Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

21 травня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 59633,06 гривень та 596,40 гривень судового збору. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 21.08.2013 року між відповідачем та позивачем був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Забезпечений транспортний засіб за полісом «СЗАП», державний номер [NUMBER]. Позивач зазначає, що 06.11.2013 року в м.Київ на перехресті вул. Г.Севастополя та проспекту Комарова мала місце ДТП із участю автомобілів «Chevrolet», (водій [PERSON], власник авто [PERSON]В.), «Mercedes» (водій [PERSON], власник [PERSON]С.) та «Камаз» з причепом «СЗАП» (водій [PERSON], власник [PERSON]В.). Відповідно до постанови Соломянського районного суду м.Києва від 27.11.2013 року [PERSON] був визнаний винним у порушенні п.2.3 ПДР, у звязку з тим, що він перед виїздом не забезпечив надійного кріплення причепа, в результаті чого, під час руху, відбулося відокремлення причепа від транспортного засобу та, що призвело до зіткнення причепа з іншими транспортними засобами, яким було нанесено механічні пошкодження, в результаті чого завдано матеріальних збитків. Позивач вважає, що оскільки, [PERSON] визнано винним в ДТП, враховуючи те, що його цивільна-правова відповідальність, як водія, застрахована у позивача, згідно полісу, який укладено з відповідачем, а потерпілим в ДТП, а саме [PERSON] та [PERSON], позивачем було виплачено страхове відшкодування за завдану шкоду, то він має право вимоги про стягнення коштів в порядку регресу з страхувальника, яким є [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду направив заяву в якій зазначив, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без участі представника позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань чи заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а позивач не заперечує проти заочного розгляду, 18 червня 2015 року Іванківським районним судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно постанови Соломянського районного суду м.Києва від 27.11.2013 року, [PERSON], 06.11.2013 року о 14 год. 30 хв. в м.Києві на перехресті пр. Комарова та вул. Г.Севастополя керував автомобілем «Камаз» д.н.з 19654 КМ з причепом АІ1001ХХ перед виїздом не забезпечив надійного кріплення причепа в результаті чого під час руху відбулося відокремлення причепа від транспортного засобу, що призвело до зіткнення причіпа з автомобілем [NUMBER] та наїзду на автомобіль «Мерседес Бенс» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Даною постановою [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON], автомобіль «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON]. Автомобіль «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], перебував у користуванні громадянина [PERSON], на що вказує договір оренди автомобіля з правом викупу від 19.04.2013 року. Транспортний засіб «СЗАП 8352», номерний знак [NUMBER], на момент скоєння ДТП, був застрахований ТзДВ «СК «Київ-Ре», а страхувальником є [PERSON], що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7382820 від 21.08.2013 року. Згідно п. 1.7. ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб це - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Таким чином, ДТП сталася за участю забезпеченого транспортного засобу за полісом №АС/7382820 від 21.08.2013 року, а отже дана подія є страховим випадком. Відповідно до страхових актів №150209, №150209доп та №150209-2 розмір матеріального збитку, який було завдано потерпілій [PERSON] становить 48619,39 грн., а потерпілому [PERSON] 10613,67 грн. Пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує на те, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно пунктів 9.1 та 9.2 статті 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Позивач, виконав вимоги вищевказаного закону та здійснив виплату страхового відшкодування потерпілим, на що вказують платіжні доручення №№4732, 4804, 4821, 4871, 4886, 4916, 4940, 4952, 4976, 5003, 5045, 5074, 5087, 5120, 5241, 5257, 5309, 5326, 5351, 5377, 5452, 5482, 5525, 5551, 5593, 5641, 5690, 5726, 5769, 5803, 5843, 5880, 5963, 5971, 6011, 6038, 6098, 6132, 6148, 6160, 6190, згідно яких [PERSON]В була перерахована загальна сума 48619,39 грн. та платіжні дорученням №№522, 5314, 5323, 5355, 5374, 5736, 5759, 5856, 5886, 5966, 6007, 6042, 6094, 6128, 6172, 6203, 6246, відповідно до яких [PERSON], перерахована сума у загальному розмірі 10613, 67 грн. Крім того, платіжним дорученням №3908 від 09.01.2014 року, ТзДВ «СК «Київ Ре» було здійснено оплату [PERSON] за товарознавче дослідження авто у розмірі 400 грн. За приписами ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з пп. "г" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Як вбачається з постанови Соломянського районного суду м.Києва від 27.11.2013 року водій [PERSON] під час керування автомобілем «Камаз» д.н.з 19654 КМ з причепом АІ1001ХХ порушив вимоги п.2.3 ПДР, а саме: перед виїздом не забезпечив надійного кріплення причепа в результаті чого під час руху відбулося відокремлення причепа від транспортного засобу, що призвело до зіткнення причепа з автомобілем «Шевроле» та наїзду на автомобіль «Мерседес Бенс» та пошкодження транспортних засобів та був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку з тими, що відповідач не забезпечив відповідний технічний стан транспортного засобу і його обладнання, а саме: при русі причіп «СЗАП 8352» від'єднався від автомобіля, яким керував [PERSON], в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, і вказані обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили та має преюдиційне значення, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову ТзДВ «СК «Київ Ре». Однак, суд не погоджується, з сумою вимоги позивача у розмірі 59633,06 гривень, оскільки ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено вичерпний перелік витрат, які відшкодовуються страховою компанією у разі пошкодження транспортного засобу. До цього переліку не віднесено витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Тобто, витрати страхувальника, які не передбачені статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, не входять до суми страхового відшкодування, оскільки такі витрати не є складовою фактичного розміру збитків. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 59233 грн. 06 коп. (59633,06-400). Окрім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Оскільки із позивача стягнуто на користь відповідача 59233,06 грн., що становить 99,3 % від задоволеної суми, то з [PERSON] на відшкодування судових витрат належить стягнути 592 грн. 22 коп. (596,40 грн. х 99,3 %). На основі вищевикладеного,

Outcome: partial