Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 29 березня 1986 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого є спільна донька, на теперішній час повнолітня. Фактично безперервно у шлюбі однією сім'єю вони проживали до 13.06.1994 р. Спільне життя не склалось, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та різні характери. Через різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сім'ї виникали непорозуміння та сварки, які привели до розпаду сім'ї. З 13.06.1994 року припинили постійне спільне життя, ведення спільного господарства, мають окремий бюджет. На даний момент шлюб існує формально і подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе. Після фактичного розриву сімейних стосунків залишилися неврегульованими майнові питання. За час перебування у шлюбі було придбано рухоме та нерухоме майно, яке являється спільним майном подружжя. З посиланням на норми Сімейного Кодексу України, [PERSON] звернувся до суду та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] та визнати за ним право власності на ? частину: житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; житлової квартири містобудівного ансамблю «Крутогорий» - комплекс «Східна Башта», яка розташована за адресою: [ADDRESS]; паркувального місця поз [NUMBER] третьої черги містобудівного ансамблю «Крутогорий» - комплекс «Східна Башта», яке розташоване за адресою: [ADDRESS] паркувального місця поз. [NUMBER] третьої черги містобудівного ансамблю «Крутогорий» - комплекс «Східна Башта», яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; нежилого приміщення яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; офісного приміщення поз. 6, другої черги громадських будівель багатофункціонального призначення (офісний центр) літ. Б-18, б-1 яке розташоване за адресою: [ADDRESS] торгово-офісної будівлі нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; автомобіля марки BMW Е60/523І, д.н. [NUMBER], 2005р.в.; автомобіля марки OPEL VECTRA, д.н. [NUMBER] 2004р.в.; автомобіля марки Porsche Cayenne GTS , д.н. [NUMBER] 2008р.; офісних приміщень ДЦ «Цивилизация» 0-й та 1 поверхи, які розташовані за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу виділені в окреме провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що дійсно з 1994 сторони не проживають разом, не ведуть сумісне господарство, у кожного своє життя, однак вважає, що оскільки сторони перебували в зареєстрованому шлюбі то все майно, яке було придбано [PERSON] вважає також своїм. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що сторони разом не проживають, у кожного своє життя, різний бюджет, майно було придбано [PERSON] за її особисті кошти, вона весь час працювала приватним підприємцем. Крім того, в переліку майна, на яке претендує позивач також є майно, яке належить доньці, яка придбала його за власний кошт. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 29.03.1986 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Бабушкінського райвиконкому м.Дніпропетровська, актовий запис №342, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] є фізичною-особою підприємцем, що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію Серії [NUMBER] Податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця підтверджено вид підприємницької діяльності - надання в оренду власного чи орендованого нерухомого майна. З пояснень [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] встановлено, що вона добре знає подружжя [PERSON], які з 1994 року разом не проживають та не ведуть сумісне господарство, у кожного з них своє життя, їх донька має окремі прибутки та мешкає самостійно за межами України. На протязі тривалого часу, коли [PERSON] проживала самостійно, остання придбала деяку кількість рухомого та нерухомого майна, яке звичайно зареєструвала на своє ім'я, оскільки придбавала його самостійно. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль марки BMW Е60/523І, д.н. [NUMBER],2005р.в. належить [PERSON], дата реєстрації його 15.05.2013 року, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль марки Porsche Cayenne GTS , д.н. [NUMBER] 2008 р.в. належить [PERSON], дата реєстрації його 10.10.2009 року, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль марки OPEL VECTRA д.н. [NUMBER] належить [PERSON], дата його реєстрації 03.02.2006 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.02.1995 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] ставши її власником відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири містобудівного ансамблю «Крутогорний» - комплекс «Східна Башта» від 22.01.2007 року є власником квартири [ADDRESS] Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна містобудівного ансамблю «Крутогорний» - комплекс «Східна Башта» від 22.01.2007 року є власником паркувального місця поз.[NUMBER] прим.[ADDRESS] Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна містобудівного ансамблю «Крутогорний» - комплекс «Східна Башта» від 22.01.2007 року є власником паркувального місця поз.[NUMBER] прим.[ADDRESS] Договорами відступлення права вимоги за договорами пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгово-офісного центру від 27.03.2012 року, укладених нотаріально між [PERSON] та [PERSON]./ВРР №234209-11 зареєстрований в реєстрі за №138, ВРП №093949-50 зареєстрований в реєстрі за №136, ВРР №224203-05 зареєстрований за №137 до [PERSON] перейшли всі права пайовика, що передбачені умовами договору пайової участі, у тому числі право на виділення в натурі частки пайовика у вигляді: торгово-виставкового приміщення стр.№101 в осях А-В:7-8 на 1 поверсі, загальною проектною площею 68,2 кв.м, торгово-виставкового приміщення в буд.№1 в осях А-В: 9-12 на 0 поверсі, загальною проектною площею 151,08 кв.м, торгово-виставкового приміщення буд.№2 в осях А-В: 7-12 на 1 поверсі, загальною проектною площею 327,83 кв.м. Згідно Витягу КП ДМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності САС №299278 від 28.01.2009 року, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, належить офісне приміщення поз.6 в буд.2 по вул.Глинки в м.Дніпропетровську. Свідоцтвами про право власності від 12.10.2009 року, виданими Виконавчим органом Київської міської ради підтверджено право приватної власності відповідача на квартиру [ADDRESS] та на машиномісце [NUMBER] у паркінгу корп.1 в [ADDRESS] Відповідно до договору купівлі-продажу торгово-офісної будівлі від 12.04.2011 року [PERSON] придбала торгово-офісну будівлю, що розташована в м.Дніпропетровську по вул.Калініна узвіз 1, зареєструвала договір в КП ДМБТІ 18.04.2011 року, таким чином ставши її власником. 27.12.2012 року [PERSON] замість вказаного договору купівлі-продажу Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради видано Свідоцтво про право власності на торгово-офісну будівлю, розташовану в м.Дніпропетровську, вул.Калініна узвіз 1. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.06.2007 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину не житлового приміщення [ADDRESS], що підтверджено витягом КП ДМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, транспортні засоби. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009 року, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що сторони фактично припинили сумісне життя в середині 1994 року, з того часу сторони не проживають разом та не мають спільного бюджету, що знайшло підтвердження в судовому засіданні, майно, яке було придбано відповідачем [PERSON] в період з 1995 року по теперішній час є її особистим майном, яке придбано за її власні кошти, перебування сторін у зареєстровному де-юре шлюбі не надає право позивачу на визнання за ним право власності на ? частину майна, яке не тільки зареєстровано за відповідачем, але і фактично їй належить. Крім того, розглядаючи позовні вимоги щодо поділу торгово-офісної будівлі, яка розташована в [ADDRESS], суд виходить з того, що доказування по справі покладається на учасників процесу, докази мають бути допустимими і належними, а зважаючи на те, що вказана будівля належить [PERSON], то в цій частині позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного майна подружжя взагалі є безпідставними. Таким чином, об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає поділу судом не встановлено, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача та відшкодовувати, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed