Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

18 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 359/П/60/2008-840 від 02 вересня 2008 року в розмірі 4905161 грн. 12 коп., що складається з: заборгованості за кредитом - 198423,27 доларів США, заборгованості за відсотками -174083,08 доларів США, заборгованості за пенею - 23215,74 доларів США, штрафу за кредитом -19845,53 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 02.09.2008 року, а саме на нерумоме майно: двокімнатна квартира [ADDRESS], шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки ( в тому числі: отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки, необхідні для продажу вище зазначеного предмета іпотеки, у Реєстраційній службі Головного управління юстиції в м. Чернігова, всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в тому числі, але не виключно, в Реєстраційній службі Деснянського районного управління юстиції м. Чернігова або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до суб»єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити підпис від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім»ї іпотекодавця, копії будинкових книг тощо. На час реалізації предмету іпотеки передати його в управління банку та стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 02.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений договір №359/П/60/2008-840, згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 198455 доларів США 27 центів, строком до 01.09.2033 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість по кредиту станом на 10.06.2014 року становить розмірі 4905161,12 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом - 198423,27 дол. США, - заборгованості за відсотками - 174083,08 дол. США, - заборгованості за пенею - 23215,74 дол. США, штрафу за кредитом п. 5.3 - 19845,53 США. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк зобов'язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В порушення прийнятих на себе зобов'язань, відповідач кредит та відсотки нараховані за користування кредитом не проводив. Відповідно п. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 02.09.2008 року (а.с. 13-16). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно положення кредитного договору та договору іпотеки, передбачено, що в разі невиконання відповідачем відповідних положень вказаних вище договорів, іпотекодержатель (банк) має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, переважно перед іншими кредиторами, в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків простроченням виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також витрати відносно звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією. На теперішній час правовідносини між позивачем та відповідачем, врегульовані Законом України «Про іпотеку», ЦК України. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем (відповідачем) зобов'язань, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань боржником (відповідачем), а в разі невиконання вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки, тобто за рішенням суду. Згідно норм Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки проводиться на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання права іпотекодержателю продати предмет іпотеки третій особі, якщо зазначена умова буде відображена в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідчу було направлено іпотечну вимогу від 18.07.2014 року (а.с. 12). Суд приймає до уваги також і ті обставини, що свої зобов'язання по договору кредиту позивач виконав повністю, графік повернення грошей (кредиту і процентів по ньому) відповідачем порушено, відповідач в добровільному порядку грошей не повертає. Згідно до договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира [ADDRESS] Згідно приписів Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований в [ADDRESS], за вказаною адресою отримує судові повідомлення, що свідчить про не проживання останнього в [ADDRESS] та не використання вказаного житла, як місця постійного проживання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем по справі було сплачено судовий зібр у розмірі 3654 гривень, які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. За таких обставин суд вважає, що викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, переконливих доказів на спростування позиції позивача представником відповідача суду не надано, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Outcome: approved