Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

09.10.2018р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 806761 грн.27 коп. (а.с. № 4-7). Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Чепіги Д.О. (діє на підставі довіреності від 31.08.2017р. - а.с. №50) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. № 57). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.12.2018р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.№ 61) В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 23.10.2013р. [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачкою була підписана анкета-заяву б/н, після підписання якої [PERSON] отримала кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписавши відповідну анкету-заяву, відповідачка погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12.09.2018р. становить 806761,27 грн., з яких: 345210,92 грн. - заборгованість по кредиту, 64559,97 грн. - заборгованість по відсоткам, 396990,38 грн. - пеня. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідачки, а також понесені ним судові витрати у розмірі 12101,42 грн. В судові засідання 14.02.2019р. та 09.04.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. №63,68). Разом з поданням позову до суду представником позивача було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. № 56). Відповідачка [PERSON] в судові засідання 14.02.2019р. та 09.04.2019р. двічі поспіль не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, яка підтверджена відповіддю наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 21.10.2018р. (а.с. №60). Конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачці, були повернуті за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №64,69). Крім того, про дату та час розгляду справи на 09.04.2019р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. №70). Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідачка виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 жовтня 2013р. [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею була підписана анкета-заява №б/н від 23.10.2013р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої відповідачка виявила бажання отримати послуги банка, в тому числі щодо кредитування карткового рахунку, згідно до умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банка та в подальшому отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 500 грн. на картковий рахунок. З підписанням відповідної анкети-заяви, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з запропонованими їй для ознайомлення "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується особистим підписом клієнта у анкеті-заяві (а.с. №12). Згідно з ч.1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Статтею 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 648 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. При винесені рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за Договором банківського обслуговування б/н від 23.10.2013р. в розмірі 806 761,27 грн., з яких: 345 210,92 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 64 559,97 грн. - заборгованість по відсоткам, 396 990,38 грн. - пеня. Частина 5 статті 263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Визначаючи розмір заборгованості за договором, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх та оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими обставина справи та наявними у справі доказами. Так, до позовної заяви позивачем долучено довідку про зміну умов кредитування кредитної карти клієнта [PERSON] (картрахунок 5168742302183912 від 23.10.2013р.), в якій позивачем зазначено, що 23.10.2017р. розмір кредитного ліміту встановлений банком 0,00 грн., 25.01.2017р. було змінено кредитний ліміт на рахунку до 500 грн., примітка: збільшення кредитного ліміту, після розмір кредитного ліміту не змінювався (а.с.№11). Як вбачається зі здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.10.2013р. станом на 12.09.2018р. (а.с.№ 8-10), кредитними коштами відповідачка почала користуватися з 22.02.2017р. стовпчик «витрати клієнтом кредитних коштів», проте за період з 22.02.2017р. по 12.09.2018р., з урахуванням встановленого на картрахунок кредитного ліміту в розмірі 500 грн., заборгованість по тілу кредиту збільшилася до 345 210,92 грн., тобто в 690 разів, та нараховано 64 559,97 грн. - заборгованість по відсоткам, 396 990,38 грн. - пені. Проте, звертаючись до суду з позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог не надав належних доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми заборгованості. Матеріали справи не містять виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) боржника, яка могла би бути належним доказом на підтвердження розміру заборгованості, виходячи з періоду за який банком здійснено нарахування заборгованості, та розбіжностей між визначеним розміром кредитного ліміту та заявленою банком до стягнення суми заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, оскільки суд при винесенні рішення, не має можливості за наявними в справі доказами належним чином встановити та перевірити обставини використання боржником суми кредитних коштів, умови кредитування, тарифи банку, виходячи з яких банком нарахована сума заборгованості 806 761,27 грн., яка заявлена до стягнення з [PERSON] , за Договором надання банківських послуг б/н від 23.10.2013р., суд приходить до висновку про недоведеність позивачем вимог про стягнення заборгованості. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed