Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] зареєстрований 27.02.1998 року у с.Монастирець Жидачівського району Львівської області, актовий запис №3 В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 27.02.1998 року. Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Відповідач зловживає алкоголем, влаштовує бійки та скандали, чим створює нестерпні умови для спільного проживання. Вони з відповідачем не проживають разом, спільного господарства не ведуть, тобто подружні відносини між ними фактично припинилися, шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме їхнім інтересам. Спільного майна у них немає. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 03.09.2020 року відкрито провадження у справі. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з мотивів наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву, клопотання про проведення судового засідання без його участі та не повідомив суду про причину неявки, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.9 ст.7 СК України). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 27.02.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у с.Монастирець Жидачівського району Львівської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). В судовому засіданні встановлено, що сторони з травня місяця 2020 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливо та суперечить інтересам подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Таким чином, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved