Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

08.12.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №58, що розташований по вул. Орлова в с. Лебедин Шполянського району, Черкаської області, по 1/4 ідеальній частині за кожним з дітей на праві спільної часткової власності, та припинити право на аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь позивача в звязку з набуттям дітьми права власності на нерухоме майно, яке належить їхньому батькові - [PERSON]. Свій позов позивач мотивує тим, що в період з 09.06.1995 по З0.09.2013 позивач перебував у шлюбі з відповідачем. Шлюб між сторонами на даний час розірвано. 16.09.1997 у сторін народилася дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою і продовжує навчання у навчальному закладі. 12.09.2002 в сторін народився син [PERSON], який на даний час є неповнолітньою дитиною і проживає разом з позивачем в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, по вул. Орлова, 58. Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 17.12.2013 розділено спільне майно подружжя, за позивачем визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №58, що розташоване по вул. Орлова в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, Ѕ частина вказаного будинку належить відповідачеві. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24.12.2013 з відповідача стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно та 800,00 грн. на утримання дочки, яка продовжує навчання, але відповідач платив аліменти нерегулярно, в розмірі меншому, ніж передбачено рішенням суду, тому виникла заборгованість по сплаті аліментів. Станом на 22.11.2017 року заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] становить 51 399,59 грн., на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання заборгованість складає 17 625, 80 грн., всього 69 025,39 грн., які відповідач повинен виплатити позивачу на утримання дітей. Діти знаходяться на повному утриманні позивача, відповідач не виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дітей, що спонукає останнього до подачі до суду вказаного позову. У бесіді з відповідачем [PERSON] позивач повідомив його про виникнення заборгованості по аліментах на дітей і запропонував йому укласти договір про передачу належної йому Ѕ частини вказаного житлового будинку та передати право власності на нього дітям по 1/4ідеальній частині кожному та припинити у відділі ДВС стягнення аліментів з нього на користь позивача на утримання їх спільних дітей. Відповідач не погодився це зробити, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представники позивачів зявився, позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у суд зявився, позов визнав повністю. Представник Органу опіки та піклування Шполянської районної державної адміністрації в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечував. ПредставникШполянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 11.12.2017 позовна заява була залишена без руху у звязку з тим, що позивач не вказав в позовній заяві ціну позову та не сплатив судовий збір. Позивач усунув вказані недоліки і ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.01.2018 відкрито провадження по справі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що згідно з довідкою №3058 від 15.11.2017, виданою виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, [PERSON] дійсно зареєстрований але не проживає з 2014 року в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, по вул. Орлова, 58 (а.с.8). Відповідно до технічного паспорту а житловий будинок індивідуального житлового фонду, розташованого по вул. Орлова, 58, в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області житловий будинок (літ. А), веранда (літ. а), підвал (літ. п/д) побудовані в 1975 році, сарай (літ. В) побудований в 1978 році, підвал (літ.Б) побудований в 1980 році. Рік побудови вбиральні (літ. І), колодязю (літ. К) та забору (№1) не вказаний (а.с.9-12). Згідно з даними про обєкт оцінки, наданими оцінювачем [PERSON] станом на 20.10.2013 ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Орлова, 58, с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області, становить 31081,00 грн. (а.с.13). 31.01.2007 між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON], за яким [PERSON] та [PERSON] продали а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Орлова, 58, в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області (а.с.20). Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 17.12.2013 було розділено між [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №58 по вул. Орлова в с. Лебедин, Шполянського району,Черкаської області, який був об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частину зазначеного житлового будинку за кожним (а.с.15-16). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №19816238 від 01.04.2014, наданогоРеєстраційною службою Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Орлова, 58, с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області, є [PERSON] (а.с.14). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., починаючи з 28.03.2013, щомісячно і до досягнення ними повноліття, №5657/1424-36 від 22.11.2017, виданою Шполянським РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, заборгованість по аліментах [PERSON] на 22.11.2017 становить 51399,59 грн. (а.с.17). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], яка навчається, у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн., щомісячно, починаючи з 31.08.2015 і до закінчення навчання 30.06.2018 №5658/1424-36 від 22.11.2017, виданої Шполянським РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, заборгованість по аліментах [PERSON] на 22.11.2017 становить 17625,80 грн. (а.с.18). Згідно з ч. 1-4 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов'язується самостійно утримувати її. Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов'язку брати участь у додаткових витратах на дитину. На майно, одержане за договором відповідно до частини першої цієї статті, не може бути звернене стягнення. Таким чином статтею 190 СК України передбачено право батьків укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею дитині права власності в тому числі і на житловий будинок. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Необхідність дотримання даних норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод знайшло своє вираження в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року у справі "Цибулько та інші проти України" та від 01.06.2006 року "Федоренко проти України". Як вказано в ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Позивач зазначив у своїй позовній заяві, що відповідач відмовився укладати договір про припинення права на аліменти для дітей у звязку з передачею дітям права власності кожному на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Орлова, 58, в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області. В судовому засіданні відповідач визнав позов повністю та надав згоду щодо визнання за дітьми права власності на майно в рахунок припинення права на аліменти, а тому суд приходить до висновку, що позов належить до задоволення. Заходи забезпечення позову не вживалися.

Outcome: approved