Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

29 січня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що 17 липня 1998 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Підтвердженням цьому є відповідне свідоцтво про одруження від 17 липня 1998 року. За час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Факт народження підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.09.1999 року. 31 січня 2012 року Радехівським районним судом Львівської області у справі № 1317/117/2012 суд ухвалив рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу, дочка залишилася проживати разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. 04 серпня 2017 року [PERSON] поступила на контрактну форму навчання до Національного університету "Львівська політехніка" та є студентом денної форми навчання. Термін чинності договору № 311-16 від 04.08.2017 року про надання освітніх послуг з 01.09.2017 року до 30.06.2021 року. Загальна вартість навчання відповідно до договору становить 35 280 грн.(тридцять п'ять тисяч двісті вісімдесят гривень). Позивачем було оплачено навчання за 1 та 2 курс, що підтверджується відповідними квитанціями. Позивач також несе інші додаткові витрати на дочку пов'язані з її харчуванням, купівлею одягу та іншими супутніми витратами. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення 23-х років, починаючи з 25 січня 2019 року (а.с.3-4). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 18 квітня 2019 року було задоволено заяву відповідача [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження (а.с.37-38). 24 квітня 2019 року відповідачем був поданий відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому просив в задоволенні позовної заяви відмовити повністю (а.с.43-44). 07 травня 2019 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, зокрема просив вважати позовні вимоги в даній позовній заяві викладеними в наступній редакції: стягнути з [PERSON], [INFO] в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно на період навчання, до досягнення нею 23 років (а.с.57). Представник позивача в підготовчому судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.22). Відповідач у підготовчому судовому засідання уточнені позовні вимоги визнав, просив ухвалити рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1500 гривень. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 17 липня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 17.07.1998 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.11). Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27.09.1999 року Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.13). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 31 січня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.12) Дочка проживає разом із позивачкою, що підтверджується копією довідки, виданої виконкомом Стоянівської сільськї ради Радехівського району Львівської області від 15.01.2019 року №104 (а.с.14). Із копії договору №311-16 від 04.08.2017 року про надання освітніх послуг та копії довідки №1480/17 від 28.09.2017 року вбачається що 04 серпня 2017 року [PERSON] поступила на контрактну форму навчання до Національного університету "Львівська політехніка" та є студентом, денної форми навчання. Термін чинності договору з 01.09.2017 року до 30.06.2021 року. Загальна вартість навчання становить 35 280 грн. (а.с.16). Позивачем було оплачено навчання за 1 та 2 курс, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.18-19). Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов’язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов’язків і не звільняє від обов’язків щодо дитини. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов’язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За правилами ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз’яснив, що обов’язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов’язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не менше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв’язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача 29 січня 2019 року, а дочка на момент подання заяви досягнула повноліття, тому саме з цієї дати аліменти на час навчання дочки підлягають стягненню. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров’я та матеріальне становище дитини; стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати. Відповідач є працездатного віку, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов’язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров'я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: approved