Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт народження нею [INFO] в м. Донецьку дитини чоловічої статі [PERSON] від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] , пославшись на те, що народження дитини на тимчасово окупованій території унеможливлює реєстрацію народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану, як це передбачено ст.144 СК України. Заявниця та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність з посланням на підтримання заявлених вимог. Від заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у державній реєстрації дитини від 27.08.2019 р. за № 15.19-36/3237 (а.с.11). Дослідивши матеріали справи, суд дістає такого висновку: Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р., дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Обов`язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України покладений на батьків. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" - державна\~ реєстрація\~ народження\~ дитини проводиться не пізніше одного місяця\~ з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені\~центральним\~ органом\~ виконавчої\~ влади,\~ що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4). За відсутності\~ документа\~ закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії,\~ що підтверджує факт народження, підставою для проведення\~ державної\~ реєстрації\~ актів\~ цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду\~ про\~ встановлення\~ факту, що має юридичне значення, не\~ замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що 09 червня 2016 року Жовтневим районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , про що 09.06.2016 р. складено відповідний актовий запис №320 (копія свідоцтва про шлюб - на а.с.10). [INFO] [PERSON] народила дитину чоловічої статі. Ця подія відбулася у місті Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження факту народження дитини заявницею надано суду: копію «Медицинского свидетельства о рождении №522» за формою первинної облікової документації зразка т.з. «ДНР», виданого 08.08.2019 р. «КУ ЦМКЛ №24» м. Донецьк (а.с.12); оригінал «Свидетельства о рождении» рос. « [PERSON] », який народився [INFO] в місті Донецьк, батьками якого є рос. « [PERSON] » і рос. « [PERSON] » зразка т.з. «ДНР» (а.с.13); копії медичних документів: копію Обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні за формою №113/о, затвердженою наказом МОЗ України від 13.02.2006 р. №67, з протоколами ультразвукових та біохімічних досліджень, які містять відомості про перебіг вагітності та пологів заявниці (а.с.14-20). а також роздруківку світлин заявниці з чоловіком та з новонародженою дитиною (а.с.21). Та обставина, що медичні документи про народження дитини видані на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про народження, з огляду на нижченаведене законодавство. Відповідно до статті Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1).\~ Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4). Відповідно до абз.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набрав чинності 24 лютого 2018 року, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Проте, на теперішній час зміни до ст.13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» в частині переліку документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація смерті, не внесені, а отже дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи положення ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», суд визнає належними та допустимим доказом оригінал свідоцтва про народження, та вважає, що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт народження дитини, що надасть можливість батькам дитини отримати видане державним органом України свідоцтво про її народження. На підставі\~ст.144\~Сімейного кодексу\~України,\~ст.13\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану",\~

Outcome: approved