Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі по 700,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що 23.11.2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилися спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти, знаходяться на утриманні позивача, коштів на утримання дітей в добровільному поряду не надає, чим ставить у скрутне становище позивача. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, і просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі не менше як по 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що готовий сплачувати по 400 гривень на кожну дитину. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2093. Від шлюбу сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4-6). Про способи виконання обов'язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд вважає, що стягування з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі якнайкраще забезпечить інтереси неповнолітніх дітей. Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Outcome: partial