Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

08 червня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Градизька селищна рада Глобинського району, [PERSON], мотивуючи позов тим, що на праві спільної часткової власності їй та [PERSON] належить у рівних частках житловий будинок № 4, розташований за адресою: селище Градизьк Глобинського району Полтавської області вул. Островського, буд. 4. В даному житловому будинку зареєстровані позивач, [PERSON] та [PERSON] Відповідач з 2010 року не проживає за адресою: [INFO], селище Градизьк Глобинського району Полтавської області, не приймає участі в оплаті комунальних платежів. Реєстрація у домоволодінні відповідача заважає їй, як співвласнику майна, оформити в належному порядку субсидію за користування вказаними послугами. Відповідач одержав банківські кредити, надавши банкам інформацію щодо свого місця проживання за місцем своєї реєстрації, в звязку з чим від банків на адресу місця її проживання постійно надходять листи з вимогами повернення кредитів, погрозами описати та вилучити її майно, що створює їй додаткові незручності, спричиняє психологічний дискомфорт. В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає. В звязку з викладеним, позивач просить суд визнати відповідача такими, що втратив право користування вищевказаним житлом за адресою: селище Градизьк Глобинського району Полтавської області, вул. Островського, буд. 4/2. \~\~\~\~Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час\~\~та дату слухання справи була повідомлена належним чином. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні\~\~вимоги підтримала\~\~в повному\~\~обсязі та просила\~\~суд їх задовольнити,\~\~посилаючись на обставини викладені\~\~в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату розгляду повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв, заперечень проти позову суду не направив. Представники третіх осіб -УДМС України в Полтавській області, Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області, третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, попередньо надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до положень ст. 224 Цивільно-процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до\~ ст. 169, 224\~ ЦПК України. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов\~\~[PERSON] підлягає\~\~задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~ Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4\~статті 60 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~ Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. \~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину, на праві власності належить ? частка житлового будинку з відповідними частками господарчих будівель за адресою : селище Градизьк Глобинського району Полтавської області, вул. Островського, буд. 4/2. \~\~ 29 грудня 2010 року у вказаному будинку, зі згоди позивача, був зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Градизької селищної ради від 25.05.2016 року №1953. Відповідач [PERSON] з 2010 року не проживає за адресою : селище [INFO]. В направлених на адресу суду поясненнях свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] на проживає за адресою: [INFO] селище Градизьк Глобинського району Полтавської області з 2010 року, місце його знаходження в даний час їм не відоме. Доказів на спростування даних фактів відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження того факту, що залишив місце реєстрації і з 2010 року був відсутній за місцем свого проживання з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 150 Житлового кодексу\~(далі -\~ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним\~\~(нею)\~\~для\~\~особистого проживання і проживання членів\~\~їх\~\~сімей\~\~і\~\~мають\~\~право розпоряджатися цією власністю\~\~на\~\~свій\~\~розсуд:\~\~продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України;\~ст. 405 ЦК України). \~\~\~Системний аналіз наведених та інших норм права, які містить Цивільний та\~Житловий Кодекси України\~(зокрема,\~ст.405 ЦК України, ст.ст.156,163 ЖК України) свідчить про те, що ними урегульовані відносини з фактичного користування житловим приміщенням членів (колишніх членів) сім"ї власника будинку, які, у разі вибуття на інше постійне місце проживання та припинення сімейних стосунків із власником це право втрачають. \~\~ Таким чином, право члена сім"ї власника жилого будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком, відповідно до ст.156 ЖК України, обумовлене наявністю сімейних відносин із власником, спільним із ним проживанням у даному будинку, веденням із ним спільного господарства. У судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача без поважних причин з 2010 року, який підтверджується наданими письмовими доказами та поясненнями свідків. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що відповідно до ст. 72 ЖК України, відповідач втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 4/2 по вулиці Островського селища Градизьк Глобинського району Полтавської області. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 1, 2, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном Отже, оскільки відповідач з 2010 року не проживає у будинку, що належить позивачу, а його реєстрація у ньому заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися житловою площею у належній їй ? частці житлового будинку, позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved