Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

13 вересня 2019 року Богуславським районним судом Київської області було ухвалено заочне рішення у справі № 358/221/19, яким задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3293407914-017724 від 03.07.2018 року, яка станом на 01.11.2018 року становить 6393,70 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., а всього 8314 (вісім тисяч триста чотирнадцять) 70 копійок. 24 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] подав заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення суду, в якій зазначив, що отримав судове рішення лише 07 жовтня 2019 року за місцем свого проживання. Просив переглянути та скасувати заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 вересня 2019 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на те, що 03.07.2018 року він не укладав кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ», який згодом був відступлений ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» по договору факторингу, оскільки в період з 15.06.2018 року по 28.08.2018 року знаходився за межами території України. Крім того, з приводу укладення від його імені зазначеного договору він звернувся в правоохоронні органи із заявою за фактом шахрайських дій відносно нього, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 190 КК України та триває досудове розслідування. Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд та скасування заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 13 вересня 2019 року та призначено справу № 358/221/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості до розгляду на 19 грудня 2019 року. В судове засідання призначене на 19 грудня 2010 року, 20 січня та 25 лютого 2020 року представник позивача, відповідач та його представник не з`явилися, не дивлячись на те, що належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки сторони по справі не повідомили. Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року визнано явку відповідача [PERSON] в судове засідання призначене на 27 березня 2020 року обов`язковою. Однак, відповідач [PERSON] проігнорував ухвалу суду від 25 лютого 2020 року, оскільки не з`явився в судове засідання. Про причини неявки не повідомив. Крім того, представник позивача та представник відповідача також не з`явилися в судове засідання. Зважаючи на те, що сторони по справі не з`явились в судове засідання, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. При цьому судом враховується, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, які надані сторонами як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступного. Відповідно до частин першої, шостої статті 81, частини першої статті 83 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частин першої, другої, четвертої статті 77, частини другої статті 78, частини першої статті 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Твердження відповідача [PERSON] про те, що він 03.07.2018 року не укладав кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» тому, що в період з 15.06.2018 року по 28.08.2018 року знаходився за межами території України, суд не приймає до уваги як належний і достовірний доказ про те, що між сторонами по справі не виникли зобов`язання по виконанню кредитного договору укладеного в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтері сайті https://e-groshi.com (а.с.16, 17), оскільки відповідач не надав належні і достовірні докази про те, що станом на 03.07.2018 року у нього не було електронного підпису. Крім того, відповідач не надав суду докази про хід досудового розслідування, яке було порушено за його заявою від 26.11.2018 року щодо вчинення невідомою особою шахрайських дій, не дивлячись на те, що у відповідності до вимог КПК України орган досудового розслідування повинен був за 16 місяців досудового розслідування прийняти процесуальне рішення щодо встановлення чи не встановлення підозрюваної особи або про наявність чи відсутність події вчинення злочину. Щодо предмету спору, судом встановлено, що 03 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Є ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3293407914-017724 про надання позики і в тому числі на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтері сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. За умовами договору відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 1000.00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 2% за кожен день користування позикою, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики, тобто не пізніше 23-00 години 17 липня 2018 включно. На підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року ТОВ «ФК Є ГРОШІ» перерахувало на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 1000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3894 від 03.07.2018 та повідомленням ТОВ Платежі Онлайн від 12.12.2018 року. ТОВ «Фінансова Компанія Є ГРОШІ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача, тоді як відповідач не виконав умови договору, оскільки не повернув суму позики до 23-00 години 17.07.2018, прострочивши таким чином виконання зобов`язання. Так, станом на 01.11.2018 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість на загальну суму 6393,70 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2183,70 грн. та заборгованість за пенею - 3210,00 грн. Відповідно до умов укладеного 01.11.2018 року між позикодавцем в особі ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» (далі-фактор або позивач) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, згідно умов якого ТОВ «Фінансова компанія Є ГРОШІ» відступив позивачу свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками (в тому числі за договором № 3293407914-017724 від 03.07.2018 року), у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Порядок вчинення електронних правочинів регламентується Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до частини третьої статті 11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини шостої статті 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини першої статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до пункту дванадцятого частини першої статті 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно - цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до вимог статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини першої статті 509 ЦПК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 530, 631 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і закінчення останнього не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (частина друга статті 551 ЦК України) Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3293407914-017724 від 03.07.2018 року, яка станом на 01.11.2018 року становить 6393,70 грн. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн., тому на підставі статті 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved