Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

29 травня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що на примусовому виконанні в Другому відділі ДВС міста Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області знаходиться виконавчий лист № 2-4973/2008, виданий Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.06.2008 року і до повноліття дитини. Позивач вказує, що аліменти отримує не регулярно та не в повному обсязі, а тому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 47 829,70 грн. відповідно до наданих розрахунків. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просить його задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, вказав, що розмір заборгованості значно менший, оскільки він надав виконавцю квитанції про сплату аліментів, також на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Другому відділі ДВС міста Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області знаходиться виконавчий лист № 2-4973/2008, виданий Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.06.2008 року і до повноліття дитини. Дані обставини підтверджуються копією виконавчого листа. Позивач аліменти отримує не регулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.05.2015 року по 31.05.2019 року в розмірі 24 488,50 грн., що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком від 03.09.2019 року. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція висловлена в постанові ВП ВС у справі №572/1762/15-ц від 25.04.2018 року. За таких обставин по справі суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог. Також, суд приймає до уваги ті обставини, що на утриманні у [PERSON] знаходиться малолітня дитина, донька [PERSON] , [INFO] , він має непостійні доходи, офіційно не працевлаштований, почав вчасно сплачувати аліменти, а тому вважає, що суму пені слід зменшити до 16 000 грн. В решті позову слід відмовити.

Outcome: approved