Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18.06.2014 року він уклав з ПАТ «Міський комерційний банк» договір банківського вкладу №2620/36/191859 на суму 200000 грн. Відповідно до умов договору та ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк повинен за першою вимогою вкладника повернути грошові кошти. Проте, на його неодноразові звернення банк не повернув йому грошові кошти, посилаючись на відсутність готівки в касі. Просив стягнути за банку на його користь заборгованість за договором банківського вкладу в сумі 200000 грн. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Представник ПАТ «Міський комерційний банк» в судове засідання не з'явився, письмові заперечення на позов не подав, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №11, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Виходячи з положень ст. ст. 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Як встановлено судом, 18.06.2014 року ПАТ «Міський комерційний банк» уклав з [PERSON] договір банківського вкладу №2620/36/191859. Згідно квитанції №3536 від 18.06.2014 року [PERSON] вніс на свій депозитний рахунок 200000 грн. Пунктом 1.9 договору передбачено, що договір укладається на умовах видачі вкладу або його частини на першу вимогу вкладника, тобто є вкладом на вимогу відповідно до вимог чинного законодавства України. 01.08.2014 року [PERSON] звертався із заявою до ПАТ «Міський комерційний банк» про повернення суми вкладу, проте станом на час розгляду справи грошові кошти не отримав. У відповідності до висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за II півріччя 2013 р., у разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані взяті на себе за договором зобов'язання, і позов в частині стягнення заборгованості за договором банківського вкладу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved