Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 січня 2012 року на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову вказує, що відповідач офіційно не працює, не має постійного місця роботи, проте їздить на роботу за кордон, отримує нерегулярний, мінливий дохід, однак матеріальної допомоги на утримання сина регулярно не надає. В її сім'ї склався важкий матеріальний стан, зросли витрати на утримання дитини, а тому просить змінити розмір аліментів, збільшивши їх суму і стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позивачки підтримала, пояснила суду, що позивачка отримує невелику заробітну плату, син пішов в школу і витрати на його утримання збільшилися. Чоловік від другого шлюбу є інвалідом першої групи і надавати їй допомогу на утримання сина немає можливості. Батько дитини, крім сина [PERSON], інших осіб на своєму утриманні немає. Працює за кордоном, про що свідчить і той факт, що на час розгляду Червоноармійським районним судом Житомирської області в серпні місяці 2014 року цивільної справи за її позовом до відповідача про стягнення коштів за майно, нажите в період шлюбу, відповідач перебував на роботі в м. Москва. Стягнуті судом на її користь кошти сплатив їй у доларах. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, в добровільному порядку не надає допомоги на її утримання. Не погашена заборгованість по аліментах стягнутих за рішенням Червоноармійського районного судом Житомирської області №2-52/12 від 27 січня 2012 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В поданому до суду запереченні позовні вимоги не визнав. Вказав, що позивачкою всупереч вимогам ст.192 СК України не наведено підстав для зміни розміру аліментів. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із доводами відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області №1871 від 17.09.2014 року син [PERSON], 2008р.н., знаходиться на утриманні позивачки. Згідно рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області №2-52/12 від 27 січня 2012 року із [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. Статтею 184 цього кодексу встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Об'єктивно оцінюючи докази по справі суд враховує, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі, дещо більшому від половини розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, визначеного державою, покладаючи на батька обов'язок забезпечувати дитину в більшому розмірі від неї. При цьому суд враховує, що позивачка несе відповідальність по вихованню дитини, позбавлена можливості знайти роботу з більш високим заробітком. Змінилося її матеріальне становище. Син розпочав навчання у школі, що потребує додаткових витрат, чоловік є інвалідом першої групи. Батько дитини усунувся від виконання батьківського обов'язку, передбаченого ст. 180 Сімейного кодексу України, допомоги в добровільному порядку не надає. Доказів того, що на його утриманні перебувають інші особи, або що не може сплачувати аліменти суду не надав. Працездатний, офіційно не працевлаштований, що свідчить про нерегулярний, мінливий та неконтрольований дохід та є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи положення Закону щодо прожиткового мінімуму на дітей, а також рівність обов'язків батьків по утриманню дітей суд вважає за можливе позов задовольнити частково. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial