Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивує тим, що з відповідачем укладено шлюб 01.06.2013року, який зареєстровано виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району, актовий запис №7. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не складається, протягом останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час ведення спільного господарства між подружжям та сумісне проживання остаточно припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не бажає, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину. Позивач в судовому засіданні просить позов задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01.06.2013р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). В шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що збереження сім"ї неможливе, подружжя тривалий час не підтримує шлюбних відносин, сім`я дійсно розпалась та поновлення її неможливе, неявку сторін суд розцінює як небажання зберегти сім`ю, а тому шлюб слід розірвати. Позивачем не заявлено позовну вимогу щодо зміни прізвища. Також встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов"язок утримувати дітей є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів судом доходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення аліментів відповідає вимогам ст.ст. 182, 183 СК України, а також те, що відповідач не працює, має нерегулярний дохід, інших дітей немає, непрацездатних осіб немає, опікуном не є, а тому необхідно стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500грн. на кожну дитину, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 840,80грн. судового збору сплаченого нею при подачі позову до суду за вимогу про розірвання шлюбу та 840,80грн. судового збору на користь держави за вимогу про стягнення аліментів. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved