Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулася в суд із позовом до Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, Рогатинської РДА Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 63,0 умовних кадастрових гектарів у спілці власників селянських господарств «Галичина» на території Княгиницької сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 12 вересня 2005 року. У позовній\~заяві зазначено,\~що бабуся позивачки [PERSON] була власником земельної частки (паю) розміром 63,00 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. 12 вересня 2005 року [PERSON] померла. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина за заповітом, складеним на користь позивачки. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. Позивачка подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може скористуватися своїм правом на оформлення спадщини. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Позивач, представник позивача позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, у судове засідання не прибули, направили на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без їхньої участі. Виконавчий комітет Княгиницької сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача Рогатинської районної державної адміністрації у підготовче засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.43 ЦПК України, участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Рогатинською районною державною адміністрацією села Княгиничі [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) на території Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 298861. Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру в Рогатинському районі Івано-Франківської області від 16.10.2018 при розпаюванні земель спілки власників селянських господарств «Галичина» на тереторії Княгиницької сільської ради [PERSON] згідно розпорядження Рогатинської районної державної адміністрації № 249 від 01 серпня 2000 року набула право на земельну частку(пай). Видано сертифікат на право на земельну частку(пай) PH №298861. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 становить 36778, 62 грн. [PERSON] померла 12 вересня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 012187 виданим 13.09.2005 виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НМ № 074122 виданого 20.06.2008 виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради [PERSON] помер 20 червня 2008 року. Відповідно до довідки № 552 виданої 05.11.2018 виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради на день смерті [PERSON] проживала в [INFO] з сином [PERSON]. Заповіт посвідчений у виконавчому комітеті Княгиницької сільської ради від імені [PERSON] 26.08.2005 не змінений і не скасований. Згідно заповіту, посвідченого 26.08.2005 секретарем виконавчого комітету Княгиницької сільської ради [PERSON] за реєстровим номером 11, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] Рішенням Рогатинського\~ районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2018 року по справі №349/796/18 позивачці визначено додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини [PERSON]. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу 08 жовтня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 12 вересня 2005 року на право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності спілки селян "Галичина", розміром 63,00 умовних кадастрових гектари через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності [PERSON] на право на земельну частку (пай). У газеті "Голос опілля" № 32 від 18 серпня 2018 року опубліковано оголошення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 298861 виданого на підставі розпорядження Рогатинської РДА № 249 від 01.08.2000 на імя [PERSON] Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52847247 від 03.08.2018 спадкова справа [PERSON] заведена 03.08.2018. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного субєктивного земельного права, субєктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з розясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована,\~ не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,\~ а тому\~ позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved