Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої сестри [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади сіл Конищів, Знаменівка та Ягідне в особі Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер їх із сестрою дід [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після його смерті належало право на земельну частку (пай), на території Конищівської сільської ради, розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ВН № 0178255). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були його донька (мати позивачів) - [PERSON] , та дружина - [PERSON] . Спадщину у встановленому законом порядку прийняла [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. Інші спадкоємці спадщини не прийняли. [INFO] померла їх із сестрою бабка [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після її смерті належало право на земельну частку (пай), на території Конищівської сільської ради, яке вона успадкувала після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була мати позивачів - [PERSON] , яка спадщину прийняла у встановленому законом порядку, однак не оформила своїх спадкових прав. Інші спадкоємці відсутні. [INFO] померла їх із сестрою мати [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після її смерті належало право на земельну частку (пай), на території Конищівської сільської ради, яке вона успадкувала після смерті [PERSON] , а також належне особисто їй право на земельну частку (пай), розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ВН № 0178254). Спадкоємцями за законом, після смерті [PERSON] є позивачі, які спадщину прийняли у встановленому законом порядку. Інший спадкоємець за законом [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині, про що подав відповідну заяву нотаріальній конторі. Разом з тим, сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0178255 втрачено, у зв`язку з чим нотаріусом їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тому позивачі змушені звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просили суд визнати за кожним із них право на 1/2 земельних часток (паїв) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 03.11.2020 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої сестри [PERSON] і відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою судом за клопотанням позивача витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 95/2018, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої сестри [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 4). Відповідач копію ухвали від 03.11.2020 та доданих до неї матеріалів отримав 03.11.2020, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с. 44, 58). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Україна" Конищівської сільської ради, розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0178255. Вартість вказаної земельної частки (паю) становить 58784 грн. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 25-26). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Із свідоцтва про шлюб (а.с. 19), свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 15), експертного висновку (а.с. 28) вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] . Згідно з п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, яка була чинна на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Згідно довідки Конищівської сільської ради № 559 від 30.09.2020 на день смерті [PERSON] разом з ним за однією адресою була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] (а.с. 15). Інший спадкоємець [PERSON] спадщини не прийняла. Зокрема, з Інформаційних довідок № 62862154 та № 62862162 від 11.12.2020 слідує, що спадкова справа щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася, заповіти ним за життя не вчинялися (а.с. 54-55). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] - єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. [INFO] в с. Гірне Харцизького району Донецької області померла [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яке вона, за життя, у встановленому законом порядку не оформила, а також належне їй право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Україна" Конищівської сільської ради, розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0178254. Вартість вказаної земельної частки (паю) становить 58784 грн. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 24, 27). Із свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 15), експертного висновку (а.с. 28), довідки Конищівської сільської ради № 560 від 30.09.2020 (а.с. 22) вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була її дочка - [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Крім того, за життя 13.08.2001 [PERSON] вчинила заповіт яким усе своє майно заповіла [PERSON] . Заповіт чинний (а.с. 52, 60) Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційної довідки № 62862127 від 11.12.2020 слідує, що спадкова справа щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а.с. 53). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] - єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. [INFO] в с. Знаменівка Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] права на земельні частки (паї), які вона, за життя, у встановленому законом порядку не оформила. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із свідоцтв про народження позивачів (а.с. 17-18), свідоцтва про шлюб [PERSON] (а.с. 19), довідки Конищівської сільської ради № 564 від 30.10.20020 (а.с. 23), вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти - позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також син - [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з довідки Конищівської сільської ради № 564 від 30.10.20020, на час смерті [PERSON] разом з нею за однією адресою проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 95/2018, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що 17.05.2018 [PERSON] подала нотаріальній контору заяву про прийняття спадщини, а [PERSON] - заяву про відмову від її прийняття. 20.03.2020 нотаріус видав позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві за життя земельну ділянку. Отже, суд вважає доведеним, що позивачі - єдині спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України ( [PERSON] ) та ч. 1 ст. 1269 ЦК України ( [PERSON] ). Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору вони не можуть, оскільки оригінали сертифікатів, що посвідчував право [PERSON] та [PERSON] на земельні частки (паї) серії ВН № 0178255 та № 0178254 втрачено (а.с. 20, 29). Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за кожним із позивачів слід визнати в порядку спадкування за законом право на 1/2 земельних часток (паїв), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачами при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі по 840 грн 80 коп. - кожною (а.с. 30-31). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачами не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ними судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved