Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

26 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що її донька [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , під час шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зазначала, що батьки малолітньої дитини [PERSON] не займаються вихованням своєї доньки та її духовним розвитком, вживають спиртні напої, не працюють, за місцем проживання постійно влаштовували скандали, бійки, ведуть аморальний спосіб життя, не забезпечують дитину матеріально, не спілкуються з нею. Дитина перебуває виключно на утриманні своєї бабусі [PERSON] . З липня 2021 року відповідачі в квартирі не проживають, іх речей в квартирі не має, місцезнаходження їх позивачу невідомо. Дитина [PERSON] відвідує Харківський дитячий будинок «Родина», куди позивач її відвозить та забирає, обов`язки опікуна дитини виконує позивач. Посилаючись на те, що відповідачі без будь-яких поважних причин ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, [PERSON] просила позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , призначивши [PERSON] опікуном [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, направила свого представника [PERSON] , який подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] та подання про доцільність встановлення опіки над малолітньою [PERSON] та призначення [PERSON] її опікуном. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] та [PERSON] з 27 липня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 607. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Комінтернівським районним у місті Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 554. Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки з ЖК «Експрес» позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та її онука [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно інофрмації з КЗ «Харківський дитячий будинок «Родина» ХМР» малолітня дитина [PERSON] , [INFO] виховується у групі для дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах закладу з 11 серпня 2021 року, дитину прийнято до закладу на підставі заяви бабусі [PERSON] . До закладу дитину щодня приводить та забирає бабуся [PERSON] . [PERSON] доглядає онуку належним чином, підтримує зв`язок з педагогічними працівниками закладу. Дитина добре доглянута, має охайний зовнішній вигляд, систематично відвідує навчальний заклад, заняття без поважних причин не пропускає. [PERSON] повністю забезпечує онуку необхідним одягом та речами відповідного віку, стосунки між ними приязні та доброзичливі. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 24 листопада 2021 року № 655, 656 вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, з підстави ухиляння батьками від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Батьки дитини проживали разом з [PERSON] за її місцем проживання, з самого початку спільного життя проводили весь час у нічних клубах, вживали алкоголь, вели антигромадський спосіб життя, після народження малолітньої [PERSON] батьки дитини не змінили свого способу життя, вживати спиртні напої, не працювали, вихованням дочки не займались, влаштовували скандали, бійки. Працівниками поліції неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення стосовно [PERSON] . Бабуся дитини [PERSON] фактично з першого дня життя онуки купувала дитяче харчування, підгузки, спілкувалась з лікарями, гуляла з нею, займалась її розвитком. Батьки дитини разом з дитиною не проживають, участі у вихованні не приймають, матеріально не забезпечують, станом здоров`я не цікавляться, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, не займаються підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, як кандидат опікуна, надала всі необхідні документи згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 № 866, згідно з якими протипоказань для опікунства не має. Посилаючись на вказані обставини Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та призначення [PERSON] опікуном дитини. Встановлено, що перешкоди для виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відсутні, останні свідомо ухиляються від їх виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та призначення [PERSON] опікуном дитини. Згідно ч.ч. 2,3 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитинивід 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з кожного відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених сімейним Кодексом. Питання про відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved