Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

28.01.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 27 травня 1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 18. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка з відповідачем не підтримують подружні відносини, тривалий час проживають окремо. Син залишився разом з позивачкою, претензій щодо місця проживання сина відповідач не має. Причиною припинення шлюбу стало те, що між позивачкою та відповідачем більше немає довіри, взаємоповаги та розуміння. Позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливо і суперечить її інтересам. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. Між ними досягнуто угоду про утримання дитини, тому позивачка просила суд позов задовольнити. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти задоволення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і пов'язані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, які не підтримують подружні відносини, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - "[PERSON]". На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивачки, стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved