Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

25 січня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулось Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що виконуючи свої обов`язки постійно поставляв послуги відповідачам у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не робили, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.02.2011 року по 01.06.2013 року в розмірі 5453,88 гривень, з яких 2303,73 гривень борг за централізоване опалення, та 3150,15 гривень борг за гаряче водопостачання, яку просять стягнути з відповідача на їх користь та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень. Ухвалою суду від 11.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 22.03.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 14.05.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. 22.07.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 25.07.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, посилаючи на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, послався на безпідставність, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Також просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2600 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та мешкають в будинку [ADDRESS] , що перебував на обслуговуванні у Комунальному підприємстві теплових мереж «Криворіжтепломережа», на який відкритий особовий рахунок на оплату опалення і гарячої води № 2082007140. Відповідачі є споживачами послуг з опалення та гарячого водопостачання за вказаною адресою, однак надані послуги відповідачі не оплачували, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.02.2011 року по 01.06.2013 рік в сумі 5453,88 гривень. Таким чином, між сторонами про справі виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 64,67,68 Житлового Кодексу України, відповідно до яких споживачі житлово - комунальних послуг зобов`язані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" від 24.06.2004 року, плата за комунальні послуги нараховується щомісячно. Відповідно до ст.\~68\~Житлового кодексу\~України строки оплати встановлено також - щомісячно. Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 26 червня 2004 року порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а згідно ст. 19 цього ж закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 263 та ст. 265 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст.\~12\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні досліджувались матеріали наказного провадження № 212/4842/16-ц за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] про видачу судового наказу. Відповідно до матеріалів справи, заявник КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з заявою 17.08.2016 року. Судовий наказ видано 31.08.2016 року період заборгованості вказаний з 01.02.2011 року по 01.06.2013 рік. 29.08.2019 року ухвалою суду вказаний судовий наказ скасовано. Згідно зі ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У статті 257\~ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. (ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК). Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаними вимогами, так як останнім днем звернення до суду є 02.06.2016 року, а заяву про видачу судового наказу подано до суду 17.08.2016 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того позовні вимоги є безпідставними, з наступних підстав. Як вбачається з інформації від 26.04.2019, наданої ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, у ГУ ПФУ надійшов з Покровського ВДВС м. Кривого Рогу та перебував на виконанні судовий наказ № 212/4842/16-ц, № 2-н/212/701/16, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа». У період з 01.09.2017 року по 01.07.2018 року з [PERSON] було утримано та перераховано на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» 6142,88 грн., тобто заборгованість по судовому наказу № 212/4842/16-ц, № 2-н/212/701/16 за період з 01.02.2011 року по 01.06.2013 рік була сплачена в повному обсязі шляхом відрахування з пенсії [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа». Дана обставина також підтверджується листом Покровського ВДВС міста Кривого Рогу, де зазначено про перебування на виконанні судовий наказ № 2-н/212/701/16, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» та про повне його виконання шляхом відрахування з пенсії [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа». Твердження представника\~позивача,\~що відраховані\~з відповідача\~кошти зараховані\~за інший\~період по\~іншому виконавчому\~документу,\~не приймаються\~до уваги,\~так,\~як Покровським\~ВДВС міста\~Кривого Рогу\~суду \~надано інформацію,\~що \~з 25.11.2015\~року по\~теперішній час\~будь-які\~інші виконавчі\~документи,\~окрім судового\~наказу \~ від\~31.08.2016\~року,\~виданого Жовтневим\~районним судом\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області,\~справа №\~ 212/4842/16-ц,2-н/212/701/16,\~ про\~стягнення заборгованості\~з [PERSON] \~на користь\~КПТМ «Криворіжтепломережа»\~ -\~не надходили,\~ на\~виконанні не\~перебували та\~не перебувають.\~ \~ \~ \~ Тобто\~матеріалами справи\~встановлено \~що заборгованість\~за період\~з 01.02.2011\~року по\~01.06.2013\~рік,\~ яку\~просить стягнути\~позивач, сплачена в повному обсязі. Відповідно до ч. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати слід залишити за позивачем. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, відповідачем [PERSON] були понесені витрати на правничу допомогу адвоката Коваленка Р.А. в розмірі 2600,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги укладеного між відповідачем та цим адвокатом 19.03.2019 та квитанцією про сплату таких послуг. На підставі вищевикладеного, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 2600,00 грн. підлягають стягненню з позивача.

Outcome: approved