Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.06.2009 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню сина [PERSON], [INFO]. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, зловживав спиртними напоями, з його ініціативи між нами постійно виникали сварки, що тяжким чином впливало на психічний стан позивачки та кожен раз спричиняло їй душевні та фізичні страждання. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникають у мене та дитини, він не здатний був підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Рішенням Краматорського міського суду по справі №2-1329/2011 від 14,04.2011 року шлюб було розірвано. Відповідач ніколи не інтересувався долею свого сина, участі у його вихованні не приймав, матеріальної допомоги на моє утримання та утримання дитини добровільно не надавав, повністю втратив до дитини інтерес та батьківські почуття, бо ніколи не шукав з дитиною зустрічей. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.04.2011 року по справі № 2-1330 2011 відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 16.03.2011 року та до повноліття дитини. Тобто до 06.10.2027 року, але не менш ніж 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначене рішення суду відповідач в повному обсязі не виконує та сплачує лише символічну суму у розмірі 210грн. на місяць. Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою та збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (даті - АТО) на території Донецької і Луганської областей. 09.05.2014 року вона звернулася до відповідача з проханням про надання дозволу на виїзд дитини до її родичів за межі України в зв'язку з систематичними обстрілами м. Краматорська. Надавати дозвіл на виїзд дитини за межі України відповідач категорично відмовився, чим фактично створив загрозу її життю та їх сина [PERSON]. Останній раз відповідач бачив свого сина 09.05.2014 року та з того часу навіть не привітав дитину з днем народження. [PERSON] зовсім не пам'ятає відповідача як батька та вважає своїм батьком іншу людину. Дитина знаходиться на її утриманні і мешкає з нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідач фактично знехтував правами дитини та своїми обов'язками по утриманню та вихованню дитини. Позивачка та її представник у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали з підстав викладених у позові та просили суд позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач у судовому засіданні проти позбавлення його батьківських прав заперечував та пояснив, що має бажання спілкуватися з дитиною та виконувати свої батьківські обов'язки, проте такої змоги не має через неприязні стосунки з позивачкою, яка чинить йому в цьому перешкоди, не дає згоди на його спілкування з дитиною. У нього дійсно мається заборгованість по аліментним платежам, яку він пов'язує з тяжким матеріальним становищем. Протягом тривалого часу він не мав постійного місця роботи, в зв'язку з чим сплачував аліменти не в повній мірі. Також наполягав, що позивачка не зверталась до нього із проханням про надання дозволу про надання дозволу на виїзд дитини. Він дійсно має намір спілкуватись з сином, дуже його любить та просить суд не позбавляти його батьківських прав. Представник відповідача заперечувала проти позбавлення [PERSON] батьківських прав, пояснила суду, що вона є дружиною відповідача, вони постійно брали дитину до себе, спілкувались з ним, приймали участь у житті дитини до виникнення конфліктів з колишньою дружиною чоловіка. Представник органу опіки та піклування у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечувала, оскільки підстави для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відсутні У судовому засіданні прокурор вважав, що відповідач не в повній мірі виконує свої батьківські обов'язки стосовно неповнолітнього сина, проте враховуючи конкретні обставини даної справи, підстави для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відсутні. Допитаний у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є цивільним чоловіком позивачки, [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем, позивачка та відповідач мають спільного сина, який мешкає з ним та позивачкою. Рідний батько дитини участь у вихованні дитини за останні півтора року не приймав, не відвідує його. Аліменти відповідач сплачує, але не в повній мірі та не регулярно. На даний час дитина саме його називає батьком. Допитана у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її сестра [PERSON] має з відповідачем спільного сина. [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, не бачиться з ним, не спілкується. На її думку позивачка не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні з сином. Допитана у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її сусідкою. У позивачки є дитина - син [PERSON]. Сина позивачка виховує сама, вона їй постійно допомагає у вихованні дитини. Батько дитини не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його життям, здоров'ям, розвитком, не спілкується з ним. За останні два роки вона відповідача не бачила. Знає лише зі слів позивачки, що батько дитини брав його до себе декілька разів. [PERSON] зараз мешкає з іншим чоловіком, якого дитина називає батьком. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, їх представників, третьої особи, прокурора, свідків, повно та всебічно з'ясував обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачені всі підстави позбавлення батьківських прав, а саме мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Звертаючись до суду з позовом позивачка просила позбавити батьківських прав відповідача, обґрунтовуючи вимоги тим, що він зловживає алкогольними напоями та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими було розірвано заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14.04.2011 року. (а.с.8-9)Дитина мешкає разом з позивачкою, що не оспорюється сторонами.(а.с.7) Відповідно до копії виконавчого листа Краматорського міського суду №2-1330/2011 р. від 18.04.2011 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки для утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки заробітку щомісяця. (а.с.10) Згідно довідки дошкільного навчального закладу №92 загального типу «Червоні вітрила», [PERSON], [INFO] р.н., відвідує дитячий садок №92, його батько [PERSON] участь у житті дитячого садку не приймає, дитину до дитячого садку не приводив та не забирав звідти.(а.с.11) Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 30.10.2015 року, [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання малолітньої доньки та, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Будь-яких відомостей про те, що відповідач є хронічними алкоголіком або наркоманом позивачкою суду не надано. Також позивачкою не надано жодних доказів щодо ненадання відповідачем дозволу на виїзд дитини за межі України. Вимоги позивачки ґрунтуються лише на фактах окремого проживання батька та дитини та наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів. Згідно з пояснень відповідача, він сплачує аліменти за рішенням суду частково, тому що має скрутне фінансове становище, спілкуватися з дитиною йому забороняє позивачка. Вказана поведінка відповідача не може в повній мірі відповідати інтересам дитини, разом з тим не може бути й підставою позбавлення його батьківських прав, що є крайнім заходом впливу, оскільки відсутня його винна поведінка та свідоме ухилення чи нехтування батьківськими обов'язками. Несплата відповідачем в теперішній час аліментів у повному обсязі не може бути підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки не була встановлена винна поведінка відповідача та свідоме нехтування ним батьківськими обов'язками, а позбавлення його батьківських прав не сприятиме інтересам дитини.

Outcome: dismissed