є достатнім на даний час, оскільки позивач має більший дохід в порівнянні з відповідачем, заробіток якого, як пояснив у судовому засіданні, є тимчасовим і не стабільним, проживає відповідач зі співмешканкою у квартирі, яку орендує. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами можна притягати лише батьків дитини. Оскільки у цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні суду окремо (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). На підтвердження додаткових витрат на дитину позивачем надані медична довідка, виписка з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], консультаційні висновки спеціалістів, а також оригінали квитанцій, що підтверджують суму понесених витрат (а.с.16-26). За загальним правилом участь участь батьків у додаткових витратах на дитину має бути рівною, позивачем до стягнення заявлений 50-тивідсотковий розмір понесених витрат, і суд вважає за необхідне задовольнити цю вимогу у повному розмірі, оскільки вона визнана повністю відповідачем. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial