Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

28 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Власниками квартири [ADDRESS] в цьому будинку у 2013 році були [PERSON] , товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія Прем`єр Круїз», з 31 січня 2014 року [PERSON] , з 11 листопада 2014 року ТОВ «Компанія «Нові проекти». Зазначає, що відповідачем [PERSON] самовільно захоплено частину горища, що належить на праві спільної сумісної власності всіх співвласників квартир будинку. Наголошує, що реконструкція кв. 10 в цьому будинку проведено без належно оформленого дозволу, декларація про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність об`єкта до експлуатації скасовані в судовому порядку. З урахуванням зміни позовних вимог, у зв`язку із переходом права власності на квартиру до [PERSON] (т.2,а.с.68-69), позивач просить суд: - визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18 січня 2013 року, номер 64485 на квартиру [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в частині самовільного захоплення площі горища розміром 29,9 кв. м. - визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 лютого 2013 року номер 609503 на квартиру [ADDRESS] , видане на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія Прем`єр Круїз», ідентифікаційний код юридичної особи 37880222, в частині самовільного захоплення площі горища розміром 29,9 кв. м. - визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 31 січня 2014 року номер 17122687 на квартиру [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в частині самовільного захоплення площі горища розміром 29,9 кв. м. - визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 листопада 2014 року номер 29282812 на квартиру [ADDRESS] видане на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові проекти» Ідентифікаційний код юридичної особи 39443316, в частині самовільного захоплення площі горища розміром 29,9 кв. м. - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33269873 від 29 грудня 2016 року та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності [PERSON] № 18399919 від 26 грудня 2016 року на квартиру [ADDRESS] в частині самовільного захоплення площі горища розміром 29,9 кв. м. Ухвалою суду від 11 січня 2019 року справа прийнята до провадження судді Фролової Л.Д. після повернення з Верховного Суду на новий розгляд, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача у вжитті заходів забезпечення позову. 27 липня 2019 року суд прийняв заява представника позивача про зміну предмету позову, залучив до участі у справі у якості відповідачів [PERSON] , ТОВ «Туристична компанія Прем`єр Круїз», [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що крім здійснення незаконної реконструкції квартири з її розширенням за рахунок горища, що є допоміжним приміщенням будинку, відсутній дозвіл Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового господарства України на проведення реконструкції. Ні позивач, ні інші власники квартир в будинку не надавали дозволу на реконструкцію, а Львівська міська рада не надавала висновків щодо проекту реконструкції. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] під час розгляду справ проти позову заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, що приміщення, за рахунок якого здійснювалася реконструкція квартири, є мансардою, тобто технічним приміщенням. Реконструкція полягала в ремонті горища, що перебувало в аварійному стані. Власником будинку, а відповідно і мансардного приміщення є міська рада, яка надала згоду на реконструкцію. У даному випадку, на думку представника відповідача, згода мешканців будинку непотрібна. Пояснив, що будинок не перебував у реєстрі пам`яток архітектури, тому відповідний дозвіл щодо реконструкції пам`ятки не отримували, на будинку відсутні реєстрова табличка. Вважає, що задоволення позову про скасування свідоцтв про державну реєстрацію неможливе, оскільки правочини не оскаржені і не скасовані. Відповідачі ТОВ «Компанія «Нові проекти», [PERSON] , ТОВ «Туристична компанія Прем`єр Круїз», [PERSON] до суду не прибули, своїх представників в судове засідання не направили. Повідомлення даних відповідачів здійснювалося судом на всі призначені судові засідання шляхом направлення рекомендованими поштовими відправленнями судових повісток. Так, ТОВ «ТК «Прем`єр Круїз» відповідно до відкритих даних зареєстрована за юридичною адресою: [ADDRESS] (т.2,а.с.100), проте направлені на вказану адресу поштові повідомлення повертаються до суду з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до змісту заперечення директора ТОВ «Нові Проекти» на апеляційну скаргу від 11 грудня 2017 року, адреса товариства зазначена як: [ADDRESS] . Львів, просп. Червоної Калини, 85/8. На поштових виправленнях, що повернулися до суду наявні відмітки поштового відділення «за закінченням строку зберігання». Аналогічні причини повернення повісток зазначені на конвертах, які поверталися до суду, на ім`я відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до пунктів 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч. ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку або судове повідомлення, не виявлено в місці проживання, повістку або повідомлення під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку чи повідомлення, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання. Суд вважає за необхідне зазначити, що свідоме неотримання відповідачами та уповноваженими ними особами, є нехтування процесуальними обов`язками та неналежне користування процесуальними правами. Тому, на переконання суду, повідомлення відповідачів про судовий розгляд було здійснене належно. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Так, ухвалою Вищого адміністративного суду від 25 березня 2014 року (провадження № К/800/208/14, К/800/3910/14) встановлені наступні обставини, що не підлягають доказуванню. Рішенням Львівської міської ради № 311 від 12 вересня 2005р. затверджені межі історичного ареалу та зони регульованої забудови м. Львова. Вся вулиця Дорошенка знаходиться в самому центрі історичного ареалу Львова. Управління охорони історичного середовища підтвердило, що спірний будинок включений до переліку пам`яток містобудування і архітектури місцевого значення Львівської області згідно рішення виконкому Львівської обласної ради народних депутатів № 330 від 24 червня 1986 р., вказаний будинок відноситься згідно ст. 1 Закону України Про охорону культурної спадщини до об`єктів культурної спадщини. [PERSON] є співвласницею квартири [ADDRESS] , в якому усі квартири є приватизованими, з 2010 року [PERSON] проводить самовільні роботи по розширенню своєї квартири за рахунок площі горища будинку, однак, ніхто з сусідів будинку згоди [PERSON] на розширення квартири не надав. У зв`язку з проведенням робіт по розширенню [PERSON] квартири за рахунок горища вхід на горище перекритий, доступу до горища будинку не мають ні мешканці будинку, ні відповідні обслуговуючі будинок організації, контролюючі органи чи органи місцевого самоврядування. Внаслідок проведення таких робіт [PERSON] будинок почав руйнуватися з появленням та збільшенням тріщин у будинку згідно довідок балансоутримувача будинку ЛКП Цитадель-Центр. Галицька райадміністрація та ЛКП Цитадель-Центр неодноразово зверталися до [PERSON] з вимогою допустити їх на горище та у квартиру, щоб встановити причини появи тріщин та перевірки проведення будівельних робіт. Інспекція ДАБК у Львівській області листом від 01 листопада 2012 р. № 7/13-6-6209 повідомила мешканцям будинку, що 13 серпня 2012 р. зареєструвала [PERSON] декларацію про початок виконання будівельних робіт № ЛВ08212138500. Також, повідомлено що 05 жовтня 2012 р. зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ЛВ14212182022 з реконструкції квартири з розширенням за рахунок частини площі горища. Департаментом містобудування Львівської міської ради 26 листопада 2010 р. було винесено наказ № А-401 Про затвердження [PERSON] , [PERSON] відповідно вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартир [ADDRESS] з розширенням за рахунок горища. 03 вересня 2010 р. [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Згідно у мов договору купівлі-продажу, предметом договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] є квартира, яка складалася з двох кімнат житловою площею 37,9 кв. м. та кухня. Загальна площа квартири 53,2 кв. м., комора в підвалі 1,0 кв. м.. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2013 року та наведеною ухвалою Вищого адміністративного суду від 25 березня 2014 року (провадження № К/800/208/14, К/800/3910/14), визнана протиправною та скасована реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт №ЛВ08212138500 та декларації про готовність об`єкту до експлуатації №ЛВ14212182022. Відповідно до матеріалів справи, обставин, що встановлені рішенням суду (ухвала ВАСУ від 05 липня 2017 року), перехід права власності на квартиру [ADDRESS] відбувався наступним чином. Як вбачається з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підставою внесення запису було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,- індексний номер: 62948 від 18 січня 2013 року 10:37:53. за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 64485, виданий 18 січня 2013 року, державний реєстратор Кичма Ю [PERSON] М., власником кварти являвся [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03 вересня 2010 року. Згідно протоколу № 07/02-13 від 07 лютого 2013 року загальних зборів учасників ТОВ Туристична компанія Прем`єр Круїз, засновники домовилися про збільшення статутного капіталу товариства за рахунок додаткових внесків [PERSON] , внесення до статутного капіталу товариства належного йому на праві приватної власності нерухомого майна квартири за адресою [ADDRESS] . На виконання вказаного рішення між [PERSON] і директором ТОВ Туристична компанія Прем`єр Круїз було складено акт прийому-передачі внеску, відповідно до якого, учасником передано, а директором товариства Хомин [PERSON] прийнято у власність нерухоме майно квартира. Державним реєстратором прав на нерухоме майно 20 лютого 2013 року винесено рішення № 467372 про державну реєстрацію права власності на квартиру в [ADDRESS] за ТОВ Туристична компанія Прем`єр Круїз. Таким чином, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 лютого 2013 року, власником квартири стало ТОВ Туристична компанія Прем`єр Круїз. За змістом протоколу № 20/01-14 від 20 січня 2014 року загальних зборів учасників ТОВ Туристична компанія Прем`єр Круїз було прийнято рішення про виключення із складу учасників товариства [PERSON] та повернення йому вартості частини майна у статутному капіталі (110000,00грн., що становить 26,19 % статутного капіталу) в натуральній формі, а саме: передано у власність [PERSON] , квартиру [ADDRESS] . На виконання цього рішення між [PERSON] і директором ТОВ Туристична Компанія Прем`єр Круїз було складено акт прийому передачі внеску, відповідно до якого, товариством передано, а [PERSON] прийнято у власність нерухоме майно квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та про реєстрацію права власності, підставою внесення запису було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 10504495 від 31 січня 2014 року 09:23:44 за [PERSON] . Підставою виникнення права власності було свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 17122687, виданий 31 січня 2014 року Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції. Згідно з протоколом № 13/10-14 від 13 жовтня 2014 року загальних зборів учасників (засновників) ТОВ Компанія - Нові Проекти було прийнято рішення про створення в м. Львові однойменного товариства та визначено статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нові Проекти в розмірі 115000,00 грн., де внесок [PERSON] визначено в розмірі 109250,00 грн., що становить 95% статутного капіталу, здійснено у спосіб передачі до статутного капіталу ТОВ Компанія Нові Проекти належного йому на праві приватної власності нерухоме майно квартиру у [ADDRESS] . На виконання вказаного вище рішення було складено акт прийняття-передачі нерухомого майна. Таким чином, державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] 11 листопада 2014 року було винесено рішення № 17099155 про державну реєстрацію права власності, розмір частки 1/1 на квартиру, що розташована [ADDRESS] за ТОВ «Нові Проекти». З матеріалів справи вбачається, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 березня 2019 року, 26 грудня 2016 року приватним нотаріусом Думою Г.М. зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Дана реєстрація була проведена на підставі акту приймання-передачі квартири між ТОВ «Нові Проекти» та [PERSON] від 21 грудня 2016 року, та протоколу загальних зборів товариства від 21 грудня 2016 року (т.2,а.с.70) Переглядаючи дану справу у касаційному порядку Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2018 року висловив наступну правову позицію. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до частин першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. У частинах першій та другій статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до рішення Конституційного Суду України 9 листопада 2011 року № 14-рп/2011, у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] , положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» необхідно розуміти так, що власники квартир дво або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004, у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), допоміжні приміщення (підвали, сараї, комірки, горища, колясочні та інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. У висновку Верховного Суду зазначено, що за рахунок горища було розширено площу квартири [ADDRESS] , хоча ні [PERSON] , ні інші співвласники вищевказаного багатоквартирного будинку на вчинення таких дій своєї згоди не надавали. Львівська міська рада висновки для проектної документації щодо реконструкції зазначеної квартири з розширенням її площі не надавала, відділом охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації та Департаментом культурної спадщини та культурних цінностей Міністерства культури України не погоджено проектну документацію. Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав, а держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ч. 2 ст. 5 Закону № 1952-IV, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є лише підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності. За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (реконструкції та переобладнання). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва чи реконструкції особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва чи добудови. Так, Верховний Суд вказав, що [PERSON] у позові (з урахуванням зміни його предмету) просила про захист її порушеного права як співвласника допоміжного приміщення у багатоквартирному будинку. Зі змісту частини другої статті 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав, а саме захист її прав шляхом визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно та скасування рішення про державну реєстрацію, не суперечить положенням статті 16 ЦК України. Зокрема, частиною другою указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Зазначена позиція Верховного Суду спростовує пояснення відповідача [PERSON] від 20 січня 2020 року, що були подані до суду у письмовому вигляді, щодо неналежності обраного позивачем способу захисту порушених прав. До того ж, суд не може взяти до уваги наведені у вказаних поясненнях правові позиції Верховного Суду, оскільки застосовує позицію суду касаційної інстанції саме по даній справі, яка висловлена Верховним Судом з урахуванням конкретних обставин та доказів. Крім того, суд бере до уваги, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року (справа № 813/6075/15): - визнано протиправним і скасоване рішення державного реєстратора Кичма Юрія Михайловича про держану реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу індексний номер: 62948 від 18 січня 2013 року, 10:37:53, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область; - визнано протиправним і скасоване рішення державного реєстратора Кичма Юрія Михайловича про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 467372 від 20 лютого 2013 року, 11:26:54, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область; - визнано протиправним і скасоване рішення державного реєстратора Данилишин В.І., про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 10504495 від 31 січня 2014 року, 09:23:44, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область; - визнано протиправним і скасоване рішення державного реєстратора Кичма Юрія Михайловича про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 17099155 від 11 листопада 2014 року, 09:43:25, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область. Судом для сторін була забезпечена можливість змагальності в цивільному процесі, однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів дотримання встановленої законом процедури при здійсненні реконструкції квартири за рахунок допоміжного приміщення горища багатоквартирного будинку. Судовим розглядом встановлено, що за рахунок горища було розширено площу квартири [ADDRESS] без згоди мешканців співвласників багатоквартирного будинку. Львівська міська рада висновків щодо проекту реконструкції зазначеної квартири з розширенням її площі не надавала. Відділом охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської ОДА та Департаментом культурної спадщини та культурних цінностей Мінкультури проектну документацію погоджено не було. Судом не можуть бути прийняті посилання представника відповідача [PERSON] , що спірний об`єкт є технічним мансардним поверхом, який не знаходиться над квартирами №№ 9-10 будинку, а відтак, наказу Департаменту містобудування від 26 листопада 2010 року № А-40 та інших документів достатньо для проведення реконструкції квартири з розширенням площі. Так, по-перше, мансарда згідно з нормами ДБН це поверх у горищному поверсі, фасад якого повністю або частково утворений поверхнею (поверхнями) похилої чи ламаної покрівлі. Тобто, це частина допоміжних приміщень горища, а відтак обов`язковими є вимоги щодо згоди співвласників квартир будинку та отримання певних дозвільних документів. По-друге, наказу Департаменту містобудування недостатньо для того, щоб вважати реконструкцію такою, що виконана у відповідності до вимог законодавства. Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, позов [PERSON] підставним та таким, що підлягає до задоволення. У зв`язку зі скасуванням судом рішень про державну реєстрацію права власності на квартиру за власниками: [PERSON] , ТОВ «Туристична компанія «Прем`єр Круїз», [PERSON] , ТОВ «Компанія «Нові Проекти», задоволенню підлягають вимоги про визнання недійсними свідоцтв про право їх власності в частині самовільного захоплення площі горища. У зв`язку з переходом права власності на квартиру до [PERSON] 26 грудня 2016 року відповідно до рішення приватного нотаріуса Думи Г.М., суд вважає за належне захистити право [PERSON] шляхом скасування такого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому, суд задовольняє вимоги позивача в цій частині частково та скасовує державну реєстрацію лише в частині самовільного захоплення площі горища розміром 29,9 кв.м. У зв`язку з тим, що після зміни предмету позову позивач не заявила вимоги про розподіл судових витрат, судом дане питання не вирішується.

Outcome: partial