Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] у червні 2016 року звернулась до Дарницького районного суду м.Києва із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи позовну заяву посилалась на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з червня 2004 року, [INFO] у них народилась дочка: [PERSON]. Між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано 29.01.2009 року. З січня 2009 року [PERSON] відсторонився від виховання та утримання дочки, ухиляється від виконання батьківських обов'язків та взагалі жодним чином дочкою не цікавиться. У судове засідання позивач не з'явилась, однак від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. В заяві, що посвідчена приватним нотаріусом Роєнко І.В. Київського міського нотаріального округу 27.04.2016 Відповідач зазначив, що не заперечує проти позбавле його батьківськихправ (а.с. 14). Представник служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив винести рішення згідно чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та третьої особи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] у м.Києві народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.09.2006 року (актовий запис №2999). Позивач перебувала з відповідачем у шлюбі з червня 2004 року. 29.01.2009 року згаданий шлюб між сторонами у справі розірвано. На цей час малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Частинами 1-3 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Водночас, як вбачається з висновку служби у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], останній не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні малолітньої дочки [PERSON]. Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 27.04.2016 року, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у зв"язку з тим, що він не має будь-яких, в тому числі майнових, можливостей займатись вихованням дитини та виконувати свої батьківські обов"язки. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав" ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде справедливим та достатнім. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.192 СК України). Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved