Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з ТОВ "Ренесанс Траст" (надалі за текстом - відповідач) на його користь заборгованість по невиплаченій заробітній платі в сумі 3 324,021 гривні (така сума зазначена в прохальній частині позову). В обґрунтування таких вимог позивач вказав, що на момент звільнення відповідач не провів з ним остаточного розрахунку та таким чином заборгував йому заробітну плату за період роботи за грудень 2015 року в сумі 4 119,35 гривень (така сума зазначена в описовій частині позову). У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання представника відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання представника відповідача, належне сповіщення останнього про її розгляд, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 8 грудня 2015 року позивач прийнятий на роботу до відповідача. 4 січня 2016 року позивач був звільнений відповідачем за переведенням до ЗАТ "Житомирські ласощі" (а.с. 4, зворот). Згідно копії довідки, виданої 28 березня 2016 року управлінням Пенсійного фонду в м. Житомирі (а.с.6) сума заробітку позивача за 24 календарні дні грудня 2015 року склала 4 119,35 гривень. Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними нормами матеріального закону. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 КЗпП України). При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (ст. 116 КЗпП України). Процесуальним законом (ЦПК України), в свою чергу, передбачено наступне. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 Кодексу). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. (ч.ч. 1-2 ст. 60 Кодексу). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову і відсутність, на даний час, підстав для відмови або часткової відмови у його задоволенні з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем норм трудового законодавства, звернувся до суду із зазначеним позовом, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час відповідачем не проведено з позивачем розрахунку по заробітній платі, а відтак права останнього підлягають судовому захисту. Іншого і протилежного названому суду надано і доведено не було. Суд приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суму заробітної плати у розмірі 4 119,35 гривень (така сума боргу зазначена у описовій частині позову), незважаючи на те, що у прохальній частині позову фігурує сума такої заборгованості у розмірі 3 324,21 гривні, адже доведеною і підтвердженою матеріалами справи є сума 4 119,35 гривень, а відтак і підлягає до задоволення позов із зазначенням саме останньої та вказане суд не вважає виходом за межі позовних вимог. Окремо, суд наголошує, що ухвалою суду від 19 вересня 2016 року (а.с.15) відповідача було зобов'язано надати довідку про нараховану позивачу та невиплачену заробітну плату, однак жодних активних дій з цього приводу представником відповідача вчинено не було, що лише більше приводить до висновку про правильність ухваленого судом рішення. Окрім зазначеного, так як позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи те, що позивач у даній категорії справи звільнений від сплати судового збору, на підставі приписів ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати за розгляд даної цивільної справи у розмірі 551 гривні 20 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved