Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся до суду з заявою, якою просить встановити факт його постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 18 липня 2017 року він звернувся до Немишлянського районного відділу у м. Харкові Головного управління ДМС України із заявою про проведення процедури встановлення особи та подальшим документуванням паспортом громадянина України замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР зразку 1974 року. Довідкою Немишлянського районного відділу у м. Харкові Головного управління ДМС України зазначено, що проведеною перевіркою його особу встановлено, проте не встановлено належність до громадянства будь-якої держави. Заявник зазначив, що встановлення вказаного факту необхідно йому для отримання паспорта громадянина України.\~\~\~\~\~ В судовому засіданні [PERSON] доводи заяви підтримав, просив її задовольнити та пояснив, що з 1987 року, тобто понад тридцять років, мешкає в м. Харкові, де навчався в авіаційному та\~ політехнічному інститутах.\~ В період з 1994 року по 2005 роки він мешкав в [ADDRESS] , перебував у цивільному шлюбі. Паспорт громадянина колишнього СРСР він загубив, у зв`язку з чим,\~ працював він без офіційного працевлаштування та двадцять років не\~ міг виїхати\~ к рідним у Грузію.\~\~ В судовому засіданні представник заінтересованої особи: Немишлянського районного відділу у м. Харкові Головного управління ДМС України не заперечувала проти встановити факту постійного проживання [PERSON] на території України на момент проголошення її незалежності та пояснила, що 18 липня 2017 року заявник звернувся до Немишлянського районного відділу у м. Харкові Головного управління ДМС України для отримання паспорту громадянина України. Ретельно вивчивши документи, встановлено особу заявника, яким надано довідку, що він не є громадянином Грузії. Однак, належності [PERSON] до громадянства будь-якої держави не встановлено. В судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що у 1987 році познайомився з [PERSON] , навчались в одному інституті, бачився з ним у 1991 році у гуртожитку «ХАІ», заявник мешкав у м. Харкові. Свідок зазначив, що до 1993 року тісно спілкувався з [PERSON] , є спільні з ним друзі, з якими святкували разом дні народження.\~Підтвердив проживання заявника в м. Харкові в 1991 році. В судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що у 1985 році приїхав навчатися у м. Харків, [PERSON] також приїхав навчатися, де з ним і познайомився, дружили, спілкувалися. Заявник жив у м. Харкові, всі буди прописані у гуртожитку. Свідок також зазначив, що бачив [PERSON] з серпня по листопад 1991 року, йому відомо, що заявник втратив паспорт, проте у перехідний період 1990 років втрачено записи про реєстрацію заявника\~ [PERSON] в гуртожитку. Свідок вказав, що у 1993 році він закінчив інститут, [PERSON] інститут не закінчив, до Грузії заявник не виїжджав.\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: - усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; - особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України"\~\~(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; -\~ особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; \~\~-\~ особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. \~ \~ \~ \~З довідки Київського районного військового комісаріату м. Харкова від 24 жовтня 2002 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , призовною комісією визнаний придатним до військової служби та призваний на строкову військову службу і направлений у військову частину 10 квітня 1981 року. 25 червня 1984 року на підставі Наказу МО СРСР № 63 від 29 березня 1984 року звільнений (мобілізований) у запас. Згідно Витягу з наказу по Харківському державному політехнічному університету № 92-ІІІ від 31 вересня 1991 року, [PERSON] , студента 2 курсу вечірнього навчання машинобудівного факультету відчислено з університету за академічну неуспішність. Зарахований до ВУЗу з 01 вересня 1989 року за наказом № 750-ІІІ від 24 липня 1989 року.\~\~ Відповідно до довідки Київського районного військового комісаріату м. Харкова від 16 травня 2017 року № 16, [PERSON] , 1963 року народження, дійсно перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в Київському РВК м. Харкова в період з 18 грудня 1987 року по 05 травня 1988 року та з 30 серпня 1988 року по 08 квітня 1993 року. Згідно довідки Петровської ВК (24) Луганської області, [PERSON] , [INFO] , відбував покарання у місцях позбавлення волі з 14 вересня 1999 року по 27 квітня 2001 року,\~ звідки прямував до місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги № 002270, [PERSON] з 27 вересня 2004 року по 14 жовтня 2004 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми. Згідно Виписки № 182 з медичної картки стаціонарного хворого ТБ 09, [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований: [ADDRESS] , з 02 квітня 2014 року по 06 жовтня 2014 року перебував на лікуванні у ХОПТД № 1. З довідки В/о департаменту з питань громадянства, реєстрації цивільного стану ті імміграції № 06/02-145 р. від 02 листопада 2004 року вбачається, що Міністерством Юстиції Грузії розглянуто заяву [PERSON] та заявлено, що за поданими документами\~ [PERSON] не є громадянином Грузії. Відповідно до довідки від 13 вересня 2017 року № 17/7794, [PERSON] звертався до Немишлянського районного відділу у м. Харкові Головного управління ДМС України із заявою про видачу паспорта у зв`язку з втратою. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави. Статтею 315 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які перелічені в частині першій цієї норми. За частиною другою вищевказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно листа Немишлянського районного відділу у м. Харкові Головного управління ДМС України від 09 листопада 2017 року № 1719832, проведеною за заявою [PERSON] перевіркою встановлено його особу, проте не встановлено належності до громадянства будь-якої держави та роз`яснено право на встановлення факту, що має юридичне значення, у судовому порядку. Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Оглянутими в судовому засіданні документами встановлено, а також під час судового розгляду справи заявником доведено факт постійного проживання на території України на момент проголошення її незалежності, тобто 24 серпня 1991 року, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви як такої, що ґрунтується на вимогах закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved