Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

17 листопада 2015 року заявники в порядку окремого провадження звернулись до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявники у судове засідання не з'явились, але надали суду письмові заяви, згідно яких просили суд розглянути справу за їх відсутності, свої вимоги підтримують у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що постановою від 20 жовтня 2015 року держаним нотаріусом Орджонікідзевської нотаріальної контори Дніпропетровської області відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 15.09.2005 року, у звязку з тим, що в свідоцтві про право власності на житло, яке видане 29 листопада 1994 року, за реєстром №5644 Орджонікідзевською міською радою Дніпропетровської області, прізвища власників квартири українською мовою помилково вказані як - «[PERSON], [PERSON]» тоді як правильним прізвищем є «[PERSON], [PERSON]». У звязку з цим не може бути оформлена спадщина у вигляді ? частини квартири, яка залишилась після смерті [PERSON]. Дана обставина стала підставою для звернення заявників до суду з вище вказаною заявою. Вищезазначене підтверджується усіма наданими заявниками копіями документів, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.13), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.18), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.14), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.19), свідоцтвом про смерть [PERSON] ( а.с.20), свідоцтвом про право власності на житло (а.с.15). \~Відповідно\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. В п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~роз'яснено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням,повідомлення військових частин,військових та інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Дослідженні письмові докази переконують суд в тому, що свідоцтво про право власності на житло, яке видане 29 листопада 1994 року, за реєстром №5644 Орджонікідзевською міською радою Дніпропетровської області, з вказаними прізвищами «[PERSON], [PERSON]» дійсно підтверджують право власності на квартиру заявників по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та померлого 15 вересня 2005 року [PERSON]. Крім того, суд вважає за необхідне, встановити також належність свідоцтв про народження, які видані на імя [PERSON], як такого що належить [PERSON] та на імя [PERSON], як такого що належить [PERSON]. Виходячи з вище наведеного, з огляду на зміст досліджених письмових доказів, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявники, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні на підставі досліджених доказів, вважає вимоги заявників такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved