Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

20 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа територіальна громада смт. Торчин в особі Торчинської селищної ради, звернулося в суд із заявою про визнання спадщини померлого громадянина [PERSON], що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 190,1 кв.м., житловою площею 78,00 кв.м. та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,13 га., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] - відумерлою. Заява мотивована тим, що між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] (далі - [PERSON]) 01 листопада 2007 року був укладений кредитний договір №3469. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між заявником та [PERSON] (далі - [PERSON]) того ж дня був укладений іпотечний договір. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2015 року звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки. Однак банку стало відомо, що [INFO] року [PERSON] помер. Згідно відомостей, які надані Луцькою районною нотаріальною конторою, спадкоємці померлого до нотаріальної контори не зверталися. У зв'язку з вищенаведеним та на підставі ст.1277 ЦК України, заявник просить суд: 1) визнати спадщину померлого [PERSON], що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами заг. пл. 190,1 кв.м., житл.пл. 78,00 кв.м та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,13 га., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] відумерлою; 2) передати вказане майно у власність територіальної громади смт. Торчин в особі Торчинської селищної ради. Представник заявника в заяві від 03.04.2018 року вимоги АТ «Ощадбанк» підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа, Торчинська селищна рада свого представника у судове засідання не направила, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 01 листопада 2007 року був укладений кредитний договір №3469. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між заявником та [PERSON] того ж дня був укладений іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за №4238/114 (а.с.9-12). Матеріалами справи підтверджується, що [INFO] року [PERSON] помер (а.с.5). Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2015 року у цивільній справі №161/8055/14-ц в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед АТ "Ощадбанк" за кредитним договором № 3469 від 01 листопада 2007 року в сумі 1 411 309 (один мільйон чотириста одинадцять тисяч триста дев'ять) грн. 06 коп., звернуто стягнення на предмети іпотеки - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 190,1 кв.м., житловою площею 78,0 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім нього на земельній ділянці знаходяться: гараж А2, сарай Б-1, огорожа 1 та земельну ділянку площею 0,1300 (нуль цілих тринадцять сотих) га, кадастровий номер [NUMBER], виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за тією ж адресою, шляхом продажу предметів іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. При цьому ухвалою суду від 16 квітня 2015 року в межах цивільної справи №161/8055/14-ц замінено відповідача [PERSON] його правонаступником [PERSON], який є сином померлого. На запит суду Луцька районна державна нотаріальна контора надала копію спадкової справи [PERSON], з якої слідує, що жоден із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не звертався. На запит суду Торчинська селищна рада надала інформацію, що померлий [PERSON] станом на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS]. Разом з ним був зареєстрований на час смерті [PERSON] - син померлого. Відомості про те, що [PERSON] (син померлого) з 2000 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] підтверджується і даними наданими УДМС України у Волинській області. Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON] є сином померлого [PERSON], тобто спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений строк не звертався із заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї, натомість проживав разом з померлим за однією адресою на час його смерті, вважається, що він на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину. Відповідно до ст.. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Частиною першою статті 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Оскільки у розглядуваному випадку судом встановлено, що спадщину померлого [PERSON] прийняв його син [PERSON] на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, відсутні підстави для визнання спадщини відумерлою, а отже у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed