Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16 лютого 2001 року Коломацьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Харківської області, актовий запис № 06. В обґрунтування позову, позивач вказує, що 16 лютого 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від вказаного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , протягом сімейного життя відносини між нею та відповідачем поступово погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між нею та відповідачем, спільний побут вони не ведуть, на даний час проживають окремо, а тому даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, а тому просить суд позов задовольнити. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, додатково вказавши, що позовні вимоги в повному обсязі підтримує (а.с. 29). В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду телефонограму, в якій просив розглядати справу за його відсутності, додатково вказавши, що проти задоволенню позову не заперечує (а.с. 30). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи у підготовчому провадженні. Суд, врахувавши думки позивача, відповідача, викладені у їхніх відповідних заявах, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 2001 року Коломацьким районним відділом реєстрації актів громадянського Харківської області, актовий запис № 06, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2001 року (а.с. 05). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 27, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №15, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №17, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом об`єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, спору про місце проживання дітей немає, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved