Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Адвокат Кравченко В.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь позивача усі документально підтверджені понесені судові витрати у справі. Позов мотивовано тим, що з 03.11.2015 по 13.09.2018 він з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня дитина від народження та на даний час продовжує проживати разом з батьком, відповідач проживає окремо, фактично самоусунулась від виконання своїх материнських обов`язків, жодної матеріальної допомоги своєму синові не надає, його життям та здоров`ям не цікавиться взагалі. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.11.2019, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.10.2019. Однак [PERSON] жодної матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині не надає та ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим на момент подання позову до суду заборгованість по аліментам перевищила 20000 грн. Таким чином відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому має бути позбавлена батьківських прав по відношенню до дитини. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. До заяви додав витяг із рішення виконкому Чернігівської міської ради про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав та сам висновок. Оскільки рішенням Чернігівської міської ради від 25.06.2020 року №54/VII-14 припинено дію служб у справах дітей шляхом реорганізації та приєднання до Управління (Служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, тому суд вважає за необхідне третю особу: Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради замінити на Управління (Служби) у справах дітей Чернігівської міської ради. Ухвалою суду від 21.12.2020, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] , його матір`ю є відповідач по справі - [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 19. Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.09.2018, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16-18) Відповідно до довідок Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 16.07.2020 № 2395, позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним з 15.05.2018 зареєстрований син [PERSON] (а.с. 24). Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.11.2019, з [PERSON] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.10.2019 (а.с. 25-28) На підставі даного рішення, Новозаводським районним судом м. Чернігова 26.11.2019 видано виконавчий лист (а.с. 29) Згідно довідки Новозаводського ВДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 54094 від 05.06.2020, станом на 01.06.2020 заборгованість зі сплати аліментів становить 15770,48 грн (а.с. 30-33) Згідно довідки завідувача ЗДО № 3 «Дитяча Академія» Чернігівської міської ради, [PERSON] відвідує даний заклад з 13.09.2019 по теперішній час. За весь час вихованням дитини займався виключно батько, мати у ЗДО жодного разу не з`являлась, життям не цікавилась (а.с. 35) Згідно інформації ЧВП ГУНП в Чернігівській області [PERSON] не проживає за останнім відомим місцем проживання у м. Чернігові близько двох років, так як виїхала за межі України 13.02.2019. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19.11.2020 № 530 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до роз`яснень пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та станом здоров`я дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, тому суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав по відношенню до малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у розмірі 840,80 грн (а.с.6).

Outcome: approved