Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду даний позов, посилаючись на те, що відповідач на підставі судового рішення зобов'язаний сплачувати аліменти на сина [PERSON], який народився [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2011 року і до повноліття дитини. У зв'язку з неналежним виконанням судового рішення, утворилась заборгованість по аліментам. Позивачка на підставі ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2013 р. по 30.09.2015 р. у сумі 48720 грн. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги уточнила і просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2013 р. по 01.02.2016 р. у сумі 8808,14 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав , згоден сплачувати аліменти та пеню, але не в такому розмірі, так як в цей час не має можливості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно зі ст. 196 СК України та роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом установлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 березня 2011 року, з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2011 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили і звернуто до виконання. [PERSON] станом на 01.02.2016 року допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, яка становить 8808,14 грн. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набуття рішенням законної сили та не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження", зокрема з моментом направлення виконавчого листа за місцем роботи боржника, повідомлення останнього про наявність заборгованості. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі за № 6-94цс15, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим. Позивачка здійснила розрахунок пені за період з 01.01.2013 р. по 01.02.2016 р., який складає 8808,14 грн. з яким суд згоден, так і відповідач, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати 487,20 грн.

Outcome: approved