Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, а саме просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини сина, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач обґрунтувала позов тим, що з 27.03.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають сина, [PERSON], [INFO]. Однак дитина проживає з позивачем і перебуває на повному її утриманні, в звязку з тим, що відповідач припинив проживати разом з сімєю. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої спільно дитини. До того ж, дитина має поганий стан здоровя, що потребує додаткових витрат на лікування та придбання медикаментів. В звязку з чим [PERSON] була змушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не відомі. Суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Частино 2 ст.197 ЦПК України передбачено, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 27.09.1987 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, про що складено відповідний актовий запис № 135. Від сумісного шлюбу у сторін є дитина син, [PERSON], [INFO], згідно (копії) свідоцтва про народження серії І-ЖД № , актовий запис № 876.(а.с.12) З довідки від 06.02.2017 року наданої Сергіївською селищною радою м.Білгород-Дністровського, Одеської області, вбачається, що [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], кв.№67, смт.Сергіївка, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, дійсно проживає зі своєю малолітньою дитиною - сином, [PERSON], [INFO]. Відповідно до виписки з історії хвороби №528, вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно перебуває на обліку у медичних закладах та має вроджену ваду розвитку «оба ока», що знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи довідками. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частки від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України, а саме суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із позовних вимог, вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Однак, матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, відсутні відомості про працевлаштування [PERSON], отримання ним прибутку та його розміру. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, наявність у відповідача інших утриманців, також враховує матеріальне становище позивача. Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд виходить із принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дитини та матеріальних можливостей відповідача. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1777 гривень. З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає за доцільне та достатнє стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1500 грн., що відповідає інтересам дитини, матеріальним можливостям відповідача, та є достатнім для забезпечення нормального рівня розвитку дитини. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 02.03.2017 року. Із позовних вимог, вбачається, що позивач також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, обумовлюючи дану вимогу тим, що вона не працевлаштована та на її утриманні перебуває малолітня дитина. Таким чином, вимога позивача не суперечить ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 02.03.2017 року.

Outcome: partial