Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

12.08.2019 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідно до його свідоцтва про народження матір`ю позивача була покійна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . У матері позивача була рідна сестра [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , і є рідною тіткою [PERSON] . Після смерті тітки відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Кардашинка. Родичів крім [PERSON] у неї не було. Вони до самої смерті спілкувалися, мали добрі відносини та [PERSON] завжди говорила, що будинок перейде в спадщину позивачу. Позивач дізнався про існування заповіту складеного за декілька днів до смерті тітки. Крім того, з`ясувалося, що відсутні її документи та документи матері позивача, які знаходилися у тітки, які б підтверджували їхні родинні відносини. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №1/2019 від 22.01.2019 та крім заяви [PERSON] про прийняття спадщини, також до нотаріальної контори звернулася [PERSON] , [INFO] із заявою про прийняття спадщини за заповітом на все майно посвідченим секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району [PERSON] . Позивач просить суд визнати заповіт від імені [PERSON] , [INFO] складений секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Чухрай Л.С., 20.12.2018 недійсним. Також, встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була рідною сестрою для [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Також, встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , рідний племінник для [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Позивач вважає, що є підтвердженим документально факт того, що матір позивача - [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, а тому позивач є племінником [PERSON] . Також позивач вважає, що складання заповіту не було вільним і не відповідало волі померлої, а тому заповіт має бути визнано судом недійсним. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що зі змісту позовної заяви не зрозуміло, які підстави визнання заповіту недійсним. Посилання позивача на те, що він єдиний родич померлої [PERSON] , насправді це не так. У покійної було ще дві рідних сестри, після їх смерті залишилися дві доньки, одна з яких проживає в с.Кардашинка Голопристанського району, а друга є рідною сестрою позивача і мешкає у м.Херсон. [PERSON] зазначає, що позивач по справі дуже рідко приїздив до [PERSON] , лише тоді коли в нього виникала у цьому потреба. Ніякої матеріальної допомоги від нього [PERSON] ніколи не отримувала матеріальної допомоги. [PERSON] почала спілкуватись з [PERSON] та допомагати їй разом з цивільним чоловіком, як добрі сусіди з 2005 року. За весь час позивача бачила кілька разів. В позовній заяві міститься лише припущення стосовно того, що складання заповіту не було вільним і не відповідало волі померлої. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 10). Відповідно повідомлення від 08.08.2019 вих.№343/02-17, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу №1/2019 від 22 січня 2019 року приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В.. По вищезазначеній спадковій справі отримано за зареєстровано заяви про прийняття спадщини від: - [PERSON] , [INFO] , за заповітом на все майно, посвідченим секретарем Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Чухрай Л.С. [INFO] за реєстрованим №43; - племінника померлої [PERSON] , [INFO] , за законом, але документи, що підтверджують факт родинних відносин не надані (а.с.14). Згідно спадкової справи 1/2019, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Згідно заповіту від 20.12.2018 року [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: Усе своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON] - [INFO] (а.с. 53). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померла [PERSON] 12.12.2020 зломала шийку бедра. Від [PERSON] вони дізналися про це приїхали та викликали Швидку допомогу. Потім у неї стався інсульт і в неділю вона перебувала на лікуванні. В середу [PERSON] забари з лікарні, з четверга на п`ятницю вона померла. Від сусідів на похованні стало відомо про заповіт. За час життя тітка [PERSON] говорила, що платить людям за допомогу їй по господарству. У повідомленні нотаріуса зазначено, що не вдалося належним чином встановити в повному обсязі докази родинних зв`язків [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] . Оскільки [PERSON] , яка померла залишила заповіт, то спадкування за її волею здійснюється за заповітом. Внаслідок чого спадщину отримав спадкоємець за заповітом. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює сільським священником і сповідувати неадекватну людину не можна. Він сповідував тітку [PERSON] , яка прийняла причастя. Хто казав, що у тітки [PERSON] інсульт не пам`ятає. Дні 2-3 приймав її після лікарні. Знає, що сусіди допомагали їй по господарству. Свідок [PERSON] пояснила, що вони з тіткою [PERSON] співали у церковному хорі. У церкві [PERSON] була присутня до того, як потрапити в лікарню, люди балакали, що її хотіли віддати до хоспісу. При складанні заповіту свідок присутня не була. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що тітку [PERSON] хотіли віддати до хоспісу. Померла [PERSON] була рідною сестрою матері позивача по справі [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він забирав [PERSON] на швидкій допомозі і пам`ятає, що була ожеледиця, її додому заносили на носилках. Про заповіт нічого не чув. Стан у неї був нормальний, лише нога була у гіпсі. він з нею розмовляв як звичайно. Дійсно тітка [PERSON] казала, що в неї є племінники. Свідок також повідомив, що у тітки [PERSON] була рідна сестра [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона працює діловодом в старостинському округу Великокардашинської сільської ради, та працювала секретарем Великокардашинської сільської ради з 2015 року. Кілька років тому в четвер був виїзний день. [PERSON] звернулася до сільської ради повідомивши, що [PERSON] хоче скласти заповіт. Приїхавши до місця проживання заповідача, свідок з нею поспілкувалася. [PERSON] сказала, що заповіт буде на все майно. Надія була прикута до ліжка. Свідок [PERSON] їй прочитала заповіт, що все майно вона заповідає [PERSON] . Заповіт складено у двох примірниках. [PERSON] попросила, щоб за неї розписалася інша людина. Надія на той момент була повністю адекватна. Свідок пояснила, що вона була уповноважена на складання та посвідчення заповіту. Свідку нічого не відомо, що [PERSON] була виписана з лікарні. Під час складання заповіту свідки присутніми не були. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що [PERSON] рідна сестра [PERSON] , а [PERSON] племінник [PERSON] . Позивач був в добрих стосунках з [PERSON] . Свідок знає, що [PERSON] зломала ногу та лікувалась. Заповіт був складний за участю секретаря сільської ради Чухрай Л.С. Відповідно до вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, зокрема, загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі з зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 ЦК України. Системний аналіз положень статей 215, 1257 ЦК України дає підстави дійти висновку, що недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Вказаний перелік є вичерпним. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина перша, друга статті 1257 ЦК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2018 року в справі № 756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 1257 ЦК України та вказано, що «для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України». За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В обґрунтування позову про те, що складання заповіту не було вільним і не відповідало волі померлої, суду не надано жодних належним та допустимих доказів, а також взагалі не наведено будь-яких фактичних обставин, які б підлягали перевірці судом, а відтак відсутні правові підстави для задоволення вимог позову про визнання заповіту недійсним. Щодо встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була рідною сестрою для [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , рідний племінник для [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Та у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У справі встановлено, що померла тітка заявника [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Згідно ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 7 вищезгаданої постанови встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно архівної довідки від 07.06.2019 №05-13/0/19/666 в документах архівного фонду підвідділи записів громадянського стану виконкомів районних рад (ОАФ) в книзі записів актів про народження Кардашинської сільської ради Голоприсанського району ( нині - Великокардишинської сільради Голопристанського району Херсонської області) є актовий запис від 12 липня 1938 року №48 про народження [INFO] [PERSON] . Батьки новонародженої: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00022436935, [PERSON] , 12.05.1957 зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінила своє прізвище на " [PERSON] " (а.с. 67). Мати заявника - [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 66). Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] , 1941 р.н., зареєструвала шлюб з [PERSON] , укладений 25.07.1964, після одруження змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 65). Родинні стосунки заявника [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , а також [PERSON] і [PERSON] підтверджуються наданими суду доказами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між заявником [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , а також [PERSON] і [PERSON] доведеним, оскільки встановити даний факт родинних відносин в іншому порядку неможливо. Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, тому враховуючи вищевикладене заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved