Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

13.03.2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору з АТ КБ «Приватбанк» № б/н від 20.11.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] був зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору № б/н від 20.11.2013 року, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 21.02.2019 року має заборгованість в сумі 230765 грн. 05 коп., яка складається з наступного: 5340 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 221625 грн. 05 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3800 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь- яку частину суми заборгованості за кредитом. Враховуючи вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2013 року у розмірі 123066 грн. 27 коп., яка складається з наступного: 5340 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 117726 грн. 27 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом з 20.11.2013 року по 31.05.2018 року, а також судові витрати по справі в сумі 1921 грн. 00 коп. Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи, справу просить слухати у відсутності їх представника. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, а також у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому, зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору з АТ КБ «Приватбанк» № б/н від 20.11.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушив умови кредитного договору і станом на 21.02.2019 року має заборгованість в сумі 230765 грн. 05 коп., яка складається з наступного: 5340 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 221625 грн. 05 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3800 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З`ясовано також, що в порушення прийнятих на себе зобов`язань відповідач не сплачує щомісячних внесків на погашення заборгованості, крім того не платить відсотки за користування кредитом та штрафи за несвоєчасність виконання зобов`язань, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 21.07.2011 року, який знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору. Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідач порушив умови кредитного договору, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.141 ЦПК України, сплачені судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з відповідача в сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі наведеного, ст.ст.526, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved