Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, а саме просить суд: збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 гривень починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по оплаті послуг адвоката. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2010 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 30.03.2010 року до повноліття дитини, тобто до [INFO]. З того часу, значно змінився матеріальний стан [PERSON] та відповідача. Крім того, позивач зазначила, що дитина постійно хворіє, має захворювання серця, церебрастенічеський синдром, перебуває на постійному обліку у закладах охорони здоров'я, в зв'язку з чим потребує постійної медичної допомоги та придбання медикаментів. За твердженням [PERSON] отриманих коштів з відповідача в розмірі 600 грн., недостатньо для належного утримання та задоволення потреб дитини. Відповідач працює на суднах закордонного плавання, постійно перебуває в закордонних рейсах, отримує достатній дохід для матеріального забезпечення дитини. Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, у разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Частино 2 ст.197 ЦПК України передбачено, що вразі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у період з 10.05.2008 року по 22.11.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. ( а.с.5,10) Від сумісного шлюбу у сторін є дитина - син, [PERSON], [INFO], згідно (копії) свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 47. З довідки №209 від 14.03.2017 року наданої Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, встановлено, що [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], дійсно проживає зі своєю малолітньою дитиною - сином, [PERSON], [INFO]. Відповідно до медичної картки амбулаторного хворого №4512, та доданих до неї консультативних висновків спеціалістів закладів охорони здоров'я ( а.с. 12-21), вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно перебуває на обліку у медичних закладах та має захворювання серця, церебрастенічеський синдром, що знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи довідками. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2010 року по справі № 2-3021/2010 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 30.03.2010 року до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із позовних вимог, вбачається, що позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 3000 грн. Однак, вимога позивача щодо збільшення розміру аліментів саме в сумі 3000 грн. не була обґрунтована позивачем належним чином. Так, матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, відсутні відомості про працевлаштування [PERSON], отримання ним прибутку та його розміру. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, наявність у відповідача інших утриманців, також враховує матеріальне становище позивача. Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд виходить із принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дитини та матеріальних можливостей відповідача (ч.1 ст.182 СК України). Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1777 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за доцільне та достатнє збільшити розмір аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1800 грн., що відповідає інтересам дитини, матеріальним можливостям відповідача, та є достатнім для забезпечення нормального рівня розвитку дитини. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] з приводу стягнення з відповідача на її користь коштів, в якості відшкодування витрат на правову допомогу адвоката, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи. Позивачем до суду не подано квитанції про перерахування коштів будь-яких коштів за надану правову допомогу та розрахунок таких витрат, що підтверджує реальні витрати позивачем, а також відомості про кількість годин витрачених адвокатом позивача на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням суду, відсутність договору. Крім того, під час судового розгляду справи адвокат не брав участі у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Відповідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, вбачається, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, то вони підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial