Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

25 листопада 2020 року [PERSON] звенулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на будинок з надвірними побудовами. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] діда [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/12 часток будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] баби [PERSON] . Мотивуючи позовні вимоги, тим що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями якого були: дружина померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; дочка померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і позивач, на той час неповнолітня, на частку померлого [INFO] батька - [PERSON] . [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка, своїм нотаріально посвідченим заповітом від 10.01.2019 року, все належне майно на випадок своєї смерті заповідала їй. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, приватним нотаріусом Пазинич Р.В. проведено реєстрацію спадкової справи. Нотаріусом позивачу було роз`яснено про необхідність подання правовстановлювальних документів про належність будинку спадкодавцеві для отримання свідоцтва про право на спадщину (п. п. 4.15 та 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за реєстровим № 41 в реєстровій книзі 11 за [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.1981 року, виданого Хорольською ДНК за р. № 1615. Згідно технічного паспорта від 28 серпня 2020 року та довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 28.08.2020 р. загальна вартість будинковолодіння складає 269186 грн. Постановою Пазинич Р.В., приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області від 10 листопада 2020 року відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документи на будинок. Постановою [PERSON] , приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області від 10 листопада 2020 року відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] баби [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок та відсутністю довідки про зареєстрованих осіб на день смерті з померлою [INFO] [PERSON] (що унеможливлює встановлення частки у спадщині, яка належала померлій [PERSON] , оскільки вона прийняла спадщину після смерті доньки). Таким чином, оформити право на спадщину на будинок шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату позивач не може, оскільки для цього необхідно подати правовстановлюючий документ та витяг з Реєстру прав власності, які відсутні (п. п. 4.15 та 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5). В зв`язку з наведеним відсутні умови для одержання позивачем в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину і вона змушена ставити вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку. Відповідно до ухвали судді від 27 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.01.2021 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі з підстав викладених упозові. Відповідачі позовні вимоги визнали, не заперечували щодо права позивача на спадщину в розмірі передбаченому законом. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Позивач [PERSON] є онукою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а. с. 8) та свідоцтвом про народження її батька [PERSON] (а .с. 7). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2010 року (а.с. 9). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Русланом Вікторовичем відкрито 27.12.2010 року спадкову справу № 55/2010 на майно померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслана Вікторовича від 01.12.2020 року № 410/01-16 (а. с. 73) після смерті\~ [INFO] [PERSON] , який проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] : -27 грудня 2010 року подала заяву про прийняття спадщини за законом [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , -дружина померлого, [PERSON] , [INFO] , спадщину прийняла згідно п. 3. ст. 1268 Цивільного кодексу України так як являється спадкоємцем, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що прийняла спадщину, так як протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України вона не заявила про відмову від неї, її постійне проживання із спадкодавцем на момент смерті підтверджується Довідкою, виданою Миргородським комунальним житлово-експлуатаційним управлінням Полтавської області 27 липня 2012 року за вихідним № 5219; -рідна внучка\~померлого [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем згідно із статтею 1266 Цивільного кодексу України, на частку спадкового майна, яке належало б за законом її батьку, [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] прийняла спадщину відповідно до п. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України так як: малолітня, неповнолітня, недієздатна особи, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Вказані обставини підтверджуються копією матеріалів спадкової справи № 55/2010 (а. с. 75- 83). Отже, спадщину за законом після [PERSON] прийняли дочка [PERSON] , дружина [PERSON] та неповнолітня онука [PERSON] , [INFO] на долю померлого [INFO] батька [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2012 року (а. с. 10). Приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Русланом Вікторовичем відкрито 12.07.2012 року спадкову справу № 25/2012 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслана Вікторовича від 01.12.2020 року № 415/01-16 (а. с. 63) після смерті [INFO] [PERSON] , яка проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] : - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] : -12 липня 2012 року подав заяву про відмову від спадщини за законом на користь сина померлої, [PERSON] ; -21 листопада 2012 року подав заяву про прийняття спадщини за законом, в якій відізвав заяву про відмову від спадщини від 12 липня 2012 року; - [PERSON] , [INFO] який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] : -12 липня 2012 року подав заяву про відмову від спадщини за законом на користь сина померлої [PERSON] ; -21 листопада 2012 року подав заяву про прийняття спадщини за законом, в якій відізвав заяву про відмову від спадщини від 12 липня 2012 року; - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , 20 листопада 2012 року подала заяву про прийняття спадщини за законом. Вказані обставини підтверджуються копією матеріалів спадкової справи № 25/2012 (а.с. 65- 72). Отже, спадщину за законом після [PERSON] прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2019 року (а.с. 11). Спадкодавцем [PERSON] за життя був складений заповіт від 10.01.2019 року за реєстровим № 32,33, відповідно до якого все належне майно на випадок своєї смерті вона заповідала [PERSON] (а. с. 14). Приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Русланом Вікторовичем відкрито 26.02.2019 року спадкову справу № 16/2019 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслана Вікторовича від 01.12.2020 року № 409/01-16 (а. с. 45) після смерті [INFO] [PERSON] , яка проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] : -26 лютого 2019 року подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, онука померлої [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; -27 березня 2019 року подав заяву про прийняття спадщини \~ \~ \~ \~за законом, на долю померлої [INFO] матері [PERSON] , онук померлої, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; -27 березня 2019 року подав заяву про прийняття спадщини \~ \~ \~ \~за законом, на долю померлої [INFO] матері [PERSON] онук померлої, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються копією матеріалів спадкової справи № 25/2012 (а.с. 47- 62). Отже, позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітомпісля [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Р.В. від 10 листопада 2020 року № 392/02-31 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок (а. с. 20). Постановою приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Пазинич Р.В. від 10 листопада 2020 року № 393/02-31 відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] баби [PERSON] на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на частку житлового будинку, не зареєстрованим правом власності на частку житлового будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відсутністю довідки про зареєстрованих осіб на день смерті з померлою [INFO] [PERSON] (що унеможливлює встановлення частки у спадщині, яка належала померлій [PERSON] , оскільки вона прийняла спадщину після смерті доньки) (а. с. 21). Спадкове майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] складається зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Дочірнього комунального підприємства «Миргородтехінвентаризація» від 28.08.2020 року № 710-Т станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» за реєстровим № 41 в реєстровій книзі 11 за [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.1981 року, виданого Хорольською ДНК за р. № 1615, 28.08.2020 року було проведено інвентаризацію та оцінку будинковолодіння (а. с. 15). Відповідно до технічного паспорта від 28.08.2020 року на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16-19) житловий будинок та надвірні споруди були побудовані в 1970-1987 роках та частина надвірних споруд в 1995 році. Згідно з ст. 24 ЗК Української PCP землекористувачі, зокрема мали право будувати житлові, виробничі, культурно-побутові і інші будівлі. Статтею 12 Закону України «Про власність» передбачалося, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності; громадянин набуває права власності на майно одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Згідно із статтею 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності і інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовим актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова ВСУ від 13 червня 2012 р. справа № 6-54цс12). Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Відповідно до розділу 2 п. 2.2. вказаної інструкції, житловий будинок складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Характерними допоміжними приміщеннями будинків є: передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, тощо. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї), літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні, тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, тощо). Розділом 3 п. 3.2. зазначеної вище Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна передбачено, що виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), тощо, підлягають технічній інвентаризації з включенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка. (Техпаспорт на будинок не містить штампу про самочинне будівництво житлового будинку). При виявленні об`єктів, які відповідно до цієї Інструкції вважаються об`єктами самочинного будівництва, суб`єкт господарювання зобов`язаний повідомити про це органи державного архітектурно-будівельного контролю. Розділом 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна визначено, що не належать до самочинного будівництва: для одноквартирних (садибних-). дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, тощо; улаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх не капітальних стінах, збільшення або зменшення житлової або допоміжної площі за рахунок демонтування або влаштування перегородок (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін; зміна призначення господарських будівель; індивідуальні (садибнії\~житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Аналогічна позиція викладена і у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначено, що громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно прикінцевих положень ЦК України, щодо цивільних відносин, як виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього кодекс застосовується до тих норм прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Питання введення в експлуатацію будівель та споруд вперше було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України № 449 від 05\~серпня 1992\~року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» і тому будівлі і споруди збудовані до зазначеної дати не підлягали прийняттю в експлуатацію. Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року): Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1)технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2)документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси». Таким чином, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зареєструвати право власності на нерухомість в порядку визначеному ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач не може у зв`язку з тим, що цивільна правоздатність особи, на ім`я якої необхідно провести реєстрацію права, припинилася в момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Будівництво будинку та надвірних побудов здійснювалося на підставі рішення виконкому Миргородської міськради народних депутатів від 16 червня 1982 року № 404 «Про дозвіл на ремонт та будівництво будівель», дозволу № 59 від 22 липня 1982 року на проведення робіт для будівництва нового будинку замість старого, плану земельної ділянки і червоних ліній забудов від 29 липня 1982 року, рішення виконкому Миргородської міської Ради народних депутатів від 17 липня 1985 року № 339 «Про продовження чинності дії рішення міськвиконкому та терміну індивідуального будівництва». Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом та заповітом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно. Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності житлового будинку\~з надвірними\~побудовами,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] , підтверджений, зокрема вказаний факт підтверджується довідкою Дочірнього комунального підприємства «Миргородтехінвентаризація» від 28.08.2020 року № 710-Т станом на 31 грудня 2012 року відповідно до якої право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» за реєстровим № 41 в реєстровій книзі 11 за [PERSON] , а тому зазначений житловий будинок\~з надвірними\~побудовами входить до складу спадщини після смерті останнього. Позивач є спадкоємцем за законом 1/3 майна, яке належало померлому [PERSON] та вчинила дії по прийняттю спадщини, тому вона набула в порядку спадкування право на це майно: 1/3 (одну третю) частку будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою [ADDRESS] , після смерті діда [PERSON] , [INFO] . Це право відповідачами визнається та не оспорюється. Також, після смерті [PERSON] , [INFO] в порядку спадкування на інші 2/3 частки будинку\~з надвірними\~побудовами,\~що розташований\~за адресою\~ [ADDRESS] набули право в порядку спадкування [PERSON] та [PERSON] на 1/3 частки кожна, так як вони вчини дії по прийняттю спадщини. Після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину за законом після [PERSON] прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а тому вони є спадкоємцями і вони набули право на майно померлої в тому числі 1/3 (одну третю) частку будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою [ADDRESS] на яку набули право в порядку спадкування [PERSON] після [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітомпісля останньої та набула право на майно померлої в порядку спадкування за заповітом на 5/12 (4/12+1/12) часток будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою [ADDRESS] з врахуванням часток будинку на які набула право [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] та після [PERSON] . Це право відповідачами визнається та не оспорюється. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки право позивача на оформлення його спадкових прав на частину житлового будинку померлих порушено, то воно підлягає судовому захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved