Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що з 05 травня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач неналежно виконує батьківський обов'язок по утриманню дочки, не надає допомоги ні в матеріальній, ні в грошовій формі. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених в позовній заяві. Відповідач позов визнав. Проти стягування з нього аліментів у розмірі зазначеному позивачем не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 травня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.05.2014 року, а/з № 5). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.10.2014 року). Дитина [PERSON] проживає разом із матір'ю в с. Михайлівці Мурованокуриловецького району та знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, розмір доходу позивача, кількість дітей, а також визнання відповідачем позову, те що відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок обох батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved