Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що з 24.11.2012 р. вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому в них [INFO] народився син [PERSON]. 19.01.2016 р. рішенням Тячівського районного суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На даний час вони проживають окремо. З січня 2014 року відповідач не цікавився сином, не телефонував йому, не спілкувався з ним та не брав участь у його вихованні. Вона разом з дитиною проживає у будинку своїх батьків і вони жодного разу не вчиняли ніяких перешкод відповідачу у спілкуванні з сином. Їхній син [PERSON] проживає у достатку і йому створюються всі необхідні умови для всебічного розвитку. Просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні пояснила, що відповідач не навідується до дитини та не цікавиться його вихованням. На засіданні комісії з питань захисту дитини було прийнято рішення позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 р. № "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що в шлюбі між [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а. с. 9). 19.01.2016 р. шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Тячівського районного суду від 29.02.2016 р. з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4частин його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Довідками Тячівської об'єднаної територіальної громади № 0234/1628 від 18.07.2017 р. та № 0234/1662 від 20.07.2017 р. стверджено, що на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON], [INFO] З актів обстеження матеріально-побутових умов від 20.07.2017 р. та 09.08.2017 р. вбачається, що позивачка виховує двох малолітніх дітей та проживає у будинку своїх батьків. Відповідач у 2014 році покинув сім'ю і з тих пір не цікавиться сином [PERSON], в його вихованні участі не приймає та матеріально не забезпечує. Відповідно до довідки Тячівського дошкільного навчального закладу ясла-садок № 1 № 40 від 10.07.2017 р. [PERSON], [INFO] є вихованцем Тячівського ДНЗ № 1. Дитина охайна, доглянута та не конфліктна. Вихованням займається мама [PERSON] Батько дитини вихованням не займається, в садочку жодного разу не з'являвся. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 20.0.2017 р., станом на 01.07.2017 р. заборгованість по аліментах у [PERSON] складає 20900.82 грв. По місцю проживання позивачка характеризується з позитивного боку. Орган опіки та піклування надав висновок про те, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-83 ЦПК України. Позивачка належними та допустимими доказами довела, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач належним чином був повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явився і заперечень відносно позову не надіслав. Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON], [INFO] позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно нього. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 640 грв. За таких обставин,

Outcome: approved