Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] в інтересах позивачки звернуся в суд із позовом в якому просить стягнути з відповідача на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в серпні 2000 року між [PERSON] та відповідачем був укладений шлюб, який 12 липня 2005 року рішенням мирового судді судового відділку №4 району "Коньково" м. Москви був розірваний. Від цього шлюбу мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач ухиляється від утримання дітей, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає. Відповідач працює в Козятинській дирекції залізничних перевезень, має стабільну і досить високу заробітну плату, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Представник позивачки за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, так як вважає, що він не є біологічним батьком сина [PERSON] та сина [PERSON], а отже не повинен сплачуватиаліменти на їх утримання. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який 12 липня 2005 року рішенням мирового судді судового віділку №4 району "Коньково" м. Москви було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 06.09.2005 року Черьомушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану управління реєстрації актів цивільного стану м. Москви за актовим записом №1284 (а.с.2) Від спільного проживання у них народилось троє дітей: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON] (а.с.3), [INFO] (а.с.4) та дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.5). В свідоцтвах про народження дітей батьком значиться відповідач [PERSON], а матір - [PERSON] . Як вбачається із виписки із домової книги, що діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають з позивачкою в [ADDRESS] ( а.с.10). Як встановлено в судовому засіданні, і не заперечував відповідач, що він працює в Козятинській дирекції залізничних перевезень Південно-Західної залізниці. Згідно з принципами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору щодо розміру аліментів, згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно принципам ч.ч.1,2 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом . Відповідач працездатний, має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку таку допомогу не надає, тому право позивачки порушено і підлягає захисту за судовим рішенням. Відповідно до ч.2,3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі,мають рівні процесуальні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Аналогічні положення містяться і в ч.1,2 ст. 60 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідач в судовому засіданні не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки про його батьківство відносно неповнолітніх дітей, а також не надав доказів, якіб підтверджували знаходження на його утримані інших утриманців та неможливості сплачувати аліменти, а його твердження щодо сумнівів свого батьківства щодо сина [PERSON] та сина [PERSON] суд розцінює як припущення, яке не може взяти до уваги. З урахуванням всіх обставин в їх сукупності та відповідно до зазначених норм ЦПК України, з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей та можливості відповідача сплачувати аліменти на їх утримання, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved