Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, 08.09.2016 рішенням Ємільчинського районного суду шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишилися проживати з ним. Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 05.04.2017 з [PERSON] стягнуті аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття про, що видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Вишгородському районному відділі ДВС ГТУЮ у Київській області. З часу винесення даного рішення відповідачка ухиляється від сплати аліментів, проживає окремо від сім"ї, зв"язку з дітьми не підтримує, злісно ухиляється від покладених на неї материнських обов"язків. Позивач [PERSON] в судове засідання не з,явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином - судовою повісткою. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Третя особа - орган опіки та піклування Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про щшо свідчить розписка проо отримання судової повістки. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами , відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно вимог ст.200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3ст.51 Конституції України сім'я, дитинство , материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він,вона : не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Згідно п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки , а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повторного , всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В державі Україна законодавчо встановлений пріоритет сімейного виховання дитини (ст.5 СК України), а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Як встановлено судом відповідачка [PERSON] є матір,ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження дітей а.с. 12,13). Обов'язок відповідачки щодо виховання та розвитку дитини визначений ст. 150 СК України. [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов,язки, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ( довідка - характеристика а.с. 8). Суд вважає, що відповідачка мала реальну можливість по вихованню дітей, однак вона свідомо ухилялася від обов'язку по їх вихованню. Згідно висновку Органу опіки і піклування Рясненської сільської ради від 25.01.2019 року про позбавлення батьківських прав [PERSON], встановлено, що громадянка [PERSON] до моменту розлучення з батьком дітей , проживала окремо, постійно зловживала спиртними напоями, вихованням дітей не займалася, віддала їх на утримання та виховання батька [PERSON], за два роки і дев"ять місяців бачилася з дітьми лише два рази, матеріальної допомоги не надає, аліментів не сплачує. А тому, враховуючи інтереси дітей орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно двох її неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 19-20). На даний час діти перебувають на вихованні батька [PERSON] Відповідачка [PERSON], не цікавиться життям дітей, станом їх здоров'я, не проявляє стосовно них щонайменшої турботи і взагалі будь - якої участі у їх вихованні не приймає. Через це суд вважає, що відповідач мала реальну можливість по вихованню дітей, однак вона свідомо ухилялася від обов'язку по їх вихованню. Відповідно до ст. 155 ч. 4 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Outcome: approved