Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначивши, що йому на на праві власності належить житловий будинок, який розташований по вул.Першетравневій, 28, в селищі Васильківка Васильківського району, Дніпропетровської області. В даному будинку з травня 2016 року також зареєстрована відповідачка [PERSON] та її малолітній син [PERSON], [INFO]. Однак, відповідачка з моменту реєстрації фактично в будинку не проживає, повернувшись на попередне місце проживання в місто Мирноград (Дімітров), мікрорайон Західний[ADDRESS]. Реєстрація відповідачки в його будинку перешкоджає йому здійснювати своє право власності вказаним житловим приміщенням, розпоряджатися ним, оплачувати комунальні послуги і т.п. В зв'язку з чим просив суд визнати [PERSON] та її дитину такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON]. підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась з невідомих суду причин, повідомлялась належним чином про час і місце розгляду справи. За клопотанням представника позивача адвоката [PERSON] розгляд справи призначався судом в режимі відеоконференції з викликом відповідачки в Дімітровський міський суд Донецької області за її фактичним місцем проживання 14 листопада 2016року, в судове засідання відповідач не з"явилась без поважних причин, повідомлена належним чином. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON]весною 2016 року стала проживати у будинку його батька [PERSON] та попросила зареєструвати її місце проживання для отримання соціальної допомоги на малолтіню дитину. Після чого через мережу Інтернет відновила зв"язок з чоловіком та повернулась на попередне місце проживання в Донецьку область. Пропозицію вирішити питання в позасудовму порядку відхилила та заявила, що приїздити в Васильківку наміру не має, а вони звертаються до суду. В порядку ч.4 ст.169 ЦПК України зі згоди позивача суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, чи інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований по вул. Першетравневій ,28 в селищі Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно .(а.с.4). В даному будинку 18.05.2016року зареєстрована [PERSON] [PERSON] народження, її малолітній син [PERSON] [PERSON] народження, , які не проживають в будинку, що підтверджується актом депутата від 03.08.2016року (.а.с.5). Відповідачі не є родичами чи членами сім"ї позивача. Доказів щодо збереження за нею права користування житловим приміщенням понад строки встановлені ст.71ЖК України відповідач не надала. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угоди про порядок користування жилим приміщенням. Домовленості про користування спірним житловим будинком між сторонами не було. Згідно ч.1ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Враховуючи те, що [PERSON] та її малолітній син [PERSON] Р.А.29.04.2015року народження не проживають в спірному житловому приміщенні понад шість місяців, не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали їй користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідачка може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача в доход держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved