Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

26 травня 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 23393 грн. 12 коп. за кредитним договором № 005-10025-261011 від 26 жовтня 2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем було укладено договір про надання кредиту, умови якого відповідачем не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Вказав, що при укладанні кредитного договору банком не було надано повної інформації щодо вартості послуг та порядку нарахування процентів за користування кредитом, що свідчить про застосування позивачем нечесної підприємницької практики. Тому відповідно до п. 6 ст. 9 Закону України "Про захист прав споживача" правочин укладений із застосуванням нечесної підприємницької практики вважається недійсним. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 жовтня 2011 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної кратки № 005-10025-261011 (а.с. 2, 3). Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 вказаного договору, на ім'я відповідача відкрито картковий рахунок № [NUMBER] з кредитною лінією на загальну суму 100000 грн. зі встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 9000 грн. та сплатою відсотків за користування кредитною лінією у розмірі 0,0001% на рік. Згідно п. 3.6. кредитного договору, клієнт зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами надання кредитних послуг, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, обов'язковими складовими якого є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В судовому засіданні на підставі розрахунку ціни позову встановлено, що договірні зобов'язання відповідачем порушуються, кредитні кошти та плату за користування ними у встановлені договором строки на рахунок кредитора він не вносить, в результаті чого станом на 20 квітня 2015 року його заборгованість становить 23393грн. 12 коп., що складається з тіла кредиту - 12207 грн. 82 коп., простроченого тіла кредиту - 3977 грн. 53 коп., заборгованості за відсотками - 7207 грн. 77 коп. (а.с. 7). Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З підстав ст. 611, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України , позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановлених судом сум заборгованостей. Заперечення представника відповідача з приводу недійсності договору є безпідставними та на висновки суду щодо обгрунтованості позову не впливають. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved