Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

30.06.2015 року ПАТ КБ ПриватБанк в особі представника [PERSON] звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 26178,73 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 22.12.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 22,80 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 30.04.2015 року у сумі 26178,73 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове\~\~ засідання 16.10.2015 року не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про застосування наслідків пропущення строку позовної давності, на підставі викладеного просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, розглянувши справу за його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" ( в подальшому юридична особа змінила назву на ПАТ КБ ПриватБанк ) та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 22,80 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом (а.с. 10 ). Своїм підписом у заяві позичальника відповідач підтвердив, що заява разом із памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 11-16). Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. В зв'язку з цим, станом на 30.04.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору, а саме : - заборгованість за кредитом 4788,66 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 14155,22 грн.; - заборгованість за пенею 5512,05 грн. - штраф (фіксована частина) 500,00 грн. та процентова складова 1222,80 грн. Статтею 256 ЦК України\~\~ визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (частина 4\~ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України), а до вимог щодо стягнення неустойки-штрафу, пені застосовується позовна давність в один рік (частина 2\~ст. 258 ЦК України). Частиною 5 ст. 261 ЦК України\~передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною 3 ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання\~\~нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна\~обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116 цс 13) і є обов'язковою для застосування судами України, як то регламентовано ст. 360-7 ЦПК України. З урахуванням викладених вимог закону та обставин справи, дати звернення з даним позовом (30.06.2015 року), розрахунку заборгованості, часу останнього платежу 29.01.2008 року, позовна давність пропущена позивачем за усіма позовними вимогами, тому заборгованість, не підлягає стягненню в силу ст. 267 ЦК України.

Outcome: dismissed