Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] у грудні 2016р. звернувсь з позовом до [PERSON] про стягнення 90000 грн. боргу за договором позики, 13\~860 грн. інфляційних нарахувань, 360 грн. трьох процентів річних. В обґрунтування позову посилався на те, що [PERSON] 10 березня 2015 року позичив у нього 101 000 гривень на строк до 30 серпня 2015 року, про що написав відповідну розписку. Однак з вказаної суми боргу повернув у квітні 4500 грн. та 6500 грн. у травні 2015р. Залишок боргу становить 90000 грн., які відповідач не повернув у встановлений строк. В звязку з цим підлягає стягненню з відповідача також 13\~860 грн. інфляційних нарахувань та 360 грн. трьох процентів річних за період з травня 2015 року по жовтень 2016р. Позивач звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявивсь повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] 10 березня 2015 року позичив у позивача [PERSON] 101 000 гривень на строк до 30 серпня 2015 року, про що написав відповідну розписку (а.с.23,24). На виконання вказаного зобовязання, [PERSON] повернув [PERSON] 11\~000 грн. у період, визначений договором позики, однак у визначений строк, грошові кошти в сумі 90\~000 грн. не повернув. Вказані обставини підтверджуються розпискою, написанною власноручно 10 березня 2015 року відповідачем [PERSON] (а.с.23,24). Частиною 1\~статті 1046 ЦК України\~визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Вказані правові висновки висловлені Верховним Судом України в постановах №6-1967цс15 від 11.11.2015р. та № 6-63цс13 від 18.09.2013 р. За змістом\~ст.1051 ЦК України,позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. На підтвердження укладення договору позики позивач надав суду оригінал розписки від 10 березня 2015 року, яка свідчить про отримання 101 000 гривень [PERSON] 10 березня 2015 року у борг від [PERSON] (а.с.23,24). Відповідно до\~ст.545 ЦК України,прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Тому наявність у [PERSON] оригіналу розписки, написаної 10 березня 2015 року [PERSON] про позику 101 000 гривень, вказує про невиконання [PERSON] своїх зобов'язань перед [PERSON] щодо повернення йому, зазначених у розписці коштів. В звязку з тим, що відповідач не виконав своїх зобовязань, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу 90\~000 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу\~(частина перша\~стаття 1050 ЦК України). За змістом ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] не виконав зобов'язання за договором позики від 10 березня 2015 року, тому відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~з нього на користь позивача підлягає стягненню 13\~860 грн. інфляційних нарахувань та 360 грн. трьох процентів річних за період з травня 2015 року по жовтень 2016р. Відповідно до Листа Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що становлять відповідний період, перемножити між собою. Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно і публікуються в газеті "Урядовий кур'єр". Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України "Про інформацію" є офіційними. Розрахунок індексу інфляції за весь час прострочення з травня 2015 року по жовтень 2016р. становить: 100,4% х 102,3% х 102% х 100,7% х 109,45 =115,4% Сума боргу становить 90\~000 грн. Тому сума інфляційних нарахувань складає 13\~860 грн. (90\~000 грн. х 115,4% : 100% = 103860 грн. 90\~000 грн.). Також, з відповідача на користь позивача слід стягнути 360 грн. трьох процентів річних за прострочення виконання зобов»язання за договором позики. За таких обставин на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню з відповідача [PERSON] борг за договором позики від 10 березня 2015 року в розмірі 90 000 грн., 13\~860 грн. інфляційних нарахувань, 360 грн. трьох процентів річних, а також відповідно до положень ст.88 ЦПК України - 1042,2 грн. судових витрат, а всього 105\~262,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved