Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

28.08.2019 року керівник Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Криворізької міської ради та Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №17» Криворізької міської ради» до [PERSON] , предметом якої є стягнення з нього на користь Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №17» Криворізької міської ради» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , [INFO] , в сумі 3228,12 грн. Як на підставу позову керівник Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області посилається на те, що вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2017 року [PERSON] визнано винним за спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень (ч.1 ст.121 КК України). З отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на лікуванні у хірургічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня №17» КМР з 16.09.2015 року по 25.09.2015 року, тобто 9 ліжко-днів та на його лікування витрачено 3228,12 грн. Ані Криворізькою міською радою, ані лікарнею по теперішній час жодних заходів до відшкодування даних витрат не вжито, що порушує економічні інтереси держави і призвело до необхідності звернення керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області до суду з даним позовом в інтересах держави. 03.12.2019 року до участі у справі у якості правонаступника Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №17» Криворізької міської ради» залучено Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька лікарня №17» Криворізької міської ради. Прокурор у підготовчому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представники позивачів\~у підготовче\~засідання не\~з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач у підготовче засідання викликався, але не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 131 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. За ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Криворізька міська прокуратура\~№1 Дніпропетровської області звернулася до суду з цим позовом в інтересах Криворізької міської ради, Комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №17" Криворізької міської ради в порядку, визначеному ст.ст.56, 57 ЦПК України. Комунальне некомерційне підприємство "Криворізька міська лікарня №17" Криворізької міської ради відповідно до статуту, затвердженого наказом управління комунальної власності містка виконкому Криворізької міської ради №164-ум від 18.09.2019 року, є правонаступником Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №17» Криворізької міської ради» та лікарняним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої та третинної/високоспеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, установлених законодавством України та цим статутом. Підприємство створене за рішенням Дніпропетровської обласної ради від 27.02.2019 року №3582 (а.с.56-68). Пунктом 1 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Відповідно до пп.«а» п.3 ч.1 ст.89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні). У ст.18 Основ законодавства про охорону здоров`я визначено, що фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Згідно ст.49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Відповідно ч.2 ст.61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів\~для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Судом встановлено, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання. Вирок суду набрав законної сили 23.01.2018 року (а.с.13-17). Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував\~\~ на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії то закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування\~закладу охорони\~здоров`я\~або на\~рахунок юридичної\~особи,\~якій належить\~останній. З абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до довідки-калькуляції КЗ «Криворізька міська лікарня №17» КМР потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня №1» КМР у період часу з 16.09.2015 року до 25.09.2015 року, на його лікування протягом 9 ліжко-днів було витрачено бюджетні кошти у сумі 3228,12 грн. (а.с.12). Таким чином, враховуючи викладене, судом встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого від злочину, тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача в повному обсязі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача, на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved