Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

22 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що померлий в селі Миронівка Шосткинського району Сумської області [INFO] [PERSON] доводився йому батьком. На обґрунтування заявлений вимог заявник зазначив, що [INFO] в селі Миронівка Шосткинського району Сумської області помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,66 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області. Заповіту батько не складав. Заявник є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] , оскільки на час його смерті він був малолітнім та був зареєстрований і проживав з ним за однією адресою. Мати заявника [PERSON] не перебувала з батьком у зареєстрованому шлюбу, через що в свідоцтві про народження [PERSON] батько був записаний зі слів матері [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. У зв`язку з вищевикладеними обставинами заявник не може оформити спадкові права на майно яке залишилося після смерті батька. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, в обґрунтуванні заяви послався на обставини викладені у ній. Просив задовольнити його вимоги. Представник заінтересованої особи Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, з вимогами викладеними в заяві згоден.(а.с.19) Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні\~ дала покази, що є матір`ю заявника [PERSON] та підтвердила, що [PERSON] , який народився у [INFO] 1941 року та помер [INFO] , дійсно доводиться батьком заявника [PERSON] . Запис про батька було зроблено з її слів, з тієї причини, що вона проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу. З [PERSON] проживала з липня 1989 року і до часу смерті останнього - [INFO] . Разом вели спільне господарство. За життя [PERSON] визнавав [PERSON] сином, займався його вихованням, водив до дитячого садочка. Відповідно до довідки виданої 11 липня 2019 року виконавчим комітетом Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області за №199, [PERSON] , який помер [INFO] , по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] Миронівською сільською радою Шосткинського району Сумської області не посвідчувався. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , 1999 року народження. (а.с.4) Відповідно до копії свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ) виданого повторно 02 червня 2016 року Шосткинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, [PERSON] народився [INFO] в селі Миронівка Шосткинського району Сумської області, про що 14 січня 2000 року складено відповідний актовий запис №1 і його батьками записано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.5) З листа начальника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області за №20/142-19 від 11 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] був отриманий сертифікат серії СМ №0253140 на право на земельну частку (пай) розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах, виданий на підставі розпорядження голови Шосткинської районної державної адміністрації №87 від 12 березня 1997 року. Земельна ділянка розташована на території Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області. Станом на 01 січня 2013 року на зазначену земельну частку (пай) державний акт на право власності на земельну ділянку на\~ ім`я [PERSON] не видавався. (а.с.7) З листа завідувача Шосткинської районної державної нотаріальної контори за №165/01-16 від 06.11.2019 вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] , який проживав в с. Миронівка Шосткинського району, спадкова справа не відкривалась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. (а.с.14, 15) Із запису акту про смерть №33 від 29 грудня 2003 року наданого Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Миронівка Шостинського району Сумської області. Дата та місце народження [INFO] . (а.с. 16,17) Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі -\~ ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України). Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 Сімейного кодексу України (далі СК України), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53\~ КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують спільне проживання й ведення спільного господарства з померлим [PERSON] та матір`ю заявника, спільне виховання та утримання ними своєї дитини, заявника по справі [PERSON] . Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] , отже, застосуванню підлягають норми КпШС України. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та батька дитини, спільне виховання чи утримання ними дитини. Таким чином, зважаючи на ті обставини, що встановлення факту родинних відносин з батьком, який помер, має для заявника юридичне значення, що дозволить йому реалізувати право на спадкування, а також те, що позов не містить ознак спору про право і заявник довів належними, допустимими та достатніми доказами, що померлий [PERSON] є його батьком, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved