Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

20 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилався на те, що у відповідності до свідоцтва про придбання майна від 22 жовтня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенко А.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1385, йому, на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], зазначена квартира належала на праві власності [PERSON] В квартирі не проживають, але залишилися зареєстрованими колишній власник квартири - відповідач [PERSON] та її співмешканець [PERSON] У відповідності до ст.ст. 150, 156 ЖК України, [PERSON] та [PERSON] мали право користуватися квартирою, оскільки [PERSON] була власником спірного житлового приміщення. [PERSON] зазначив в заяві, що після переходу права власності на квартиру до нього, [PERSON] та [PERSON] втратили право користування спірним житлом. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст. 319, 321 ЦК України, ст..ст.150, 156 ЖК України позивач [PERSON] просив суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в зв'язку з сим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у відповідності до свідоцтва про придбання майна від 22 жовтня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенко А.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1385, є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» від 20.03.2015 року № 15/4, в квартирі зареєстровані колишній власник квартири - [PERSON] та її співмешканець [PERSON] У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В зв'язку з тим, що [PERSON] на теперішній час не є власником спірного житлового приміщення, вона втратила право користування зазначеним житлом, оскільки, право користування [PERSON] спірною квартирою було похідним від її права власності на квартиру Право користування спірним житлом [PERSON], як члена сім'ї [PERSON], було похідним від права власності [PERSON] на квартиру, оскільки [PERSON] перестала бути власником жилого нерухомого майна і втратила право користування цим житлом, відповідач [PERSON] також втратив право користування спірним жилим приміщенням. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved