Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

15.09.2016 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 22619 від 04.03.1998 року її батькові [PERSON], дідусі [PERSON] та бабусі [PERSON] належить квартира за адресою: м. Донецьк, проспект Партизанський, 60/11 в рівних частках по 1/3 кожному. 26.09.2005 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини вказаної квартири. Спадщину отримав її батько [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 04.04.2006 року державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори. Таким чином батько став власником 2/3 часток квартири. 11 лютого 2014 року помер її дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири. Батько позивача [PERSON] звернувся до Шостої державної нотаріальної контори за прийняттям спадщини, у звязку з чим була відкрита спадкова справа. Однак через захоплення міста Донецьк незаконним збройними формуванням нотаріальна контора переїхала до міста Словянськ Донецької області, а всі спадкові справи залишились в колишньому приміщенні контори в місті Донецьк. 05 листопада 2015 року помер її батько [PERSON] не встигши отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті дідуся. Звернувшись у березні 2016 року за отриманням свідоцтва про право власності на спадщину, яка залишилась після смерті мого батька, їй було видано свідоцтво про право власності лише на 2/3 квартири за адресою: м. Донецьк, проспект Партизанський, 60/11. В видачі свідоцтва на останню 1/3 частину квартири було відмовлено та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання права власності. Окрім позивача інших спадкоємців у померлих немає. Факт родинних відносин між нею, її батьком та дідусем підтверджений в судовому порядку на підставі рішення Волноваського районного суду. Просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири № 11 в будинку № 60 розташовану по проспекту Партизанському в м. Донецьк в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON], який помер 11.02.2014 року. . Позивач в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] державна нотаріальна контора надали заяву про розгляд справи без представника [PERSON] державної нотаріальної контори. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності № 22619 від 04.03.1998 року її батькові [PERSON], дідусі [PERSON] та бабусі [PERSON] належить квартира за адресою: м. Донецьк, проспект Партизанський, 60/11 в рівних частках по 1/3 кожному.(а.с.18). З свідотцтва про народження № 1-АГ № 118542 виданого 21.04.1967 року Кіровським РАГС м. Донецьк вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON].(а.с.10). З свідотцтва про народження серія v1-НО № 260471 виданого 18.05.1984 року відділом РАГС Куйбишевського РВК м.Донецька вбачається, що батьком [PERSON] Юріїіни є [PERSON]. (а.с.10). [PERSON] померла 26.09.2005 року, що підтверджується свідотцтвом про смерть серія 1-НО № 043709 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька 26.09.2005 року, є наявними в матеріалах справи (а.с.12). [PERSON] помер 11.02.2014 року, що підтверджується свідотцтвом про смерть серія 1-НО № 764696 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька 12.02.2014 року,яке є наявними в матеріалах справи (а.с.11). Згідно рішення Волноваського районного суду від 18.02.2016 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO], доводиться рідним сином [PERSON], померлого 11.02.2014 року. (а.с.15). [PERSON] помер 05.11.2015 року, що підтверджується свідотцтвом про смерть серія 1-НО № 919782 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції м. Донецька 18.02.2016 року,яке є наявними в матеріалах справи. (а.с.13). [PERSON] отримала свідотцтво про право на спадщину за законом від 13.09.2016 року на 2/3 частини квартири [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], померлого 05.11.2015 року.(а.с.7). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2016 року № 715/02-31 виданою державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідотцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири розташованої в м. Донецьк пр.Партизанський, будинок 60/11 відмовлено , у зв"язку з тим що станом на теперішній час спадкова справа знаходиться в приміщенні колишньої шостої Донецької нотаріальної контори м. Донецьк, неможливо встановити коло спадкоємців.(а.с.8). Згідно роз"яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено\~ст.1216 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Згідно зі\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час\~відкриття спадщини. Згідно з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові «Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частку квартири № 11 в будинку № 60 розташовану по проспекту Партизанському в м. Донецьк в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON], який помер 11.02.2014 року. На підставі ст. 328, 1261,1266 ЦК України,

Outcome: approved