Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві про розірвання шлюбу зазначила, що 22.11.1998 року у Новоселицькій сільській раді Долинського району Івано-Франківської області між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис 11. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє синів: [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON], які знаходяться на її утриманні. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що їхня сім"я носить формальний характер, так як чоловік пішов із сім"ї та проживає з іншою жінкою, матеріальної допомоги сім"ї не надає, перестав турбуватися про дітей. Всі спроби зберегти сім"ю бажаного результату не дали. Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, що призвело до розпаду сім'ї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, судові витрати покласти порівну на двох. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 22.11.1998 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 22.11.1998 року Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №11, був зареєстрований шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних копії свідоцтв про народження [NUMBER] від 16.09.1999 року та [NUMBER] від 02.08.2002 року, виданих Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, встановлено, що від даного шлюбу в сторін [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, сімейного побуту не ведуть, відповідач проживає з іншою жінкою, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спір відносно проживання їхнїх неповнолітніх дітей відсутній. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище позивачці не змінювати, дітей залишити проживати з матір'ю. На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved