Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 02.08.2018 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.07.2004 помер [PERSON], якому на день смерті належала земельна ділянка площею 2,72 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. 20 серпня 2014 року позивач одружилась та змінила своє прізвище із «Гармідер» на «Фабрикова». У травні 2018 року позивачу від матері, яка знайшла у себе посвідчений на імя [PERSON] заповіт, стало відомо, що [PERSON] 11 грудня 2001 року склав на імя позивача заповіт, яким заповів їй все своє майно, яке належало йому на час смерті. Про наявність заповіту позивач ніяким чином не могла дізнатися так як на момент посвідчення заповіту вона була ще дитиною і їй було лише 15 років. Позивач 23 травня 2018 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки нею пропущений визначений законодавством України строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача вказує, що після відкриття спадщини в зазначений термін позивач не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту від 11 грудня 2001 року, у звязку з чим вважає, що строк пропустила з поважної причини. У звязку з наведеним, посилаючись на ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просить визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], який помер 04 липня 2004 року. Ухвалою суду від 07.08.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 13 листопада 2018 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач не зявились, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 липня 2004 року в с. Велика Мечетня Кривоозерського району Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП №192954, виданого 05 липня 2004 року Великомечетнянською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області (а.с. 4). На день смерті [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,72 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №027004, виданого 06.07.2001 [PERSON] сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 7). 11 грудня 2001 року [PERSON] заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 11 грудня 2001 року державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-3511 (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №080143, виданого 20 серпня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, позивач уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй змінено прізвище з "Гармідер" на "Фабрикова" (а.с. 3). Як вбачається з копії довідки [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 16.05.2018 за №447, за [PERSON] в с. Грузьке Голованівського району числився житловий будинок по вул. Грушевського, 83, проживав за цією адресою з 1935 року по день смерті, проживав одиноко, заповіт в сільській раді не посвідчував (а.с. 8). Згідно листа приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] від 23.05.2018, позивачу розяснено, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та роз'яснено право звернутись до суду про поновлення такого строку (а.с. 9). Згідно інформаційної довідки №53656034 від 12.10.2018 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с. 38). Як вбачається з паспорта серії ЕВ №370243, виданого 17 вересня 2014 року Кіровським РВ у м. Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області, позивач народилась 08 червня 1986 року, тобто на день складення заповіту, а саме 11 грудня 2001 року, їй виповнилось 15 років (а.с. 6). Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] з поважної причини пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки останній заповіт на ім'я позивача склав в той час, коли позивачу виповнилось всього 15 років, тобто до її повноліття, позивач про існування заповіту дізналась лише в травні 2018 року від своєї матері. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визначити позивачу додатковий строк терміном один місяць, який буде достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач строк звернення до нотаріуса пропустила з поважної причини. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв'язку з визнанням відповідачем позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 352 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду, а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв'язку з тим, що позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача, покладається на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved