Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Музична хвиля» про розірвання договору підряду та стягнення коштів. В позовних вимогах позивачі зазначають, що Подружжя [PERSON] (Позивач 1 та Позивач 2) у 2011 році уклали в усній формі попередній договір, закріплений фінансовими розписками, з громадянином Федеративної Республіки Німеччина [PERSON], який є засновником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю "МУЗИЧНА ХВИЛЯ" про виконання Відповідачами підрядних робіт з створення, монтажу та експлуатаційного запуску системи «Розумний будинок» - інтегрованої кібер-автоматизованої системи керування інженерним, побутовим обладнанням та всіма без виключення функціями життєдіяльності будинку та прилеглої до нього території, разом із всіма об'єктами та системою безпеки (зовнішньої та внутрішньої), у будинку, що належить Позивачам та знаходяться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] були отримані окремі кошти на підготовку договору підряду разом із проектно-кошторисною документацією в зв'язку з необхідністю для цього спеціальних технічних знань, високої складності та індивідуальності проекту. Відповідачі протягом 28.06.2011 - 24.01.2013, а також 05.03.2013 років отримали у належного представника Позивачів - [PERSON] для проведення підрядних робіт та у якості авансу за Основним договором грошові кошти на загальну суму: 1 412 000 грн., 167 000 дол. США та 50 000 євро, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) в сумі складає 3 453 808 гривень 30 копійок. 30.04.2013 року Сторони письмово підтвердили наявність вказаного попереднього договору та його істотні умови у розписці виданій на ім'я [PERSON] Відповідачем1 [PERSON] про отримання ним 100 000 євро (за курсом НБУ - 1 175 144 гривень 60 копійок.), як аванс, для продовження виконання робіт, пов'язаних із створенням системи «Розумний будинок» в рахунок та на умовах підписання у майбутньому, не пізніше 25 травня 2013 року, основного договору. Вказані правовідносини, відповідно до вимог ст. 635 Цивільного кодексу України, є попереднім договором, оскільки таким є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Будівництво будинку по [ADDRESS] було завершено та отримано свідоцтво на право власності нерухомим майном. За згодою Сторін, між Позивачем1 ([PERSON]) та Відповідачем1 ([PERSON]) 01 червня 2013 року було укладено Основний договір у письмовій формі предметом якого є - виконання робіт, пов'язаних із встановленням системи «Розумний будинок» загальна вартість робіт не повинна перевищувати 700 000 євро (за курсом НБУ - 8 226 012 гривень 20 копійок); строк виконання робіт - середина четвертого кварталу 2013 року. Всього за період 2011 - 2013 років Відповідачами за Основним договором в якості авансу в сукупності отримано 9 329 531 гривень 30 копійок (у національній та іноземних валютах за курсом НБУ). Проте, на момент звернення до суду з цією позовною заявою Відповідачами належним чином і добросовісно свої зобов'язання не виконано: проект системи «Розумний будинок», як і всю належну проектно-кошторисну документацію та інші документи, що підтверджують інженерну компетентність Підрядника, якість матеріалів, сертифікати відповідності та походження, звіти про використання отриманих коштів, актів виконання прихованих робіт, до 10 жовтня 2013 року не надали і свідомо ухиляються від виконання до цього часу, з Замовником жодні свої дії не узгоджують; зауваження і претензії ігнорують, шантажуючи Замовника неможливістю закінчення незавершених робіт будь-якою іншою організацією за відсутністю всіх документів проекту; роботи із встановлення системи «Розумний будинок» до середини четвертого кварталу 2013 року не завершили і відмовляються від продовження робіт, не завершивши жодного окремого вузла (частини проекту) й до цього часу, що може свідчити про відсутність намірів Відповідача реально виконати роботи, а бажання заволодіти грошовими коштами Замовників під видом будівництва високоінтелектуальної системи «Розумний будинок». Факти взяття Відповідачами зобов'язань, розпочинання виконання робіт за Основним договором, а також неналежне, свідомо недобросовісне виконання цих зобов'язань підтверджуються протоколом наради між Сторонами та їх представниками від 18.10.2013 року. Більш того, Відповідачі на належно отримані претензії з боку Позивачів та їх представників ніяк не реагують. Фактичне виконання будь-яких робіт на Об'єкті припинили, імітуючи впродовж останніх двох місяців присутністю чотирьох своїх робітників процес робіт, не поставляючи на будівельну площадку об'єкта жодних матеріалів, не проводячи робочих нарад і не даючи ніяких завдань робітникам. В судовому засіданні представник Позивачів, просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на позовні вимоги та письмові пояснення надані до суду. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивачів, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Крім того, ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Також, ч. 3 ст. 858 Цивільного кодексу України встановлено, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 872 Цивільного кодексу України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків. Також, ч. 2 ст. 883 Цивільного кодексу України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Поряд з цим, відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», який також встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров'я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативними документами. На товари, що ввозяться на територію України, повинен бути передбачений законодавством документ, який підтверджує їх належну якість. У свою чергу, відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" постановою Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2009 р. № 1149 затверджено Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання (далі - Регламент), який встановлює вимоги до низьковольтного електричного обладнання та його введення в обіг або в експлуатацію на ринку України. Відповідачами не надано на вимогу Позивачів жодних документів до продукції щодо її безпеки для життя, здоров'я і майна, передбачених чинним законодавством України та належних гарантій їх використання. Згідно з умовами Основного договору від 01 червня 2013 року роботи із встановлення системи «Розумний будинок» мали бути завершені у строк до середини четвертого кварталу 2013 року. Судом встановлено, що умови договору відповідачем не виконані до цього часу, кошти внесені замовником виконавцем не повернуті. Згідно з розпискою, виданою на ім'я Позивача1 ([PERSON]) 23.09.2013 року Відповідачем1 ([PERSON]), директором Відповідача2 ТОВ «Музична хвиля», Сторонами встановлено та Відповідачами підтверджено отримання в якості авансу 80 % коштів, необхідних для завершення робіт, передбачених Основним договором. На дату видачі вказаної розписки Відповідачами було отримано в якості авансу 9 329 531 гривень 30 копійок, що згідно з розпискою становило 80 % вартості завершення робіт. Таким чином, вартість всіх робіт, погоджена Сторонами за станом на 23.09.2013 року становила 11 661 914 гривень 13 копійок. Згідно з положенням пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбавати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.10 Закону споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно пп. 2. ч. 3ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є умови договору щодо виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника). Одночасно з вказаним ч. 5 ст. 10 того ж закону встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Як було встановлено в судовому засіданні вартість вартість договору укладеного між позивачами та відповідачем по виконанню робіт, пов'язаних із встановленням системи «Розумний будинок» становила 11 661 914 гривень 13 копійок. Враховуючи викладене вище, обґрунтованою в свою чергу є вимога позивача щодо стягнення з відповідача 24 490 019 гривень 66 копійок пені, визначеної на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме з розрахунку 3% вартості роботи за кожен день прострочки. Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадку неподільності предмета зобов'язання. Поряд з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред'явити боржникові вимогу у повному обсязі. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що відповідно до актів виконаних робіт фактично виконано робітна загальну суму 1332607,88 гривень. Однак враховуючи, що предметом договору було створення системи «Розумний будинок» в цілому, а не окремих робіт і предметів, які не передбачали їх самостійне використання, то внесена замовником сума авансу мідлягає повернення у повному обсязі. Судом в якості доказів розглянуто висновки науково-правової експертизи інституту ім.Корецького, якими підтверджено обґрунтованість позовних вимог та надано їм оцінку у порівнянні з нормами міжнародного права, зокрема на прикладі Німецького цивільного законодавства. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.. Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved