Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука\~ з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач позовні вимоги обґрунтував тим, що 02 липня 2002 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну йому частку будинку з господарськими будівлями та спорудами № 16/1 по вул. О.Дундича в м. Кременчуці Полтавської області. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON], однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], оскільки його мати за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на будинок № 16/1 по вул. О.Дундича в м. Кременчуці Полтавської області. Посилаючись на вказані у позові підстави та обставини, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої 02 липня 2002 року [PERSON],\~ на ? частину будинку із господарськими спорудами № 16/1 по вул. О.Дундича в м. Кременчуці Полтавської області. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] у судове засідання не прибула, надала суду клопотання, в якому просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надав суду клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не прибула, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України,\~одним зі способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтями 1216, 1267 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що 17 грудня 1991 року помер [PERSON], вказане підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Кременчуцьким міським відділом РАЦС 17 грудня 1991 року, реєстровий запис 2336. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинок № 16/1 по вул. О.Дундича в м. Кременчуці з господарськими будівлями та спорудами, який належав [PERSON] на підставі договору на право забудови, посвідченого 13 вересня 1962 року Третьою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 2616. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 08.10.1984 року спадкоємцями майна є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 1999 року було встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті дідуся [PERSON]. 02 липня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І КЕ № 209365, виданого Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається с вищевказаної ? частини житлового будинку з господарськими спорудами. Позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 095191 є сином [PERSON]. Після смерті своєї матері - [PERSON], з метою оформлення спадкових прав позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON], однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 34/02-31 від 06.01.2016 року. Підставою для відмови вказана відсутність державної реєстрації права власності на майно належне спадкодавцю. Згідно зі ст.\~1261,\~1268 ЦК України, син померлої [PERSON] позивач [PERSON] прийняв вказане спадкове майно. Інші спадкоємці не звернулись до нотаріуса у вказаний законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що встановлено\~ст. 1297 ЦК України. В силу ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до ч. 3\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Оскільки [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на вищевказану земельну ділянку, здійснити державну реєстрацію прав на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства за померлою неможливо. Згідно роз'яснень п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до п. 5 ч. 1\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, знайшли підтвердження у процесі розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність захисту інтересів позивача, шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку № 16/1 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Василя Симоненка (колишня [PERSON]) в м. Кременчуці Полтавської області, що складається з житлового будинку з ганком літ. «А, аг», сараю літ. «Б», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «В», колодязя літ. «К», огорожі літ. «№1», замощення «І, ІІ», в порядку спадкування за законом після померлої 02 липня 2002 матері позивача - [PERSON]

Outcome: approved