Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») з вимогою про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначено, [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді грошових внесків з належними відсотками та усіма компенсаційними та індексаційними нарахуваннями, що зберігаються у ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитному рахунку № [NUMBER] договір № SAMDNWFD0071459081801 від 25.01.2017року (залишок на рахунку 35244,55грн), на депозитному рахунку № [NUMBER] договір SAMDNWFD0070185874100 від 14.07.2014 року (залишок на рахунку 1,47грн), на картці № [NUMBER] від 14.07.2014 року (залишок на рахунку 49,86грн), на рахунку «Бонус плюс» [NUMBER] зі всіма відсотками та компенсаціями. Позивач, його батько [PERSON] та брат [PERSON] є спадкоємцями померлої за законом і своєчасно прийняли спадщину. 19 червня 2018 року Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що було видане державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. на 1/3 частку вищевказаного спадкового майна у вигляді грошових внесків. Інші спадкоємці також отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку вищевказаного спадкового майна у вигляді грошових внесків кожному. Спадкоємці звернулися з вищевказаними Свідоцтвами про право на спадщину до Акціонерного товариства КБ Приватбанк, де їм були виплачені належні частки з грошових внесків померлої [PERSON] . 10 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату грошових коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, але в виплаті коштів з рахунку та грошових вкладів було безпідставно відмовлено. Просить стягнути з банку кошти, які йому положено на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також нараховані за цей час відсотки та компенсації. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Ухвалою від 26 лютого 2021 року судом витребувані докази у відповідача. Ухвалою від 30 березня 2021 року в зв`язку з відсутністю підтвердження отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження та заяви про витребування доказів, розгляд справи продовжено. 12 квітня 2021 року на адресу суду надійшли пояснення представника банку, в яких зазначив, що позивач має право звернутись до відділення банку з документом, який посвідчує особу та свідоцтвом про право на спадщину за законом та отримати кошти. Щодо нарахування відсотків та компенсацій на кошти померлої, відсутні підстави для їх задоволення. Вважає, що спору між сторонами не існує. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що в задоволенні позову необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2017 року між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено договір № SAMDNWFD0071459081801. Відповідно до договору відповідач відкрив [PERSON] депозитний рахунок № [NUMBER] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть cерії [NUMBER] , виданим 20 вересня 2017 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.06.2018 державним нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори Тімошиної О.В. та зареєстрованого в реєстрі № 2-1418, позивач [PERSON] , а також - [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , спадщина складається грошових внесків з належними відсотками та усіма компенсаційними та індексаційними нарахуваннями, що зберігаються у ПАТ КБ "ПриватБанк" на депозитному рахунку № [NUMBER] договір - SAMDNWFD0071459081801 від 25.01.2017 року (залишок на рахунку 35244 грн. 55 коп.), на депозитному рахунку № [NUMBER] договір SAMDNWBD0070185874100 від 14.07.2014 року (залишок на рахунку 1 грн. 47 коп.), на картці № [NUMBER] від 14.07.2014 року (залишок на рахунку 49 грн. 86 коп.), на рахунку "Бонус плюс" [NUMBER] зі всіма відсотками та компенсаціями, які належали Померлій на підставі довідки № 20.1.0.0.0/7-180321/764, виданої 26.03.2018 року ПАТ КП « ПриватБанк». [PERSON] та [PERSON] отримали по 1/3 частці коштів з депозитного вкладу, відповідно до свідоцтва про право на спадщину. 10.11.2020 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про виплату коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом з нарахованими за цей час процентами з перерахуванням грошових коштів в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Листом АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/201110/10735 від 12.11.2020 року було повідомлено, що відсутні підстави в перерахуванні грошових коштів (спадщини) з рахунку померлого клієнта на рахунок АТ «Райффайзен Банк Аваль». Запропоновано звернутись до відділення банку особисто з документом, що посвідчує особу та свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до п. 1 ст. 2 до Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов`язанні є правонаступництво. Відповідно до ч. 2 статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Проте у зобов`язаннях, не пов`язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов`язань, а відбувається перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб - спадкоємців. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1228 ЦК України встановлено право вкладника розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (ч. 2 ст. 1228 ЦК України). Згідно зі ст.1058 ЦК за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Тобто сторонами правовідносин за договором банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор). Оскільки зобов`язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не пов`язане з особою вкладника, у зв`язку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобов`язання не припиняється. До спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України). Таким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку. Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові, також, закінчення строку дії договору банківського вкладу в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом. Відповідно до частини першої статті 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Частиною другою статті 1070 ЦК України передбачено, що проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, банківський вклад є повернутим у день його фактичного повернення, а не в день формального перерахування на рахунок вкладника, з якого кошти неможливо отримати. У разі, якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку відповідно до положень частини третьої статті 1058 ЦК України. Така трансформація означає, що вкладник має право отримати готівкою повернуті банком на поточний рахунок кошти за вкладом, але до правовідносин між ними вже не можуть застосовуватись положення договору строкового банківського вкладу у зв`язку з тим, що строк його дії закінчився. За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (стаття 1066 ЦК України). Крім того, такої ж правової позиції дотримувався і Верховний Суд України. Зокрема, у постанові від 25 грудня 2013 року № 6-140цс13 зазначено, що згідно зі статтями 526, 1058 ЦК України зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладникові готівкою або надання реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов`язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України. Таку ж правову позицію Верховний Суд України висловив у різні періоди, зокрема у постановах від 4 вересня 2013 року у справі № 6-67цс13, від 29 травня 2013 року у справі № 6-39цс13, від 28 січня 2015 року у справі № 6?247цс14, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-544цс16. Тобто з моменту повідомленням банку про смерть вкладника [PERSON] нарахування процентів зупинено. Таким чином, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на суму яка залишилась на депозитному рахунку на момент смерті спадкодавця. Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів та іншим компенсацій. Враховуючи вищевикладене є законні підстави для виконання свідоцтва про право на спадщину за законом та виплати коштів позивачу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial