Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

20 лютого 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття; аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно до закінченням ним навчання, та стягнути витрати за надання юридичних послуг в сумі 900 гривень. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 03 лютого 1998 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. У них народилось троє дітей, двоє з яких є неповнолітніми: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Повнолітній син [PERSON] , [INFO] , навчається на 2 курсі Білгород-Дністровського морського рибопромислового технікуму. З серпня 2018 року вони проживають окремо. Діти знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги на їх утримання. Позивачка, належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з`явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 41). Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково в сумі 2200 гривень з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 37). Послався на те, що він добровільно надає допомогу дітям. Крім того, він офіційно не працює, не має постійної роботи та стабільного заробітку, здатен сплачувати аліменти лише в сумі 2200 гривень (а.с.24). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Виходячи з положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. За статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частин 1-3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до частин 1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняться у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. 03 лютого 1998 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Михайлівською сільською радою Саратського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони є батьками трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 7, 8, 9). З довідки Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області від 04 лютого 2019 року за № 62, вбачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять та знаходяться на її утриманні діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Довідка № 37 Білгород-Дністровського морського рибопромислового технікуму від 06 лютого 2019 року підтверджує, що [PERSON] в даний час є студентом 2 курсу, денного відділення зазначеного закладу; строк закінчення навчального закладу 01 липня 2020 року (а.с.13). З квитанцій № № 50-252512/1 від 02 лютого 2018 року та № 122-252516/1 від 06 червня 2018 року вбачається, що за навчання [PERSON] 02 лютого 2018 року сплачено 4250 гривень, а 06 червня 2018 року 2000 гривень (а.с.10). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відповідач [PERSON] за період з 2 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року отримував доходи в загальній сумі 6061,20 гривень (а.с.25). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу відповідача [PERSON] протягом 2018 року відповідач отримував дохід у січні-березні в сумі по 3723 гривні щомісячно, у квітні - 800 гривень, у травні 400 гривень, з червня по грудень доходу не отримував (а.с. 26-29). Згідно довідки виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 27.03.2019 року, [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , але не зареєстрований (а.с.40). Суду не надано доказів щодо наявності на утриманні у відповідача інших дітей або непрацездатних осіб. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року складає 2027 гривень, а на дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року складає 1626 гривень Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на неповнолітніх дітей сторін: [PERSON] та [PERSON] , яким на час розгляду справи виповнилось відповідно 13 та 5 років, не може бути меншим ніж 1013,50 гривень на [PERSON] та менше ніж 813 гривень на [PERSON]. Ураховуючи сімейне та матеріальне становище сторін, матеріальне становище відповідача, на утриманні якого немає інших дітей та непрацездатних осіб, а також приписи ч.2 ст.182 СК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визначає аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до повноліття найстаршої дитини, після чого по 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] . Також суд визначає аліменти на утримання повнолітнього сина сторін [PERSON] у розмірі по 1000 гривень щомісячно на його утримання до закінчення навчання. Вимоги позивачки в частині визначення аліментів в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісяця, є завищеними та необґрунтованими, тому що позивачкою не надано доказів, які свідчили б про те, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 гривень. Згідно з частинами 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначені положення позивачкою не виконано та суду не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування вищевказаних витрат, тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 900 гривень не підлягають задоволенню.

Outcome: partial