Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», в якому просила, стягнути з відповідача суму депозитного банківського вкладу в розмірі 19987,16 доларів США, з яких: 19474,98 доларів США - сума вкладу, 392,14 долара США - нараховані відсотки, 120,04 доларів США - 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором строкового банківського вкладу «Ваш різдвяний» №2630/52/149199 від 26.12.2013 року та 10994,93 грн. інфляційних витрат за несвоєчасне виконання зобов'язання. В подальшому уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача на свою користь 20163,43 доларів США, з яких: 19474,98 доларів США - сума вкладу; 523,60 доларів США - нараховані відсотки, 164,85 доларів США - 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором строкового банківського вкладу «Ваш Різдвяний» №2630/52/149199 від 26.12.2013 року та 12595,90 грн. інфляційних витрат за несвоєчасне виконання зобов'язання. У заяві позивач зазначила, що 26.12.2013 року між нею та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір банківського вкладу «Ваш різдвяний» №2630/52/149199 на строк до 26.04.2014 року. На виконання умов договору, вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 19312 доларів США. У вказаний у договорі строк банк грошові кошти та відсотки нараховані, відповідно до умов п.п.4.3.2 Договору, на її вимогу не повернув. При цьому вказані грошові кошти було перераховано на поточний рахунок №262803855301, однак розпорядитися ними, вона не має можливості, що підтверджується листом відповідача №09.3.105/2942 від 13.06.2014 року. Викладені обставини і стали підставою для її звернення до суду з вказаним позовом. До судового засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач до судового засідання представника не направив, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за своєї відсутності не надсилав. Суд, з відома представника позивача, постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 26 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» укладено договір строкового банківського вкладу " Ваш різдвяний" №2630/52/149199 у валюті, а саме доларах США на строк з 26 грудня 2013 року по 26 квітня 2014 року (сто двадцять один день), з щомісячною виплатою процентів за ставкою 9,8 % річних, відповідно до якого позивачем було внесене 14 750 доларів США (чотирнадцять тисяч сімсот п'ятдесят) згідно Квитанції №2689 від 26.12.2013 р.; 400 доларів США (чотириста) доларів США згідно Квитанції №13339 від 03.01.2014 р.; 351,00 доларів США (триста п'ятдесят один) згідно Квитанції №5595 від 13.01.2014 р.; 3200 доларів США (три тисячі двісті) згідно Квитанції №1756 від 24.01.2014 р.; 200 доларів США (двісті) згідно Квитанції №5628 від 28.01.2014 р.; 201 доларів США (двісті один) згідно Квитанції №1196 від 13.02.2014 р.; 210 доларів США (двісті десять) згідно Квитанції №4097 від 26.02.2014 р. Відповідно до умов договору встановлено строк його дії - 26.12.2013 року по 26.04.2014 року ( сто двадцять один день), без автоматичної лонгації. Згідно п.п.1.3,4.3.2 Договору Банк забезпечує збереження суми вкладу на рахунку вкладу на вимогу до моменту звернення Вкладника до Банку із вимогою про повернення вкладу та зобов'язаний на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти на умовах та в строки, що встановлені Договором. 14 травня 2014 року позивач звернулася до ПАТ «Міський комерційний банк» із вимогою про повернення вкладу у розмірі 19474,98 доларів США, а також суми нарахованих процентів у зв'язку із його закінченням. 13.06.2014 року за вих..№09.3.105/2942 на свою вимогу про повернення вкладу а також нарахованих процентів, позивач отримала відповідь ПАТ «Міський комерційний банк», якою було повідомлено, що вклад перераховано на рахунок №262023855301 та вона має можливість зняти грошові кошти за наявності готівки коштів у відділенні каси банку. Однак до теперішнього дня відповідачем кошти за банківським вкладом позивачу не повернуто. Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ч.3 ст. 1061 ЦК України встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Звернення до банку із заявою про повернення банківського вкладу в день закінчення строку дії договору свідчить про намір вкладника припинити дію такого договору та зумовлює обов'язок банку повернути депозитні кошти з процентами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів, а також трьох відсотків річних. Вказана позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-39цс13 від 29.05.2013 року. Відповідно до змісту ст.ст. 526,1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ст..625 ч.2 ЦК України. Вказана правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляд справи №6-140цс13 від 25.12.2013 року. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді трьох процентів річних не є санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Факт невиконання ПАТ «Міським комерційним банком» своїх зобов'язань перед [PERSON] по поверненню банківського вкладу є встановленим судом, та не спростовується самим відповідачем, оскільки підтверджується листом №09.3.105/2942 від 13.06.2014 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості заявлених вимог позивача стосовно стягнення на її користь з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» суми заборгованості за Договором строкового банківського вкладу №2630/52/149199 від 26.12.2013 року у розмірі 20163,43 доларів США, яка складається з 19474,98 доларів США - кошти, внесені на депозитний рахунок, 523,60 доларів США - відсотки за період з 28.04.2014 року по 08.08.2014 року, 164,85 доларів США - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. При цьому, оскільки договір було укладено в доларах США, стягненню підлягає вклад в доларах США, із зазначенням еквіваленту в національній валюті станом на дату постановлення рішення суду, а саме згідно офіційного курсу НБУ 12,91 грн. за 1 долар США. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню становить 260309,88 грн. Вирішуючи питання щодо вимоги позивача про стягнення на її користь 12595,90 грн. інфляційних витрат суд виходить з наступного. Відповідно до положення ст.533, 625 ЦК України індекс інфляції розраховується лише стосовно грошових зобов'язань у національній валюті України - гривні, крім того, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. З урахуванням викладеного заявлені [PERSON] вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст..88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 2603,10 грн.

Outcome: partial