Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] 19 березня 2019 року пред`явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що вона, позивач, перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє малолітніх дітей, які проживають з нею, на утримання яких відповідач матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює. 22 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку визнано малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін не поступало, які у встановленому законом порядку повідомлені, позивач та відповідач отримали рекомендовані листи. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб, про народження та довідки відомо, що сторони є батьками малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , котрі проживають з позивачем ( арк.справи 8-10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дітей. [PERSON] на даний час проживає окремо від дитини, і тому, згідно із ч.3ст. 181 СК України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку про присудження аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) відповідача, про що просить позивач. Крім того, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн..

Outcome: approved