Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що 11 березня 2006 року мін нею та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. 27 лютого 2014 року шлюб між ними розірвано, про що свідчить актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів за №143 від 23.10.2007 року. До розірвання шлюбу з відповідачем проживали окремо, проте будь-яких коштів на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає. Вона самостійно виховує та утримує дитину. Інформації про місце роботи відповідача не має. Вважає, що відповідач повинен допомагати їй утримувати сина, а тому звернулася до суду за захистом прав дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, остільки потребує допомоги від батька дитини та понесені нею витрати про надання правової допомоги в сумі 100 грн.. Відповідач позов визнав повністю. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення в силу наступного. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER], позивачка і відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Відповідно до довідки Валявської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 20.03.2014 року за №178, позивачка утримує та доглядає неповнолітнього сина [PERSON], який проживає біля неї (а.с.7). Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги обставини у відношенні неповнолітньої дитини про стан здоров»я, її дитячий вік, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, відсутність здатності утримувати себе самостійно та у відношенні відповідача, що він працездатний, фізично здоровий, не має інших утриманців і приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачкою заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 200 грн., які в судовому засіданні зменшені до 100 грн., а тому згідно вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, суд , вважає за необхідне, задоволити позовні вимоги саме в такому обсязі, остільки вони підтверджені квитанцією №1 від 24.03.2014 року. Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON], копією Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2014 року, довідкою Валявської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 20.03.2014 року за №178, копією Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, копією Угоди про надання правової допомоги від 24.03.2014 року, квитанцією адвоката [PERSON] від 24.03.2014 року. На підставі вищенаведеного, та

Outcome: approved