Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

18.12.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи було уточнено до Міжгалузевої академії управління, треті особи: Київський національний університет технологій та дизайну, голова комісії з реорганізації ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» Грищенко Іван Михайлович, Міністерство освіти і науки України про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в загальному розмірі 629 251 грн. 02 коп. Обгрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що з жовтня 2007 року позивач перебувала в трудових відносинах із Державним вищим навчальним закладом (далі по тексту ДВНЗ) «Міжгалузева академія управління». З квітня 2011 року і до часу реорганізації зазначеного державного навчального закладу шляхом приєднання його до Київського національного університету технологій та дизайну в 2015 р. працювала на посаді декана юридичного факультету. Наказом Міністерства освіти і науки України від 19.06.2015 року № 661 було прийнято рішення про припинення ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» шляхом приєднання його до Київського національного університету технологій і дизайну, який є правонаступником всіх прав та обов'язків ДВНЗ «Міжгалузева академія управління». Відповідно до наказу голови комісії з реорганізації ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» - ректора Київського національного університету технологій та дизайну Грищенка І.М. від 07.08.2015 р. №260 о.с. позивача було переведено за її згодою на посаду доцента кафедри загально-правових дисциплін юридичного факультету Київського національного університету технологій та дизайну. 31.08.2015 р. позивач була звільнена з займаної посади за власним бажанням. Зазначає, що на момент звільнення відповідач не виплатив заробітну плату в повному обсязі. Таким чином, за період з 01 вересня 2015 р. по 30 листопада 2017 р. кількість робочих днів становить 576 днів, а тому середній заробіток за весь час затримки становив 416 136,96 грн. Станом на 09.10.2018 р. кількість розрахункових днів зросла до 789 днів, а тому середній заробіток за весь час затримки становить 570 020,94 грн., а всього станом на 09.10.2018 р. заборгованість по заробітній платі, з урахуванням індексу інфляцій та середнього заробітку на час затримки розрахунку при звільненні становить - 629 251,02 грн., які позивач і просила стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 р. позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду, з наданням строку на усунення недоліків позовної заяви (а.с. 13-14). 15.01.2018 р. позивач [PERSON] на виконання ухвали суду від 20.12.2017 р. подала до суду нову редакцію позовної заяви з додатком (а.с. 17-24). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 р. відкрито провадження за вказаним позовом, розгляд справи призначено до спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 25-26). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року, задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів, якою витребувано від голови комісії з реорганізації ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» Грищенка І.М. ([ADDRESS]): належним чином завірену копію наказу Міністерства освіти і науки України від 19 червня 2015 року № 661 «Про реорганізацію державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління»; довідку про вжиті комісією заходи щодо виконання наказу Міністерства освіти і науки України від 19 червня 2015 року № 661 «Про реорганізацію державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління»; - довідку про розмір суми нарахованої, але не виплаченої [PERSON] заробітної плати (а.с. 59-60). 10.05.2018 р. голова комісії з реорганізації ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» - Грищенко І.М. надав суду письмові пояснення на ухвалу суду від 12.04.2018р., в яких вказано, що надати завірену копію наказу МОН України від 19 червня 2015 р. №661 може надати лише Міністерство освіти і науки України, а також можливості надання витребуваних довідок щодо розміру заробітної плати відсутня з огляду на те, що в ході складання передавального акту та приймання документації встановлено, що посадовими особами ДВНЗ «Міжгалузева академія управління», відповідальними за нарахування та сплату заробітної плати, податків, зборів, жодних підтверджуючих документів, а також первинних бухгалтерських документів з причин виникнення заборгованості з заробітної плати, комісії з реорганізації не передано (а.с. 64-65). 20.02.2018 р. на адресу суду надійшли пояснення на позов від третьої особи - Київського національного університету технологій та дизайну, в яких зазначено, що Київський національний університет технологій та дизайну з заявленими позовними вимогами не погоджується та просить суд відмовити в їх задоволенні, виходячи з наступного. У період з 08.07.2015 р. по 08.09.2015 р. до Київського національного університету вимоги щодо виплати заробітної плати позивачу не надходили. Згідно з наказом Міністерства освіти та науки України від 2807.2015 р. №819 строк пред'явлення кредиторами вимог до державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» становить два місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення закладу. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вносились зміни щодо Київського національного університету технологій та дизайну як щодо правонаступника ДВНЗ «Міжгалузева академія управління». Згідно з витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» відповідна юридична особа не припинена (не ліквідована), відомості щодо правонаступників даної юридичної особи відсутні. Згідно з витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Київського національного університету технологій та дизайну відомості щодо юридичних осіб, правонаступником яких є університет, відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. На підставі викладеного, просили в задоволені позову відмовити. В судове засідання позивач та представник позивача, не з'явились, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог підтримали з підстав наведених в позовній заяві, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечували. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази якими вони обґрунтовуються, відзиву на позов. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач з поясненнями, запереченнями чи відзивом щодо позовних вимог до суду не звертався. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд з урахуванням письмової заяви сторони позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник 3-ї особи - Київського національного університету технологій та дизайну, Голова комісії з реорганізації ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» Грищенко І.М. та представник Міністерства освіти і науки України в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представників третіх осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності всіх учасників справи не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходились у трудових правовідносинах, що підтверджується копією трудової книжки позивача [PERSON], а саме: - відповідно до наказу №129-к від 08.20.2007 р. (ДВНЗ «Міжгалузева академія управління»), зарахована на посаду доцента кафедри Цивільно-правових дисциплін з 01.10.2007 р. по 30.06.2008 р. на умовах контракту; -відповідно до наказу №94-к від 15.07.2008 р. продовжений контракт на посаді доцента кафедри Цивільно-правових дисциплін по 30.06.2009 р.; -відповідно до наказу №74-к від 30.06.2009 р. продовжений контракт на посаді доцента кафедри Цивільно-правових дисциплін по30.06.2010 р.; -відповідно до наказу № 153-к від 18.09.2009 р. призначена виконуючим обов'язки завідуючого кафедри кримінально-правових дисциплін; -відповідно до наказу 251-к від 17.11.2010 р. призначена завідуючим кафедри кримінально - правових дисциплін за конкурсом ( по контракту до 30.06.2011 р.); -відповідно до наказу «25-к від 23.03.2011 р. призначена в.о. декана юридичного факультету; -відповідно до наказу №29-к від 06.04.2011 р. у зв'язку з обранням за конкурсом призначена на посаду декана юридичного факультету згідно контракту по 30.06.2011 р.; -відповідно до наказу №62-к від 31.08.2011 р. контракт продовжено на посаді декана до 30.06.2012 р.; -розпорядженням КМ України №993-р від 12.10.2012 р. проведено реорганізацію шляхом перетворенням в Міжгалузеву академію управлінням; -відповідно до наказу №6к від 09.06.2012 р. переведена в.о. декана юридичного факультету; -відповідно до наказу №126-к від 17.12.2014 р. та Розпорядження КМ України №547-р від 27.05.2015 р., наказу Міністерства освіти і науки України №661 від 19.06.2015 р., у зв'язку з обранням за конкурсом призначення на посаду декана юридичного факультету ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» реорганізовано шляхом приєднання до Київського національного університету технологій та дизайну з утворенням на його базі структурного підрозділу університету; -відповідно до наказу №260 о.с. від 07.08.2015 р. переведено на посаду доцента загально-правових дисциплін юридичного факультету за строковим трудовим договором, до обрання за конкурсом по 30.06.2016 р.; -відповідно до наказу №275 о.с. від 31.08.2015 р. звільнено з посади за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с. 7-8). Таким чином, наказом Міністерства освіти і науки України від 19 червня 2015 року № 661 припинено юридичну особу державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія управління» шляхом реорганізації (приєднання) його до Київського національного університету технологій та дизайну як структурного підрозділу. Пунктом 2.1 зазначеного наказу встановлено, що Київський національний університет технологій та дизайну є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов'язків припиненого державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» з моменту внесення відповідних змін до Єдиного реєстру підприємств, установ, організацій України (а.с. 76-78). Згідно з даними Єдиного реєстру підприємств, установ, організацій України, державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія управління» знаходиться в стані припинення (а.с.36). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Сама по собі відсутність грошових коштів у роботодавця не свідчить про відсутність вини підприємства у невиплаті заробітної плати та не виключає його відповідальності. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які знайшли відображення у довідці, виданій позивачу [PERSON] ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві від 21.09.2016 р.: у першому кварталі 2015 р. позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 17 227,34 грн., а виплачено 14 917,93 грн., тобто заборгованість за перший квартал становить 2 309,41 грн.; у другому кварталі 2015 р. позивачу нарахована заробітна плата в розмірі 25 484,63 грн., а виплачено 15 690,22 грн., тобто заборгованість за другий квартал становить 9 797,41 грн.; у третьому кварталі 2015 р. позивачу була нарахована МАУ заробітна плата у розмірі 31 038,63, яка не була виплачена. Таким чином, борг по заробітній платі у відповідача перед позивачем становить 43 145,45 грн. Компенсація громадянам доходів у разі їх несвоєчасної виплати здійснюється відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (зі змінами). Порядок проведення такої компенсації затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (зі змінами). Сума компенсації нараховується у разі нарахованих, але своєчасно не виплачених грошових доходів. Нараховується і виплачується компенсація в тому самому місяці, в якому виплачується заборгованість. Пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (із змінами), визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. Отже, вимоги позивача про стягнення на її користь заборгованості по недоплаченій заробітній платі, з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 59 230,46 грн., є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. Крім того, положеннями ст.34 Закону України «Про оплату праці» регламентовано, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключаються з розрахункового періоду. Останніми двома календарними місяцями роботи, що передували звільненню позивача були липень та серпень 2015 р. Враховуючи, що розмір нарахованої середньої заробітної плати у липні 2015 р. становив - 11 991,03 грн., у серпні - 19 074,60 грн. загальна сума за два останні місяці становить - 31 065,63 грн., а кількість робочих днів у липні 2015 р. становила 23 дні, у серпні - 20 днів, разом 43 дня, отже середньоденна заробітна плата протягом липня і серпня 2015 р. становить - 722,46 грн. У зв'язку з невиплатою заробітної плати в день звільнення, відповідно до ст. 117 КЗпП України, підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яким є період з 01.09.2015 р. по 30.11.2017 р., що складає, виходячи з наданого позивачем розрахунку, який сумнівів у суду не викликає, 722,46 грн. (середньоденний заробіток) х 576 (днів прострочення розрахунку) становить - 416 136,96 грн. Однак, оскільки розрахунок з позивачем ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» і досі не проведено, станом на 09.10.2018 р. кількість розрахункових днів зросла до 789 днів, а саме: грудень 2017 р. - 20 днів, січень 2018 р. - 21 день, лютий 2018 р. - 20 днів, березень 2018 р. - 21 день, квітень 2018 р. - 20 днів, травень 2018 р. - 20 днів, червень 2018 р. -20 днів, липень 2018 р. - 22 дні, серпень 2018 р. - 22 дні, вересень 2018 р. - 20 днів, жовтень (станом на 09.10.2018) - 7 днів, а тому середній заробіток за весь час затримки (722,46 грн. х 789 днів) становить 570 020,94 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. З вищезазначених норм слідує, що суди повинні належним чином обґрунтовувати свої рішення. Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позов є обґрунтованим. Суд визнає необхідним застосувати п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно покласти на відповідача, стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 6 292,51 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved