Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] 17.06.2021 звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 01.09.2007 проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2020 розірвано. Від спільного проживання у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначила, що відповідач з 2019 року втратив зв`язок з дітьми, ніякої участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться їх життям, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом та лікуванням, не надає матеріальну допомогу, не відвідує батьківські збори, свідомо самоусунувся та нехтує своїми батьківськими обов`язками. Позивач вказує, що відповідач надав нотаріально посвідчену заяву від 22.03.2021, відповідно до якої не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 150, 152, 155, 164-166, 171, 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; судові витрати по справі покласти на відповідача. Ухвалою суду від 24.06.2021 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання; залучено до участі у справі як орган опіки та піклування - Голованівську селищну раду Кіровоградської області та зобов`язано останню подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матері дитини [PERSON] , яка бажає проживати з дітьми, брати участь у їх вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На виконання ухвали суду від 24.06.2021 органом опіки та піклування 12.08.2021 надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, затверджений рішенням виконавчого комітету Голованівської селищної ради №63 від 28.07.2021. 03.09.2021 проведено підготовче засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується відповідно довідкою про доставку позивачу 04.09.2021 SMS-повідомлення з текстом судової повістки (а.с. 92) та довідкою про доставку представнику позивача електронного листа від 03.09.2021 (а.с. 91); представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та судове рішення прийняти в порядку ст.ст. 280-283 ЦПК України (а.с. 96). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 14.09.2021 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся з судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 94), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло, відзив чи заперечення на позов не подав. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується розпискою про отримання 07.09.2021 представником органу опіки та піклування судової повістки (а.с. 93); представник органу опіки і піклування Плахотнюк В.М. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 80). За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.04.2008 Фурманською сільською радою Уманського району Черкаської області, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.03.2013 виконавчим комітетом Клинівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.03.2017 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, сторони є батьками відповідно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-22). З копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2020, яке набрало законної сили 17.12.2020, вбачається, що 01.09.2007 між сторонами було укладено шлюб, який розірвано цим рішенням суду (а.с. 14-19). Відповідно довідки №122, виданої 23.03.2021 Голованівською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, позивач зареєстрована в буд. [ADDRESS] і має наступний склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Згідно довідки №17-07/113, виданої 25.03.2021 Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області с. Фурманка, позивач проживає без реєстрації в буд. [ADDRESS] і має наступний склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). Відповідно довідок №01-21/101 та №01-21/104, виданих 24.03.2021 Ладижинським ліцеєм Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] учень 5-ого класу ліцею, [PERSON] учень 2-ого класу; їх батько [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, батьківські збори не відвідував, з класними керівниками не контактував (а.с. 26-27). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання та виховання малолітніх дітей, проживаючих на території Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області в с. Фурманка, складеного 25.03.2021 комісією в складі старости села [PERSON] , сусідів [PERSON] та [PERSON] , позивач проживає без реєстрації у будинку [ADDRESS] , який належить її матері [PERSON] , проживає разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на повному матеріальному утриманні матері [PERSON] . Батько дітей [PERSON] разом з дітьми не проживає, участі у вихованні дітей не приймає та матеріально не підтримує дітей (а.с. 28). Згідно копії відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України від 19.03.2021, позивач з 01.01.2020 по 31.12.2020 має дохід у розмірі 52591 грн. 40 коп. - соціальних виплат та 17178 грн. орендної плати за земельну ділянку (а.с. 29). Відповідно до копії реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виданого Пенсійним фондом України, позивач має страховий стаж (а.с. 30-32). Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з сімейними обставинами, що підтверджується копією заяви [PERSON] , посвідченої 22.03.2021 приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В., зареєстрованої в реєстрі за №368 (а.с. 23). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Голованівської селищної ради від 28.07.2021 №63, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач з 2019 року втратив зв`язок з дітьми, участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться їх життям, не надає матеріальну допомогу, тобто повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей (а.с. 60-62). Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990, ратифікованої Україною 27.09.1991 (набрала чинність для України 27.09.1991) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] з 2019 року і по день розгляду справи (більше 2-ох років) не виявляв щодо дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] батьківського піклування, оскільки не провідував дітей, не цікавився їх життям та здоров`ям, і таких дій вчиняти не намагався. Враховуючи встановлені обставини, викладені в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні, враховуючи те, що відповідач протягом двох років не здійснював жодних дій, які б могли свідчити про виявлення батьківського піклування до дітей, в тому числі - після звернення позивача з позовом до суду, відповідач так і не проявив уваги до дітей, не вчиняє будь-яких дій щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, тобто продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, в присутності нотаріуса надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей, відзив на позов до суду не подав, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи про позбавлення його батьківських прав в судове засідання не з`явився, а тому підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відсутні. Встановивши наявність умисних дій [PERSON] щодо невиконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність захисту інтересів дітей. Мотиви для позбавлення батьківських прав є доречними і достатніми, саме рішення суду про позбавлення батьківських прав здатне забезпечити належний захист дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Судом встановлено, що діти, по відношенню до яких відповідач позбавляється батьківських прав, проживають з позивачем, а тому відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття та сплачувати аліменти на користь позивача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має. А тому, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання трьох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги, з відповідача мають бути стягнуті 908 грн. судового збору на користь держави. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved