Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вимог вказує, що в кінці березня 2013 року [PERSON], повідомила [PERSON], що 14.10.2012 року в с. Руда на святі села, [PERSON] що нібито били і вона валялася п»яна у болоті. [PERSON] повідомила, що в неї є фотографії цих подій, які вона може надати на підтвердження своїх слів. Крім того у цій же розмові [PERSON], повідомила [PERSON] завідомо неправдиву інформацію щодо приватного життя позивача. Дану інформацію відповідач поширила [PERSON], що [PERSON] з метою переконати його, що позивач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, хуліганить. Того ж дня біля 8 год [PERSON], перебуваючи біля адміністративного будинку ТОВ «Нібулон», де працює позивач, повідомила гр.. [PERSON], [PERSON], [PERSON] завідомо неправдиву інформацію, що стосувалася особистого життя позивача. Дану інформацію позивач поширила з метою приниження честі, гідності та ділової репутації позивача. Відомості наведені та поширені відповідачкою щодо її моральних якостей є негативними, принизливими та такими, що не відповідають дійсності, що в цілому завдає невиправної шкоди її репутації як порядної дівчини та сумлінного працівника. Із часу поширення даної завідомо неправдивої інформації знаходиться у стані морального пригнічення та дискомфорту, через образливі висловлювання [PERSON] щодо її моральних якостей, їй важко працювати на роботі, багато знайомих, сусідів змінили ставлення до неї, порушився нормальний ритм її життя. Також поширені неправдиві відомості, спричинили їй суттєву моральну шкоду, оскільки вона на даний час знаходиться під впливом психологічного і морального тиску, погіршився стан здоров»я і неодноразово довелося звертатися до лікаря. Просить визнати недостовірними поширені відповідачкою відомості щодо неї, зобов»язати [PERSON] спростувати поширену нею недостовірну інформацію, стягнути моральну шкоду та судові витрати. В суді позивач, представник позивача позов підтримали, просять задовольнити. Відповідач повторно не з»явилась в судове засідання без поважної причини, причини неявки не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлена своєчасно належним чином. Будучи опитаною на попередньому судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо його задоволення, оскільки завідомо неправдиву інформацію відносно [PERSON] не поширювала, просить в задоволенні позову відмовити. . Суд заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно ч. 1, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У абзацах 1, 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 року роз»яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. У пункті 15 вказаної постанови роз»яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти : опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. У пунктах 18 та 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 року роз»яснено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Судом встановлено, що в кінці березня 2013 року [PERSON] близько 7 год ранку повідомила [PERSON], що 14 жовтня 2012 року в селі Руда на святі села [PERSON] били і вона валялась п»яна у болоті. Крім того [PERSON] повідомила, що в неї є фотографії цих подій, які вона може надати на підтвердження своїх слів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що приблизно 22 березня 2013 року зранку віз [PERSON] на роботі на власному автомобілі. Коли проїжджали біля будинку [PERSON] відповідач підійшла до автомобіля і почала звинувачувати [PERSON], що вона підписала заяву до райдержадміністрації в якій зазначені неправдиві відомості щодо професіональних якостей та компетенції вчителя [PERSON], з якою у [PERSON] виник конфлікт через прийомну доньку. Під час розмови [PERSON] повідомила йому неправдиву інформацію, що 14 жовтня 2012 року в селі Руда на святі села [PERSON] били і вона валялась п»яна у болоті і що в неї є фотографії цих подій, які вона може надати на підтвердження своїх слів. Після цих образ [PERSON] розхвилювалась, тому що було зрозуміло, що дана інформація поширювалась з метою принизити [PERSON] у його очах, оскільки між ними склалися особисті взаємовідносини. Свідок [PERSON] показала, що в березні 2013 року разом з іншими односельцями зверталась до райдержадміністрації з листом, в якому просила керівництво району захистити вчительку [PERSON], яку через конфлікт з [PERSON] звільнили з роботи. [PERSON] також їздила в райдержадміністрацію, образливих слів на адресу [PERSON] чи її доньки не висловлювала. Про [PERSON] в селі відгукуються з повагою. Особитсо від [PERSON] нічого поганого про [PERSON] не чула, але відомо зі слів односельців, що [PERSON] обговорювала з односельцями осоисте життя [PERSON], щоб її принизити. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що [PERSON] порядна дівчина, справедлива, не п»є, ніколи п»яною не бачив Ніяких конфліктних ситуацій з [PERSON] на святі села Руда 14 жовтня 2012 року не було. Чули як в селі обговорювали особисте життя [PERSON] і це дуже пригнічувало її, переживала, в [PERSON] просила заспокійливих ліків. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]. які є батьками позивача, показали, що [PERSON] поширила відносно доньки неправдиву інформацію, що її на святі села Руда побили і вона була п»яна. Це неправда, бо їх донька не вживає спиртні напої, в селі поводить себе порядно, стримано, на святі села не вживала спиртні напої, ніхто її не бив. Образи [PERSON] доньку пригнічують, вона до цього часу переживає, що мешканці села обговорюють її особисте життя , плаче, постійно приймає заспокійливі ліки. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON] в селі побили її неповнолітню дитину, [PERSON] періодично вживає спиртні напої, не розбірлива у зв»язках з чоловіками, ображає інших гулящими. [PERSON] в селі характеризується позитивно. Відповідачем [PERSON] не надано, судом не здобуто доказів, що 14 жовтня 2012 року на святі села Руда [PERSON] побили, що вона в стані алкогольного сп»яніння лежала в калюжі. Таким чином суд вважає, що ця інформація є недостовірною, такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] і підлягає спростуванню. Суд вважає, що інформація про те, що в [PERSON] є фотографії того, як 14 жовтня 2012 року в селі Руда на святі села [PERSON] біли і вона в стані сп»яніння лежала в калюжі не є негативною в розумінні ст.. 277 ЦК України і не підлягає спростуванню. Свідок [PERSON] суду показав, що 22.03 о 8 год 10 хв разом з Окарським та [PERSON] стояв біля адміністративного приміщення ТОВ «Нібулон» коли до них підійшла [PERSON] і почала образливими словами обговорювати особисте життя [PERSON] Він пояснив [PERSON], що йому це не цікаво, тому розвернувся і пішов. [PERSON] є порядною дівчиною, сумлінний працівник , ніколи про неї нічого поганого не чув і не бачив. Свідок [PERSON] суду показав, що в кінці березня 2013 року біля 8 год він разом з Окарським, [PERSON] стояли біля адміністративного будинку ТОВ «Нібулон» коли до них прийшла [PERSON] і почала образливим словами, обговорювати особисте життя [PERSON] і висловилась саме тими словами, які вказані в позовній заяві, цитувала якусь заяву. Він не став вступати в обговорення з [PERSON] і пішоа на робоче місце. [PERSON] ніколи п»яною не бачив, люди її поважають, чутки по селу не збирає. Свідок [PERSON] суду показала, що в кінці березня 2013 року близько 8 год біля адміністративного будинку побачила [PERSON], яка [PERSON], [PERSON], [PERSON] поширювала інформацію щодо особистого життя [PERSON], висловлювалась на її адресу образливими словами . [PERSON]. На роботі користується повагою, компрометуючих подій не було. Свідок [PERSON] суду показала, що з а [PERSON] разом працюють на ТОВ «Нібулон». Вона відповідальна, адекватна, користується повагою. [PERSON] не знає і свідком цих подій не була. Чула від інших людей, що [PERSON] приходила до контори та обзивала [PERSON] образливим словами. Свідок [PERSON] суду показала, що 22.03.2013 року приїжала в с.Сокіл з метою проінспектувати сім»ю [PERSON] щодо належного виховання та утримання дітей, яких вона взяла на виховання. [PERSON] в цей день була відсутня вдома і вона з нею не зустрілась, про що склала акт. Відповідно ст.. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя. Крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному гарантується с удовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім»ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у абзаці 4 п. 1 Постанови № 4 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Однак якщо при цьому допускаються образа чи порушення інших захищених законом прав особи (розголошення без її згоди конфіденційної інформації, втручання в приватне життя тощо), то це може тягти за собою відшкодування моральної шкоди. Таким чином поширивши інформацію про особисте життя позивача, відповідач порушила захищене законом право позивача на таємницю особистого життя, чим спричинила моральну шкоду. Приймаючи до уваги обставини справи, взаємовідносини сторін, характеристику позивача за місцем роботи та проживання, виходячи із загальних засад моралі та цивільного судочинства щодо справедливості добросовісності та розумності, суд вважає, за необхідне задовольнити вимоги про стягнення моральної шкоди частково - в сумі 1000 грн. Відповідно ч.7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона поширена. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що спосіб спростування недостовірної інформації, заявлений позивачем значно ширший способу, у який вона була поширена недостовірна інформація, а тому в задоволенні цієї вимоги суд вважає за необхідне відмовити. Позивач не бажала уточнити позовні вимоги в цій частині. Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial