Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

11.09.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди - стягнення 1/2 частини вартості 10076,62 грн. проданого автомобіля "Богдан DF30", 2006 р.випуску, Реєстраційний [NUMBER]. 07.04.2015 р. позивач змінив позовні вимоги, пред'явивши позов до третьої особи [PERSON] В обґрунтування вказує що в період з 1994 р. по 2013 р.р. перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], автомобіль, який є спільним сумісним майном подружжя, неправомірно вибув з його володіння як власника, в той час як він з 27.10.2011 р. по 18.11.2011 р. перебував на стаціонарному лікуванні в зв'язку з перенесеним інсультом, з 18.11.2011 р. по 22.02.2012 р. перебував на амбулаторному лікуванні вдома та з 22.05.2012 р. по 12.06.2012 р. перебував на лікуванні в санаторії. В цей час, скориставшись його хворобливим станом, автомобіль вартістю 20153, 23 грн. 24.04.2012 р. був знятий з обліку [PERSON] та проданий, внаслідок чого він зазнав збитків. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, вказують, що [PERSON] 24.04.2012 р. продав автомобіль [PERSON] на підставі довіреності всупереч волі позивача. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] проти позову заперечували, надали письмові заперечення вказують, що за довіреністю яку позивач посвідчив 20.02.2012 р. він уповноважив [PERSON] розпоряджатися автомобілем. При посвідченні нотаріусом довіреності за місцем проживання [PERSON], дружина позивача [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 40000 грн., тому фактично відбувся продаж спірного автомобіля. За вказаною довіреністю відбулося відчуження автомобіля [PERSON], на теперішній час строк дії довіреності сплив 20.02.2015 р. Третя особа [PERSON] після зміни позовних вимог позивачем, в судове засіданні не з'явилася, незважаючи на повідомлення про час та місце розгляду справи. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.237-239, 244 ЦК України - представництвом є правовідношення, в якому одна сторона /представник/ зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони яку вона представляє. Правочин, вчинений представником створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Представництво можливе за довіреністю, яка за формою повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Необхідність доручення за особистим волевиявленням особи, передбачена ст.ст.1000, 1003, 1006 ЦК України - за нормами яких за договором доручення, повірений зобов'язується вчинити від імені довірителя певні юридичні дії. Отримавши доручення повірений несе перед довірителем певні обов'язки, в тому числі повідомлення про хід виконання його доручення, та обов'язок негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Судом встановлено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, довіреністю від 20.02.2012 р., довідкою Центру надання послуг УДАІ, довідкою-рахунком від 24.04.2012 р. а.с.13, 15-16,47, 67, що позивач [PERSON] 20.02.2012 р. як власник видав довіреність на користування та розпорядження спірним автомобілем [PERSON] Довідкою-рахунком встановлено продаж автомобіля [PERSON] 24.04.2012 р. [PERSON] за 20153, 23 грн., та реєстрацію автомобіля на [PERSON] 25.04.2012 р. Тобто [PERSON], діючи від імені [PERSON], повинен був дотримуватися норм ст.ст.1000, 1003, 1006 ЦК України, повідомляти позивача про хід виконання доручення, та віддати [PERSON] гроші отримані від продажу. Суд вважає, що відповідач та третя особа всупереч ст.ст.10, 60 ЦПК України не надали суду належних доказів які підтверджують отримання грошей позивачем. Свідки [PERSON], та [PERSON] яка підписала довіреність від імені [PERSON], підтвердили в суді отримання [PERSON] - дружиною позивача, грошей в сумі 40000 грн. в день посвідчення довіреності 20.02.2012 р. Підтвердили добровільність дій позивача [PERSON] на уповноваження [PERSON] на розпорядження спірним автомобілем. Але письмові докази отримання грошей позивачем суду не надані, отримання грошей стороною правочину не може ґрунтуватися на показах свідків. З наданих доказів судом встановлено що 20.02.2012 р. позивачем була надана та посвідчена нотаріусом довіреність на розпорядження автомобілем, письмовий договір купівлі-продажу вчинений 24.04.2012 р. Згідно ст.ст.203 ч.ч.1, 3, 238 ЦК України- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Правочином є дія особи, спрямована на зміну, або припинення цивільних прав і обов'язків. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Таким чином, при невиконанні зобов'язання повіреним [PERSON], з відповідача, в межах заявленого позову, слід стягнути 10076 грн. 62 коп. - 1/2 частини вартості проданого автомобіля "Богдан DF30", реєстраційний [NUMBER]; 243 грн. 60 коп. сплаченого позивачем судового збору, відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України. На підставі ст.ст.203, 238, 1000, 1003, 1006 ЦК України,

Outcome: approved