Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Карпович Володимира Дмитровича, звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельних ділянок в натурі, в якому зазначила, що згідно рішення Яготинського районного суду Київської області виданий 04.09.2017 року, [PERSON] на праві власності належить наступне майно: Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , загальна площа будинку 53 кв.м, житлова площа 26,2 кв.м.; Ѕ частина земельної ділянки площею 0,25 га призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 3225589001:02:001:0003, Ѕ частина земельної ділянки площею 0,3117 га призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер, 3225589001:02:001:0004. Інша Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями, та інші Ѕ частини вище вказаних земельних ділянок належать на праві власності відповідачу [PERSON] . Так, будинок, який перебуває у власності сторін, є одноповерховим, загальною площею 53 кв.м., житловою 26,2 кв.м. та складається з наступних кімнат: кухні №1-1, площею 7,70 кв.м., коридору 1-2, площею 3,4 кв.м., комори 1-3, площею З,4 кв.м., кухні - переобладнаної під житлову кімнату 1-4 площею 12,3 кв.м., житлової кімнати № 1-5 площею 9,4 кв.м., житлової кімнати № 1-6 площею 16,8 кв.м.. Біля будинку знаходяться господарські будівлі і споруди, а саме: сарай «Б», убиральня «В», погріб «а», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2, колодязь № 3, погріб «а», знаходиться під приміщенням кухні 1-1, сарай складається із трьох приміщень, одне із яких переобладнане батьками позивачки під приміщення літньої кухні, інші два приміщення господарські. Відповідачка без відому позивачки заселила в даний будинок свою матір, яка на даний час проживає в даному будинку та користується всім житловим будинком з господарськими будівлями та всіма земельними ділянками. Тому у позивачки виникла необхідність у виділення своєї частки будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок на яких розташований житловий будинок з господарськими будівлями. Враховуючи викладене, просила поділити в натурі житловий будинок [ADDRESS] , між нею та відповідачкою, передавши позивачці [PERSON] у власність наступні приміщення: житлову кімнату № 1-5 , площею 9,40 кв.м., житлову кімнату № 1-6, площею 16,80 кв.м., загальна площа приміщень складає 26,20 кв.м., крім того, виділити позивачці із господарських споруд: 1/3 частину сараю (приміщення переобладнане під «літню кухню»), Ѕ частину огорожі № 1. Відповідачці [PERSON] - передати у власність наступні приміщення: кухню 1-1, площею 7,70 кв.м., коридор 1-2, площею 3,4 кв.м., комору 1-3, площею 3,40 кв.м., кухню переобладнану під житлову кімнату 1-4, площею 12,30 кв.м., загальна площа приміщень складає 26,80 кв.м. та виділити відповідачці наступні господарські споруди: 2 частини сараю «Б», погріб під приміщенням кухні 1-1, вбиральню «В», Ѕ частину огорожі № 1, колодязь та ворота з хвірткою залишити в спільному користуванні сторін. Припинити спільну часткову власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Поділити в натурі та виділити позивачці [PERSON] на праві власності Ѕ частину земельної ділянки площею 0,3117 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер; 3225589001:02:0001:0004, яка розташована по [ADDRESS] . Поділити в натурі та виділити позивачці [PERSON] на праві власності Ѕ частину земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер; 3225589001:02:0001:0003, яка розташована по [ADDRESS] . Інші частини вище вказаних земельних ділянок передати у власність відповідачки. Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву в котрому вказала, що у 1997 році помер її з позивачкою дідусь. Будинок [ADDRESS] залишився порожнім в поганому стані. ЇЇ мати [PERSON] вступила в спадщину за законом на Ѕ частину будинку, а в 2013 році свою частину подарувала їй на підставі нотаріального договору. У 1996 році її батько переїхав до зазначеного будинку, залишив родину й дружину з метою допомоги хворому дідусю, ведення господарства та підтримки будинку. Він влаштувався в селі Черняхівка на роботу й мешкає там по сей день. В 2004 році до нього переїхала її мама (пенсіонерка). Всі ці роки вони зберігали будинок в належному стані, робили ремонт стін, підлоги, стелі, вимощення фундаменту (відмостку) навколо будинку, відремонтували кришу сараю, почистили колодязь, поміняли газовий котел і насос, відремонтували дерев`яний котел, придбали насос до нього, охороняли будинок, а також виконували всі інші поточні господарські роботи. Окрім цього її батьки сплачували всі необхідні платежі: комунальні, обслуговуючі, податок на земельну ділянку відповідно до вимог земельного законодавства України. Жодного разу її сестра [PERSON] , не пред`явила претензій до неї чи її батьків відносно проживання в будинку, ніяким чином не зверталася до них з будь-яким проханням щодо досудового врегулювання цього родинного питання. Вони завжди готові до діалогу, контактні засоби зв`язку не змінювали, ніколи не сварилися і з дитинства мали добрі стосунки. З юридичної точки зору вона не заперечує право позивачки на Ѕ частину зазначеного буднику та земельних ділянок. Але вважає розділення будинку та земельної ділянки абсолютно неефективним й дуже дорогим засобом вирішення ситуації, що склалася. Виділення частини будинку в натурі тягне за собою довгу та досить дорогу технічно-будівельну та земельну експертизу, оцінку, оформлення двох пакетів технічної документації. Одним із головних принципів цивільного процесуального права України є принцип диспозитивності (ст. 13 ЦПК України). Однією з форм її прояву є гарантована законом можливість сторін при досягненні домовленості укласти мирову угоду. Вважає, що здійснення права на укладення мирової угоди є ефективним способом врегулювання спору та ліквідації правового конфлікту між сторонами матеріального правовідношення. Враховуючи викладене, просила суд надати час для мирного врегулювання судового спору у справі. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги та вказав, що висновок експерта наданий стороною відповідача є недопустимом доказом з огляду на те, що не містить підпису експерта, що він попереджений про кримінальну відповідальність та даний висновок експерта поданий до суду вже після проведення судової будівельно-технічної експертизи. При цьому, поданий стороною відповідача висновок експерта проведений з посиланням на ДБН, який діє на даний час, а не на час виникнення спору та подачі позову до суду. Представником відповідача було заявлено клопотання щодо проведення експертизи двічі та які не було проведено,в зв`язку з непроплатою відповідачкою коштів за експертизу. Проте, клопотання щодо проведення повторної чи додаткової експертизи, в разі, якщо невлаштовує відповідачку висновок судової будівельно-технічної експертизи, не було заявлено під час розгляду справи. Також, зауважує, що відповідно до ДБН, що діяв на час подачі позову до суду та проведення судової будівельно-технічної експертизи, даний будинок містить необхідну площу та є таким, що підлягає до розподілу. При цьому, він не заперечує щодо мирного врегулювання спору та погодився б на інший варіант розподілу будинку, згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи, який би влаштував обох сторін. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнала, та вказала, що відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи одній стороні виділено житлові кімнати у всіх варіантах розподілу будинку та даний будинок не підлягає розподілу, в зв`язку з малою площею будинку, тому не є можливим проводити відповідні переобладнання. Крім цього, висновок судової будівельно-технічної експертизи не містить реальної вартості даного будинку та при його викладенні враховувались норми ДБН, який на даний час не діє, а спір на даний час триває. При цьому, відповідачка не чинить будь-яких перешкод щодо користування даним будинком, а експертиза подана відповідачем по справі є також доказом по даній справі і містить реальну вартість будинку, в якій враховуюється ДБН, що діє на даний час, та є правомірним і законним. Вважає, що по справі зібрані всі можливі докази. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні з копії паспорта (а.с. 6-8 т. 1) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Київ. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9 т. 1) вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у [ADDRESS] . З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 10-12 т. 1) вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3225589001:02:001:0004, площею 0,3117 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства знаходиться за адресою [ADDRESS] і на праві власності по Ѕ частки належить [PERSON] та [PERSON] . З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13 т. 1) вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина земельної ділянки з кадастровим номером 3225589001:02:001:0004, площею 0,3117 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства знаходиться за адресою [ADDRESS] . З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 14 т. 1) вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина земельної ділянки з кадастровим номером 3225589001:02:001:0003, площею 0,25 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться за адресою [ADDRESS] . З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та геодезичної зйомки (а.с. 15-20, 61 т. 1) вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3225589001:02:001:0003, площею 0,2500 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться за адресою [ADDRESS] і на праві власності по Ѕ частки належить [PERSON] та [PERSON] . З копії рішення Яготинського районного суду Київської області виданий 04.09.2017 року (а.с. 21-22 т. 1) вбачається, що задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] усунуто від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,3117 га (кадастровий номер - 3225589001:02:001:0004), яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) розміром 0,25 га (кадастровий номер - 3225589001:02:001:0003), яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] . З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 25-30 т. 1) вбачається, що замовником технічного паспорта, який виготовлено 23.05.2017 року, є [PERSON] , даний житловий будинок побудовано у 1967 році. З довідки № 79 від 21.02.2019 року (а.с. 43 т. 1) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з травня 1996 року постійно проживає без реєстрації в [ADDRESS] . З довідки № 77 від 21.02.2019 року (а.с. 44 т. 1) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з липня 2004 року постійно проживає без реєстрації в [ADDRESS] . З копії договору № 200141796 про користування електричною енергією від 20.06.2013 року (а.с. 45) та копій квитанцій за 2016 і 2017 рік (а.с. 46-47 т. 1) вбачається, що [PERSON] сплачує за електроенергію та земельний податок за адресою [ADDRESS] . З Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 02-СЕ/2019 від 11.04.2019 року (а.с. 65-160 т. 1) вбачається, що переобладнання чпірного будинку та розподіл в натурі житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] за запропонованим варіантом у другому питанні ухвали суду можливо та експертом запропоновано три варіанти можливого поділу житлового будинку та господарських споруд і п`ять варіантів поділу земельної ділянки площею 0,3117 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3225589001:02:001:0004 та земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3225589001:02:001:0003, які розташовані по [ADDRESS] , виділивши позивачці Ѕ частину вказаних земельних ділянок. З Довідки № 10 від 25.04.2019 року (а.с. 166 т. 1) вбачається, що за проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11.04.2019 року за № 02-СЕ/2019 позивачкою [PERSON] сплачено 10296,00 грн.. З копій Актів обстеження від 18.02.2021 року (а.с. 76-78 т. 2) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , постійно проживають по [ADDRESS] , в будинку, який на праві власності належить їхній дочці [PERSON] (1/2 частина будинку); [PERSON] проживає з 1996 року, а зареєстрований за даною адресою з 17.01.2020 року, [PERSON] проживає з 2004 року, а зареєстрована за даною адресою 17.01.2020 року і обробляють земельну ділянку, яку отримали у спадок. З Висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, оціночно-земельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 01-03-2021 від 11.03.2021 року (а.с. 79-134 т. 1) вбачається, що він поданий після проведення судової будівельно-технічної експертизи та не містить підпису експерта в тій частині, що він попереджений про кримінальну відповідальність. При цьому, у своєму висновку експерт зазначає, що вартість будинку (без урахування вартості земельної ділянки) складає 54 323,00 грн., відповідно ринкова вартість Ѕ частини житлового будинку складає 27 161,50 грн.. Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3225589001:02:001:0003, які розташовані по [ADDRESS] складає 99 726,00 грн.. Ринкова вартість Ѕ частини земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3225589001:02:001:0003, які розташовані по [ADDRESS] складає 49 863,00 грн.. Поділити житловий будинок загальною площею 53,0 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою по [ADDRESS] в частках Ѕ та Ѕ не можливо, оскільки не можливо при поділі забезпечити дотримання вимог п.п. 5.18, 5.19 ДБН.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення». Можливі три варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 0,3117 га кадастровий номер 3225589001:02:001:0004 по [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ і вимог нормативно-правових актів. З даних в судовому засіданні експертом Кизько О.І. висновків, вбачається, що він попереджався про кримінальну відповідальність перед виготовленням відповідного висновку експерта та вартість даного будинку визначалась відповідно до Методики розробленої Інститутом судових експертиз. Віділити сторонам по даній справі по Ѕ частини будинку є можливом, в тому числі і при здійсненні відповідних переобладнань, при цьому враховуючи ДБН. Відповідно до ст..319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст..364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності. Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Пункти 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» містить роз`яснення, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Відповідно до ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на житлдовий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користування іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на яікй вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить, право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і втому самому обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну діялнку визначається прапорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п.п. а п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ЖК України). Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Статтею 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно п. 2.24 до ДБН В.2.2-15-2005 «ЖИТЛОВІ БУДИНКИ. ОСНОВНІ ПОЛОЖЕННЯ», який чинний зі змінами на даний час, відповідно до офіційного сайту zakon.rada.gov.ua, вбачається, що площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м, мінімальна площа спальні на одну особу - 10 кв.м, мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 кв.м.. Відповідно до ст.106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Отже, відповідачем подано до суду після судової будівельно-технічної експертизи, висновок експерта від 11.03.2021 року № 01/03-2021, де в порушення вимог ч.5 ст.106 та ч.7 ст.102 ЦПК України не міститься підпису експерта, що він попереджений про кримніальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України. При цьому, в судовому засіданні, представник відповідача зазначав, що сторону відповідача не влаштовує висновок експерта № 02-СЕ/2019 щодо встановленої експертом вартості будинку та варіанти його розподілу, посилаючись, що він не підлягає розподілу, при цьому представник відповідача не скористався правом визначеним у ст.113 ЦПК України та зазначив, що по справі зібрані всі можливі докази. Так, враховуючи вище викладене та те, що вказаний висновок експерта від 11.03.2021 року № 01/03-2021 не відповідає вимогам ст.ст.102, 106 ЦПК України, тому з врахуванням вимог ст.ст.78, 89 ЦПК України, суд не може прийняти до уваги висновок експерта від 11.03.2021 року № 01/03-2021 та покласти його в основу даного рішення. Отже, висновок експерта № 02-СЕ/2019 відповідає вимогам чинного законодавства України та експерт при цьому попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує спір щодо розподілу даного будинку, господарських будівель та споруд в натурі, в тому числі і земельних ділянок та технічно можливо виділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , відповідно до висновку експерта № 02-СЕ/2019 та розподіл будинку з надвірними будівлями та спорудами необхідно провести відповідно до 2 варінту розподілу будинку, господарських будівель і споруд та даних земельних ділянок, відповідно до даного варінту № 2 розподілу будинку, зазначеного у дослідницькій частині висновку експерта № 02-СЕ/2019. При цьому, враховуючи пояснення сторін по справі та матеріали справи, в тому числі висновок експерта № 02-СЕ/2019, суд вважає, що розподіл будинку, господарських будівель та споруд в натурі, в тому числі і земельних ділянок, необхідно здійснити відповідно до вище вказаного варіанту, виділивши відповідачу по справі ту частину житлового будинку де виділяються житлові кімнати та відповідно до даної частини господарські будівлі та споруди, а також земельні ділянки. Таким чином, позовні вимоги з огляду на викладене підлягають до часткового задоволення. Разом з тим, в силу ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial