Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, про зміну умов договору найму, об`єднання жилої площі та особових рахунків для сплати комунальних послуг, визнання належним наймачем. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що її бабуся [PERSON] та члени її родини отримали у найм квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Краснолуцького міського суду від 25.11.1983 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про розділ жилої площі та внесення змін щодо умов договору найму житла, було прийняте рішення, згідно до якого були змінені умови договору найма житла в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], призведений розділ жилої площі зазначеної квартири, виділивши [PERSON] та її чоловіку [PERSON] та їх малолітній доньці - [PERSON] дві ізольовані кімнати, розміром 11,8 м.кв. і 8 м.кв., та відкриті два особових рахунки на виокремленні кімнати для їх оплати. На час винесення рішення [PERSON] знаходилась на стаціонарному навчанні у місті Луганську, де проживала разом зі своєю малолітньою дитиною. Відповідно до вказаного рішення лише у РЕК-1 ,а до цього в ЖЕК, на квартиру в [ADDRESS] наявні два особові рахунка на оплату комунальних послуг, а інші види комунальних послуг жодного розділення не має, також фактично квартира за адресою [ADDRESS] це одна квартира без поділу. Від 1983 року батькам позивачки, а тепер їй, після смерті батьків, необхідно сплачувати за комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкових територій до РЕК -1 (ЖЕК) по двом особовим рахункам, що вже не є необхідністю для неї та її сім'ї, а лише ускладнює порядок оплати комунальних послуг. З 1990 року [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає, житловим приміщенням не користуються , комунальні послуги не сплачують, за станом квартири не доглядає. Станом на 01.12.2013 року заборгованість по особовому рахунку по сплаті послуг за обслуговування дому та прибудинкової території складає 269 грн. за період з 01.02.2012р. по 31.07.2012р.. Житлове приміщення не бронювалося. У добровільному порядку до теперішнього часу відповідачка з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою не знялася, тому позивачка змушена звернутися до суду з дійсним позовом і просить визнати [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі за адресою [ADDRESS]; зобов'язати міський відділ державної міграційної служби України в м. Красний Луч Луганської області зняттям її з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]; змінити умови договору найму житловим приміщенням у квартирі за адресою [ADDRESS]: Визнати [PERSON] належним наймачем житловим приміщенням у квартирі за адресою [ADDRESS] з подальшим правом на приватизацію займаного житла, внести зміни ім'я наймача з «[PERSON]» на «[PERSON]» у поквартирній картки в РЕК-1; об'єднати жилу площу та два особові рахунки на оплату комунальних послуг з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій в один особовий рахунок на оплату комунальних послуг з утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій у житловому приміщенні (квартирі) за адресою [ADDRESS]. Від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася за невідомими суду обставинами, про час та місце слухання справи була сповіщена судовою повісткою. Причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2.ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, суд приходить наступного висновку. Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини "Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права". Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Як вбачається із довідки за формою «Б» паспортного столу за адресою: [ADDRESS] станом на 19.03.2014 року зареєстровані: [PERSON]- позивачка по справі [PERSON], яка прізвище чоловіка при реєстрації шлюбу, її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] - відповідачка по справі. Як вбачається із довідки КП «РЕК №1 Краснолуцької міської ради» від 13.01.2014р. в квартирі [ADDRESS] фактично проживають [PERSON], 1983 р.н., неповнолітні [PERSON], 2003 р.н., [PERSON], 2011 р.н.. Судом з`ясовано, що відповідачка протягом останніх 20 років житловим приміщенням не користується, комунальні послуги не сплачує. Добровільно з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою не знялася. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. У силу ст.72 ЖК України особа визнається втратившою право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни. Згідно ст.64 ЖК України наймач та члени його сім'ї зобов'язані приймати участь у витратах по утриманню квартири і по комунальним послугам. Станом на 01.12.2013 року [PERSON] має заборгованість за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території за період час з 01.02.2012року по 31.07.2012 року в розмірі 269 грн., при цьому позивачка зазначає, що сплату заборгованості по іншім обов`язковим платежам за [PERSON] вимушена здійснювати вона сама. Надані [PERSON] квитанції про оплату за надані комунальні послуги та квартплату, не спростовують даних обставин. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985р. зі змінами "Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України", відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Для підтвердження факту вибуття, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, в тому числі перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт та інше. Згідно акту , складеного комісією КП «РЕК №1 Краснолуцької міської ради» від 17.12.2013 року , [PERSON], [INFO], протягом 20 років фактично не проживає в квартирі [ADDRESS], що дає підстави для підтвердження, що відповідачка втратила інтерес до місця свого проживання. Аналізуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку про втрату відповідачкою права на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] на підставі ст.107 ЖК України, і у відповідності до діючого законодавства відповідачка повинна бути знята з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Щодо вимоги про зміну умов договору найму житлового приміщення, об`єднання жилої площі та особових рахунків для сплати комунальних послуг, то суд зазначає наступне. Статтею 63 ЖК України визначено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно рішення Краснолуцького міського суду від 25.11.1983 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] і [PERSON], був призведений розділ жилої площі квартири [ADDRESS] та відкриті два особових рахунки по сплаті комунальних послуг. Основний квартиронаймач [PERSON] померла [INFO]. На теперішній час в квартирі [ADDRESS] фактично проживають [PERSON], 1983 р.н., неповнолітні [PERSON], 2003 р.н., [PERSON], 2011 р.н.. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України , у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим приміщенням з дня вибуття. З урахуванням зазначеної норми член сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування іншим жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це, і встановленню у такому випадку підлягають лише обставини й факти, що свідчать про обрання такою особою іншого постійного місця проживання. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе об`єднати житлову площу в квартирі [ADDRESS] та особові рахунки, відкриті на підставі рішення Краснолуцького міського суду від 25.11.1983 року по цивільній справі № 2-2180 за позовом [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про розділ жилої площі і зміну умов договору найму жилої площі, і відкрити єдиний особовий рахунок на ім`я [PERSON] на зазначену квартиру для сплати комунальних послуг, визнавши [PERSON] основним квартиронаймачем. На підставі ст. ст. 61,63,68, 71, 72, 107 ЖК України,

Outcome: partial