Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права забудовника, в якому посилається на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. Матері за життяналежало 11/50 частин житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Як єдиний спадкоємець майна, що належало його матері, він прийняв спадщину і оформив право на неї, отримавши в нотаріальній конторі відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. У вказаному свідоцтві нотаріус вказав, щосамовільно прибудований тамбур «а8», загальною площею 10,3 кв.м. до складу спадкового майна не ввійшов та до свідоцтва про право на спадщину не включений. Фактично тамбур було збудовано не самовільно, оскільки його будівництво здійснювалось на підставі дозволу Виконавчого комітету Генічеської міської ради, який своїм рішенням № 223 від 22.07.2004 року погодив капітальний ремонт вказаного тамбура, у зв'язку з необхідністю дотримання норм і правил, пов'язаних із газозабезпеченням 11/50 частини вказаного житла. Після реконструкції тамбура мати через похилий вік не встигла вчинити дії по прийняттю вказаної прибудови в експлуатацію, тому ця прибудова на момент відкриття спадщини в технічних документах значиться, як самовільна. Наявність в свідоцтві про право на спадщину за законом відомостей про самовільне будівництвопозбавляє його можливості розпорядитись спадковим майном, у зв'язку з чим нотаріуси відмовляють йому у вчиненні будь яких угод, оскільки це протирічить закону України «Про нотаріат». В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові. Просять суд визнати за [PERSON], в порядку спадкування право забудовника (реконструкції) тамбура «а8», загальною площею 10,3 кв.м. житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, який розташований в [ADDRESS], після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] правом здачі цього об'єкта в експлуатацію та отримання на його ім'я документів, що освідчують право власності на цей об'єкт. Представник Генічеської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду. Суд вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. На підставі договору дарування від 10.11.2000 року [PERSON] належало 11/50 частин житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса та прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого йому Генічеською державною нотаріальною конторою 25.11.2011 року. Згідно вказаного свідоцтва, позивач отримав у спадщину право власності на 11/50 частки будинку з господарчими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається з вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, цей житловий будинок зазначений літ. А - саман, черепашник, має житлову площу 100,4 кв, м., загальну площу 203,0 кв. м., при ньому є: тамбури літ. а1, а2, аЗ, а4, а5. веранди літ. а6, б, літня кухня літ. Б, сараї літ. В, Ж, Є. І, К. М Л, вбиральня літ. З, навіс літ. О, споруди № 1,2. Самовільно прибудований: тамбур «а8», загальною площею 10,3 кв.м. до складу спадкового майна не ввійшов та до свідоцтва про право на спадщину не включений. Як встановлено судом, реконструкція тамбура була здійснена з дозволу Виконавчого комітету Генічеської міської ради, який своїм рішенням № 223 від 22.07.2004 року погодив капітальний ремонт вказаного тамбура. Проведені у зв'язку з цим роботи були обумовлені необхідністю газифікації належного спадкодавцю житла, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні технічною документацією з газо забезпечення житлового будинку. З наданих позивачем документів слідує, що реконструкцію тамбура було здійснено із дотриманням будівельних норм і правил. При цьому ні чиїх прав та інтересів порушено не було, оскільки тамбур розміщений на земельній ділянці, яка знаходилась у користуванні спадкодавця. Вказані обставини підтверджуються, зокрема, технічною документацією із землеустрою, яка містить акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, а також висновком Відділу містобудування, архітектури та з питань підприємницької діяльності виконавчого комітету Генічеської міської ради від 26.09.2017 року, в якому зазначено, що даний об'єкт зведено без порушень існуючих будівельних норм і правил. При цьому суттєві характеристики нерухомого майна не змінились. Відповідно до п. 6 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року N 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Частиною 2 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно положень нині діючого законодавства, всі об'єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації. Таким чином, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація. Визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва (на недобудоване нерухоме майно) в судовому порядку ЦК України не передбачено. Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 р. (справа № 3-82гс11/32/14). З приводу розгляду спорів про визнання права власності на об'єкти незавершеного будівництва в порядку спадкування відповідні роз'яснення надані в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому вказано, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини, адже відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, судом встановлено, що спірний тамбур є частиною житлового будинку і розташований на земельній ділянці, яка в установленому порядку була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку. Реконструкція тамбура була розпочата з дозволу Виконавчого комітету органу місцевого самоврядування. Ця споруда завершена будівництвом і її будівництво велось із дотримання будівельних норм і правил. В зв'язку з відмовою нотаріусом видати свідоцтво про право на спадщину, право позивача підлягає судовому захисту і позовні вимоги задоволенню шляхом визнання за ним як спадкоємцем за законом прав та обов'язків забудовника на об'єкт забудови. Вимоги про розподіл судових витрат в судовому засіданні сторонами не заявлялись. На підставі наведеного,

Outcome: approved