Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

17.10.2017р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.11.2003р. між ними зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 71. Сторони проживали однією сім'єю до 23 серпня 2017р., після чого шлюбні відносини фактично були припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання, спільне господарство ними разом не ведеться. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає біля позивача. Спору щодо проживання, виховання та утримання дитини, поділу майна у сторін немає, дитина буде проживати разом з позивачем. Також позивач вказує на те, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, та інтересам їхньої дитини, які мають істотне значення. Крім того, позивач просила витрати зі сплати судового збору стягнути з відповідача на її користь. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте 26.10.2017р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить розгляд справи провести за її відсутності, не надавати строку для примирення, витрати зі сплати судового збору стягнути з відповідача на її користь. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте 26.10.2017р. телефонограмою звернувся до суду із заявою, в якій визнає позовні вимоги та просить розгляд справи провести за його відсутності, не надавати строку для примирення, а також зазначив про відсутність спору щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність визнання відповідачем позову, судом встановлено наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2003р. сторони уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 71 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.11.2003р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного "[PERSON]" було змінено на "[PERSON]". Від шлюбу є спільна неповнолітня дитина - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 04.03.2005р.), який проживає біля матері. Спору щодо місця проживання дитини та майнового у сторін немає. Сторони проживали однією сім'єю до 23 серпня 2017р., після чого не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред'явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 88 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved