Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

16.03.2018 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву від 01.07.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 0,00 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач виконав умови договору. Відповідач зі своєї сторони порушила умови договору та має заборгованість по вказаному кредитному договору. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі в судове засідання. 04.05.2018 року, через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначила, що відповідно до поданої анкети-заяви позивачем була випущена та надана їй дебетова карта для виплат, що не передбачає надання чи використання кредитних коштів від позивача, а тому вважає безпідставними посилання позивача на наявність між нею та Банком кредитних відносин, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Одночасно з подачею відзиву на позовну заяву відповідач подала заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2018 року продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, 27.05.2018 року, через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 01.07.2010 року у розмірі 367,23 дол. США та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що в ПАТ КБ «Приват Банк» оформила дебетову картку для отримання державної допомоги при народженні дитини, кредитних коштів не брала, а тому в задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приват Банк» з метою отримання дебетових послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 01.07.2010 року, згідно якої вона ідентифікувалася та ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приват Банк» та виявила намір оформити на своє імя дебетову особисту карту. Зі змісту заяви позичальника вбачається, що встановлення кредитного ліміту по платіжній карті умовами укладеного договору не передбачено. Підписана відповідачем заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг. Заявник ознайомилася і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Кодексу). Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договір даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Аналізуючи наведені вище положення Закону, суд зауважує, що істотними умовами кредитного договору є його предмет (сума грошових коштів, що надається в кредит), строк повернення кредиту (термін, після спливу якого кредитні кошти мають бути повернуті кредитору) та його ціна (розмір процентів за користування кредитними коштами). Таким чином, саме із зазначених істотних умов сторони, укладаючи кредитний договір, повинні були досягнути згоди. З дослідженої в судовому засіданні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват банку було встановлено, що відповідач, ознайомившись із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приват банку, виявила бажання оформити на своє імя дебетову особисту картку, в графі бажаний кредитний ліміт не зазначено жодної інформації. Дебетова особиста картка, яку відповідач виявила бажання оформити на своє імя, згідно анкети-заяви від 01.07.2010 року це різновид банківської платіжної картки. Вона призначена для отримання готівки та виконання інших операцій, доступних в меню банкомата та касах відділень банків, для купівлі товарів та послуг з оплатою через електронні термінали, для здійснення операцій за допомогою інтернет-банкінгу. Картка дозволяє використовувати кошти доступного залишку на депозитному рахунку, до якого вона прив'язана (якщо умовами договору обслуговування картки не зазначено інше). Кредитна карта банківська платіжна картка, призначена для здійснення операцій, розрахунки за якими здійснюються виключно за рахунок коштів, наданих банком клієнту в межах встановленого ліміту відповідно до умов кредитного договору. За кредитними картками нараховується відсоток за зняття готівки, обслуговування рахунку та ін. Функції у даних карт однакові, різниця - у джерелі фанансів. Дебетова картка відкривається для використання особистих коштів. Кредитна для використання коштів наданих банком. Також при користуванні дебетової картки відсотки за використання особистих коштів відсутні. Жодних документальних доказів щодо умов, на яких обслуговувалась вказана дебетова картка відповідача, надання кредиту на платіжну картку «Дебетова особиста картка» позивачем суду не надано. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог бо заперечень. Відповідно до ч.5,7 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" доказів укладання з відповідачем [PERSON] як з позичальником та споживачем послуг банку, саме кредитного договору № б/н від 01.07.2010 року в письмовій формі, суду не надано. Також, суд звертає увагу на ту обставину, що саме по собі укладення та підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ "Приватбанк", яка не містить відомостей про істотні умови договору, та не є договором кредиту. Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не було виконано свого обов'язку із доказування обґрунтованості і правомірності його вимог. Слід зазначити, що додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, на які посилається позивач та згідно умов яких банк може самостійно змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів, не можуть бути взяті до уваги, оскільки у наданих правилах відсутній підпис відповідача про те, що остання ознайомлена з вказаними правилами. Оцінюючи всі докази досліджені судом в судовому засіданні в їх сукупності, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У звязку з відмовою у позові судові витрати згідно п.2 ч.2ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed