Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

26 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного 24 червня 1998 року, посвідченого Первомайською філією Південної товарної біржі, за яким він набув право власності на житловий будинок № 19 з надвірними спорудами, що розташований за адресою с. Берізки, вулиця Петровського, Кривоозерського району Миколаївської області, на який в послідуючому змінено номер з 19 на 8, та назва вулиці з Петровського на [PERSON]. Посилаючись, що житловим будинком розпорядитися не може, так як йому стало відомо, що угода купівлі-продажу житлового будинку повинна бути посвідчена в нотаріальному порядку, позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини. 24.06.1998 року на Первомайській філії Південної Товарної Біржі було посвідчено договір № 2961 про купівлю-продаж житлового будинку № 19 з надвірними спорудами, розташованого по вулиці Петровського в с. Берізки Кривоозерського району Миколаївської області, який укладено між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] (а.с. 5-6). Вказаний договір 07.07.1998 року зареєстрований в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1 за № 11, про що свідчить відповідне реєстраційне посвідчення, (а.с. 3-4). Як пояснив позивач, сторони відповідно до вищезазначеного договору свої зобов'язання виконали. Позивач сплатив [PERSON] обумовлену договором вартість будинку, зареєстрував право власності в БТІ, заселився до будинку, де проживає до теперішнього часу, а [PERSON] прийняв кошти за будинок та передав будинок у власність позивача. Норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з набранням чинності ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (1998 рік) норми, щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. Відповідно до вимог ст. 227 Цивільного кодексу України (1963 року), договір купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Виконати вимоги закону щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку неможливо, так як в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано за позивачем 07 липня 1998 року, продавець будинку [PERSON] помер 26.12.2010 року, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 195073 (а.с. 32). Як вбачається із спадкової справи № 210/11 (а.с. 50-60), інформаційної довідки із спадкового реєстру (а.с. 39), спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON], яка не оспорює право власності позивача на жилий будинок, проданий йому [PERSON] 24.06.1998 року. Згідно до ст. 153 ЦК України (1963 року), договір є укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. За приписами ч. 2 ст .47 ЦК України (1963 року), яка діяла на момент укладення угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов'язання за договором купівлі-продажу виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку не можливо в зв'язку зі смертю однієї із сторін, то суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною, та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами. Разом з тим відповідно до інформаційної довідки Берізківської сільської ради № 405 від 09.12.2016 року (а.с. 23) встановлено, що згідно рішень виконавчого комітету Берізківської сільської ради від 01.11.1993 року та від 19.02.2016 року № 15-р номер будинку - "19" та назву вулиці "Петровського" змінено на вулицю [PERSON], номер будинку 8.

Outcome: approved