Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

11 червня 2018 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтувала тим, що 19.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-308/192/2008, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 42630,00 дол. США, терміном до 20.08.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. На забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та банком був укладений договір іпотеки №PML-308/192/2008 від 12.08.2008 року, відповідно до якого [PERSON] прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне і своєчасне виконання всіх боргових зобов`язань перед банком своїм майном, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 29.06.210 року ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Також 01.07.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права та обов`язки за договором іпотеки. Свої зобов`язання відповідач не виконала. Так Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, що станом на 17.01.2013 року склала 2472823,03 грн. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо про смерть майнового поручителя [PERSON] та направлено претензію кредитора до Восьмої дніпропетровської держнотконтори. Згідно листа №330/01-16 від 09.02.2018 року Восьмої дніпропетровської держанотконтори [PERSON] померла [INFO] , ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надано інформацію про заведення спадкової справи №67/2018. Т.ч. зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором переходить до спадкоємців, а саме до [PERSON] . Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала [PERSON] на праві власності, шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі покупцеві предмету іпотеки за договором іпотеки №PML-308/192/2008 від 09.08.2008 року, з наданням всіх повноважень продавця в тому числі але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість та будь-яких інших документів, необхідних для державної реєстрації права власності в органах державної реєстрації, нотаріату, органах державної влади та місцевого самоврядування, а також в будь-яких інших органах, підприємствах, установах, організаціях незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у загальному розмірі 2 472823,03, що становлять заборгованість за кредитним договором №ML-308/192/2008 від 19.08.2008 року, за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, а також передати в управління іпотекодержателю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предмет іпотеки - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності, шляхом надання права ТОВ «ОТП Факторинг Україна» обладнання предмету іпотеки охоронними пристроями, заміни замків, а також укладання договорів про надання охоронних послуг щодо предмета іпотеки зі спеціалізованими підприємствами, організаціями, установами, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3524 грн. 19 червня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.63). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280-283 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 19.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-308/192/2008, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 42630,00 дол. США, терміном до 20.08.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. ( а.с. 10-12) На забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та банком був укладений договір іпотеки №PML-308/192/2008 від 19.08.2008 року, відповідно до якого [PERSON] прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне і своєчасне виконання всіх боргових зобов`язань перед банком своїм майном, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-16). 29.06.2010 року ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором відповідно до укладеного договору купівлі-продажу кредитного портфелю. Також 01.07.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права та обов`язки за вищезазначеним договором іпотеки (а.с. 18-29) Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №ML-308/192/2008 від 19.08.2008 року в сумі 2 472823,03 грн. (а.с. 37-42). Згідно листа №330/01-16 від 09.02.2018 року Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Терлецька В . В. померла 06.02.2012 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надано інформацію про заведення спадкової справи № 67/2018. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину позачергово. До першої черги, згідно ст.1261 ЦК України належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] є донькою [PERSON] , тобто є спадкоємцем першої чекрги. Згідно паспортних даних [PERSON] зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою зареєстрована [PERSON] , що дає їй право на спадкування, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.36 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.02.2012 року у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотеко держателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником відповідає за задоволення вимог іпотеко держателя в межах вартості до спадкоємця переходять не лише права та обов`язки іпотекодавця, а й обов`язки за основним зобов`язанням у межах вартості спадкового майна. Т.ч. якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов`язань переходять обов`язки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконала прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, фактично прийняла спадщину після смерті іпотекодавця, а отже і обов`язки в межах вартості предмету іпотеки, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо частини вимог про передання в управління позивачу предмету іпотеки на період до її реалізації шляхом надання йому права обладнати предмет іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміною замків, а також укладення договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, суд виходить з того, що позивачем не доведена необхідність вчинення таких дій, не надано доказів, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачі будуть вчиняти дії, які зроблять неможливим проведення дій для реалізації іпотечного майна, а тому вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні. Згідно ст.141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial