Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 07 серпня 2010 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. У шлюбі 06 серпня 2014 року у них народився син [PERSON]. Починаючи із листопада 2015 року їх шлюбні відносини фактично припинилися і відповідачка разом із сином переїхала мешкати до своєї сестри в с. Михля Ізяславського району. Через те, що відповідачкою порушувався її обовязок не перешкоджати батькові дитини спілкуватися з дитиною, позивач звернувся до органу опіки та піклування із відповідною заявою. За результатами розгляду його заяви розпорядження першого заступника голови Ізяславської районної державної адміністрації від 22.12.2015 року № 722/2015-р для позивача визначено способи участі у вихованні сина [PERSON] та встановлено наступні дні для спілкування : перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 14 год. до 16 год. за попередньою домовленістю з матірю дитини у її присутності. У релігійні, державні, сімейні свята, будні , святкові дні та у літній період брати участь у спілкуванні з дитиною за попередньою домовленістю з матірю дитини. Крім того відповідачку зобовязано повідомляти позивача при неможливості виконання вказаного графіку. Не зважаючи на вказане розпорядження позивач лише інколи мав можливість бачитися з дитиною, в інших випадках [PERSON] не без пояснення причин перешкоджала в цьому, висуваючи ультимативні вимоги. Домовитися добровільно з відповідачкою неможливо, а тому неодноразово він звертався до органу опіки та піклування із заявою про те, що для нього чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. Позивач зазначає, що порушений принцип рівності прав та обовязків обох батьків щодо дитини, визначене для нього восьмигодинне спілкування з дитиною в місяць є занадто малим, що може призвести до психологічної віддаленості дитини від батька. Він проживає в будинку, що належить матері, який цілком облаштований та придатний для проживання, що надає можливість спілкуватися із сином з відвідуванням його місця проживання, відповідачка не має власного житла, проживаючи в одному будинку із сімєю своєї сестри. Посилаючись на норми сімейного законодавства позивач просить : -Зобовязати [PERSON] не чинити для позивача перешкод у спілкуванні з дитиною; -Визначити наступні способи у участі у вихованні сина [PERSON], [INFO] систематичні побачення кожної суботи та неділі з 11 год. до 16 год. з можливістю відвідування місця проживання позивача (вул. Садова, 17 с. Лютарка Ізяславського району); - побачення на День народження сина 6 серпня. та день народження позивача 31 січня з можливістю відвідування місця проживання позивача; - періодичні побачення у релігійні, державні та сімейні свята за попередньою домовленістю щодо часу таких побачень; -Зобовязати відповідачку в разі зміни проживання письмово повідомити позивача про нове місце проживання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечила, вважає, що позивачу не можна довіряти дитину через його хворобу. Також [PERSON] схильний до вчинення насильства, постійно висловлює погрози в її адресу. Суд, заслухавши позивача, відповідачку, представників, дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] були перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому 06 серпня 2014 року народився син [PERSON]. Малолітня дитина проживає разом із матір'ю [PERSON] в с. Михля Ізяславського району в житловому будинку, належному її сестрі, що сторонами не заперечується. Під час досудового врегулювання спору щодо участі батька у вихованні дитини розпорядженням Ізяславської райдержадміністрації позивачу визначено способи участі у вихованні сина встановлено дні спілкування : перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 14 год. до 16 год. за попередньою домовленістю з матірю дитини у її присутності; у релігійні, державні, сімейні свята, будні , святкові дні та у літній період брати участь у спілкуванні з дитиною за попередньою домовленістю з матірю дитини. Крім того, позивача та відповідачку зобовязано повідомляти позивача при неможливості виконання зазначеного графіку Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею ст.157 СК України\~визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, немає права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства"\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Враховуючи зазначені норми, відповідачка [PERSON] не має права перешкоджати батькові [PERSON] \~у спілкуванні та вихованні дитини сина [PERSON]. Проте, як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка проживають окремо, шлюб між ними розірвано, між батьками дитини склалися неприязні відносини, у зв'язку з чим вони не можуть досягнути між собою спільної згоди з приводу способу участі батька у вихованні дитини. Відповідно до\~ст. 159 СК України\~суд вирішує спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, а саме визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення\~\~ спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться\~\~ до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров'я\~\~ одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. При встановленні способу спілкування батька з дитиною та участі у її вихованні, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини постійно та\~\~ характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною винен існувати систематичний контакт. Фактично в судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо часткового задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визначення способу участі у спілкуванні його з дитиною, разом з тим, будь-яких доказів того, що відповідачка має намір змінити місце проживання, суду не надано, тому в цій частині позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 7, 141, 157 Сімейного кодексу України, 2\~ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 18 Конвенції про захист прав дитини,

Outcome: partial