Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя, вона склала заповіт від 07.09.2018 року відповідно до якого їй заповідалася земельна ділянка (пай) в розмірі 3,1327га, що знаходиться на території Максимівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарств. В 2015 році, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я її матері, оскільки їй потрібен був сторонній догляд, вона переїхала проживати до неї, щоб здійснювати догляд. Разом з матір`ю вона проживала до її смерті, тобто до [INFO] , потім здійснила її поховання. Через деякий час вона звернулася до Максимівської сільської ради з приводу оформлення спадщини, де їй пояснили, що для отримання спадщини необхідно звернутися до нотаріуса та після 6-ти місяців від дати смерті, та її оформити, оскільки вони разом з нею проживали до дня смерті. 17 травня 2019 року вона приватному нотаріусу Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящуку Д.О. подала заяву про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з не поданням заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця та те, що вона не проживала і не була зареєстрована разом з спадкодавцем на момент її смерті. Єдиним спадкоємцем за заповітом на вищевказану земельну ділянку являється [PERSON] , а її брату [PERSON] заповідався будинок та земельна ділянка, але останній спадщину не приймав. Враховуючи те, що сплив шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, однак вона оформити право на спадкове майно без встановлення в судовому порядку факт проживання зі спадкодавцем, не може, тому за вирішенням даного питання вона звернулась до суду. Просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкоємцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гупало М.М. в судове засідання не з`явилися, Гупало М.М. подав до суду заяву про розгляду справи у його відсутність та відсутність заявника, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник Паланської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву в якій вказав, що сільська рада не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] .. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Заявник, [PERSON] , народилася [INFO] в с. Річне, Ленінського району, Кустанайської області. Матір`ю останньої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 9.07.1970 року (а.с. 10). Матір заявника, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.09.2018 року (а.с. 6). Постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящука Д.О. від 17.05.2019 року гр. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1327 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Максимівської сільської ради Уманського району Черкаської області, що залишилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.7). Довідкою №264 від 01.10.2018 року, виданої виконкомом Паланської сільської ради про те, що поховання [PERSON] , яка померла [INFO] проводила [PERSON] , за власний рахунок (а.с.8). Довідкою №38/02-18 від 24.02.2020 року, виданої виконкомом Паланської сільської ради про те, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] проживала і була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавець [PERSON] проживала разом з дочкою [PERSON] (дочка проживала без реєстрації) (а.с.9). Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті батька, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved