Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" виключити із суми заборгованості [PERSON] за послуги теплопостачання належній їй квартири за адресою: [ADDRESS] заборгованість попередніх власників, що виникла до 07 жовтня 2016 року. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу № НВА 617043 від 07 жовтня 2016 року. Право власності було зареєстровано приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] Після придбання вказаної квартири та її реєстрації позивач постала перед фактом заборгованості попереднього власника квартири за теплопостачання. У виписці по особовому рахунку, яка надана КП КМР «Тепломережі» зазначено, що заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.10.2016 року становить 17690,01 грн., і це при тому, що вона лише після набуття права власності на квартиру почала отримувати ці послуги. Під час написання заяви від 25.11.2016 р. про відкриття на її ім'я особового рахунку в абонентському відділі КП КМР «Тепломережі» вона повідомляла відповідача, що не має наміру відповідати за борги попередніх власників квартири, але працівники відповідача повідомили, що ніхто заборгованість перераховувати не буде, і вони все одно будуть заборгованість покладати на неї. 02.12.2016 року КП КМР «Тепломережі» направило відповідь на заяву про відкриття особового рахунка в якій позивачу було відмовлено у перерахунку заборгованості. Вважає, що відповідач неправомірно перешкоджає у переоформленні особового рахунку на її ім'я, зараховуючи на особовий рахунок № 253616 суму заборгованості за послуги теплопостачання за період до 07 жовтня 2016 року, оскільки до зазначеного часу послуги позивач не отримував, жодних договорів та інших правочинів або юридичних фактів, актів цивільного законодавства, рішень суду, які б створювали зобов'язання по сплаті за послуги за теплопостачання в період до 07 жовтня 2016 року не укладала. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача КП КМР «Тепломережі» за довіреністю [PERSON], в судове засідання з'явилася, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, підтримала надані суду письмові заперечення проти позову, на обґрунтування яких зазначила, що відповідно наказу УЖКГ №170 від 23.10.2013 року «Про затвердження Порядку відкриття, закриття та ведення особових рахунків для обліку абонентів споживачів послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та житлового законодавства України передбачено, що особовий рахунок це сукупність даних про житлове приміщення (квартиру, одноквартирний будинок, кімнат) в гуртожитку, тощо), кількість зареєстрованих в ньому осіб, відповідні дані про цих осіб, облік сум нарахувань та оплат за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, що належить громадянам на праві власності або у користуванні на праві найму (соціального найму). Після переоформлення особового рахунку на іншого квартиронаймача/власника номер особового рахунку та всі інші облікові дані по особовому рахунку, залишаються без змін, крім випадків, передбачених законом. Тому списати або не переводити заборгованість попередніх власників у КП КМР «Тепломережі» не має жодних підстав. Вказала на безпідставність позовних вимог, оскільки в позові позивачем не вказано яке саме право порушено відповідачем. Зобов'язання відповідача не облікувати та не нараховувати заборгованість за послуги теплопостачання, наявної на особовому рахунку квартири [ADDRESS] без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Позивачем в позові не зазначено, які самі її права як споживача порушені відповідачем та це не доведено жодним документом. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази\~ у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу № НВА 617043 від 07 жовтня 2016 року. Право власності було зареєстровано приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5, 6). Як встановлено в судовому засіданні, позивач після набуття права власності дізналася про наявність заборгованості за оплату послуг централізованого опалення. Згідно виписки з особового рахунку № 253616 по розрахунку за послуги централізованого опалення КП КМР «Тепломережі» заборгованість за послуги з теплопостачання становить 23159,13 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку № 253616 по розрахунку за послуги централізованого опалення КП КМР «Тепломережі» (а.с.11-12). Як вбачається з позовної заяви, 25.11.2016 року позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просила укласти договір на надання послуг з теплопостачання у квартиру [ADDRESS] з нею, як з новим власником житлового приміщення, а також не пред'являти їй заборгованість, яка утворилася з вини попереднього власника придбаної нею квартири. Листом від 02.12.2016 року відповідач відмовив позивачу у переоформленні особового рахунку на її ім'я без зарахування заборгованості за послуги теплопостачання, яка утворилася з вини попередніх власників квартири, що підтверджується копією листа відповідача (а.с.10). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обовязку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобовязання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України) та належними сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обовязок особисто, якщо інше не передбачено договором. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Особовий рахунок на квартиру є внутрішнім первинним бухгалтерським документом відповідача і суд не може втручатися в господарську діяльність відповідача, примушувати його вносити певні зміни до бухгалтерського обліку. Згідно ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. З урахуванням положень статей 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних права та інтересів особи пред'явлення позову про зобовязання не обліковувати та не нараховувати заборгованість за послуги теплопостачання. Зобовязання відповідача КП КМР "Тепломережі" виключити заборгованість за теплопостачання по особовому рахунку № 253616, оформленого на квартиру [ADDRESS], яка виникла у попередніх власників вказаної квартири, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості на особовий рахунок та не надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачем на особовий рахунок по квартирі заборгованості за спожиту теплову енергію не встановлює для позивача будь-яких обовязків. Позивачем не доведено, що діями або бездіяльністю відповідача порушені його, як споживача послуг, майнові чи не майнові права. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом права за відсутності його порушення відповідачем, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права [PERSON] яке в даному випадку не порушене. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для виключення по особовому рахунку на квартиру [ADDRESS], суми заборгованості за теплопостачання, що виникла у попередніх власників квартири в період до 07 жовтня 2016 року, включно. Відсутні підстави для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed