Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кам'яноярузької сільської ради Чугуївського району Харківської області, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки, [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16 листопада 2012 року її тітка, [PERSON], склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: «все своє майно, де б воно не було, і з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що мені буде належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON] та [PERSON], в рівних чстках». [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка фактично прийняла спадщину, так як мешкала разом з померлою, доглядала її, здійснила її поховання та вступила в управління і володіння спадковим майном. Проте коли позивач звернулася до нотаріальної контори, нотаріус повідомила, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, через відсутність оригінала свідоцтва про право власності на будинок, виданого Чугуївською міською радою Харківської області від 18.09.1991 року. Дане свідоцтво було втрачено за невідомих обставин. Втрата оригіналу правовстановлюючого документу на будинок позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивачка в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 29). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 28). Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 26). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] - [INFO] померла [PERSON] ( а.с. 8). Згідно заповіту від 16.11.2012 року [PERSON], склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON], в рівних чстках (а.с. 9). Цей заповіт посвідчений секретарем Кам'яноярузької сільської ради Чугуївського району Харківської області, він не скасований та не змінений. Згідно довідки виконкому Кам'яноярузької сільської ради Чугуївського району Харківської області № 522 від 27.11.2014 року - житловий будинок зі службовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в погосподарській книзі за [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст.1247 ЦК України заповіт укладається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу. Із наданого суду заповіту, вбачається, що він відповідає переліченим вимогам законодавства, враховуючи те що позивачка прийняла спадщину відповідно до ст. 1269 ЦК України, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про визнання права власності на зазначене вище домоволодіння законні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Відповідно до Глави 7 п. 1, 4 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів. Позивач звернулася до нотаріальної контори, проте, нотаріус повідомила, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, через відсутність оригінала свідоцтва про право власності на будинок, виданого Чугуївською міською радою Харківської області від 18.09.1991 року. Інша спадкоємиця за заповітом [PERSON], заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавала, в управління або володіння спадковим майном не вступала, приймати спадщину не бажає, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 17.09.2014 року, реєстровий № 4-240, про відмову від своєї частини спадщини на користь іншого спадкоємця - [PERSON] (а.с.10). Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Втрата оригіналу правовстановлюючого документу на будинок позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті тітки. Доказом належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] - є довідка КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1325 від 14.11.2014 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 2 ст. 16 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7, заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердженняМетодичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»,Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved