Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

28 березня 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа Первинна профспілкова організація Всеукраїнська профспілка працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного Товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» та просив суд визнати наказ №253/л від 28 лютого 2018 року по Публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг» про звільнення [PERSON] з роботи та скорочення штату, п.1 ст.40 КЗпП України незаконним, зобов`язати відповідача скасувати цей наказ, поновити [PERSON] на попередній роботі, у якості провідного спеціаліста по оперативній роботі піддільниці «Відділ по оперативній роботі» дільниці «Охорона, режим і оперативна робота» департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 01 березня 2018 року, стягнути з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 березня 2018 року до дня поновлення на роботі та стягнути грошову суму у розмірі 15000 гривень на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] працював до звільнення з роботи на посаді провідного спеціаліста по оперативній роботі піддільниці «Відділ по оперативній роботі» дільниці «Охорона, режим і оперативна робота» департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Однак, Наказом по ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 253/л від 28 лютого 2018 року [PERSON] було звільнено з роботи за скороченням штату, згідно ч. 1 ст. 40 КЗпП України та з 01 березня 2018 року позивач не працює. Позивач вважає вказане звільнення незаконним, оскільки на час звільнення він був членом Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів, крім того, обґрунтованими Постановами профкому Первинної профспілкової організації ВПП НВФ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 08.02.2018 року та міського комітету Криворізької міської організації ВПП НВФ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 07.02.2018 року було відмовлено в наданні згоди на звільнення позивача, проте в порушення ч.7 ст.43 КЗпП України позивача було звільнено. Крім того, позивач зазначає, що Відповідачем був порушений порядок його звільнення, так йому під розписку 09.10.2017 року було повідомлено про майбутнє можливе звільнення на підприємстві за скороченням штату та було проінформовано про всі наявні на підприємстві вакансії, на які здійснювався підбір кандидата. 11.10.2017 року на засіданні комісії щодо вивільнення, позивачу було запропоновано можливі варіанти переведення на вакантні місця відповідно до його спеціальності, позивачем було обрано вакантну посаду фахівця адміністрації з маркетингу та збуту. 12.10.2017 року Позивач подав до канцелярії Відповідача заяву з проханням про перевід на посаду фахівця адміністрації з маркетингу та збуту, однак 08.12.2017 року у відповідь на заяву позивача від 12.10.2017 року його письмово було відмолено про те, що за результатами співбесіди і додаткового тестування керівництвом адміністрації з маркетингу та збуту був відібраний кандидат для призначення на вказану посаду, який показав більш високий результат в порівнянні з результатом позивача. Позивач у заяві зазначає, що відповідно до Наказу про звільнення - останній раз він був повідомлений про наявність вакансій керівників та спеціалістів та робочих місць для працевлаштування на іншу роботу 10.01.2018 року, з 11.01.2018 року і до 28.02.2018 року позивачу не було запропоновано жодної вільної вакансії на підприємстві, що на його думку є незаконним. Окрім того, позивач у позові вказує, що в грудні 2016 року на військову службу був призваний [PERSON] , який займав посаду провідного спеціаліста відділу по ОР ДзБ підприємства, згідно вимог ч.3 ст.119 КЗпП України в такому випадку зберігається місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві для вказаних осіб, однак позивачу не було запропоновано вказану посаду як вакантну. Позивач вважаючи його звільнення незаконним вимагає від Відповідача також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав у повному обсязі посилаючись на обґрунтування зазначені у позові просив його задовольнити. Представник Відповідача - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Тер-Товмасян Ю.Г. у судовому засідання зазначила, що підприємство позов не визнає, вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки при звільненні Позивача з підприємства роботодавцем були дотримані усі норми чинного трудового законодавства України, а отже відсутні підстави для їх задоволення. Представник Відповідача зазначила, що 06 жовтня 2017 року Наказом №1223 «Про внесення змін в організаційну структуру департаменту з безпеки», з штатного розпису Департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було виключено 3 штатні одиниці провідних спеціалістів відділу з оперативної роботи. Станом на 06.10.2017 року посаду провідного спеціаліста відділу з оперативної роботи (охорона, режим та оперативна робота) департаменту з безпеки, займали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На виконання Наказу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 06.10.2017 року №1223 «Про внесення змін в організаційну структуру департаменту з безпеки», а також для дотримання вимог ст.49-2 Кодексу законів про працю України, у зв`язку зі змінами в організації виробництва та праці у Департаменті з безпеки, розпорядженням №141 від 06.10.2017 року було утворено відповідну комісію, із вказаним наказом [PERSON] був ознайомлений 09.10.2017 року. На виконання п.3.3 Наказу №1223 від 06.10.2017 року, 09.10.2017 року [PERSON] персонально повідомлено про майбутнє вивільнення, пов`язаного з виключенням штатних одиниць, шляхом вручення Попередження №1 від 09.10.2017 року про майбутнє звільнення, а також проінформовано про всі наявні на підприємстві вакансії, на які здійснювався підбір кандидатур, станом на 09.10.2017 року. Крім того, [PERSON] повідомлено про всі вакантні посади на підприємстві які б останній міг займати з урахуванням перенавчання за рахунок коштів підприємства, у зв`язку з відсутністю роботи за його спеціальністю. Станом на 09.10.2017 року. Позивач вибрав роботу (дві посади) по професії: директора управління сталеплавильного департаменту та директора департаменту управління прокатного департаменту, що засвідчено Актом №1 від 09.10.2017 року про надання роботи. Через канцелярію товариства [PERSON] звернувся до адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з особистими заявами від 10.10.2017 року, де надав свою добровільну згоду про переведення на вищезазначені посади. Обидві заяви [PERSON] від 10.10.2017 року було розглянуто, однак залишено без задоволення у зв`язку з тим що, посадовими інструкціями директора прокатного департаменту та директора сталеплавильного департаменту передбачається вимога щодо стажу роботи на керівних посадах в області організації виробництва на менша 5 років, однак позивач має вищу освіту за спеціальністю «Маркетинг» та вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» - відповідно. Інформація про освіту в області управління - відсутня. Дані трудової книжки [PERSON] , свідчать про відсутність у [PERSON] стажу роботи не менше 5 років на керівних посадах в області організації виробництва. 11.10.2017 року на засіданні комісії щодо вивільнення [PERSON] , останньому було повторно запропоновано розглянути можливість переведення на вакантні робочі місця у відповідності до його спеціальності та кваліфікації, а також іншу роботу, яку б він зміг виконувати з урахуванням перенавчання за рахунок коштів підприємства, а також надано інформацію про наявні вакансії РСС на підприємстві, на які відбувався підбір кандидатур, станом на 11.10.2017 року, про що складено Акт №4 від 11.10.2017 року. 12.10.2017 року [PERSON] шляхом подання до канцелярії підприємства особистої заяви, повторно надав свою згоду про переведення на посаду директора департаменту управління прокатного департаменту посаду директора управління сталеплавильного департаменту. Також в даній заяві Позивач надав згоду і про переведення на посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту. Заяву від 12.10.2017 року в частині переведення [PERSON] на посаду директора департаменту управління прокатного департаменту та директора управління сталеплавильного департаменту, адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» розглянуто та залишено без задоволення, оскільки Позивачем не надано документів, що могли б свідчити про будь-які зміни в його кваліфікації. В частині ж переведення на посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту, головою комісії з вивільнення [PERSON] , 01.11.2017 року останньому було видано направлення на співбесіду з виконуючим обов`язки начальника управління по маркетингу та збуту адміністрації по маркетингу та збуту [PERSON] . За результатами попередньої співбесіди, начальником управління по маркетингу та збуту адміністрації по маркетингу та збуту [PERSON] для прийняття остаточного рішення з питання працевлаштування [PERSON] , останньому було запропоновано пройти повторну співбесіду у відділі з розвитку персоналу департаменту з персоналу, шляхом тестування, котре також проходив інший кандидат для переведення на посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту. 07.12.2017 року у відповідь на заяву [PERSON] від 12.10.2017 року, останній був повідомлений Відповідачем про відсутність у адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підстав для задоволення його заяви про переведення на посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту, оскільки за результатом співбесіди та додаткового тестування керівництвом адміністрації з маркетингу та збуту, був відібраний інший кандидат для призначення на вакантну посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту, який показав більш високі результати у порівнянні з результатами [PERSON] 01.12.2017 року [PERSON] звернувся до адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» із заявою з проханням здійснити його переведення на посаду спеціаліста бюро з контролю сторонніх організацій, яка начебто, як йому стало відомо 30.11.2017 року була вакантною. Листом за Вих. №05-3135 від 20.12.2017 року за результатом розгляду вищезазначеної заяви Позивача, останньому було повідомлено, що задовольнити прохання про переведення на посаду спеціаліста бюро з контролю сторонніх організацій вантажної служби транспортного Департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вбачається можливим, через відсутність такої у штатному розписі вантажної служби транспортного Департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 10.01.2018 року на засіданні комісії з вивільнення, [PERSON] в черговий раз був проінформований про наявність на підприємстві вакансій керівників та спеціалістів, на які здійснювався підбір кандидатур, а також йому було надано список робочих місць для переведення/працевлаштування на іншу роботу, яку він зможе виконувати з урахуванням перенавчання за рахунок коштів підприємства. Від переведення Позивач відмовився, про що було складено Акт №5 від 10.01.2018 року. Крім того, представник Відповідача зазначила, що [PERSON] на підставі його особистих заяв була надана можливість самостійного пошуку нового місця роботи в робочий час 23.10.2017 р., 31.10.2017 р., 27.11.2017 р. та 28.11.2017р., 04.12.2017 р., 18.12.2017 р., 02.01.2018 р., 22.01.2018 р., 05.02.2018 р., 26.02.2018 р., зі збереженням середнього заробітку. Щодо наданих обґрунтувань Позивача стосовно порушення підприємством вимог ч.7 ст.43 КЗпП України, представник Відповідача - Тер -Товмасян Ю.Г. зазначила, що відповідно до Виписки з протоколу первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №33 від 21.12.2017 року, [PERSON] було дообирано до складу профспілкового комітету даної профспілки, 23.01.2018 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за Вих. №05-108 та №05-111 на ім`я Голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Голови Криворізького міського комітету Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів відповідно - [PERSON] , було направлено подання на звільнення з підприємства [PERSON] за скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Криворізькою міською організацією профспілки працівників науки, виробництва і фінансів, а також Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відповідно до Відповідей №2 від 09.02.2018 року та №12 від 09.02.2018 року відповідно, було відмовлено у наданні згоди на звільнення [PERSON] , через те, що на думку профспілкових органів, адміністрацією підприємства при вивільненні [PERSON] було порушено вимоги ст. 43 Конституції України, ст. 40, ст. 42 та ст. 49-2 Кодексу законів про працю України. Ознайомившись зі змістом Протоколів №2 від 09.02.2018 року, №12 від 09.02.2018 року та мотивами, які були покладені в основу рішень профспілки про відмову в наданні згоди на звільнення [PERSON] , Відповідач дійшов висновку про безпідставність доводів профспілки щодо відсутності підстав для звільнення Позивача та порушення роботодавцем приписів ст. 43 Конституції України, ст.40, ст.42 та ст.49-2 Кодексу законів про працю України. Вищезазначені мотиви на думку відповідача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. На думку представника Відповідача, доводи Позивача про ігнорування рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] , є необґрунтованими, оскільки вказане рішення було оцінене роботодавцем на предмет обґрунтованості, а висновки з цього приводу були враховані при прийнятті рішення про звільнення та включені до тексту відповідного наказу про звільнення працівника. Щодо доводів Позивача, що роботодавцем протиправно не було запропоновано йому посаду «провідного спеціаліста відділу з оперативної роботи Департаменту з безпеки», яка на думку Позивача, була вакантна в період призову працівника, який її займав, на військову службу за контрактом у зв`язку з виникненням кризової ситуації, що загрожує національній безпеці. Однак, Позивач помилково вказує на те, що вказана посада є вакантною, оскільки посада провідного спеціаліста відділу з оперативної роботи (охорона, режим та оперативна робота) Департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відповідно до Змін №2 до штатного розпису Департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - вВих. №05-2551 від 13.10.2016 року виключена зі штатного розпису підприємства 04.01.2017 року згідно з Наказом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1271 «Про внесення змін в організаційну структуру департаменту з безпеки» від 04.10.2016 року. Також у позовній заяві [PERSON] зазначає, що адміністрацією підприємства у період з 11.01.2018 року і до 28.02.2018 року йому незаконно не було запропоновано жодної вільної вакансії на підприємстві. Однак, відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. З правового аналізу вищезазначеної норми вбачається, що обов`язок роботодавця щодо пропонування працівникові іншої роботи обмежується саме моментом попередження про звільнення. Незважаючи на це, Відповідач висував вказані пропозиції Позивачу не один раз протягом часу, коли тривав процес його вивільнення. Відповідач зазначив, що висновки Позивача стосовно незаконності дій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в частині не пропонування іншої роботи у період з 11.01.2018 року і до 28.02.2018 року безпідставні та необґрунтовані. Представник третьої особи - Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Струков С.М. у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив та заяв від останнього про відкладення слухання справи до суду не надходили. Суд, заслухавши пояснення учасників по справі та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази наявні в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст.15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст.16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці закріплено Кодексом законів про працю України. Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 Кодексу законів про працю України). З наявних матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до Трудової книжки [NUMBER] на ім`я [PERSON] , з 25.07.2005 року по 28.02.2018 року позивач перебував у трудових відносин з Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг». (Том 1, а.с. 8-9) 06 жовтня 2017 року Наказом №1223 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про внесення змін в організаційну структуру департаменту з безпеки», у зв`язку з перерозподілом функцій та задач між спеціалістами департаменту з безпеки, з метою ефективної роботи персоналу в частині контролю проведення заходів з попередження нанесення матеріальної шкоди підприємству, збереження його власності, забезпечення збору інформації та матеріалів щодо виявлення порушень та недопущення їх в подальшому з штатного розпису Департаменту з безпеки було виключено 3 штатні одиниці провідних спеціалістів відділу з оперативної роботи. (Том 1, а.с.14-15) Відповідно до Розпорядження ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 06.10.2017 року №141, відповідачем на виконання Наказу по товариству від 06.10.2017 року №1223 «Про внесення змін в організаційну структуру департаменту з безпеки», а також для дотримання вимог ст.49-2 Кодексу законів про працю України, у зв`язку зі змінами в організації виробництва та праці у Департаменті з безпеки, було утворено відповідну комісію. (Том 1, а.с.75) 09.10.2017 року [PERSON] , був ознайомлений з Наказом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1223 від 06.10.2017 року, під розпис. (Том 1, а.с.15) Крім того, [PERSON] ознайомлено з Попередженням №1 про можливе звільнення із запропонуванням іншої роботи від 09.10.2017 року (Том 1, а.с. 16) Таким чином, Відповідачем проінформовано Позивача про всі наявні на підприємстві вакансії, на які здійснювався підбір кандидатур, станом на 09.10.2017 року, а також про всі вакантні посади на підприємстві які б [PERSON] міг займати з урахуванням перенавчання за рахунок коштів підприємства, у зв`язку з відсутністю роботи за його спеціальністю, станом на 09.10.2017 року, вказаний інформаційний список долучений до матеріалів справи. (Том 1, а.с.16, 76-90) Відповідно до Акту про надання роботи № 1 від 09.10.2017 року, який складаний комісією на виконання наказу по підприємству від 06.10.2017 року №1223 за участі [PERSON] та представника профспілкової організації [PERSON], вбачається, що [PERSON] ознайомився з списком вакантних посад, обрав роботу по професії директора департаменту управління прокатного департаменту та директора управління сталеплавильного департаменту. (Том 1, а.с.91) Відповідно до Акту №4 від 11.10.2017 року, 11.10.2017 року на засіданні комісії щодо вивільнення [PERSON] , останньому було повторно запропоновано розглянути можливість переведення на вакантні робочі місця у відповідності до його спеціальності та кваліфікації, а також іншу роботу, яку б він зміг виконувати з урахуванням перенавчання за рахунок коштів підприємства, а також надано інформацію про наявні вакансії РСС на підприємстві, на які відбувався підбір кандидатур, станом на 11.10.2017 року, що підтверджується списком №55-32 від 11.10.2017 року. (Том 1 , а.с.92-93, 94-95) 12.10.2017 року [PERSON] звернувся до адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» із заявою про переведення його на посаду: директора управління сталеплавильного департаменту, або на посаду директора департаменту управління прокатного департаменту посаду. Також в даній заяві Позивач надав згоду і про переведення його на посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту. (Том 1, а.с.27-28) Однак, представник Відповідача до відзиву на позовну заяву долучила до матеріалів справи Посадові інструкції директора прокатного департаменту та директора сталеплавильного департаменту, відповідно до яких п.1.1 посадової інструкції директора прокатного департаменту - на посаду директора департаменту можуть призначатися особи, що мають повну вищу освіту за відповідним направленням підготовки (магістр, спеціаліст). Післядипломна освіта у галузі управління. Рівень володіння англійською мовою - базовий професійний. Стаж роботи на керівних посадах в області організації виробництва не менше 5 років. (Том 1, а.с. 105-116) Також, відповідно до п.1.3 Посадової інструкції директора сталеплавильного департаменту - на посаду директора сталеплавильного департаменту можуть призначатися особи, що мають повну вищу освіту за відповідним напрямком підготовки (магістр, спеціаліст). Післядипломна освіта в області управління. Стаж роботи в області організації виробництва на керівних посадах не менше 5 років. (Том 1, а.с. 96-104) Відповідно до копії дипломів серії [NUMBER] та серії [NUMBER], [PERSON] має повну вищу освіту за спеціальністю «Маркетинг» та повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» - відповідно. (Том 1, а.с. 34,35) Суд погоджується з доводами Відповідача про те, що Позивачем не надано інформації про освіту в області управління та дані трудової книжки [PERSON] , свідчать про відсутність у [PERSON] стажу роботи не менше 5 років на керівних посадах в області організації виробництва. Таким чином кваліфікаційні вимоги, що пред`являються до кандидатів для призначення на посади ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»: директора департаменту управління прокатного департаменту та директора управління сталеплавильного департаменту та посадових інструкціях цих посад, не відповідають кандидатурі Позивача. Відповідно до Направлення за вих. № 151-40 від 01.11.2017 року, яке видане [PERSON] на співбесіду з виконуючим обов`язки начальника управління по маркетингу та збуту адміністрації по маркетингу та збуту [PERSON] з питання працевлаштування на вакантну посаду спеціаліста адміністрації по маркетингу та збуту. (Том 1, а.с.117) За результатами попередньої співбесіди, начальником управління по маркетингу та збуту адміністрації по маркетингу та збуту [PERSON] для прийняття остаточного рішення з питання працевлаштування [PERSON] , останньому було запропоновано пройти повторну співбесіду у Відділі з розвитку персоналу департаменту з персоналу, шляхом тестування, котре також проходив інший кандидат для переведення на посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту. Згідно Направлення за Вих. № 151-41 від 02.11.2017 року Позивачу було видано направлення на повторну співбесіду з датою проходження 03.11.2017 року. (Том 1, а.с.118) 03.11.2017 року [PERSON] шляхом подачі особистої заяви на ім`я Голови комісії з вивільнення, прохав про перенесення повторної співбесіди з на іншу дату, вказані обставини підтверджуються заявою від 03.11.2017 року. У зв`язку з чим 21.11.2017 року [PERSON] було видано направлення за вих. № 151-49 від 21.11.2017 року на повторну співбесіду з датою проходження цієї співбесіди у відділі з розвитку персоналу департаменту з персоналу - 22.11.2017 року. (Том 1, а.с. 119-120) 22.11.2017 року [PERSON] , шляхом подачі особистої заяви на ім`я Голови комісії з вивільнення, прохав про перенесення повторної співбесіди з на іншу дату, вказані обставини підтверджуються копією заяви від 22.11.2017 року. У зв`язку з чим 22.11.2017 року [PERSON] було видано направлення за вих. № 151-50 від 22.11.2017 року на повторну співбесіду з датою проходження цієї співбесіди у відділі з розвитку персоналу департаменту з персоналу - 23.11.2017 року. (Том 1, а.с. 121-122) 23 листопада 2017 року [PERSON] пройшов повторну співбесіду шляхом тестування по п`яти компетенціям: «специфіка роботи (маркетинг, ВЕД та виробництво)», тестування по MS Excel 2013-2016», тест Інтерпретація цифрової інформації», тест «Інтерпретація вербальної інформації», тест «Абстрактне мислення». Відповідно до довідки витребуваної у відповідача ухвалою суду від 29.01.2019 року за вих. №05-02 від 25.02.2019 року за підписом в.о. директора департаменту з персоналу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» [PERSON], встановлено, що діючим законодавством власнику або уповноваженій ним особі при визначенні кандидатури для переведення на вакантну посаду не заборонено у будь-який спосіб здійснювати проведення співбесід та додаткових тестувань (за погодженням з кандидатами, що претендують на призначення на посаду), з метою визначення наявності та ступеню розвитку у них компетенцій, що необхідні для успішного виконання службових обов`язків на цій посаді. Проведення співбесід та тестувань здійснювалось за заявою та добровільною згодою Позивача, їх результати є чинними та ніким не оскаржені, а тому врахування їх результатів при визначенні кандидатури при призначенні на посаду є правомірним. (Том 1, а.с.249-250) Представником Відповідача долучено до матеріалів справи Результатами додаткового тестування кандидатур [PERSON] та [PERSON] на посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту, відповідно до наданих рекомендацій за результатами проведеного тестування рекомендовано на вказану посаду [PERSON] , який спеціаліста який показав кращі результати в порівнянні з [PERSON] (Том 1, а.с.123-147) Відповідно до листа за підписом директора департаменту по персоналу за вих. №05-3068 від 07.12.2017 року, [PERSON] повідомлено про відсутність у адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підстав для задоволення його клопотання про переведення на посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту, оскільки за результатом співбесіди та додаткового тестування керівництвом адміністрації з маркетингу та збуту був відібраний кандидат для призначення на вакантну посаду спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту, який показав більш високі результати у порівнянні з результатами [PERSON] (а.с.33) Згідно Заяви [PERSON] від 01.12.2018 року, останній звернувся до адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» із заявою про здійснення його переведення на посаду спеціаліста бюро з контролю сторонніх організацій. (Том 1, а.с.32) Листом за підписом директора департаменту по персоналу за вих. №05-3135 від 20.12.2017 року [PERSON] було повідомлено, що задовольнити прохання про переведення на посаду спеціаліста бюро з контролю сторонніх організацій вантажної служби транспортного Департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вбачається можливим, через відсутність такої, у штатному розписі вантажної служби транспортного Департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». (Том 1, а.с.180) Відповідно виписки з Наказу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №621/л від 10.06.2016 року, штатним розкладом вантажної служби транспортного Департаменту передбачена 1 штатна одиниця «спеціаліст бюро з контролю сплати послуг сторонніх організацій», яку з 10.06.2016 року тимчасово займає [PERSON] , призначена на неї у відповідності з наказом по підприємству №621/л від 10.06.2016 року. (Том 1, а.с.188) Відповідно до Акту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №5 від 10.01.2018 року, який складаний комісією на виконання наказу по підприємству від 06.10.2017 року №1223 за участі [PERSON] та представника профспілкової організації [PERSON], 10.01.2018 року на засіданні комісії з вивільнення, [PERSON] був проінформований про наявність на підприємстві вакансій керівників та спеціалістів, на які здійснювався підбір кандидатур, а також йому було надано список робочих місць для пере працевлаштування на іншу роботу, яку він зможе виконувати з урахуванням перенавчання за рахунок коштів підприємства, список №55-8; №55-9 від 10.01.2018 року. Від переведення [PERSON] відмовився. (Том 1, а.с.148-151) Крім того, судом встановлено, що [PERSON] на підставі його особистих заяв була надана можливість самостійного пошуку нового місця роботи в робочий час, а саме: 23.10.2017 р., 31.10.2017 р., 27.11.2017 р., 28.11.2017 р., 04.12.2017 р., 18.12.2017 р., 02.01.2018 р., 22.01.2018 р., 05.02.2018 р., 26.02.2018 р., зі збереженням середнього заробітку, що підтверджується заявами [PERSON] та Розпорядженнями 144, 147, 156, 159, 166, 171 за 2017 рік та Розпорядженнями 4, 14, 19 за 2018 рік (Том 1, а.с. 153-169) Відповідно до Листа Криворізького міського центру зайнятості вих. № 01-11/1175 від 10.04.2019 року, долученого позивачем до матеріалів справи з інформацією про перелік вакансій, поданих ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період з 11.01.2018 року по 28.02.2018 року, суд зазначає, що вказані вакантні посади були включені до списків вакантних посад, які надавались позивачу списком №55-32 від 11.10.2017 року та списками №55-8; №55-9 від 10.01.2018 року, щодо вакансій «керівник управління», «керівник проектів та програм», «старший аудитор», представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що позивач не зазначає про наявність відповідної освіти та досвіду роботи, який би дозволяв займати вказані посади. Щодо заповнення вказаних вакансій, то з дня їх виникнення роботодавець здійснював процедуру отримання дозволу на застосування праці іноземця та отримавши їх від компетентних державних органів, здійснив працевлаштування іноземних спеціалістів. Судом встановлено, що більшість вакансій, які зазначені у листі Криворізького міського центру зайнятості та які було вказано Відповідачем у звітності за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» за період з 11.01.2018 року по 28.02.2018 року були неодноразово запропоновані [PERSON] під час процедури пере працевлаштування 09.10.2017 року, 11.10.2017 року та 10.01.2018 року, деякі декілька разів, однак Позивач не обрав ці вакансії для переведення. В додаткових поясненнях, наданих Відповідачем до суду 15.01.2020 року, міститься інформація щодо дат пропонування [PERSON] для переведеннявакансій, які зазначені в Листі КМЦЗза вих. №01-11/1175 від 10.04.2019 року. Під час останнього засідання комісії з пере працевлаштування [PERSON] , яке мало місце 10.01.2018 року, Позивачу також пропонувались вакансії, визначені у Листі КМЦЗ. Таким чином, вакансії за певними посадами неодноразово були запропоновані [PERSON] для переведення, однак позивач не погодився на переведення на такі вакантні посади. Чинне трудове законодавство не містить вимог щодо кількості разів пропонування однієї і тієї ж певної вакансії працівникові, а виходить із фактичного виконання роботодавцем обов`язку її пропонування, що і було вчинено неодноразово ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» протягом процедури вивільнення працівника. Відповідно до пп.4.2 п.4 Наказу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1223 від 06.10.2017 року «Про внесення змін в організаційну структуру департаменту з безпеки», у випадку відсутності вакансій або відмови працівників, посади яких підлягають виключення із штатного розпису, від пропонованої роботи, здійснюється вивільнення на підставі п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з чим Наказом №253/л від 28.02.2018 року, [PERSON] було звільнено з підприємства по скороченню штату. (Том 1, а.с.10-13) Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 КЗпП України). Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст.492 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Таким чином, судом встановлено, що Відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в повному обсязі було виконано вимоги ч.ч. 1 та 3 ст.492 КЗпП України, а саме - Позивач завчасно отримав попередження про майбутнє звільнення та йому тричі пропонувались наявні протягом дії попередження вакантні посади на підприємстві, в тому числі і ті, що потребували перенавчання, однак Позивач від переведення на іншу роботу тричі відмовився. Позивач у позові та відповіді на відзив зазначає, що йому не було запропоновано посаду яка б відповідала його професії чи спеціальності, чи іншу вакантну роботу, яку [PERSON] може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Крім того, [PERSON] вказує на те, що йому було достовірно відомо про вакантну посаду провідного спеціаліста відділу з оперативної роботи департаменту з безпеки, яку до призову на військову службу за контрактом у зв`язку з виникненням кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, займав [PERSON] , 1975 року народження та посади спеціаліста адміністрації з маркетингу та збуту. Однак суд зазначає, що вказані доводи є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного. Так, відповідно до копії Наказу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1271 «Про внесення змін в організаційну структуру департаменту з безпеки» від 04.10.2016 року, посада провідного спеціаліста відділу з оперативної роботи (охорона, режим та оперативна робота) департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відповідно до змін № 2 до штатного розпису Департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - вих. №05-2551 від 13.10.2016 року виключена зі штатного розпису підприємства 04.01.2017 року згідно з наказом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». (Том 1, а.с.184-185) Таким чином, вказана посада була виключена зі штатного розпису структурного підрозділу підприємства 04.01.2017 року, тобто до дати вручення [PERSON] Попередження №1 від 09.10.2017 року про майбутнє звільнення із запропонуванням іншої роботи, а тому не могла бути запропонована Позивачеві з об`єктивних причин - внаслідок її відсутності у штатному розписі підприємства. Щодо доводів Позивача з посиланням на Лист Криворізького міського центру зайнятості вих. № 01-11/1175 від 10.04.2019 року, суд зазначає, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надано до матеріалів справи довідку від 20.01.2020 року за вих. №511-7 щодо наявної у підприємства інформації стосовно освіти [PERSON] та досвіду роботи на підприємстві. Спеціалістами підприємства ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на щодо відповідності кваліфікаційних вимог за заявленими вакансіями [PERSON] з точки зору наявної у нього освіти, кваліфікації, досвіду роботи тощо. В указаній довідці на підставі Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників та робочих/посадових інструкцій міститься висновок про не можливість їх заняття [PERSON] в силу відсутності у нього необхідної освіти та досвіду роботи, а отже у роботодавця був відсутній обов`язок їх пропонування Позивачу для переведення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводити Позивача в частині невиконання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вимог трудового законодавства, щодо можливого працевлаштування працівника, що вивільнюється, не знайшли свого підтвердження. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» при наданні [PERSON] інформації щодо вакантних посад, було надано переліки вакансій на товаристві станом на дату надання пропозицій, в тому числі тих, на які Позивач міг би бути переведений з перенавчанням за рахунок роботодавця. Однак, [PERSON] від пропозицій переведення відмовився, або не пройшов відбір. Відповідно до Виписки з протоколу Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №33 від 21.12.2017 року, [PERSON] було дообрано до складу профспілкового комітету даної профспілки. (Том 1, а.с.18) 23.01.2018 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за вих. №05-108 та №05-111на ім`я Голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Голови Криворізького міського комітету Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів відповідно - [PERSON] , було направлено подання на звільнення з підприємства [PERSON] за скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. (Том 1, а.с. 170-174) Криворізькою міською організацією профспілки працівників науки, виробництва і фінансів, а також Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відповідно до відповідей №2 від 09.02.2018 року та №12 від 09.02.2018 року відповідно (протокол №1 від 07.02.2018 року засідання міського комітету Криворізької міської організації профспілки працівників науки, виробництва та фінансів та протокол №3 від 08.02.2018 року Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було відмовлено у наданні згоди на звільнення [PERSON] , через те, що на думку профспілкових органів, адміністрацією підприємства при вивільненні [PERSON] було порушено вимоги ст.43 Конституції України, ст.40, ст.42 та ст.49-2 Кодексу законів про працю України. (Том 1, а.с.19, 22) Відповідно до Протоколів: №1 від 07.02.2018 року та №3 від 08.02.2018 року, встановлено, що Первинна профспілкова організація Всеукраїнська профспілка працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вказує на те, що підприємство Відповідача примушує [PERSON] до звільнення за угодою сторін, не проведення адміністрацією підприємства порівняння кваліфікації та продуктивності праці між працівниками, що займали аналогічні посади, через що не було враховано переважне право [PERSON] на залишення на роботі, а також не запропоновано [PERSON] усіх вакантних посад, на які його можливо було перевести, оцінивши їх на предмет обґрунтованості. (Том 1, а.с.20-24) Відповідно до ч.4 ст.252 КЗпП України, зазначено, що звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення строку, на який обирався цей склад (крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі у зв`язку із станом здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законом передбачена можливість звільнення з роботи чи служби), аналогічний зміст має ч.4 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пп.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 та п.п. 2, 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно до ч.7 ст.43 КЗпП України, рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Такі ж вимоги містяться і в ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до якої, рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами Відповідача, що визначені ч.4 ст.252 КЗпП України гарантії не розповсюджуються на [PERSON] та не обмежують можливість звільнення останнього з ініціативи роботодавця на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, а посилання профспілки на вказані нормативні приписи як підставу для відмови в наданні згоди на звільнення Позивача, є неправомірними. Висновок про правильне застосування зазначених норм матеріального права викладено, зокрема у постановах Верховного Суду України від 24 вересня та від 22 жовтня 2014 року. Відповідно до цього висновку за змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення. Судова практика Верховного Суду, викладена в Постанові від 15.03.2018 року по справі №759/1366/16-ц виходить з наступного. «В аспекті положень ч.7 ст. 43 КЗпП України і ч.6 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням висновку про право роботодавця звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості. Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами». Отже, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. З огляду на те, що висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей, то посилання на відсутність у суду повноважень здійснювати перевірку та давати юридичну оцінку рішенню профспілкового комітету (яке відповідно до вимог статей 57, 212 ЦПК є одним із доказів у справі і не має для суду наперед встановленого значення), не можна визнати правильним. Крім того, вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-703цс15». ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» отримавши Протокол №1 від 07.02.2018 року засідання міського комітету Криворізької міської організації профспілки працівників науки, виробництва та фінансів та протокол №3 від 08.02.2018 року Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в яких вказано про прийняте рішення у вигляді відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору з провідним спеціалістом відділу з оперативної роботи (охорона, режим та оперативна робота) департаменту з безпеки [PERSON] , мав право оцінити вказані відповіді на предмет обґрунтованості. За результатами такої оцінки роботодавець прийшов до висновку про необґрунтованість вказаної відмови та у відповідності до приписів ч.7 ст.43 КЗпП України прийняв рішення про звільнення [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, про що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» видано Наказ №253/л від 28.02.2018 року. Разом з тим, оскільки у зазначеному висновку не досліджувалося питання значення терміну "обґрунтованості" або "необґрунтованості" рішення профспілкового комітету, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень ч.7 ст.43 КЗпП України і ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням вище зазначеного висновку слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості. Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами». Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. Висновок профспілкового органу є одним із доказів у справі і не має для суду наперед встановленого значення. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 01 липня 2015 року у справі №6-703цс15, який, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Аналізуючи наданий суду висновок про відмову ППО ВП НВФ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у наданні згоди на звільнення позивача, суд вважає, що він не достатньо добре аргументований та не містити належного посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення [PERSON] або посилання на неврахування відповідачем фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. Враховуючи, що судом встановлено відсутність порушень процедури звільнення з роботи [PERSON] , а також те, що рішення профспілки про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору є необґрунтованим, суд дійшов висновку про те, що звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України здійснено роботодавцем з дотриманням вимог трудового законодавства при вивільненні працівників та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». У зв`язку з відсутністю підстав для поновлення на роботі [PERSON] , не підлягають задоволенню і позовні вимоги останнього про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed