overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

15.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше передбаченого законом мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви та досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що син знаходяться на її (позивачки) утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. В своїй письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі і просила суд розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився двічі: 27.05.2015 року та 12.06.2015 року. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Своїх заперечень суду не надав. Про причини неявки до суду не повідомив. Від нього не надійшла заява про відкладення справи. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України на підставі наявних доказів. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний його батьком (а.с.5). При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст.51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше передбаченого законом мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви та досягнення дитиною повноліття. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст.ст.182-183 Сімейного кодексу України. Крім того, у відповідності зі ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. Ст.180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Суд у відповідності зі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідач не надав суду відомостей і доказів, котрі дають право суду звільнити його від сплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ст.367 ЦПК України, ст.191 СК України. На підставі ст.ст.180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

15.06.2018 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що він перебував в шлюбі з [PERSON] , у якої на утриманні знаходилася малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає в їх сім"ї. Батьком малолітньої дитини є [PERSON] , який більше року не з"являвся за місцем свого проживання, на даний час місцезнаходження його встановити не можливо. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] проживає разом з ним, він має намір його усиновити. А тому просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 01.01.2018 року. Заявник та представник заявника заяву підтримали посилаючись на вказані обставини. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи підтримала подану заяву та просила в інтересах дитини її задовільнити. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні обставини. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , між заявником та [PERSON] 28.03.2015 року було укладено шлюб. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] є матір"ю [PERSON] , а батьком в графі вказано- [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] , прізвище присвоєно після укладення шлюбу) [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Малолітній [PERSON] перебуває з 21.02.2017 року на обліку в службі у справах дітей Маловисківської РДА на тимчасовому влаштуванні у вітчима [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні з пояснень заявника, представника заявника та заінтересованої особи встановлено, що біологічний батько малолітнього [PERSON] на даний час за місцем свого останнього проживання відсутній, місце перебування його більше року встановити не можливо, на зв"язок з рідними не виходить, всі розшукові заходи не привели до результату. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 43 ЦК України суд може визнати особу безвісно відсутньою якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. \~ \~ \~ \~З довідок виданих Воскресенською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області від 28.09.2017 року та від 27.10.2017 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] однак, з 2010 року за вказаною адресою не проживає, місцезнаходженя його встановити не можливо. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що [PERSON] станом на 06.07.2018 року за даними МВС України до кримінальної відповідальності та адміністративної не притягався, не перебуває на обліках установ виконання покарань та слідчих ізоляторів в межах зони діяльності Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. \~ \~ \~ \~Кіровоградський обласний військовий комісаріат не володіє жодною інформацією щодо місця перебування [PERSON] . \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи, що малолітній [PERSON] на даний час проживає в родині заявника, який має намір його усиновити, його матір померла, встановити місце перебування батька не представляється за можливе, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

15.06.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 15 грудня 2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, актовий запис №265. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на ведення побуту, сімейне життя та обов`язки. Спільного господарства не ведуть, проживають в окремих кімнатах. Втратили один до одного почуття любові, можливості зберегти сім`ю в них немає. 21.09.2020 року до Южноукраїнського міського суду надійшла заява позивачки, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в пованому обсязі, на примирення не згодна. 21.09.2020 року до Южноукраїнського міського суду надійшла заява від відповідача, який просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в пованому обсязі, на примирення не згоден. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи та враховуючи волевиявлення сторін, викладене в їх письмових заявах, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 15 грудняня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] про укладення шлюбу виданим Відділом реєстрації актів громадського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, за актовим записом № 265 (а.с. 4). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

15.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]., зареєстрований 25.10.2008 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1762. Доказом, що підтверджує дану обставину є свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя у них є донька [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимоги посилається на те, що з відповідачем остаточно припинені шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім»ї вважає відсутність порозуміння, постійні сварки по різним побутовим причинам, різність поглядів на життя, що призвело до втрати поваги та любові один до одного. Подальше спільне життя і збереження сім»ї суперечить їх інтересам. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з нею. З жовтня 2013 р. відповідач не відвідує дитину, не цікавиться її розвитком. Відповідач працює, але не надає матеріальної допомоги на дитину відповідачці, створив іншу сім»ю. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти проживання дитини з матір»ю після розірвання шлюбу не заперечував. Суд,дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 25 жовтня 2008 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження їх доньки [PERSON], яка народилась [INFO] р., у графі "батько" записаний [PERSON], "мати" - [PERSON]. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, подальше спільне життя і збереження сім»ї суперечить їх інтересам. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

15.07.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу зареєстрованого з відповідачем 28.01.1995 року, вона має неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], з грудня 2013 року сімейні відносини припинені, вважає, що втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження шлюбу неможливе, після розлучення прохає залишити їй прізвище "[PERSON]", прохає розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що від шлюбу зареєстрованого з відповідачем 28.01.1995 року, вона має неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], з грудня 2013 року сімейні відносини припинені, вважає, що втрачено почуття любові взаємоповаги, збереження шлюбу неможливе, після розлучення прохає залишити їй прізвище "[PERSON]", прохає розірвати шлюб. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність суду не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

15.07.2015 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява [PERSON] Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала, що 09.04.2008 року вона надала відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 45 000 доларів США для придбання квартири. Грошові кошти надавались на термін до 1 квітня 2015 року і отримувалися [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] до спливу строку надання грошових коштів борг відповідачем не був сплачений, повернутий, а на письмову вимогу від 13 травня 2015 року з проханням повернути борг. відповідач пояснила в усній формі, що на данимй час у неї немає коштів. До цього часу відповідач грошових коштів боргу не повернула. На момент подачі заяви згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ станом на 14.07.2015 року встановлено такий курс гривні до іноземної валюти : 100 доларів США - 2196,3753 гривень, сума 45 000 доларів США становить 988 366,5 гривень. Посилаючись на ст.ст. 11, 530, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України позивач просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошові кошти , борг, позику в сумі 45 000 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 988 366,5 гривень, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення заборгованості зі стягненням з відповідача на користь позивача коштів на відшкодування судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 530, 625, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

15.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] із зазначеною вище позовною заявою вказуючи на те, що з відповідачем вна перебуває у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 18.09.2015 року відділом ДРАЦС РС Новотроїцького РУЮ в Херсонській області , актовий запис № 71. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину -сина [PERSON], [INFO]. Наразі вони мешкають окремо, неповналітній син проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Згоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Просить стягнути аліменти. Позивач надала до суду заяву згідно якої просить слухати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач надав до суду заяву згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку для утримання дитини , до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551,60 гривень судового збору. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-17 Постанови ПВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

15.08.2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № NKXRFF10200489 від 14.11.2009 року відповідач 14.11.2009 року отримав кредит у розмірі 5 183,97 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору. Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, про що відповідач підтвердив свою згоду власноруч підписом на заяві. Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів. Станом на 28.07.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 9 236,85 грн., у тому числі: -- 731,90 грн. - заборгованість за кредитом, -- 0,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 311,04 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, -- 7 277,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). -- 416,04 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 9 236,85 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по вказаній справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до укладеного договору № NKXRFF10200489 від 14.11.2009 року відповідач 14.11.2009 року отримав кредит у розмірі 5 183,97 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 28.07.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 9 236,85 грн., у тому числі: -- 731,90 грн. - заборгованість за кредитом, -- 0,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 311,04 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, -- 7 277,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). -- 416,04 грн. - штраф (процентна складова). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в силу ст. 526, 530, 598-599, 1054-1056 ЦК України, є правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

15.08.2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № NKXRFT20730020 від 10.12.2011 року відповідач 10.12.2011 року отримав кредит у розмірі 5 778,64 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору. Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, про що відповідач підтвердив свою згоду власноруч підписом на заяві. Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів. Станом на 30.07.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 9 928,79 грн., у тому числі: -- 5 778,66 грн. - заборгованість за кредитом, -- 3,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 520,11 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, -- 2 677,51 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). -- 448,99 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 9 928,79 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по вказаній справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до укладеного договору № NKXRFT20730020 від 10.12.2011 року відповідач 10.12.2011 року отримав кредит у розмірі 5 778,64 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30.07.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 9 928,79 грн., у тому числі: -- 5 778,66 грн. - заборгованість за кредитом, -- 3,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 520,11 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, -- 2 677,51 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). -- 448,99 грн. - штраф (процентна складова). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в силу ст. 526, 530, 598-599, 1054-1056 ЦК України, є правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved