overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

09 жовтня 2015 року ПАТ " Альфа-Банк " звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 130 021,41 гривень. Відповідно до укладеного договору № 500962732 від 22.10.2014 р. ПАТ " Альфа-Банк " надав фізичній особі - [PERSON] кредит у сумі 110 439,72 грн. Відповідно до умов вищевказаного договору [PERSON] зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені договором та графіком погашення кредиту. Але зобов'язання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 16.09.2015 р. відповідач має заборгованість - 130 021,41 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

09\~жовтня 2020\~року\~ТОВ "ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ\~ЗБУТ"\~звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 25674,17 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не регулярно сплачував за надані послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] . Договір постачання природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідач систематично недоплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 25674,17 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь\~ТОВ "ХМЕЛЬНИЦЬКГАЗ ЗБУТ"\~підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 25674,17 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2102 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

09 квітня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області , актовий запис № 213. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, спору про яку не має. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з тим, що під час спільного проживання між ними склалися відношення взаємного непорозуміння одне одного, а тому було втрачено почуття поваги та довіри одне до одного, у результаті чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам та здоров'ю. З часу припинення шлюбних відносин, сторони не проживають однією сім'єю, відновлювати сім'ю немає ніякого сенсу. В даний час сумісне господарство не ведеться. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надання строку на примирення вважає недоцільним, після розірвання шлюбу просила прізвище залишити - «[PERSON]». У попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, на примирення не згоден. Суд, вислухавши сторони, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

09 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Окрім цього 09 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 25 липня 2014 року дані позовні заяви були об"єднанні в одне провадження. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На даний час сторони однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] ніякої участі ані в утриманні дружини, ані в утриманні доньки не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного позивачка в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини позов визнав повністю, щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, то в цій частині позов не визнав, посилаючись на ту обставину, що він офіційно не працює, у зв"язку з чим не має можливості утримувати дружину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенн в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі відповідач [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON] та батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої участі в утриманні дитини та дружини не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає. Доказів надання такої допомоги стороною відповідача не надано, а також не надано доказів, які б підтверджували обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України. З наведених підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

09 липня 2015 року позивач пред'явив позов про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по внескам і платежам в розмірі 3283,73 гривень. В обґрунтування позовних вимог наведено наступне. Позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. Відповідач є співвласником даного будинку. Згідно статуту ОСББ "Лінденфельд" позивачу доручено обслуговування будинку та прибудинкової території, а відповідач приймає участь у витратах по виконаних роботах. Внески повинні сплачуватися щомісячно протягом 30 календарних днів звітного (податкового) місяця, відповідно до тарифів затверджених протоколом загальних зборів. Відповідач за період з січня 2008 року по червень 2015 року повинна була сплатити позивачу 4112,56 гривень, а сплатила 828,83 гривень. Таким чином, у неї виникла заборгованість у розмірі 3283,73 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі та просить такий задоволити і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відомостей про причину її неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до довідки від 09.07.2015 року №448 у квартирі [ADDRESS] прописана відповідач, яка є наймачем квартири, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] Відповідно до рішеннями від 27.05.2008 року, 27.03.2011 року та 15.03.2015 року співвласників багатоквартирних будинків "Лінденфельд" с. Липівка затверджено вартість послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач повинна слатити позивачу 3283,73 гривень на надані послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити в повному обсязі. Стягнути за відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

09 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та залишити їй прізвище, яке було обрано нею під час державної реєстрації шлюбу, - "[PERSON]". В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2012 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, та проживають окремо. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 25 лютого 2012 року, про що складено відповідний актовий запис № 2. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON]. змінила прізвище на "[PERSON]". (а.с.3). Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

09 лютого 2015 року [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, який підтримала повністю, просила його задовольнити, в судове засідання не з"явилася, просила справу розглянути у її відсутності (а.с.31). Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не заперечував проти розгляду справи у його відсутності (29). Судом встановлено, що 02 грудня 2011 року секретарем Рідкодубівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області був посвідчений заповіт за реєстром № 56 від імені [PERSON], згідно з яким [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 8,4959 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в КСП "Правда" с. Рідкодуб Краснолиманського району Донецької області, заповів позивачу [PERSON] (а.с.15, 16). [INFO] [PERSON] помер. (а.с. 14) Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] (а.с.15, 20). Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України вказує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори у звязку з тим, що на момент смерті спадкодавця позивач проживав та працював в с. Раздолівка Артемівського району Донецької області і про смерть спадкодавця дізнався через деякий час, а саме в листопаді місяці 2014 року. Тому позивач пропустив строк для прийняття спадщини, в результаті чого постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 21 листопада 2014 року йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини(а.с.18). Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. З наведених підстав суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

09 лютого 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 20 січня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 14. Від шлюбу у них народилися: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми та перебувають на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем в неї не склалося. За період спільного подружнього життя вони не змогли створити міцної сім'ї, оскільки вони є різними за характерами, в них різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим між ними систематично виникали різного роду непорозуміння та сварки. Протягом останніх п'яти років вони разом не проживають, жодних подружніх стосунків не підтримують, а тому, шлюб між ними існує тільки формально. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, після розірвання шлюбу просить неповнолітніх дітей залишити проживати із нею та залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач теж подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 20 січня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 14 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилися: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] /а.с.4-5/. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося. Між ними систематично виникали різного роду непорозуміння та сварки. Протягом останніх п'яти років вони разом не проживають, жодних подружніх стосунків не підтримують, а тому, шлюб між ними існує тільки формально. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

09 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом друку газетного оголошення за місцем останнього відомого проживання у періодичному виданні по Миколаївській області газеті "Рідне Прибужжя" 02 березня 2017 року, у судове засідання не з"явився. Про причини неявки [PERSON] не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Судом, за згоди позивачки, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження серії І-ФП №212465, виданому 07 серпня 2014 року за актовим записом №108, місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.4). Визнання відповідачем батьківства у добровільному порядку підтверджується копією актового запису про народження та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини (а.с.18-20). Дитина проживає з матір'ю в с.Павло-Мар"янівка Снігурівського району Миколаївської області, згідно представленої довідки виконавчого комітету Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за №619 від 09 лютого 2017 року (а.с.5). Позивачка у суді ствердила обставину не надання відповідачем утримання дитині. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини та її матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю, відсутність у дівчинки власного майна, не встановлення обставин, які б могли вплинути на рішення про визначення іншого розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved