Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно [PERSON], яка померла 29.10.2014 року. В своєму позові зазначають, що [PERSON] позивачу [PERSON] приходилась матірю, а позивачу [PERSON] бабусею. За життя [PERSON] прийняла спадщину після свого померлого чоловіка [PERSON], який помер 12.02.1994 року. Вона успадкувала житловий будинок № 14 по вул. Космічній в м. Вільнянськ шляхом прийняття спадщини, оскільки на час смерті проживала разом з померлим. Крім того, після смерті чоловіка в нотаріальній конторі [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді сертифікату на земельну частку (пай) в САТ ЗТ «Україна» Павлівської сільської ради Вільнянського району, розміром 5,23 в умовних кадастрових гектарах. Таким чином, до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок № 14 по вул. Космічній в м. Вільнянськ та земельна частка (пай), площею 5,23 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. За життя [PERSON] залишила заповіт, якими заповідала онуці [PERSON] належний їй житловий будинок № 14 по вул. Космічній в м. Вільнянськ Запорізької області. Позивачі зазначають, що вони не змогли оформити свої права щодо спадщини [PERSON] в нотаріальній конторі, оскільки остання хоча за життя і прийняла спадщину чоловіка, проте не оформила за собою право на це майно. Отже в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері позивач [PERSON] прохає суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), площею 5,23 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, а позивач [PERSON] в порядку спадкування за заповітом бабусі прохає суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 14 по вул. Космічній в м. Вільнянськ Запорізької області. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, їх представник адвокат [PERSON] надав суду заяву, що позов підтримує та прохає його задовольнити. Відповідач: Павлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області надала суду заяву що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] та [PERSON] та прохає суд розглянути справу у відсутності їх представника. Отже, суд дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт смерті [PERSON] 12.02.1994 року підтверджено повторним Свідоцтвом про смерть серії І- ЖС № 316618, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області 29.01.2015 року. (а.с.15). Останньому за життя належали Сертифікат на право на земельну частку (пай) в САТ ЗТ «Україна» Павлівської сільської ради Вільнянського району розміром 5,23 в умовних кадастрових гектарах, та житловий будинок № 14 по вул.Космічній в м. Вільнянськ (а.с. 19, 20) . 13.03.2001 року державним нотаріусом Вільнянської нотаріальної контори [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого дружина [PERSON] - [PERSON] успадкувала сертифікату на земельну частку (пай) в САТ ЗТ «Україна» Павлівської сільської ради Вільнянського району розміром 5,23 в умовних кадастрових гектарах; Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 452 (а.с.16). Вирішуючи питання щодо обсягу майна, що входить до складу спадщини [PERSON], суд виходить з наступного: Діючий Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004\~ року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(далі -\~ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до положень\~ст. 529 ЦК УРСР\~ [PERSON], як дружина померлого [PERSON], при спадкоємстві за законом є спадкоємцем першої черги. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Згідно п.1ч.1 ст. 549 ЦК УРСР\~ якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, - визнається, що він прийняв спадщину . Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини ( ч.2 ст. 549 ЦК УРСР). Отже, враховуючи що, [PERSON] на час смерті свого чоловіка [PERSON] проживала разом з ним, оформила у нотаріуса право на частину його спадщини у вигляді Сертифіката земельну частку (пай), тобто виконала дії, передбачені ст. 549 ЦК УРСР, суд вважає, що остання прийняла спадщину чоловіка в повному обсязі. Таким чином, суд вважає доведеним в судовому засіданні факт того, що [PERSON] на день її смерті дійсно належали: житловий будинок № 14 по вул. Космічній в м. Вільнянськ, а також сертифікат на земельну частка (пай), площею 5,23 умовних кадастрових гектарів, розташований на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Факт смерті [PERSON] 29.10.2014 року підтверджено Свідоцтвом про смерть серії І- ЖС № 312033, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області 31.10.2014 року. (а.с.18). З витребуваної судом з Вільнянської нотаріальної контори копії спадкової справи № 29/2015, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що остання 17.12.2010 року склала заповіт, яким заповідала позивачу [PERSON] належну їй ? частину житлового будинку № 14 по вул. Космічній в м. Вільнянськ. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 999. З матеріалів спадкової справи вбачається, що ніхто із спадкоємців [PERSON], окрім позивачів [PERSON] та [PERSON] не звертались. В.п.4 Постанови Пленума Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року зазначено, що у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, вищенаведене свідчить про те, що коло спадкоємців померлої [PERSON] визначено вірно. Проте постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 13.05.2015 року відмовлено в оформленні спадщини [PERSON] з огляду на те, що спадкоємцями не були надані правовстановлюючі документи на майно, що входить до складу спадщини (а.с.17). Відповідно до змісту ст.1216 ЦК України, у звязку із смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Питання щодо доведеності обсягу спадщини [PERSON] було предметом дослідження суду, за результатами якого суд дійшов висновку, що до складу спадщини померлої дійсно входить житловий будинок № 14 по вул. Космічній в м. Вільнянськ, а також сертифікат на земельну частка (пай), площею 5,23 умовних кадастрових гектарів, розташований на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Положеннями ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені, у статтях 1261-1265 ЦК України. Отже, враховуючи що спадкодавець [PERSON] в своєму заповіті висловила своє розпорядження лише щодо успадкування житлового будинку, за висновком суду позивач [PERSON], за як спадкоємець за заповітом, має право успадкувати після [PERSON] житловий будинок № 14 по вул. Космічній в м. Вільнянськ. Позивач [PERSON], як донька [PERSON], згідно ст. 1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги, і на підставі ст.1223 ЦК України має право на ту частину спадщину померлої, яка не охоплена заповітом. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17\~розділу Х "Перехідні положення" ЗК). Проте в ході судового розгляду доведений факт того, що [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] лише право на земельну частку (пай), посвідчену Сертифікатом серії РН № 188819. Доказів щодо виділення в натурі (на місцевості) даної земельної ділянки матеріли справи не містять, тому земельна ділянка як об'єкт нерухомого майна не може входити до складу спадщини. Тому суд вважає, що позивач [PERSON] має право успадкувати за законом після смерті своєї матері відповідно лише право на земельну частку (пай), а не право власності, як прохає позивач в своєму позові. Отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial