Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

28.09.2021 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісячно, і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] вона народила дочку [PERSON] . 28.04.2021 рішенням Турківського районного суду [PERSON] , визнано батьком [PERSON] , [INFO] . Рішення суду відповідач не оскаржував. 21.09.2021 Турківським ВДРАЦС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Львів) їй видано повторне свідоцтво про народження, де батьком зазначений відповідач. Вказує, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач відмовляється брати участь в утриманні дитини. Відповідач працює в Боринському професійному ліцеї народних промисел і ремесел Самбірського району Львівської області та отримує заробітну плату. Вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі, оскільки є здоровим, офіційно працевлаштований, інших утриманців не має, інвалідності чи хронічних захворювань теж немає. Ухвалою суду від 25.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 19.11.2021 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 16.12.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням позовних вимог, згідно яких зокрема позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.09.2021 (а.с. 6). Довідками виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області №639 від 16.09.2021 і №640 від 16.09.2021 доводиться, що дочка сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с. 8, 9). Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати їх дочку, а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Матеріалами справи встановлено, що малолітня дочка сторін у справі проживає разом із матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відтак, позивач підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживає дитина. У свою чергу суд встановив, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. Позивач просить суд визначити розмір аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням наведених положень закону при визначенні розміру аліментів суд враховує вік та стан здоров`я дитини, у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням усіх досліджених обставин справи, перевірених доказами, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є підставним та підлягає до задоволення. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн., які підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved