Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] у грудні 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення до будинку та усунення перешкод у використанні житла. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є пенсіонером, з-за частих хвороб потребував стороннього догляду, з цього приводу між ним та його донькою [PERSON] була прийнята домовленість про те, що остання буде доглядати позивача. У 2009 році між сторонами був укладений договір, як вважав позивач, -- договір утримання, однак ним фактично був підписаний договір дарування дочці належного йому будинку, розташованого по [ADDRESS]. У жовтні 2013 року відповідачка вигнала [PERSON] з будинку, не допускає його до будинку, особисті речі не видає. З цього приводу позивач звертався з заявою до Красногвардійського РВ ГУ МВС України в АР Крим та отримав відповідь з якої дізнався, що вже не є власником вказаного будинку, що будинок належить його дочці. [PERSON] вважає дії відповідачки незаконними та просить вселити його до будинку, розташованого по [ADDRESS], та усунути перешкоди в його користуванні шляхом зобов'язання відповідачки передати йому ключі від будинку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, представник пояснила, що 14 жовтня 2013 року відповідачка вигнала позивача з будинку, який останній вважав своїм, змінила замки, не дає йому ключі від будинку та хвіртки, чим перешкоджає позивачеві користуватися житлом; не дає йому особисті речі. Просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що батько з власної волі більше року не проживає у зазначеному будинку, оскільки співмешкає з жінкою по [ADDRESS] та приходить додому коли забажає. Але, після того, як батько без узгодження з нею та її чоловіком, продав металобрухт, що знаходився у дворі домоволодіння, вони змінили замки та не дають батькові ключі. Зазначила, що ніколи не відмовлялася від догляду за батьком, вважає, що він може потрапити до будинку у будь-який момент після попередньої домовленості з нею, ключі від домоволодіння йому надавати не буде. Просила у позові відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, сторін та свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що позивач [PERSON] з 1980 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4), однак з жовтня 2013 року не має доступу до зазначеного домоволодіння, з приводу чого звернувся до Красногвардійського РВ ГУ МВС України в АР Крим. Під час перевірки заяви [PERSON] було встановлено, що власником домоволодіння є [PERSON], яка після того, як [PERSON] у середині жовтня 2013 року з двору домоволодіння здійснив продаж чорного металобрухту, з метою збереження майна обмежила доступ [PERSON] до домоволодіння та підсобних приміщень (а.с. 5). З акту обстеження від 29 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] 29.01.2014 року о 14:00 годині приїхав до будинку, в якому зареєстрований, за особистими речами. На його прохання війти ніхто не відреагував, особисто зайти він не зміг, т.я. хвіртка закрита на замок, а ключів у позивача немає. За видимими причинами вдома хтось був, однак на прохання "впустити" не відреагував (а.с.20), що також зафіксовано на відеозапису, що міститься на DVD-диску, якій було відтворено та переглянуто у судовому засіданні (а.с. 19). У відповідності до довідки КП "Янтар Плюс" заборгованості за комунальними послугами по [ADDRESS] станом на 01.02.2014 року немає, склад сім'ї становить 5 осіб, тобто з урахуванням позивача (а.с. 25). [PERSON] неодноразово зверталася до Красногвардійського РВ ГУ МВС України в АР Крим з заявами про застосування заходів до її батька [PERSON], який 11.12.2013 року за місцем її проживання вдарив її (а.с. 26-30), 07.11.2013 року висловлював погрози на адресу [PERSON] (а.с. 31-34). Красногвардійським РВ не встановлено відомостей, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що працює дільничним інспектором міліції на території с.Янтарне Красногвардійського району АР Крим та пам'ятає, що у жовтні 2013 року поступила заява від [PERSON] про вчинення психологічного насилля та недопущення до домоволодіння з боку [PERSON], однак коли він прибув до будинку, позивач був вдома, дочка та сусіди не підтвердили факти, викладені в заяві. При цьому [PERSON] пояснила, що приміщення та хвіртку закриває з метою забезпечення безпеки для дитини, оскільки поруч з домоволодінням дорога, а також -- збереження майна, оскільки батько здав метал. Пізніше поступила заява [PERSON] щодо дій батька, який відмовився від давання пояснень. 26.12.2013 року поступила заява [PERSON] про психічний вплив [PERSON] на її дитину, однак у порушенні кримінального провадження було відмовлено у зв'язку з відсутністю висновків психолога. Також [PERSON] зверталася до нього з проханням бути присутнім при передачі батькові автомобіля та написанні відповідної розписки, під час чого [PERSON] вдарив [PERSON] по обличчю, однак остання відмовилася від проходження СМО. Також зі злів [PERSON] знає, що у останнього немає ключів від домоволодіння, він потрапляє до будинку через паркан. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні, що є сином позивача, з яким підтримує нормальні відносини, та братом відповідачки, з якою в нього неприязнені стосунки. Знає, що батько після судового засідання, що відбулося 16.01.2014 року додому так і не потрапив, речей не забрав, так і у мороз ходить у спортивних брюках. Батька до будинку не пускають з жовтня 2013 року, сестра змінила всі замки де тільки можливо. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] знає давно, він допомагав їй по господарству. Одного разу [PERSON] прийшов до неї сумний та сказав, що дочка не пускає додому, вона ([PERSON].) запропонувала [PERSON] пожити тимчасово в неї. У [PERSON] речей із собою не було, він купив куртку та білизну. Зі слів останнього знає, що домоволодіння закрито, а у нього ключів немає. Допитана за клопотанням відповідачки свідок [PERSON] показала, що працює контролером ЖКГ та знає, що [PERSON] не проживає по [ADDRESS] більше року, мешкає у квартирі [PERSON] по [ADDRESS]. Заборгованості по комунальним послугам у [PERSON] немає, при цьому комунальні послуги нараховуються за кількістю осіб, що мешкають у домоволодінні, у тому числі й на [PERSON]. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що є свекрухою відповідачки та знає, що [PERSON] одружився та пішов до жінки. 28 та 29 січня 2014 року її син разом із дружиною та дітьми були в неї, допомагали готувати поминальний обід на річницю смерті її чоловіка, вдома не знаходилися. Вважає, що домоволодіння закрито з певних причин. Судом установлено, що між сторонами склалися цивільні правовідносини, що випливають зі здійснення прав власника житла та члена його сім'ї. Відповідачка [PERSON] є власницею домоволодіння, розташованого у [ADDRESS], яке позивач [PERSON] подарував їй у 2009 році. Позивач [PERSON] є батьком відповідачки, зареєстрований за даною адресою з 1980 року, однак з жовтня 2013 року вільно користуватися домоволодінням не може, оскільки не має ключів від будинку, хвіртки та підсобних приміщень. У відповідності до частин 1, 5 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при цьому власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства тощо. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частиною 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У відповідності до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом установлено, що позивач до зміни замків [PERSON] проживав у спірному домоволодінні та вільно користувався ним протягом десятиліть, є членом сім'ї власника, а тому не може бути виселений з домоволодіння або обмежений у праві користування ним без достатніх для того підстав, які передбачені у ст.ст.157, 116 ЖК України. Доводи відповідачки про те, що [PERSON] протягом останнього року не проживав у домоволодінні, а мешкав у жінки з власної волі, суд оцінює критично як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Так, свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] став в неї проживати з жовтня 2013 після того, як дочка вигнала його з будинку на умовах тимчасового проживання до врегулювання конфлікту. Також з пояснень [PERSON] вбачається, що [PERSON] часто бував в неї та допомагав їй по господарству, тому такі пояснення свідка [PERSON], що їй неодноразово [PERSON] відчиняв двері квартири [PERSON] та повідомляв показання лічильників, відповідають встановленим обставинам та не дають підстав для встановлення факту постійного проживання [PERSON] у квартирі [PERSON]. На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги вищезазначених норм Закону, а також той факт, що проживання позивача за іншою адресою не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, суд вважає вимоги [PERSON] про вселення до будинку по [ADDRESS] та усунення перешкод у користуванні ним цілком обґрунтованими та правомірними. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору, розмір яких становить 229,40 грн.

Outcome: approved