Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього аліментів на її користь на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі половини заробітку щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що 15.06.2015 р. уклала шлюб з відповідачем. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім"я припинила своє існування з 10.11.2020 р. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Від шлюбу мають синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні. Оскільки, після того, як почали жити окремо з відповідачем, він взагалі не приймає участі у вихованні дітей, не забезпечує всім необхідним для їх нормального життя. Добровільно сплачувати аліменти не бажає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Просить залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. Встановлено судом, що у сторін народилися сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 8, 10), 15.06.2015 р. зареєстрували шлюб 15.06.2015 р. (а.с.5). Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сімейні відносини у сторін не склалися, між ними відсутнє взаємопорозуміння, тому, на думку суду, збереження шлюбу суперечило б інтересам обох, а тому їх шлюб, на підставі ст. 112 СК України, потрібно розірвати. Крім цього, суд приходить до висновку, що [PERSON] є працездатною особою, має молодий вік, на хронічні захворювання не страждає, а тому за своїм матеріальним станом взмозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу дітям, і повинен надавати грошову допомогу на утримання синів та доньки. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір 908 грн. на рахунок держави та на користь [PERSON] 908 грн. сплаченого нею при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved