Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

10 травня 2018 року позивач [PERSON] акціонерне\~товариство «Укрсоцбанк» (надалі ПАТ «Укрсоцбанк») в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 11 серпня 2016 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником прав та обов'язків якого є [PERSON] акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено договір кредиту №215/12-2119, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти в сумі 17900 доларів США, зі сплатою 13 процентів річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 10 серпня 2013 року. Оскільки, умови вказаного договору відповідач належним чином не виконав станом на 18 квітня 2018 року виникла заборгованість у сумі 20497,56 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 10242,43 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 267152,00 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 10255,13 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 267483,25 грн. До теперішнього часу боржник не погасила заборгованість, позивач просив стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір. У відкрите судове засідання представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надіслання судових повісток за місцем мешкання та публікацією судових викликів на офіційному веб-сайті "Судова влада", тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 11 серпня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №215/12-2119. ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», що підтверджується п.1.2.2 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до п.п. 1.1, 1.1.1, 1.1.2 кредитного договору №215/12-2119 від 11.08.2006\~року позичальник [PERSON] отримав від ПАТ «Укрсоцбанк» на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17900 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10.08.2013 року зі сплатою 13 % річних.\~ Як вбачається з п.п. 1.3,1.3.1 договору для забезпечення \~ позичальником\~виконання\~своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги кредитор укладає в день укладання цього договору позичальником іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку кредитору передається одноповерховий будинок № 25 з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Україна, Новоазовський район, с.Козацьке, вулиця Молодіжна, будинок № 25, заставною вартістю 113120 грн., що в еквіваленті складає 22400 доларів США. Згідно п.п. 2.4, 2.4.1 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту на рахунок №22089215157621, не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. Пунктами 3.3.7, 3.3.8 кредитного договору передбачені зобов»язання позичальника погашати кредит відповідно до договору, сплачувати проценти за фактичний час його використання та можливі штрафні санкції в порядку визначеному у п.1.1., 2.4 цього договору та комісії в строки, встановлені договором, сплачувати неустойку (пеню, штраф в строк, встановлений договором). Відповідно до п. 4.1, п.4.2 кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4 договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1., 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 5.4 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. У разі порушення позичальником умов цільового використання кредиту, визначеного п.1.2 цього договору, позичальник зобов»язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 процентів від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов»язань як щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18 квітня 2018 року становить 20497,56 доларів США та складається з: заборгованості за кредитом\~10242,43 доларів США, заборгованості за відсотками\~10255,13 доларів США. В силу ст.ст.526, 527\~ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599\~ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.ст.610, 612 ЦК України\~порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов»язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.611 ЦК Україниу разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно дост.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно умов кредитного договору, валютою кредитування був долар США. Відповідно до положень п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 р. у справі №6-145цс14, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. З урахуванням матеріалів справи, суд вбачає передбачені законом підстави для стягнення заборгованості із відповідача в іноземній валюті - доларах США. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку\~ статті 60 ЦПК України, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд визнає, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав обов'язки, передбачені укладеним у встановленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на користь позивача необхідно стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість заборгованість в загальному розмірі 20497,56 доларів США. Відповідно до ч.2\~ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 8054,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved