Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

11.03.2019 до Вінницького районного суду з заявою звернулась [PERSON] «про встановлення факту, що має юридичне значення», заінтересована особа - Хмільницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Подану заяву заявником умотивовано тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , який був пенсіонером та отримував пенсію в Пенсійному фонді. Вказує, що вона звернулась до Хмільницького об`єднаного пенсійного фонду України Вінницької області для отримання допомоги на поховання, але їй було роз`яснено, що відсутні підстави надання такої допомоги, оскільки нею не доведено родинний зв`язок з спадкодавцем, так як в свідоцтві про смерть ім`я її батька зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про її народження в графі батько зазначений « [PERSON] ». Просить суд винести рішення, яким встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] є, однією тією ж особою, який помер [INFO] та являється батьком [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересована особа - представник Хмільницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує з приводу задоволення даної справи . Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.7), який у паспорті значився як « [PERSON] » (а.с.8). З копії свідоцтва про народження заявника убачається, що в графі батько зазначений «[PERSON] » (а.с.5). Той факт, що спадкодавець [PERSON] , являвся батьком заявника [PERSON] підтверджується самим свідоцтвом про народження в частині прізвища та по батькові померлої особи. Відповідно до листа Хмільницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.03.2019, заявнику рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою, оскільки у пенсійні справі виявлено розбіжності у написанні імені (а.с.12). Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява в частині встановлення факту родинних відносин є обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком заявника [PERSON] , а його встановлення має юридичне значення для заявника для отримання допомоги на поховання батька. Що стосується вимоги заяви про встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] є, однією тією ж особою, який помер [INFO] року вона не підлягає до задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Разом з цим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " N 5 від 31.03.95 встановлює, що заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах. Тому, суд позбавлений можливості задовольнити вимоги заяви в частині встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] є, однією тією ж особою, який помер [INFO] , в зв`язку чим, в цій частині необхідно відмовити у задоволенні заяви . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial