overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2014 року після повернення додому виявив, що невідомими особами під час його відсутності було зрізано проводе дерево (груша), яка росла на нього прибудинковій території. Як йому стало відомо, то дерево було зрізано його сусідом [PERSON] Неправомірними діями відповідача йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 374 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., яка полягає в тому, що він зазнав значних душевних страждань. Просить суд, стягнути з відповідача в його користь 374 грн. завданої матеріальної шкоди та 10 000 грн. завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник збільшили позовні вимоги щодо розміру завданої матеріальної шкоди, просили суд стягнути 9380 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Представник відповідача позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що сторони по справі проживають в [ADDRESS] та є власниками квартир № 1 та № 2 чотирьохквартирного будинку. Так, 24 серпня 2014 року [PERSON] здійснив вирубку дерева - груша, що росла на земельній ділянці по [ADDRESS] Земельна ділянка, на якій росла груша, не приватизована та знаходиться у власності територіальної громади місті Луцька. 05 листопада 2014 року старшим державним інспектором ОНПС у Волинській області Поліщуком А.А. складено протоколом про адміністративне правопорушення № 001220, за вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення за ст. 65 КУпАП та постановою від 06.11.2014 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП і запропоновано в добровільному порядку відшкодувати заподіяну в результаті вчинення адмінправопорушення шкоду за самовільне знесення дерева породи "Груша" в сумі 375 грн. Заподіяну шкоду за зрізане дерево в розмірі 375 грн. та накладений на [PERSON] штраф в розмірі 85 грн. ним було сплачено, що підтверджується квитанціями про проведення оплати. [PERSON] в судовому засіданні не було доведено того, що дерево "Груша" перебувало у його власності і що йому було завдано матеріальну шкоду, а [PERSON] відшкодовано заподіяну шкоду за зрізане дерево, а тому суд приходить до висновку, що підстав для стягнення матеріальної шкоди немає. Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої діями [PERSON], то в стягненні моральної шкоди слід відмовити. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду вирішено стягувати з нього аліменти в користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/2 частини від усіх заробітків (доходів) до досягнення нею повноліття. Однак, на момент винесення рішення позивач був працевлаштований у ТОВ "Нова Пошта" та отримував стабільну заробітну плату. 31.08.2016 року позивач звільнений з ТОВ "Прикарпатський торговий дім", а отримувана заробітна плата була єдиним джерелом його доходів. На даний час позивач не взмозі працевлаштуватись, що є значним погіршенням матеріального становища платника аліментів. Зважаючи на вищевикладене просив зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, визначивши їх у розмірі 600,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач подав до суду заяву, відповідно до якої уточнив позовні вимоги, та просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно (а.с. 75). Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] просила стягувати з позивача на утримання дитини аліменти в сумі 2000 грн. щомісячно (а.с.76). Дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав відносно народженого під час проживання сторін у фактичних шлюбних стосунках сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що мати не бере жодної участі як в матеріальному утриманні, так і у вихованні дитини, проживаючи окремо і не підтримуючи ніяких стосунків із сином. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та викладені в заяві обставини справи. Представник органу опіки у судовому засіданні вказала на те, що вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачки є обгрунтованими і відповідають інтересам дитини, від якої мати фактично відмовилася. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Під час проживання сторін у фактичних шлюбних стосунках у них [INFO] народився син [PERSON]. Після припинення вказаних стосунків мати змінила місце проживання і втратила будь-який зв"язок із сином, не надаючи на його утримання матеріальну допомогу та не беручи участь у його вихованні, в т.ч. не цікавлячись навчанням дитини, що підтверджується довідкою Чуднівської ЗОШ від 1.12.2014 року № 101, тобто не виконуючи свої прямі батьківські обов"язки щодо дитини, написавши при цьому заяву про визнання позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав. Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по матеріальному утриманню та вихованню дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Уже сам факт ігнорування відповідачкою судових засідань, де слухається питання про позбавлення її батьківських прав, є свідченням байдужого ставлення до даного питання, а тому позбавлення відповідачки батьківських прав у ситуації, що склалася, не суперечить інтересам дитини. З огляду на задоволеня позову, слід стягнути з відповідачки на користь позивача 243,60 грн. у порядку відшкодування понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 03.08.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Позивач зазначає, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних характерів, що привело до відчуження та неможливості збереження сім"ї. Позивач прохала шлюб між нею і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, з"ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що діти у сім»ї віком до одного року відсутні, сім'я розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 04.06.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних характерів, що привело до відчуження та неможливості збереження сім"ї. Позивач прохав шлюб між ним і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило. Суд, з"ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім'я розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 07.08.1999 року вона одружилася з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають 2 доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних характерів, що привело до відчуження та неможливості збереження сім"ї. Позивач прохала шлюб між нею і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, в позовній заяві прохала розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, з"ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім'я розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 08.09.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних інтересів, відсутності взаємної поваги, що привело до відчуження та неможливості збереження сім"ї. Позивач прохав шлюб між ним і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, в позовній заяві прохав розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, з"ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім'я розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за взаємною згодою сторін їхня спільна дитина [PERSON], [INFO], буде проживати з позивачем [PERSON] за адресою: с.Новий Байрак Хорольського району Полтавської області. Отже, з огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 10.11.2012 року він одружився з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних характерів, що привело до відчуження та неможливості збереження сім"ї. Позивач прохав шлюб між ним і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, з"ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім'я розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 12.08.1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу у сторін є діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних характерів, відсутності взаємного довір»я та почуття любові, що привело до відчуження та неможливості збереження сім"ї. Позивач прохав шлюб між ним і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, з"ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім'я розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 12.12.2004 року він одружився з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних характерів, що привело до відчуження та неможливості збереження сім"ї. Позивач прохав шлюб між ним і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилвся, в позовній заяві прохав розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, з"ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім'я розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 13.08.2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Позивач зазначає, що від шлюбу у нього з відповідачем дітей не має. Позивач зазначає, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалось на грунті взаємного нерозуміння, різних характерів, постійних суперечок, що привело до відчуження та неможливості збереження сім"ї, яка вже 1 рік як розпалася. Позивач прохав шлюб між ним і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило. Суд, з"ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім'я розпалася повністю, носить чисто формальний характер і за даних обставин відновленою бути не може, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з огляду на наведене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved