Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позову зазначив, що в 2019 році йому стало відомо, що будинок [ADDRESS] , власником якого він є знаходиться під арештом відповідно до Постанови ВДВС Ізюмського району Харківської області від 24 березня 2008 року серія АА 965811. Арешт накладався на підставі виконавчого провадження №2-283/2006 згідно виконавчого листа Ізюмського міськрайонного суду № 2-283, в частині стягнення на користь АК «Харківобленерго» матеріального збитку у розмірі 4678,44 грн. На підставі виконавчого провадження №2-283/2006 за постановою від 24.03.2008 року державним виконавцем Чулієвим А.А. був накладений арешт на нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру рухомого майна №6862655. Оскільки позивачем виконані всі вимоги щодо сплати заборгованості перед АТ "Харківобленерго", просив скасувати арешт на належне йому майно та виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] надав заяву про підтримання позовних вимог, просив їх задовольнити, справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Представником третьої особи Лісниковою В.Г. надано до суду правову позицію відділу, де вказала, що виконавчий документ №2-823/2006 про стягнення з [PERSON] на користь АК "Харківобленерго" матеріального збитку у розмірі 4678,44 гривень на виконанні станом на 03.12.2019 року не перебуває, оскільки завершено 16 лютого 2009 року.Вважала за доцільне залишити вирішення питання про звільнення майна боржника з-під арешту на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду, на підставі виконавчого провадження №2-283/2006 за постановою від 24.03.2008 року державним виконавцем Чулієвим А.А. був накладений арешт на нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру рухомого майна №6862655.(а.с.11). Заступником начальника відділення з розподілу та обліку Ізюмського РВ Мамон С.В. повідомлено, що матеріальний збиток у розмірі 4678,44 гривень з [PERSON] сплачений у повному обсязі, Ізюмське РВ претензій не ма..(а.с.13) Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого ПротоколуКонвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповіднодо ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження`особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч. 2ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»,у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»,особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved