Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Сергіївської сільської Ради Слов»янського району Донецької області, з участю третьої особи - Реєстраційної служби Слов»янського міськрайонного управління юстиції Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 серпня 2013 року. Місцем її смерті є село Сергіївка Слов'янського району. За життя [PERSON] була зареєстрована та проживала [ADDRESS]. Разом з нею ніхто не був зареєстрований. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила розпорядження, за яким все належне їй на день смерті майно вона заповіла йому, [PERSON], бо він є її онуком. Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. 22 квітня 2011 року, зареєстровано за реєстровим номером № 2-3134. Даний заповіт чинний. 17 січня 2013 року Другою Слов'янською державною нотаріальною конторою проведено реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON], номер у спадковому реєстрі 3/2013, номер спадкової справи 54074234. Він, [PERSON], пропустив строки для подання Заяви про прийняття спадщини. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2014 року по справі № 243/12088/13-ц йому було визначено додатково строк тривалістю в п'ять місяців для подання до нотаріуса Заяви про прийняття спадщини. За ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України він являється спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Осіб, які відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мали б право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б своєчасно прийняли спадщину або могли на неї претендувати, не мається, що підтверджується відповідною Довідкою нотаріуса. На підставі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки спадкодавця, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, розташовані на території Сергіївської сільської ради Слов'янського району Донецької області: 1. Загальною площею 5,5274 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серія ЯЖ № 440751, виданий на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВКК № 560232 від 12 червня 2008 року). - земельна ділянка площею 4,5724 га, кадастровий номер 1424288200:02:000:0400; - земельна ділянка площею 0,9550 га, кадастровий номер 1424288200:02:000:0936. 2.Загальною площею 5,5496 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серія ДН № 190232, виданий на підставі Розпорядження Голови Слов'янської райдержадміністрації від 06 жовтня 2005 року за № 460). - земельна ділянки площею 4,5944 га, кадастровий номер 1424288200:02:000:0399; - земельна ділянка площею 0,9552 га, кадастровий номер1424288200:02:000:0935; Вищезазначені державні акти на право приватної власності на землю зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010916700018 та 010616700464 відповідно. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину. З метою прийняття спадщини у встановлений судом додатковий строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та 12 серпня 2014 року, у відповідності до ст. 1297 ЦК України, звернувся до нотаріуса із Заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за заповітом на успадковані земельні ділянки. Нотаріус виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12 серпня 2014 року посилаючись на відсутність у нього правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а саме оригіналів державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 440751 та серії ДН № 190232. Проте, оригінали Державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 440751 та серії ДН № 190232 за невідомих йому обставин втрачено ще за життя [PERSON]. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. [PERSON] за життя була власником земельних ділянок і здійснювала всі правомочності власника, тобто володіла, користувалася, розпоряджалася ними на власний розсуд, її право власності на вказані ділянки ніким не оспорювалося. На теперішній час у нього, [PERSON], зберігаються видані на ім'я [PERSON] належним чином завірені копії державних актів на право приватної власності на землю серія ЯЖ № 440751 на земельну ділянку загальною площею 5,5274 га та серія ДН № 190232 на земельну ділянку загальною площею 5,5496 га, які розташовані на території Сергіївської сільської ради Слов'янського району. Дані документи є доказом того, що саме [PERSON] була власником вищезазначених земельних ділянок. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час отримання [PERSON] державних актів) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалися державними актами. Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру. Однак, як зазначалося вище, оригінали державних актів ЯЖ № 440751 та ДН № 190232 на право приватної власності на земельні ділянки, видані [PERSON], втрачено. Ця обставина виключає його можливість реалізувати свої спадкові права на земельні ділянки. Тобто, він не має можливості оформити свої права спадкоємця на земельні ділянки у нотаріуса, оскільки належні [PERSON] державні акти на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 440751 та серія ДН № 190232, втрачено. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. На підставі ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок Відділу Держземагенства у Слов'янському районі грошова оцінка земельних ділянок: - кадастровий номер 1424288200:02:000:0400 складає 95 295 грн. 73 коп.; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0936 складає 4 104 грн. 10 коп.; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0399 складає 95 288 грн. 65 коп.; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0935 складає 4 104 грн. 58 коп. А всього - 198 793 грн. 06 коп. У цих витягах зазначено власника таких земельних ділянок як [PERSON]. Оскільки у встановленому законом порядку прийнято спадщину після смерті [PERSON], однак він не може оформити своїх прав на спадкове майно через втрату правовстановлюючих документів на земельні ділянки, інших спадкоємців за заповітом та законом або осіб, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині, не мається. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Сергіївка Слов'янського району Донецької області, право власності на земельні ділянки, розташовані в адміністративних межах Сергіївської сільської ради Слов'янського району Донецької області: - площею 4,5944 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1424288200:02:000:0399; - площею 0,9552 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1424288200:02:000:0935; - площею 4,5724 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1424288200:02:000:0400; - площею 0,9550 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1424288200:02:000:0936. Позивач [PERSON] до судового засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ( а.с.30 ). 15 вересня 2014 року від позивача надійшла до суду Заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги ( а.с. 38). Представник відповідача - Сергіївської сільської Ради Слов»янського району Донецької області до судового засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Сергіївської сільської Ради Слов»янського району Донецької області та постановити рішення про задоволення позовних вимог [PERSON].( а.с. 37 ). Представник третьої особи- Реєстраційної служби Слов»янського міськрайонного управління юстиції- до судового засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Реєстраційної служби Слов»янського міськрайонного управління юстиції Донецької області та постановити рішення на розсуд суду ( а.с. 36 ). Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Сергіївської сільської Ради Слов»янського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 серпня 2013 року.( а.с. 12) Місцем смерті [PERSON] є село Сергіївка Слов'янського району. За життя [PERSON] була зареєстрована та проживала [ADDRESS]. Разом з нею ніхто не був зареєстрований ( а.с. 18). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила розпорядження, за яким все належне їй на день смерті майно вона заповіла позивачу - [PERSON], бо він є її онуком. Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. 22 квітня 2011 року, зареєстровано за реєстровим номером № 2-3134. Даний заповіт чинний ( а.с. 16). 17 січня 2013 року Другою Слов'янською державною нотаріальною конторою проведено реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON], номер у спадковому реєстрі 3/2013, номер спадкової справи 54074234. Він, [PERSON], пропустив строки для подання Заяви про прийняття спадщини. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2014 року по справі № 243/12088/13-ц мені було визначено додатково строк тривалістю в п'ять місяців для подання до нотаріуса Заяви про прийняття спадщини. ( а.с. 17). За ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України він являється спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Осіб, які відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мали б право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б своєчасно прийняли спадщину або могли на неї претендувати, не мається, що підтверджується відповідною Довідкою нотаріуса.( а.с. 20). На підставі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки спадкодавця, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, розташовані на території Сергіївської сільської ради Слов'янського району Донецької області: 1. Загальною площею 5,5274 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серія ЯЖ № 440751, виданий на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом ВКК № 560232 від 12 червня 2008 року). - земельна ділянка площею 4,5724 га, кадастровий номер 1424288200:02:000:0400; - земельна ділянка площею 0,9550 га, кадастровий номер 1424288200:02:000:0936. 2.Загальною площею 5,5496 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серія ДН № 190232, виданий на підставі Розпорядження Голови Слов'янської райдержадміністрації від 06 жовтня 2005 року за № 460). - земельна ділянки площею 4,5944 га, кадастровий номер 1424288200:02:000:0399; - земельна ділянка площею 0,9552 га, кадастровий номер1424288200:02:000:0935; Вищезазначені державні акти на право приватної власності на землю зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010916700018 та 010616700464 відповідно. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.1 «Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину». Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування». З метою прийняття спадщини у встановлений судом додатковий строк [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та 12 серпня 2014 року, у відповідності до ст. 1297 ЦК України, звернувся до нотаріуса із Заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на успадковані земельні ділянки. Нотаріус виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12 серпня 2014 року посилаючись на відсутність у нього правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а саме оригіналів державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 440751 та серії ДН № 190232.( а.с. 21). Проте, оригінали Державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 440751 та серії ДН № 190232 за невідомих йому обставин втрачено ще за життя [PERSON]. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. [PERSON] за життя була власником земельних ділянок і здійснювала всі правомочності власника, тобто володіла, користувалася, розпоряджалася ними на власний розсуд, її право власності на вказані ділянки ніким не оспорювалося. На теперішній час у нього, [PERSON], зберігаються видані на ім'я [PERSON] належним чином завірені копії державних актів на право приватної власності на землю серія ЯЖ № 440751 на земельну ділянку загальною площею 5,5274 га та серія ДН № 190232 на земельну ділянку загальною площею 5,5496 га, які розташовані на території Сергіївської сільської ради Слов'янського району. Дані документи є доказом того, що саме [PERSON] була власником вищезазначених земельних ділянок. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» « Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок та інш. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з»ясовувати: -чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. Відповідно ч.1 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час отримання [PERSON] державних актів) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалися державними актами. Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру. Однак, як зазначалося вище, оригінали державних актів ЯЖ № 440751 та ДН № 190232 на право приватної власності на земельні ділянки, видані [PERSON], втрачено. Ця обставина виключає можливість [PERSON] реалізувати свої спадкові права на земельні ділянки. Тобто, він не має можливості оформити свої права спадкоємця на земельні ділянки у нотаріуса, оскільки належні [PERSON] державні акти на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 440751 та серія ДН № 190232, втрачено. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. На підставі ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок Відділу Держземагенства у Слов'янському районі грошова оцінка земельних ділянок: - кадастровий номер 1424288200:02:000:0400 складає 95 295 грн. 73 коп.; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0936 складає 4 104 грн. 10 коп.; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0399 складає 95 288 грн. 65 коп.; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0935 складає 4 104 грн. 58 коп. А всього - 198 793 грн. 06 коп. У цих витягах зазначено власника таких земельних ділянок як [PERSON] ( а.с. 22-25). Вказана обставина підтверджена Довідкою Держземагентства у Слов»янському районі Донецької області № 01-18/672 від 09 вересня 2014 року, з якої вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами - кадастровий номер 1424288200:02:000:0400; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0936.; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0399; - кадастровий номер 1424288200:02:000:0935 належать [PERSON] ( а.с. 33). Оскільки у встановленому законом порядку позивачем [PERSON] прийнято спадщину після смерті [PERSON], спадкодавець за життя дійсно була власником вищевказаних земельних ділянок, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, то суд приходить до обгрунтованого висновку про законність позовних вимог [PERSON] і вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved