Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області шлюбі з 18 листопада 2010 року, актовий запис № 230. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з березня 2014 року через непорозуміння, припинення ведення спільно господарства. Спору про поділ майна не має. Просила суд розірвати шлюб між нею, та [PERSON], зареєстрований 18 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції, актовий запис № 230 та стягнути на свою користь з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, однак надала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 18 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON], 18 листопада 2010 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 230. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який залишається жити з позивачкою /а.с.7/. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примирятися і строк для примирення їй не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується матеріалами, що є у справі, а саме квитанцією від 20 квітня 2015 року про сплату судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок /а.с.1/. Враховуючи вищевказане, стягненню з відповідача підлягає понесені позивачем судові витрати, питання щодо стягнення яких ставиться позивачем, які складаються з судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved