Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

16 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила (а.с. 46-49). В обґрунтування уточненого позову позивач посилалась на те, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] , якого вона виховує самостійно та який проживає разом з нею. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач зазначила, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів її доходи значно зменшились, розмір щомісячних аліментів від відповідача складає близько 700,00 грн., що є не достатнім, разом з тим, зросли ціни на комунальні послуги та продукти харчування внаслідок інфляції, а їх син [PERSON] є інвалідом з дитинства, потребує постійного нагляду і постійного коштовного лікування та постійної реабілітації, спеціального взуття, вона несе витрати, пов`язані з лікуванням дитини, а саме, консультації лікарів, курси реабілітації в спеціалізованому клінічному санаторії, придбання медичних препаратів, проходження медичних процедур тощо. Крім того, потреби їх з відповідачем сина [PERSON] значно зросли, він відвідує дитячий садок, для його розвитку вона постійно купує спеціальні зошити, книжки та інше канцелярське приладдя, а також одяг взуття тощо. Дитина часто хворіє і вона несе витрати на його лікування, а відповідач у вихованні дитини, догляду за нею та витратах на її лікування участі не приймає, мотивуючи свою позицію відсутністю роботи, однак він працездатний, здоровий та має можливість приймати участь у додаткових витратах на дитину. У зв`язку з вищенаведеним, в уточненій позовній заяві позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 50 % додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в сумі 5 603,00 грн. та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини періодично щомісяця по 500,00 грн. для придбання ліків. Ухвалою суду від 20 липня 2018 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 43-44). 08 серпня 2018 року позивач усунула недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду із уточненим позовом (а.с. 46-49). Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с.\~54). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 68, 69). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , у відповідності до свідоцтва про народження, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем [PERSON] , перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 672 від 04\~травня 2018 року (а.с. 19) та не заперечувалося відповідачем. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16, 17). Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства з діагнозом: дитячий церебральний параліч, правосторонній геміпарез зі стійкими руховими порушеннями, затримка рухового розвитку, про що свідчить відповідне посвідчення серії [NUMBER] № 146686/161 від 11 листопада 2016 року, виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідка лікаря КЗ "ЦМПМСД Новомосковського району" Знаменівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини [PERSON] , виписний епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №\~3496, а також медичний висновок про дитину-інваліда № 384/39 від 27 вересня 2016 року, які надані суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 9, 10-11, 20, 21, 22). Дитині [PERSON] , [INFO] розроблено індивідуальну програму реабілітації інваліда (а.с. 24-27). Як посилається позивач у своїй позовній заяві нею на реабілітацію та лікування сина було витрачено 11\~206,00 грн., зазначені обставини підтверджуються медичними документами, виписками з амбулаторної карти та виписками з історії хвороб, призначеннями лікарів щодо лікування та квитанціями про придбання медичних препаратів, проходження медичних обстежень (а.с. 29, 31-39), половину з яких вона просить стягнути з відповідача, як додаткові витрати на утримання дитини, проти чого відповідач не заперечував у своїй заяві, натомість визнав позов (а.с. 68). На підставі\~ст. 185 СК України,\~той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір\~участі одного\~з батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину в\~разі спору\~визначається за\~рішенням суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В п. 18\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~зазначено, що до передбаченої\~ст. 185 СК\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Загальна сума витрат на лікування дитини становить 11 206,00 грн., у зв`язку з чим, з суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті грошові кошти в розмірі половини понесених витрат на лікування дитини - в сумі 5 603,00 грн., а тому позов у цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання дитини періодично щомісяця у розмірі 500,00 грн., суд зауважує, що згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог в частині стягнення додаткових витрат не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, які є підставою для стягнення цих витрат на лікування малолітньої дитини наперед. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження позову про фінансування додаткових витрат на лікування сина [PERSON] наперед, що зумовлюють понесення витрат на майбутнє. Матеріали справи не містять доказів обґрунтування необхідності понесення на майбутнє додаткових витрат, та причини, що їх зумовлюють. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині. Ухвалюючи рішення, суд звертає увагу, що в майбутньому позивач чи відповідач не позбавлені права звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, а також про участь батьків у додаткових витрат на дитину. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial