Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] у листопаді місяці 2019 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , 2014 року народження, стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач до суду не з`явився, надав заяву про визнання позову, зазначивши, що він на сьогодні не працевлаштований, не має постійного доходу, але на утримання дитини буде щомісяця сплачувати 1000 грн., і просить вирішити спір за його відсутності. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1991 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2014 року народження, актовий запис про народження №2600, вчинений 17.03.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Подружжя припинило подружжі стосунки, тривалий час мешкають окремо. Після припинення між сторонами шлюбних стосунків дитина залишилась проживати з матір`ю, батько дитини припинив утримувати сина, займатися його вихованням. Позивачка у своїй позовній заяві посилається на скрутне матеріальне становище і відсутність можливості самотужки забезпечити належне утримання сина, його всебічний фізичний і духовний розвиток, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1000, 00 грн. щомісяця. Позивачка у заяві зазначила, що відповідач не має постійної роботи, його доходи носять періодичний і мінливий характер, тому аліменти позивачка просить стягнути в твердій грошовій сумі відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. ст.180 СК визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Суд встановив , що батько проживає окремо від дитини і що після припинення шлюбних стосунків з [PERSON] відповідач не приймає участі в утриманні сина. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Суд встановив і сторони визнали, що відповідач не має постійної роботи і відповідно не має постійного доходу. З огляду на викладене та у зв`зку з визнанням позову у повному обсязі, суд стягує аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 1000,00 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved