Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

28.09.2015 [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 29 вересня 2007 року виконкомом Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 03 та стягувати з [PERSON] [INFO], уродженця м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], та на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через те, що вони з чоловіком мають різні погляди на життя, про сім'ю він не дбає, живе лише своїми інтересами внаслідок чого виникають сварки та суперечки між подружжям. З липня 2015 року сторони проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], сторони з 29 вересня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 03. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". В цьому шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та [INFO] народився син [PERSON], де матір'ю записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Діти проживають з матір'ю [PERSON] та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району від 29.09.2015 року №653. Відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Укрпромпостач-95» с. Пристроми Переяслав-Хмельницького району, Київської області. Ці обставини повідомила позивач, їх визнав відповідач в судовому засіданні. За правилами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч.2 ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Однак, відповідач такої допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до положень ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає інтересам позивача та неповнолітніх дітей, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Враховуючи вищевикладені обставини, досліджені в судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, матеріальний стан обох сторін, те, що відповідач є працездатним та отримує регулярний дохід, інших осіб на утриманні не має, суд вважає за необхідне вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх стягнення з відповідача на користь позивача та на користь держави в частині задоволених вимог про стягнення аліментів. Таким чином,

Outcome: approved