Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь на дитину: дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, та інтересам їх дитини. Через це в лютому цього року вони припинили шлюбні стосунки і ведення спільного господарства. Постійно коштів на утримання дитини відповідач не надає. Він працює офіційно. Вона також працює на пів ставки, одна коштів на утримання дитини не вистачає. Оскільки добровільно про сплату аліментів кожного місяця в визначені терміни та про суму з відповідачем домовитися не вдалося, тому вона хоче стягувати з нього аліменти за рішенням суду. У відкритому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В частині розірвання шлюбу позов визнав повністю, позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину визнав частково, вважає, що може сплачувати аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), оскільки його заробітна плата є незначною. З"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.09.2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 425( а.с.4). Сторони не підтримують подружніх відносин, дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищевказані обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності зі ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України( далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину, то суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] є батьком дитини сторін: дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 5), і відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. У відповідності до частини першої ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. А тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, відповідно до вимог ст. 183 СК України, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави, що стосується стягнення судового збору з відповідача на користь позивачки, то даний збір не підлягає стягненню, оскільки позивачка цього не бажає, про що зазначила в позовній заяві(а.с.2-3).

Outcome: partial