Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до голови Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Комунальник -2» Литовки Михайла Володимировича про визнання боргу недійсним, в обґрунтування якого зазначила наступне. Після травня 2018 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району не продовжила [PERSON] надання субсидії на оплату комунальних послуг, зазначивши, що головою ОСББ «Комунальник-2» Литовкою М.В., надано лист про наявність у позивача заборгованості за обслуговування будинку у розмірі 5493,40 грн. На її звернення до відповідача щодо надання розрахунку заборгованості, відповіді не надано, тому позивач звернулась до суду та просить борг визнати недійсним. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2018 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі. 19.12.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що станом на 01.12.2018 року за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 5510,37 грн., яку нараховано із загальної площі квартири та розміру внесків, затверджених рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Комунальник -2». Позивач сплачує внески на утримання будинку періодично та різними сумами, тому утворюється заборгованість. За зверненням [PERSON] 20.06.2018 року було надано випуску по нарахуванню і сплати неї коштів за комунальні послуги за період з 01.01.2009 р. по 01.06.2018 р., що підтверджується копією виписки про отримання позивачем даного документу. У вересні 2018 року [PERSON] звернулась до відповідача з проханням укласти договір реструктуризації боргу за житлово-комунальні послуги для подальшого отримання субсидії. Відповідачем було підготовлено договір, згідно умов якого [PERSON] повинна сплачувати суму заборгованості у розмірі 156,44 грн. щомісячно в період з 01.10.2018 року пор 01.10.2021 рік., було запрошено позивача для підписання вищевказаного договору, але позивач, отримавши свій примірник угоди з підписом та печаткою ОСББ «Комунальник -2», покинула будинок без підписання другого примірника. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, оскільки вважає суму боргу необґрунтованою, та такою, що не підтверджена головою ОСББ «Комунальник -2», надала суду свої розрахунки з січня 1998 року по грудень 2018 року. Представник відповідача Литовка М.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі на підставах викладених, у відзиві на позовну заяву. Також просив стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 700 гривень. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки ОСББ «Комунальник -2» від 21.09.2018 року №9 позивач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , у квартирі загальною площею 44,12 м.кв., має особовий рахунок [NUMBER] з діючими тарифами. Відповідно до ст. 10 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартир\-ного будинку", до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку входить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. Позивачу нараховувались належні до сплати внески на утримання будинку та прибудинкової території, виходячи з тарифів, затверджених загальними зборами членів ОСББ „«Комунальник -2»", на кожний рік. Відповідно до ст.15 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином від\-повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 17 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання боргу недійсним, однак в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач не згоден з сумою боргу, але питання щодо здійснення його перерахунку позивачем не ставилось. Таким чином, суд вважає, що позивачем було обрано неправильний спосіб захисту його прав - невірно зазначено предмет позову та невірно сформовано вимоги, що з урахуванням принципу диспозитивної цивільного судочинства унеможливлює вирішення даного спору шляхом визнання боргу недійсним, оскільки в судовому засіданні позивач зазначає та надає докази про часткове погодження з нарахованою відповідачем заборгованістю, однак про перерахунок боргу позивачем вимоги перед судом не ставляться. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Вирішуючи вимогу відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 700 гривень, суд виходить з наступного. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання адвокатської допомоги та актом прийняття-передачі наданої правничої допомоги, а також платіжним дорученням на вказану суму. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг, тому розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, стягненню з позивача на користь ОСББ «Комунальник-2» підлягають понесені відповідачем судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 700 грн.

Outcome: approved