Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

12.03.2020 КП "Бердичівтеплоенерго" звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість в сумі 22 167, 51, посилаючись на те, що відповідачка неналежним чином виконує зобов`язання щодо сплати коштів за отриману теплову енергію. Ухвалою суду від 26.03.2020 у справі відкрито спрощене провадження. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка на адресу суду спрямувала заяву, у якій також просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала частково. Згідно поданого клопотання просить застосувати строк позовної давності за період до березня 2017 року. Позовні вимоги визнає лише щодо стягнення з неї боргу у розмірі 16 862, 83 грн. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Пункт 5 ч. 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Абзац перший пункту 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р № 630, встановлює, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 200074720 від 13 лютого 2020 року квартира [ADDRESS] належить відповідачці на праві приватної власності. Відомості про інші речові права відсутні (а.с. 10). Згідно довідки № 547 від 24.02.202 виданої Міським комунальним виробничим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 7, у квартирі [ADDRESS] власниця [PERSON] , [INFO] не зареєстрована. Крім того, проживаючих та зареєстрованих у вказаній квартирі немає. Дана квартира приватизована(а.с. 11). Загальновідомим є той факт, що у м. Бердичеві послуги з теплопостачання надаються КП «Бердичівтеплоенерго». Доказів про від`єднання квартири відповідачів від теплопостачання суду не надано. З довідки за вих. № 173 від 11.03.2020 виданої КП «Бердичівтеплоенерго» видно, що станом на 11.03.2020 дане підприємство постачає теплову енергію до будинку [ADDRESS] (а.с. 12). 23.05.2008 у спецвипуску газети «Земля Бердичівська» був опублікований публічний договір «Про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води» та 04.07.2017 у спецвипуску газети «РІО-БЕРДИЧІВ» опублікований у новій редакції Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 11-13). А отже, між сторони встановлені договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг та даний факт відповідачами не оспорено. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилими приміщеннями в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. За період з 01.12.2014 по 01.03.2020 відповідачка отримувала комунальні послуги з теплопостачання квартири за адресою: [ADDRESS] , проте не сплачувала за теплопостачання, внаслідок чого виник борг, який станом на 01 березня 2020 року складає: 22 167 (двадцять дві тисячі сто шістдесят сім) ) гривень 51 копійку (а.с. 5-6). Разом з\~тим,\~суд при\~винесенні рішення\~враховує заявлене\~відповідачкою клопотання\~ про застосування строку позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України за період до березня 2017 року. Статтею 256 ЦК України\~визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5\~ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з розрахунку заборгованості, борг відповідачки за централізоване опалення виник з грудня 2014 року. Тоді як з позовом до суду про стягнення заборгованості Комунальне підприємство «Бердичівтеплоенерго» звернулося 12 березня 2020 року. Статтями 12, 81 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі наданих позивачем розрахунків, суд стягує заборгованість, з урахуванням застосування строків позовної давності, тобто, починаючи з березня 2017 року, що за період з 01.03.2017 по 29.02.2020 складає 16 862, 83 грн. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за спливом строку позовної давності. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1599 грн (16 862, 83* 2102:22167, 51).

Outcome: partial