Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] [PERSON] [PERSON] в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,638 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621684600:02:001:0170, розташовану на території с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 057968 від 17.09.2004 року. Позовні вимоги мотивувала тим, що її батьком є [PERSON], що доводиться свідоцтвом про народження серії II-АВ №037253 від 05.03.1972 року. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на «Чернецька». 27 липня 2003 року батько вчинив заповіт на все належне йому майно на її користь. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. 28 липня 2003 року [PERSON] помер і на час смерті спадкодавця діяв Цивільний кодекс України 1963 року. На час смерті спадкодавця [PERSON] позивач проживала з ним однією сімєю, вела спільне господарство, забезпечувала його догляд, проводила поховання. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину - обробляє земельну ділянку, сплачує земельний податок. У вересні 2015 року позивач звернулася до в.о. державного нотаріуса Городенківської районної ДНК з приводу успадкування земельної ділянки площею 0.638 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621684600:02:001:0170, розташовану на території с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ №057968 від 17.09.2004 року. 29 вересня 2015 року в.о. державного нотаріуса видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою розяснила, що не може оформити свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку у звязку з тим, що державний акт на землю оформлений вже після смерті її батька. Батько одержав сертифікат на земельну частку (пай) розміром 39.47 умовних кадастрових гектари. 26 грудня 2002 року [PERSON] сільською радою прийнято рішення про уточнення схем поділу земельних часток в натурі з метою пришвидшення видачі державних актів взамін сертифікатів. 05 лютого 2003 року сільська рада своїм рішенням затвердила списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) та уточнену площу земельних ділянок. Згідно цього списку під № 148 зазначено, що [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 39.47 умовних кадастрових гектари, яка визначена на місцевості під номером 170. Батько здав у сільській раді сертифікат для одержання державного акту на землю. Однак, державний акт був виписаний вже після смерті батька у вересні 2004 року. За цим сертифікатом була проведена державна реєстрація в ДЗК. Позивач з батьком проживали разом по день його смерті, вели спільне господарство. Після смерті батька, з 2003 року вона фактично вступила в управління спадковим майном, та вважається такою, що прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через неналежно оформлені правовстановлюючі документи на спадкове майно. Право власності на земельну ділянку її батько отримав при житті, що доводиться списком про визначення йому земельної ділянки в натурі на підставі сертифікату, а державний акт особисто не одержав не з своєї вини, оскільки процедура їх видачі була довготривалою. В судове засідання позивач не з'явилася. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду поступила заява, в якій зазначено, що сільська рада не заперечує проти позову, та просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради. Співвідповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності позовні вимоги визнають. Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Як слідує з копії свідоцтва про смерть серії № 1-НМ № 148297, виданого 28.07.2003 року [PERSON] помер 28.07.2003 року в с. Семаківці. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ст. 534 ЦК УРСР, який діяв на час смерті [PERSON], кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Померлий [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і в загалі, все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право своїй дочці [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме право на земельну ділянку площею 0.638 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621684600:02:001:0170, розташовану на території с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ №057968 від 17.09.2004 року Згідно листа Відділу держгеокадастру у Городенківському районі № 03-10/01702 від 04.09.2005 року, вартість земельної ділянки площею 0,638 умовних кадастрових гектарах складає 36334,65 грн. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка [PERSON], так як на час його смерті проживала з ним однією сімєю, вела спільне господарство, забезпечувала його догляд, проводила поховання, обробляє земельну ділянку, сплачую земельний податок, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 412 від 01.09.2015 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії II-АВ № 037253 встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] 06.02.1972 року уклала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище "Чернецька", що доводиться свідоцтвом про укладення шлюбу серія I-НМ №364385. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.638 га, розташовану на території с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, після смерті батька [PERSON] померлого 28.07.2003 року, оскільки державний акт серії ІФ № 057968 виданий на імя померлого після його смерті. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Пункт 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 передбачає, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В силу вимог ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі [PERSON] сільська рада, співвідповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечують щодо задоволення позову, тому суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.1296 ЦК України, 152 ЗК України

Outcome: approved