Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку з часом уточнив, до [PERSON] , [PERSON] , Третя особа: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», в якій просить визнати за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133 загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок належить йому на праві приватної власності, набутий на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до вказаного свідоцтва, [PERSON] отримав у спадщину від [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. 14.08.2019 року за реєстровим № 3095. Відповідно до умов договору від 14.08.2019, продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 80,1 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. Житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133, площею 0,1 га, яка не перебуває у власності продавця та відповідно до Державного земельного кадастру про право власності та речових прав належить [PERSON] . [PERSON] відчужила на користь [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , разом з приватизованою земельною ділянкою на якій розташовано вказаний будинок з надвірними спорудами, площею 1289 кв.м., на підставі договору міни від 04 серпня 1999 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседа Т.Д., зареєстрований в реєстрі за № 2- 4966. Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, на якій розміщений будинок перейшли у власність [PERSON] , [PERSON] по 1/2 частці кожному. В подальшому [PERSON] , [PERSON] (іпотекодавець) та Закрите акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (іпотекодержатель) уклали договір іпотеки № 5474981 від 22 червня 2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного округу Харківської області Гаражою Н.П., зареєстрований за номером № 3549. Відповідно до вказаного договору іпотеки, предметом іпотеки є житловий будинок, реєстраційний номер: 14592245; загальною площею 80,10 кв.м., житлової площі 40,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодавцем на підставі договору міни № 2-4966 від 04 серпня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседою Т.Д. Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1289 га, яка є власністю іпотекодавця, згідно з договором міни, посвідченого Беседою Т.Д., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 04 серпня 1999 року, за № 2-4966, що є підставою одержати у строк у дев`ять місяців, з моменту укладання цього договору, Державний акт на право власності на земельну ділянку та укласти договір іпотеки земельної ділянки з ЗАТ ПУМБ. Однак, іпотекодавцем так і не було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку. В подальшому Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернуло стягнення на предмет іпотеки та відчужило його на корить [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 серпня 2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., зареєстрований в реєстрі за номером № 3095. [PERSON] отримав вказаний житловий будинок у спадок від свого батька, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 вересня 2020 року. Таким чином, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який (житловий будинок) знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133, площею 0,1 га. Ще за життя [PERSON] (спадкодавця), а саме 23 вересня 2019 року його представником було надіслано запит до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, відповідно до якого вимагалось надати роз`яснення яким чином зареєструвати за [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку. Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області надано відповідь за вих. № Ш-984/0/14,3-1364/0/21-19 від 03 жовтня 2019 року відповідно до якої рекомендовано звернутися до нотаріуса який посвідчував договір купівлі-продажу, або до іншого державного реєстратора для уточнення інформації та вирішення питання по суті. Ще за час життя [PERSON] (спадкодавця), а саме 02 грудня 2019 року його представник звернувся до Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради із заявою про реєстрацію права власності за позивачем на спірну земельну ділянку. 05 грудня 2019 року представником [PERSON] (спадкодавця) отримано рішення Дерпартаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з огляду на те, що подані представником позивача документи не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133, площею 0,1000 га. У зв`язку з чим позивач позбавлений можливості провести державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2021 року прийнято уточнену позовну заяву, залучено співвідповідача, закрито підготовче провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Будь-яких інших клопотань сторонами не надано. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд на підставі наданих сторонами доказів встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1281127263251, номер запису про право власності:32816193 від 16.01.2020 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , набутий [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.09.2020. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.09.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Т.П., [PERSON] отримав у спадщину від [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. 14.08.2019 року за реєстровим № 3095. Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. 14.08.2019 року за реєстровим № 3095, укладений між [PERSON] (покупцем) та АТ «ПУМБ» (продацем), продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 80,1 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. Житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133, площею 0,1 га, яка не перебуває у власності продавця та відповідно до Державного земельного кадастру про право власності та речових прав належить [PERSON] . До покупця переходять права на земельну ділянку в тому обсязі, якими ними володів продавець. [PERSON] відчужила на користь [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , разом з приватизованою земельною ділянкою на якій розташовано вказаний будинок з надвірними спорудами, площею 1289 кв.м., на підставі договору міни від 04 серпня 1999 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседа Т.Д., зареєстрований в реєстрі за № 2- 4966. Спірний житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, на якій розміщений будинок перейшли у власність [PERSON] , [PERSON] по Ѕ частці кожному, на праві спільної часткової власності. В подальшому [PERSON] , [PERSON] (іпотекодавець) та Закрите акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (іпотекодержатель) уклали договір іпотеки № 5474981 від 22 червня 2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного округу Харківської області Гаражою Н.П., зареєстрований за номером № 3549. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2017, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до п.п. 1.2.1.1, 1.2.2 договору іпотеки, предметом іпотеки є житловий будинок, реєстраційний номер: 14592245; загальною площею 80,10 кв.м., житлової площі 40,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодавцем на підставі договору міни № 2-4966 від 04 серпня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседою Т.Д. Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1289 га, яка є власністю іпотекодавця, згідно з договором міни, посвідченого Беседою Т.Д., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 04 серпня 1999 року, за № 2-4966, що є підставою одержати у строк у дев`ять місяців, з моменту укладання цього договору Державний акт на право власності на земельну ділянку та укласти договір іпотеки земельної ділянки з ЗАТ ПУМБ. Державний акт на право власності на земельну ділянку іпотекодавцем не отримувалось. На підставі виконавчого напису від 25.11.2008 виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернуло стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , та відчужило його на корить [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 серпня 2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., зареєстрований в реєстрі за номером № 3095. Рішенням Дерпартаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради від 05 грудня 2019 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з огляду на те, що подані представником позивача документи не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133, площею 0,1000 га. Відповідно до Державного акту ХР-25-20-41624 від 12.05.1996 р. земельна ділянка з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133 зареєстрована за [PERSON] . Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України, в редакції винні на момент набуття права власності на житловий будинок, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Як вбачається\~з договору\~міни від\~04\~серпня 1999\~року,\~ [PERSON] \~була власником\~житлового будинку\~за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки №6325111000:00:005:0133. Предметом договору міни був будинок та приватизована земельна ділянка на якій знаходиться житловий будинок. [PERSON] набла право власності на спірну земельну ділянку шляхом її приватизації, як власник житлового будинку. Приписами ч. 1 ст. 181 ЦК України встанволено, якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Таким чином, житловий будинок та земельна ділянка на якій розташований цей житловий є однією річчю (складню річчю). Згідно з приписами статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Статті 377, 381\~ЦК України і стаття 120\~ЗК України встановлюють правило переходу права власності на земельну ділянку до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, оскільки земля і розміщені на ній об`єкти нерухомості нерозривно пов`язані між собою. Статтею 126\~ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Право власності, підлягає обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно, згідно з статтею 182 ЦК України. З метою виконання новим власником житлового будинку (будівлі, споруди) вимог статті 377 ЦК України, відповідно до якої до особи, яка набула право власності на таке нерухоме майно, має перейти право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), новий власник має вжити заходів щодо оформлення відповідних речових прав на земельну ділянку відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". \~ \~ \~ \~Відповідно до правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі у справі №6-2225цс16 ст.120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Стаття 319\~ЦК України закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно приписів статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що позивач у передбачений законом спосіб набув право власності на житловий будинок загальною площею 80,1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з приписами статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 321 ЦК України). Згідно з приписами статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 377\~ЦК України і стаття 120\~ЗК України встановлюють правило переходу права власності на земельну ділянку до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, оскільки земля і розміщені на ній об`єкти нерухомості нерозривно пов`язані між собою. На думку суду, земельна ділянка з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133, площею 0,1 га та житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 40. 6 кв.м. складають єдиний об`єкт нерухомого майна, а оскільки [PERSON] та [PERSON] не оформили за собою право власності на земельну ділянку, а за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133, площею 0,1000 га на підставі Державного акту ХР-25-20 41624 від 12.05.1996 р., у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості провести державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 6325111000:00:005:0133 загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до платіжного доручення №СВ04041792/1 від 16 жовтня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 908 грн. стягується з відповідачів в рівних частках на користь позивача

Outcome: approved