Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

18 лютого 2013 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вона вказувала, що із 21 січня 1994 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], за час якого ними спільно було придбане різне майно. [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] року [PERSON] помер і після його смерті залишилось спадкове майно та на час відкриття спадщини вона проживала разом із спадкодавцем, однак правовстановлюючі документи на спадкове майно у неї відсутні, в зв'язку з чим нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Уточнивши позовні вимоги, просила встановити, що будівельні матеріали, конструктивні елементи та обладнання, які були використані в процесі будівництва садового будинку, розташованого на земельній ділянці [NUMBER] в садовому товаристві «Колос», належали [PERSON], та визнати за нею право власності на частку майнових прав у розмірі 50 % від статутного капіталу Приватного виробничого підприємства «Меркурій» (далі ПВП «Меркурій») як спільної сумісної власності подружжя, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS], домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться по [ADDRESS], будівельні матеріали, конструктивні елементи та обладнання, які були використані в процесі будівництва садового будинку, розташованого на земельній ділянці в Садовому товаристві «Колос», прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинський коксохімічний завод» у кількості 116 шт., прості імені акції Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна» в кількості 341 шт., грошові кошти у розмірі 7484 грн. 20 коп., 8479 грн. 80 коп., 1 грн. 08 коп., 4 грн. 03 коп., 12 коп. у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» та право власності у порядку спадкування за законом на частку майнових прав у розмірі 50 % від статутного капіталу ПВП «Меркурій» після смерті [PERSON] Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2013 року позов задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/9 частки квартири [ADDRESS], на 1/3 частки домоволодіння та 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,0759 га, по [ADDRESS], загальною площею 0,0549 га, розташованої у Садовому товаристві «Колос» Підгородненської міської ради, 38 простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинський коксохімічний завод», номер особового рахунка 2027, 144 простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна», грошові кошти у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» у сумі 5942 грн. 93 коп. в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] року. У задоволенні решти вимог відмовлено. У позові до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради відмовлено. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2013 року рішення місцевого суду в частині правового обґрунтування відмови [PERSON] в позові про визнання права власності на ПВП «Меркурій» у порядку спадкування змінено. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2014 року, касаційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2013 року в частині відмови у позові [PERSON] до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку ПВП «Меркурій» скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року рішення місцевого суду в частині в частині відмови у позові [PERSON] до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку Приватного виробничого підприємства «Меркурій» - скасоване. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку Приватного виробничого підприємства «Меркурій» після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року, касаційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року в частині задоволення позову [PERSON] до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради, [PERSON], [PERSON], третя особа Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку ПВП «Меркурій» скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, враховуючи положення ст.. 303 ЦПК України та зміст ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу в зазначеній частині слід задовольнити, а рішення суду скасувати в частині відмови у позові про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку ПВП «Меркурій» із наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18.01.2006 р. Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис за №59, і після його смерті спадкоємцями померлого є дружина [PERSON] - позивач по справі, і діти: син [PERSON], та дочка [PERSON] - відповідачі по справі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне померлому майно: а саме домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 759 кв. м за тією ж адресою, що належало йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 8 Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю за реєстровим № 4438 [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,549 га, в СТ «Колос» по [ADDRESS], і згідно технічного паспорту, виготовленому станом на 16.04.2010 р. [PERSON] належав садовий будинок 184 в СТ «Колос» м. Підгороднє, загальною площею 144,2 кв. м., і згідно свідоцтва по право власності на житло від 03.09.1999р. 1\\3 частина [ADDRESS], а також згідно виписки з реєстру власників іменних цінних паперів [PERSON] належало 116 цінних паперів ВАТ «Дніпродзержинського коксохімічного заводу», та 341 акція ВАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна», і згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, померлий був засновником ПВП «Меркурій» статутний внесок - 50 грн. Відмовляючи у задоволені позовних вимог, щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку ПВП «Меркурій», суд першої інстанції виходив з того, що хоча ПВП «Меркурій» має лише одного засновника - померлого [PERSON], проте враховуючи його організаційно-правову форму (не є приватним підприємством, а приватним виробничим підприємством), то його статутний капітал не входить до складу спадщини. При цьому суд першої інстанції керувався п.2 ч.1 ст. 1219 ЦК України, відповідно до якої не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Ст. 113 ЦК України визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Але із такими висновками суду першої інстанції в цій частині погодитись не можна, оскільки відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 19.09.2012 року № 17-рп/2012 ("У справі за конституційним зверненням приватного підприємства "ІКІО" щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України") відповідно до статті 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності; до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом; підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю; підприємство або його частина можуть бути об'єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів. Тобто зі змісту цієї статті вбачається, що стосовно підприємства як єдиного майнового комплексу або його частини можуть виникати цивільні права і обов'язки. Статтями 63, 66, 113 Господарського кодексу України також визначено, яке майно може відноситися до складу підприємства, зокрема майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. За положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Так, померлий [PERSON] був єдиним власником ПВП «Меркурій», у зв'язку з цим до спадкоємців переходять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, саме щодо спірного підприємства, як єдиного майнового комплексу. Тому висновки суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам у справі, а рішення в цій частині ухвалено із порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку із чим підлягає скасуванню в частині відмови у позові [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку ПВП «Меркурій», з ухваленням нового рішення в цій частині. Враховуючи наявність інших спадкоємців, необхідно визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку саме статутного капіталу та майна ПВП «Меркурій» після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, а не на частку самого підприємства, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Outcome: partial