Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Луганського національного аграрного університету про скасування розпоряджень та наказу про відрахування, в якому просила суд визнати неправомірним та скасувати розпорядження Луганського національного аграрного університету від 24.12.2019 №72 «Про створення комісії та захист магістерської роботи», підписаного в.о. директора навчального - наукового інституту будівництва Луганського національного аграрного університету; визнати неправомірним та скасувати розпорядження Луганського національного аграрного університету від 08.01.2020 №1 «Про реалізацію права на здобуття вищої освіти [PERSON] » підписаного в.о. директора навчального - наукового інституту будівництва Луганського національного аграрного університету щодо ліквідації академічної заборгованості студенткою [PERSON] ; визнати неправомірним та скасувати наказ Луганського національного аграрного університету від 23.01.2020 №01-09/023 про її відрахування. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебувала на посаді професора кафедри будівництва та архітектури ЛНАУ, виконувала обов`язки завідувача кафедри будівництва та архітектури. З метою підвищення своєї кваліфікації у 2018 році вступила до магістратури, за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія, форма навчання заочна з 01.09.2018 по 23.01.2020. 08 листопада 2019 року в.о. ректора ЛНАУ [PERSON] видав наказ про відрахування її з університету у зв`язку з переведенням в інший вищий учбовий заклад, при цьому, документація з цього приводу з вини відповідача своєчасно передана не була і перевід не відбувся. Нею з цього приводу на ім`я в.о. ректора ЛНАУ та Міністерство освіти і науки було подано скаргу. 24.12.2019 в директораті навчально - наукового будівництва повідомлено, що її прізвище включено до контингенту студентів. Наказ про поновлення на навчання в університеті був виданий 16.12.2019, з ним її ознайомлено не було. З метою виконання навчального плану вона ліквідувала академічну заборгованість з трьох дисциплін. Результати складених іспитів та заліків оформлено було відповідно до «Положення про організацію освітнього процесу (зі змінами)» ЛНАУ та були в той же день передані в директорат. 26 грудня 2019 року, після того, як вона передала свою залікову книжку до директорату для оформлення Довідки про успішність її було повідомлено про те, що індивідуальні відомості були анульовані, а також про створення Комісії для складання нею іспитів з двох дисциплін згідно з розпорядженням в.о. директора ННІ будівництва ЛНАУ Сопова Д.С. від 24.12.2019 №72. Посилаючись на «Положення про організацію освітнього процесу ЛНАУ», «Положення про організацію та проведення поточного і семестрового контролю результатів навчання у ЛНАУ» вважала, що зазначене розпорядження є протиправним і підлягає скасуванню. Крім того, ЛНАУ було видано розпорядження №1 від 08.01.2020 «Про реалізацію права на здобуття вищої освіти [PERSON] », яким визначався графік погашення академічної заборгованості з 4-х дисциплін, якої у неї взагалі не було, а тому вказане розпорядження також є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки екзамени по всім переліченим в ньому предметам нею були успішно зданими. У подальшому, 23.01.2020 був виданий наказ про її відрахування №01-09/023, який їй не видали та не ознайомили. Про його існування їй стало відомо, з довідки ЛНАУ від 23.01.2020, яку вона отримала поштою 03.02.2020. Зазначила, що не має академічної неуспішності , виконала навчальний план, не допускала порушень навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти. Наказ №01-09/023 від 23.01.2020 протирічить нормам Закону України «Про вищу освіту» та виданий з порушенням вимог Наказу Міністерства освіти України №245 від 15.07.1996 р. Вказала, що вищевказаними розпорядженнями її безпідставно примушували повторно здавати екзамени, які вона вже здавала, створювалися штучні перешкоди для допуску її магістерської роботи для проведення її захисту, в результаті чого її було відраховано з ЛНАУ та позбавлено права на освіту на отримання освітнього рівня «магістр». У зв`язку з чим звернулась до суду за захистом. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, [PERSON] не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що є викладачем ЛНАУ. [PERSON] є доктором наук, перебувала на посаді професора кафедри будівництва та архітектури ЛНАУ і навчалась у магістратурі. Вона приймала у неї іспит. Після того, як [PERSON] його здала, її керівник [PERSON] поговоривши з нею зазначив, що вона не мала права цього робити. У той момент у неї були особисті проблеми і вона на його вимогу, та під впливом, зробила запис у заліковій книжці позивача, закреслила його та зробила відмітку «запис зроблено помилково». Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 09 вересня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у позові доводи, повно і всебічно з`ясовавши обставини, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.2 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997, нікому не може бути відмовлено у праві на освіту. Згідно ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Позивачем до позовної заяви долучено ксерокопію залікової книжки №186086, яка підтверджує, що [PERSON] з 01.09.2018 була студенткою Луганського національного аграрного університету, освітній рівень «магістр», спеціальність 192 Будівництво та цивільна інженерія, форма навчання заочна, за 2 курс здала необхідні дисципліни (а.с.15-19). Після закінчення 2 курсу здала у тому числі: технічне регулювання будівництва та Управління ІБ до ДП, які приймала у неї викладач [PERSON] , зробила запис помилково, а потім запис закреслено, що узгоджується з показами свідка [PERSON] у судовому засіданні. До відзиву на позовну заяву відповідач надає копію залікової книжки з якої видно, що вказані вище дисципліни [PERSON] приймає сама у себе та ставить свою підпис. З пояснень [PERSON] слідує, що цього не могло бути це є підробкою з цього приводу вона звернулась до поліції і проводиться розслідування. Більш того, згідно відомостей обліку успішності №№19476 від 02.04.2019, №89575 від 09.04.2019, №19523 від 10.04.2019 долучених відповідачем іспити приймав в тому числі і викладач [PERSON] . Зазначені обставини стали підставою для складання розпоряджень і наказу, які просить скасувати позивач (а.с.106-112) . Луганський національний аграрний університет є багатопрофільним навчальним закладом вищого - IV - рівня акредитації з підготовки фахівців аграрної галузі: агрономів, економістів, інженерів-механіків, інженерів із виробництва та переробки продукції тваринництва, будівельників, ветеринарних лікарів, інженерів-технологів зі зберігання, консервування та переробки м`яса і м`ясопродуктів, інженерів-технологів зі зберігання, консервування та переробки молока і молокопродуктів. Закон України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року № 1556-VII встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях. Згідно ч.1 ст.2 Закону № 1556-VII законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України "Про освіту", "Про наукову і науково-технічну діяльність", цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Частиною 1 чт. 26 Закону № 1556-VII визначено, що основним завданнями закладу вищої освіти є провадження на високому рівні освітньої діяльності, яка забезпечує здобуття особами вищої освіти відповідного ступеня за обраними ними спеціальностями. З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що вона перебувала на посаді професора кафедри будівництва та архітектури ЛНАУ. З метою підвищення своєї кваліфікації у 2018 році вступила до магістратури за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія (заочна форма навчання). Будучі на 2 курсі проректор з науково - педагогічної та навчальної роботи звернулася з усною вимогою - перевестися в інший заклад вищої освіти, оскільки вона виконувала обов`язки завідувача кафедри будівництва та архітектури. Згідно заяви [PERSON] на ім`я в.о. ректора ЛНАУ від 11.10.2019 позивач просила останнього дозволу на переведення її на навчання до Донецької національної академії будівництва і архітектури. Документація ЛНАУ про перевід не передана та відповідно перевід не відбувся, проте 08 листопада 2019 року Наказом ЛНАУ в.о. ректора Подольського Р.Ю. [PERSON] було відраховано з університету у зв`язку з переведенням в інший вищий навчальний заклад, що є не припустимим. Наказом №01-07/324 від 16.12.2019 ЛНАУ скасувало наказ №01-08/284 від 08.11.2019 про відрахування форма навчання «заочна» (а.с. 11). Згідно «Положення про організацію навчального процесу ЛНАУ» [PERSON] ліквідувала академічну заборгованість, успішно здавши заліки та іспити. Однак, в порушення п.7.2 «Положення про організацію освітнього процесу ЛНАУ (зі змінами), затвердженого вченою радою ЛНАУ 04.09.2015, протокол №1, розпорядженням Луганського національного аграрного університету від 24.12.2019 №72, підписаного в.о. директора навчального - наукового інституту будівництва ЛНАУ, з метою усунення конфлікту інтересі відповідно до закону України «Про запобігання корупції» було створено комісію для захисту [PERSON] магістерської роботи (а.с.9). Крім того, розпорядження Луганського національного аграрного університету від 08.01.2020 №1 визначався графік погашення академічної заборгованості з чотирьох дисциплін. Розпорядження №72 від 24.12.2019 на відповідає «Положенню про організацію освітнього процесу ЛНАУ (зі змінами). На час видання розпорядження №1 від 08.01.2020, як встановлено з матеріалів справи, позивач академічної заборгованості не мала, а тому вказані розпорядження підлягають скасуванню. ЛНАУ 23.01.2020 було видано наказ №01-09/023 про відрахування [PERSON] . Відповідно до ст. 63 Закону України № 1556-VII особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Законодавець ст. 46 Закону України «Про освіту» передбачив право та порядок, відрахованої особи з вищого навчального закладу до завершення навчання за відповідною освітньою програмою, на поновлення на навчанні в межах ліцензованого обсягу вищого навчального закладу. Отже, з аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов`язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми. При цьому, підставами для відрахування з вищого навчального закладу здобувача вищої освіти може бути невиконання навчального плану та порушення дисципліни і правил внутрішнього розпорядку університету. У зв`язку з чим, ректор уповноважений прийняти наказ про відрахування студента за наявності чітко визначених законом підстав та за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, якщо дана особа є членом профспілки. Відповідач не надав будь-яких переконливих доказів на спростування доводів позивача про правомірність її відрахування з навчального закладу. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що ЛНАУ, реалізуючи право на відрахування студента, до вирішення питання підійшов не обґрунтовано, без дотриманням вимог законодавства, внаслідок чого було порушено гарантії позивача, визначені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на правомірне очікування та законне сподівання на отримання освіти в Україні. Підґрунтя для складання оспорюваних розпоряджень та наказу є на думку відповідача начебто існуючий конфлікт інтересів у [PERSON] , тобто суперечність між приватними інтересами в даному разі як студентки та службовими чи представницькими повноваженнями, що впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Проте з матеріалів справи та пояснень позивача встановлено, що завідуючий кафедрою не має розпорядчих функцій щодо призначення екзаменаторів. Відповідно до п. 4.4 Положення про організацію освітнього процесу в ЛНАУ розклад навчальних занять є основним документом, що регламентує організацію навчального процесу в університеті семестровий розклад занять складає диспетчерська навчального відділу університету. Розклад занять та екзаменів старших курсів складають деканати факультетів з візуванням їх у навчальному відділу Університету. Згідно до п. 3.1.14 «Положення про організацію та проведення поточного і семестрового контролю результатів навчання в ЛНАУ» розклад екзаменаційних сесій складається навчальним відділом та затверджується директором інституту/деканом факультету і доводиться до научно-педагогічних працівників та здобувачів освіти не пізніше, ніж за місяць до початку сесії. Згідно до п.п. 3.3.1 «Положення про систему внутрішнього забезпечення якості вищої освіти в ЛНАУ» обов`язки щодо «загальної організації освітнього процесу на факультеті, забезпечення умов для зовнішнього контролю за якістю освітньої діяльності та якістю вищої освіти, систематичний контроль за дотриманням графіка навчального процесу, розкладу занять викладачами, студентами, покладається на декана/директора. Згідно п. 3.4.1 Положення обов`язки завідувача кафедрою-забезпечення освітнього процесу на кафедрі. За п. 5 ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» кафедра - це структурний підрозділ вищого навчального закладу, до складу якого входить не менше 5 науково-педагогічних працівників. Згідно до п. 2.1.1 Типового Положення Про кафедру ЛНАУ основним завданням кафедри є організація освітнього процесу здобувачів вищої освіти денної і заочної форм навчання за усіма видами навчального навантаження з дисциплін, що закріплені за кафедрою. Статтею 21 Конституції України визначено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Отже, у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх у своїх правах та перед законом, а справедливе застосування норм права повинно мати передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи наведений в частині третій вказаної статті і до них, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. В силу вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних витрат. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved