Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

19.10.2021 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила надати їй право на реєстрацію шлюбу із [PERSON] . На підтвердження вимог в заяві вказала, що між нею та [PERSON] склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові і поваги та бажають створити сім`ю. Зареєструвати шлюб в даний час є неможливим, скільки вона не досягла шлюбного віку. Надання права на укладення шлюбу для неї є необхідним та відповідає її інтересам, оскільки вона є вагітною. 23.10.2021 року відкрито окреме провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявниця заявила клопотання про розгляд справи без її участі, про що повідомила у телефонному режимі та надіслала до суду відповідну заяву. Від заінтересованих осіб заперечень проти вимог заяви не надійшло. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню за наступних підстав. З паспорта громадянина України вбачається, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] і на час розгляду справи має повних 16 років/а.с.4/. Згідно довідки НП "АЗПСМ" від 12.10.2021 року № 349 заявниця знаходиться на обліку в жіночій консультації з 12.10.2021 року , вагітність 8-9 тижнів /а.с.8/. Заявниця посилається у заяві на те, що реєстрація шлюбу з [PERSON] як батьком майбутньої дитини, відповідає її інтересам, так як кохають один одного та обоє зацікавлені утворити повноцінну сім`ю. Відповідно до роз`яснень п. 2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Так, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам неповнолітньої заявниці [PERSON] . На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб неповнолітній заявниці відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, матір та батько заявниці заперечень щодо задоволення заяви не надали, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved