Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

17 січня 2020 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , щомісячно в розмірі 25% всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2012 року до її повноліття. На теперішній час відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду. Проте, рішення суду відповідач виконує неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 130410,52 грн. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів, тому має нести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України та сплатити неустойку. Таким чином, позивач просить суд: стягнути з відповідача на її користь неустойку за несвоєчасну сплату аліментів за період з травня 2019 року по листопад 2019 року включно в сумі 28233,03 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2020 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 14). У судове засідання позивач не з`явилася, але до суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду або заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 09 липня 2019 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: мати [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, серії [NUMBER] , актовий запис № 590, що міститься в матеріалах справи (а.с. 6). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , щомісячно в розмірі 25% всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2012 року до її повноліття, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа. Згідно розрахунку заборгованості від 23.12.2019 року, складеного старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області станом на 30.11.2019 року загальна сума заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим листом № 812/1764/2012 складає 130410,52 грн. (а.с. 4). Заборгованість виникла з вини відповідача, у зв`язку із ненаданням матеріальної допомоги на утримання дочки. Відповідно до\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 20 СК України\~до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих\~ст. 196 СК України\~позовна давність не застосовується. Пленум Верховного Суду України в своїй\~постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у п. 22 роз`яснив, що передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст. 197 СК\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. \~ \~ \~ \~Таким чином за період з 30 квітня 2019 року року загальна сума пені (неусточки) за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів становить: -за травень 2019 р. сума до сплати складає 2 567,00 грн., строк прострочення 245 днів ( з 01 травня 2019 року по 31 грудня 2019 року = 245 днів ); пеня : 2 567 грн. х 1% х 245 днів = 6 289, 15 грн. ; -за червень 2019 р. сума до сплати складає 2 673,50 грн.; строк прострочення складає 214 днів; пеня 2 673, 50 грн. х 1% х 214 днів = 5 722,36 грн.; -за липень 2019 р. сума до сплати складає 2 731,00 грн., строк прострочення складає 184 дні, пеня 2 731,00 грн. х 1 % х 184 дні = 5 025,04 грн., -за серпень 2019 р. сума до сплати складає 2 615,50 грн., строк прострочення складає 153 дні, пеня 2 615,50 грн. х1% х153 дні = 4 002,48 грн., -за вересень 2019 р. сума до сплати складає 2 615,50 грн., строк прострочення складає 122 дні, пеня 2 615,50 грн. х 1% х 122 дні = 3 191,52 грн., -за жовтень 2019 р. сума до сплати складає 2 615,50 грн. х 1 % х 92 дні = 2 406,72 грн., -за листопад 2019 р. сума до сплати складає 2 615,50 грн. х 1 % х 61 день = 1 595,76 грн. Таким чином, неустойка у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів тільки за 7 місяців складає 28 233,03 грн. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 196 СК України\~\~одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Позивачкою пред`явлені вимоги про стягнення пені за період з травня 2019 року по листопад 2019 року. Позивачем розрахунок проведено вірно. Пеня за прострочення сплати аліментів за цей період складає 28 233,03 грн. Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача, а тому вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню в розмірі, про який просить позивачка, а саме: 28 233,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пп.1 п. 1 ч.2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів складало 840,80 грн. Згідно приписів п.3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved