Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], якому належала квартира [ADDRESS]. Після смерті батька він прийняв спадщину в порядку встановленому п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступлення в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. 18 червня 2015 року він звернувся до Старокостянтинівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса від від 18 червня 2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом із-за того, що за його батьком не було зареєстровано право власності на спірну квартиру. Враховуючи, що іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно неможливо, тому він просить задовольнити позовні вимоги. В якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, судом залучено Старокостянтинівську ЖЕК. Представники сторін та третьої особи в судове засідання не з'явились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримала, представник відповідача позов визнала, а представник третьої особи покладається на розсуд суду. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №161 від 29 вересня 1993 року про обмін квартири [PERSON] видано ордер №46 на право заняття в порядку обміну житлового приміщення квартири [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що всі члени вказаного кооперативу повністю внесли свої пайові внески, рішенням загальних зборів кооперативу від 10 липня 2004 року житловий будинок, в якому знаходиться спірна квартира, був переданий на баланс Старокостянтинівській ЖЕК. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №325 від 12 липня 2007 року на підставі рішення 16 сесії міської ради від 25 травня 2007 року №12 затверджений акт приймання-передачі житлового фонду колишнього житлово-будівельного кооперативу ім.. 50-річчя Жовтня в комунальну власність територіальної громади міста та зобов'язано Старокостянтинівську ЖЕК взяти на баланс та обслуговування житловий будинок. За життя [PERSON] правовстановлюючі документи на вказану квартиру не оформив. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач прийняв спадщину в порядку встановленому п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступлення в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. 18 червня 2015 року позивач звернувся до Старокостянтинівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса від від 18 червня 2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом із-за того, що за [PERSON] не було зареєстровано право власності на спірну квартиру та відсутній правовстановлюючий документ на неї. Зазначені обставини підтверджуються даними спадкової справи померлого [PERSON], постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.06.2015 року, свідоцтвами про народження та смерть, рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №161 від 29.09.1993 року, довідкою Старокостянтинівської ЖЕК №007561 від 06.03.2008 року про те, що на день смерті [PERSON] позивач проживав з останнім, ордером №46 на спірне житлове приміщення, рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №325 від 12.07.2007 року, протоколом зборів кооперативу ім. 50-річчя Жовтня від 10.07.2004 року. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до вимог ч.1-2 ст.524, ч.1 ст.529, 548, п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено судом, [PERSON] на підставі ордера №46 на право заняття в порядку обміну житлового приміщення, виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №161 від 29 вересня 1993 року, вселився в квартиру [ADDRESS] Повністю внісши свій пайовий внесок [PERSON] набув право власності на квартиру, однак його належним чином не оформив. Після його смерті позивач у встановленому на той час порядку прийняв спадщину. Оскільки позивач після смерті свого батька [PERSON], якому належала квартира [ADDRESS], прийняв спадщину, тому його позовні вимоги слід задовольнити і визнати за ним право власності на зазначену квартиру. На підставі ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.15 Закону України "Про власність",

Outcome: approved