Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

22 серпня 2016 року позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] звернулись в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], який протягом судового розгляду представник позивача уточнила і в якому просить суд визнати частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою м. Кам`янське (Дніпродзержинськ), пр-т Конституції 23-8, загальною площею 68,1 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м. рівними; визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері позивачки - [PERSON], померлої 27.08.2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що сама мешкає у м. Санкт-Петербурзі з 1980-х років і має громадянство РФ. 27 серпня 2015 року у м. Дніпродзержинську померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири за адресою м. Кам`янське (Дніпродзержинськ), пр-кт Конституції 23-8, загальною площею 68,1 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м. Вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та доньці позивачки, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду Дніпродзержинського виробничого об`єднання "Азот" від 19 серпня 1993 року. Частки співвласників не були виділені в натурі, їх розмір е був спірним. 10 вересня 2015 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, при цьому подала нотаріусу для огляду оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, з якого нотаріусом було зроблено фотокопію. 09 серпня 2016 року позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. При заведені спадкової справи позивачкою було надано нотаріусу для огляду усі необхідні документи, у тому числі оригінал свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1993 року, з якого нотаріусом зроблено фотокопію, але у період з серпня 2015 року по липень 2016 року позивачкою було втрачено оригінал вказаного свідоцтва. 04 липня 2016 року позивачка звернулась до нотаріуса з проханням зробити запит до відповідного органу для видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло. Однак, з відповіді Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради від 11.07.2016 року вбачається, що відповідно до чинного законодавства право на отримання дублікату свідоцтва має лише співвласник. Але співвласник квартири відповідачка [PERSON], яка є донькою позивачки та відповідно внукою спадкодавця відмовилася звернутися до відповідного органу для отримання дублікату зазначеного свідоцтва. Таким чином, позивачка не має можливості реалізувати своє право на спадщину, іншим шляхом, ніж звернутись до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлений уточнений позов та просила його задовольнити, пояснила, що її довірителька позивачка у справі [PERSON] мешкає за межами країни, є громадянкою РФ, виїхала вже давно до м. Санкт-Петербург, де і проживає та має реєстрацію; спадкодавець є матір`ю позивачки, на час смерті мала похилий вік, разом із нею у спірній квартирі була зареєстрована донька позивачки [PERSON], через неприязні стосунки остання не надає позивачці оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, а департамент комунальної власності теж не погоджується видати дублікат вказаного свідоцтва так як позивачка не відноситься до співвласників майна; інших спадкоємців першої черги, крім позивачки, після смерті [PERSON] немає; також у письмовій заяві представник позивачки просить закінчити розгляд справи без участі позивача та представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідачка на неодноразові виклики до суду не з`являється; наслідки ухвалення судом заочного рішення зрозумілі. Від третьої особи по справі - приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] надійшла до суду письмова заява, в якій він просить розглянути справу без його участі. У зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена шляхом судових викликів про день та час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, тому про місце, час та дату чергового розгляду справи була сповіщена належним чином в офіційному виданні газеті «Вісті Придніпров'я» № 4 (1803) розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи. Відповідач про поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 27 серпня 2015 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 859 (л.с. 13). Згідно засвідченої приватним нотаріусом [PERSON] копії свідоцтва про народження (л.с.10) позивачка народилася 24.09.1951 року у м. Львів, носила дошлюбне прізвище Нестеренко і є донькою [PERSON]; батьки позивачки розлучилися у 1959 році у м. Алчевськ Луганської області (л.с.11) і мати позивачки змінила прізвище на дошлюбне Капустян, після чого у тому ж 1950 році уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище Мірошниченко (л.с.12). Відчим позивачки [PERSON] помер 07.09.2010 року (л.с.12), до співвласників спірної квартири не відносився. Позивачка змінила прізвище Мірошниченко на Безбородова у звязку з укладенням шлюбу 04.02.1973 року (л.с.9), про що свідчить засвідчена нотаріально копія свідоцтва про розірвання шлюбу, довідка про його укладення. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири за адресою м. Кам`янське (Дніпродзержинськ), пр-т Конституції 23-8, загальною площею 68,1 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м. Зазначена квартира належала [PERSON] та відповідачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду Дніпродзержинського виробничого об`єднання "Азот" від 19 серпня 1993 року (л.с. 63). 10 вересня 2015 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] для отримання спадщини. Однак, 09 серпня 2016 року позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій (л.с. 17), якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. При заведенні спадкової справи позивачкою було надано нотаріусу для огляду усі необхідні документи, у тому числі оригінал свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1993 року, з якого нотаріусом зроблено фотокопію, але, як пояснює представник позивачки, у період з серпня 2015 року по липень 2016 року позивачкою було втрачено оригінал вказаного свідоцтва. 04 липня 2016 року позивачка звернулась до нотаріуса з проханням зробити запит до відповідного органу для видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло. Однак, з відповіді Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради від 11.07.2016 року (л.с. 18), вбачається, що відповідно до чинного законодавства право на отримання дублікату свідоцтва має лише співвласник. З копії витребуваної судом спадкової справи (л.с.47-79), заведеної приватним нотаріусом [PERSON], видно, що крім позивачки з заявою про прийняття спадщини до нотаріату будь-які інші особи не звертались. Заяву про прийняття спадщини від [PERSON] прийнято нотаріусом 10.09.2015 року, тобто у передбачений ст. 1270 ЦК України термін. З технічного паспорту на квартиру та звіту про оцінку вбачається, що спірна квартира складається з трьох кімнат загальною площею 68,1 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м, оцінена в 72560 грн. 00 коп., вартість 1/2 частини 36280 грн. 00 коп., судовий збір сплачено у розмірі 1% вартості ціни позову. Згідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України частки майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності, визнаються рівними, якщо між сторонами відсутня інша домовленість щодо їх розподілу. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України першу чергу спадкоємців за законом складають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, тобто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержуюють право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановдених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 1296-1297 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі заявлені позовні вимоги. Судові витрати з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним віднести на рахунок позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved