Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Крижопільського району про визнання у порядку спадкуванням за законом права власності на фермерське господарство «[PERSON]Л.», як цілісний майновий комплекс, код ЄДРПОУ 30896592, місцезнаходження: Вінницька область, Крижопільський район, с. Шарапанівка, вул. Садова, 16, зареєстроване 06.10.2000 року Крижопільською районною державною адміністрацією, реєстраційний № 11551200000000583. У позові [PERSON] зазначила, що 28 лютого 2015 року помер її батько [PERSON]. Спадкоємцями за законом є мати спадкодавця [PERSON], яка померла 16.06.2014 року, його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON]. Дружина та син померлого спадкодавця відмовились від прийняття спадщини, про що свідчать належним чином оформлені їх заяви. Із змісту Статут ФГ «[PERSON]Л.» вбачається, що покійний спадкодавець був єдиним засновником з статутним капіталом в розмірі 100,00 грн. [PERSON] від спадщини за законом не відмовилась і продовжує займатися всіма справами, пов'язаними із переоформленням фермерського господарства «[PERSON]Л.», тобто фактично вступила у його володіння. 16.02.2016 року позивач, яка є спадкоємницею за законом, звернулася із заявою на оформлення спадщини після смерті її батька [PERSON] до приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу [PERSON] 16.02.2016 року приватний нотаріус Крижопільського районного нотаріального округу виніс постанову, яка зареєстрована за № 59/02-31, щодо відмови [PERSON] у видачі свідоцтва на спадщину на корпоративні права ФГ «[PERSON]Л.». Нотаріус зазначила, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на фермерське господарство «[PERSON]Л.», як цілісний майновий комплекс не видається з тих підстав, що чинним законодавством не передбачений порядок спадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу. До теперішнього часу позивач, як спадкоємець за законом не може переоформити фермерське господарство на себе, так як приватний нотаріус відмовляється вчинити нотаріальні дії та видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи свою відмову тим, що на теперішній час не передбачений порядок реєстрації підприємств (цілісного майнового комплексу), як об'єкта нерухомості. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи. Після смерті свого батька до теперішнього часу вона не може переоформити фермерське господарство та внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Тому за захистом свого права на спадщину вона звернулася до суду. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися подавши до суду заяву, в якій позов підтримали і просили суд позовні вимоги задовольнити та провести слухання справи у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання також не зявився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 лютого 2015 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 02.03.2015 року виконкомом [PERSON] сільської ради Крижопільського району Вінницької області. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до спадкової маси якої входить і складає, цілісний майновий комплекс фермерське господарство «[PERSON]Л.», реєстраційний № 11551200000000583 код ЄДРПОУ 30896592, юридична адреса господарства: Вінницька область, Крижопільський район, с. Шарапанівка, вул. Садова, 16, що підтверджується копією Статуту Фермерського господарства «[PERSON]Л.», яке було засноване спадкодавцем 06.10.2000 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є спадкоємницею першої черги за законом і має право на спадщину, що відкрилася після смерті свого батька. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 23 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до статутного капіталу, не розподільчий прибуток, майнові та інші зобов'язання (стаття 22 Закону). Стаття 1 Закону визначає, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї відповідно до закону та діє на основі Статуту. Із змісту Статут ФГ «[PERSON]Л.» вбачається, що [PERSON] був єдиним засновником з статутним капіталом в розмірі 100,00 грн.. [PERSON] від спадщини не відмовилась і продовжує займатися всіма справами, пов'язаними із переоформленням фермерського господарства «[PERSON]Л.», тобто фактично вступила у його володіння. Спадкове майно, в тому числі і ФГ «[PERSON]Л.», під арештом, заставою та забороною на відчуження не перебуває. 16.02.2016 року позивач, яка є спадкоємницею за законом, звернулася із заявою на оформлення спадщини після смерті її батька [PERSON] до приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу [PERSON] 16.02.2016 року приватний нотаріус Крижопільського районного нотаріального округу виніс постанову, яка зареєстрована за № 59/02-31, щодо відмови [PERSON] у видачі свідоцтва на спадщину на корпоративні права ФГ «[PERSON]Л.». Нотаріус зазначила, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на фермерське господарство «[PERSON]Л.», як цілісний майновий комплекс не видається з тих підстав, що чинним законодавством не передбачений порядок спадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу. Крім цього, нотаріус зазначила, що, згідно п. 218 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкування майна фермерського господарства здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про фермерське господарство». Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини здійснюється відповідно до закону, тому фермерське господарство повинно успадковуватися як цілісний майновий комплекс. На теперішній час не передбачений порядок реєстрації підприємств (цілісного майнового комплексу), як об'єкта нерухомості. Фермерське господарство пройшло державну реєстрацію як суб'єкт підприємницької діяльності, але воно немає державної реєстрації як об'єкт цивільно-правових відносин, та немає право встановлювального документу як об'єкту нерухомості. В Законі України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.05.2003 р. N 755-ІV» зазначено, що у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи на підставі факту смерті фізичної особи-засновника (учасника) та відмови інших засновників (учасників) у прийнятті спадкоємця (спадкоємців) померлого до складу засновників, крім документів, які передбачені ч. 1 ст. 29 Закону України N 755-ІV, додатково подається нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть фізичної особи, або відповідна довідка органу реєстрації актів громадянського стану чи судове рішення про оголошення громадянина померлим. Згідно роз'яснень Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 21.12.2005 р. N 11202 замість нотаріально посвідченої копії рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, яким затверджено зміни до установчих документів, подається копія свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом. Отже, [PERSON], до теперішнього часу, як спадкоємиця першої черги за законом не може переоформити фермерське господарство «[PERSON]Л.» на себе, так як приватний нотаріус відмовляється вчинити нотаріальні дії та видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи свою відмову тим, що на теперішній час не передбачений порядок реєстрації підприємств (цілісного майнового комплексу), як об'єкта нерухомості. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи. Після смерті свого батька до теперішнього часу позивач не може переоформити фермерське господарство та внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Тому за захистом свого права на спадщину за законом позивач звернулася до суду. В роз'ясненнях, що містяться в п. 9 постанови N 20 від 22.12.95 р. Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається (нотаріусом) іншою особою. Оскільки право засновника фермерського господарства «[PERSON]Л.», [PERSON] є майновим правом, яке не є невід'ємним від фізичної особи (ст. 178 ЦК України), а відтак, на думку позивача, воно має входити до складу спадщини, та враховуючи вищезазначені факти, які підтверджують обставини викладені в позовній заяві та те, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом майна померлого [PERSON], яка висловила бажання продовжити діяльність господарства, то до неї повинні перейти права засновника фермерського господарства «[PERSON]Л.», реєстраційний № 11551200000000583.

Outcome: approved