Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

\~ 10 червня 2015 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Позивачка у позовній заяві посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка: [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дочки надає періодично, не регулярно та лише за вимогою позивачки. Позивачка працює на посаді бухгалтера у ВУЖКГ м. Березівка та її середньомісячна заробітна плата складає 2085 грн., інших доходів вона не має, однак зазначених коштів на у тримання дочки не вистачає, оскільки дочка часто хворіє та регулярно проходить курс лікування. [PERSON] в судовому засіданні 20.07.2015 року підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, оскільки дочка перебуває на її утриманні, чоловік матеріальну допомогу надає не регулярно. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначив, що підтримує матеріально свою дочку та надає їй відповідну допомогу, документальних доказів підтвердження цього у нього не має. Вказав про необхідність стягнення аліментів офіційно. \~\~ Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який розірваний рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року (а.с.2). Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 155137 (а.с.3). Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав\~людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй\~ має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Це положення знайшло своє відображення і в національному законодавстві. Так, відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~(далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач свого обов'язку утримувати дитину не виконує. Відповідно до\~частини другої ст. 182 СК України встановлено: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України». Згідно зі ст.ст.\~1,\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у\~Постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що обґрунтованим розміром стягнення аліментів на утримання дитини буде їх стягнення у частці від заробітку (доходу) [PERSON] та становитиме 1/4 частину від усіх видів його заробітку чи доходу. При цьому, суд виходить із принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), а також потреби дитини, майновий стан відповідача і позивача, який суд також враховує при визначенні розміру аліментів. Частиною першою статті 191 СК України передбачено: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову». \~\~\~\~

Outcome: approved