overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

14 березня 2014 року \~між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках обслуговування продукту "Максимум-готівка", за умовами якого відкрито картковий рахунок № 26259002148506 у валюті гривня та випущено міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 5000,00 гривень. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 18198,26 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7855,38 гривень, просрочка по тілу 8114,61 гривень, відсотки за кредитом 133,92 гривень, неустойка 2094,35 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 18198,26 гривень та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 14 березня 2014 року укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках обслуговування продукту "Максимум-готівка", за умовами якого відкрито картковий рахунок № 26259002148506 у валюті гривня та випущено міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії 5000,00 гривень. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.12.2016 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 18198,26 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7855,38 гривень, просрочка по тілу 8114,61 гривень, відсотки за кредитом 133,92 гривень, неустойка 2094,35 гривень. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

14 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 10 вересня 2010 року по 11 березня 2016 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу, хоча має таку можливість оскільки працює гірником по РГВ в ПАТ "Шахтоуправління "Покровське», має постійну заробітну плату. У зв'язку з тим, що між ними не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку з проживанням із нею дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимог визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2010 року по 2 червня 2015 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Відповідач працює на «Шахтоуправлінні «Покровське» в якості гірничого робітника підземного, має стабільний заробіток, отже може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин позивачка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.84 України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

14 березня 2016 року позивач [PERSON] направила позовну заяву, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2004 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Їх сімейне життя не склалося через втрату розуміння, протилежні погляди на життя, через що між ними відбувалися сварки, які призвели до втрати почуття любові. Майновий спір між сторонами відсутній, чоловік на розірвання шлюбу згоден. В зв'язку з чим позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити, залишивши їй прізвище, обране під час реєстрації шлюбу, - "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 08 жовтня 2004 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №14. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.4). Сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

14 березня 2018 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності йому державного акту [NUMBER] про право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,23 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану на території Михайло-Ларинської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, [ADDRESS]. Вказував, що при написанні його прізвища в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". Посилаючись на те, що в адміністративному порядку він не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просив підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявника, його представника та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявника [NUMBER], його прізвище - [PERSON]. Заявник отримав у приватну власність земельну ділянку, площею 0,23 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану на території Михайло-Ларинської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, [ADDRESS]. На підтвердження права власності йому був виданий 30 вересня 1993 року державний акт [NUMBER]. В той же час в ньому його прізвище було записано з помилкою: замість «[PERSON]» зазначено - «[PERSON]. Між тим співпадання інформації про заявника (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на його ім'я (паспорті, інших державних актах, тощо) вказують, що цей державний акт оформлений саме на нього. Встановлення факту належності документу необхідно заявнику для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

14 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], просила постановити рішення про стягнення аліментів із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , в розмірі по 700 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебували в шлюбі з 07 жовтня 2012 року по 08.04.2015 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач залишив її з сином і пішов проживати до своїх батьків. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, він працює неофіційно та отримує нерегулярний мінливий дохід, який витрачає на свої потреби, аліменти нікому не виплачує. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги вона зменшила, просить суд постановити рішення про стягнення із відповідача на її користь аліментів в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовим повідомленням. Він подав до суду заяву про розгляд справиу його відсутності, де вказав, що зменшені позовні вимоги він визнає. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню . У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] , батьком останнього вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не оспорює своє батьківство. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує належним чином обов"язки по утриманню своєї дитини , які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці . Він не надав суду ніяких заперечень щодо пред"явлених до нього вимог, зменшені позовні вимоги визнав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

14 вересня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 13 лютого 2001 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 36. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З самого початку спільного проживання у них склалися добрі сімейні стосунки, але з часом почали виникали сварки та різного роду непорозуміння, вони не могли дійти згоди при вирішенні будь-яких побутових та сімейних питань. Такі відносини у сім'ї призвели до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного, припинили спільне проживання та на даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, просить неповнолітніх дітей залишити проживати із відповідачкою. Позивач подав до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі. Відповідачка теж подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 13 лютого 2001 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 36 /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Позивач та відповідачка втратили почуття поваги та любові один до одного, а тому припинили спільне проживання та на даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із відповідачкою, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

14 грудня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 28 листопада 1991 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі загсу Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 703. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. У них з відповідачем різні характери та погляди на життя, внаслідок чого постійно виникають між ними сварки та непорозуміння. Відповідач залишив сім'ю та проживає окремо. На протязі тривалого часу вони не підтримують сімейних відносин, спільне господарство не ведуть. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, після розірвання шлюбу неповнолітню дочку залишити проживати із нею, залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 28 листопада 1991 року між [PERSON] та [PERSON]. зареєстровано шлюб у відділі загсу Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 703 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилася донька - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідач залишив сім'ю та проживає окремо. На протязі тривалого часу позивачка з відповідачем не підтримують сімейних відносин, спільне господарство не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвати, неповнолітню дочку - залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

14 квітня 2014 року ВАТ "Донецькоблгаз" звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги газопостачання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона проживає і користується житлом - квартирою [ADDRESS], що належить їй на праві приватної власності, і Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації, що є філією позивача, оказує їй послуги з газопостачання. За відповідачкою утворилась заборгованість за надані послуги газопостачання за період часу з 1 березня 2003 року по 10 квітня 2014 року в розмірі 1013грн.80коп. Цю заборгованість позивач просив стягнути на його користь з відповідачки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не явилась, надала заяву, в якій позов визнала частково, просила при стягненні заборгованості застосувати позовну давність, та розглянути справу за її відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності, і користується послугами газопостачання, які оказує Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації, що є філією без юридичного статусу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (а.с.6-8). За відповідачкою згідно даних особистого рахунку утворилась заборгованість по сплаті цих послуг (а.с.4-5), яка на підставі ст.162 ЖК України підлягає з неї стягненню за період часу з 14 квітня 2011 року по 10 квітня 2014 року в розмірі 422грн.38коп., тобто в межах строку позовної давності. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243грн.60коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в 2011 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Під час перебування в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Сторони припинили подружні стосунки, сумісне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, в зв'язку з чим стосунки між ними перестали бути дружніми. Позивач дійшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася до суду із вказаним позовом, просила шлюб розірвати, залишивши їй прізвище, що було обрано нею під час реєстрації шлюбу, - "[PERSON]" . За письмовою заявою відповідача сторонам був наданий строк на примирення - шість місяців, згідно ухвали суду від 20 травня 2014 року. Після поновлення провадження у справі сторони в судове засідання, призначене на 11 грудня 2014 року, не з'явилися, надіслали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечували. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2011 року у виконкомі Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №26. Під час укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.4). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, примирення між ними не відбулося. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини, що стали причиною подання позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

14 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив виключити з актового запису № 02 про народження [PERSON], [INFO], виданого виконавчим комітетом Седнівської селищної ради Чернігівського району, запис про його батьківство, оскільки він не є батьком дитини. Зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені в квітні 2013 року, але офіційно шлюб розірвано 05 вересня 2013 року на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області. На момент припинення їх шлюбних відносин, його колишня дружина [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Після народження 23.01.2014 року сина [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати однієї сім"єю як чоловік та дружина і виховувати свого сина. Нещодавно йому стало відомо, що батьком сина [PERSON] та [PERSON], записаний він, хоча ним і не являється. З пояснень колишньої дружини [PERSON] йому стало відомо, що у відділі РАЦС, записали його батьком, оскільки з моменту офіційного розірвання їх шлюбу і до народження дитини не пройшло 10 місяців. Позивач в судове засідання не з"явився, надав повноваження на представлення його інтересів своєму представнику - [PERSON] (а.с.20-21). Представник позивача - [PERSON] , відповідач [PERSON], треті особи: [PERSON] та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції в судове засідання не з"явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримала, відповідач та третя особа [PERSON] позов визнали та просили задовольнити, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану поклався на розсуд суду. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо його визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підставою для задоволення позову є стаття 136 СК України, згідно якої особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд поставляє рішення про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про її народження. Відсутність кровного споріднення позивача з [PERSON], який народився [INFO], тобто до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу, підтверджується матір"ю дитини, яка є відповідачкою у даній справі, що в силу статті 61 ЦПК України не підлягає доказуванню в судовому порядку. Можливість порушення визнанням позову прав, свобод чи інтересів інших осіб судом не встановлена. Вищевикладене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved