Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог [PERSON] про стягнення боргу в сумі 34895,55 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 червня 2014 року [PERSON], будучи власником автомобіля марки ВАЗ 217130-118-01, 2011 року випуску, тип транспорту - легковий універсал - В, номер шасі (кузова, рами) ХТА 217130С0068897, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 23.12.2011 року, надав нотаріально посвідчену довіреність, відповідно до якої уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] діяти самостійно, розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здавати в оренду, позичку) вищезазначений транспортний засіб з відповідними правами. Приблизно в липні 2015 року [PERSON], діючи на підставі довіреності [PERSON], в порядку передоручення для виконання договору доручення, уклав усний договір купівлі-продажу та продав [PERSON] за 6000 доларів США транспортний засіб марки ВАЗ 217130-118-01, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ САК №416782 від 23.12.2011 року. Однак, [PERSON] відмовився проводити належну перереєстрацію у Вінницькому ВРЕР УДАІ УМВС України Вінницькій області даного транспортного засобу після його продажу у звязку з тим, що він дуже поспішав у своїх особистих справах та попросив зробити це через місяць. [PERSON] погодився, сподіваючись на його порядність. Але з того часу, незважаючи на неодноразові телефонні дзвінки та прохання належним чином оформити договір купівлі-продажу, [PERSON] та [PERSON] відмовлялися. Через деякий час, а саме 15 серпня 2015 року [PERSON] надав [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність, виписану на його імя, відповідно до якої уповноважив його розпоряджатися вищезазначеним транспортним засобом. Дана довіреність дійсна до 16 червня 2017 року. Під час укладання договору купівлі-продажу та надання нотаріально посвідченої довіреності, [PERSON] запевнив [PERSON] про відсутність будь-яких обтяжень та арештів на цей автомобіль. З того часу, [PERSON]П, користуючись своїми правами, користувався вказаним авто за власними потребами. Періодично [PERSON] телефонував до [PERSON] з приводу проведення законної реєстрації даного транспортного засобу, але [PERSON] постійно просив зробити це через деякий час по різним причинам. Однак, враховуючи те, що у травні 2017 року у [PERSON] закінчувався строк дії нотаріально посвідченого доручення, виникла гостра необхідність у проведенні належної реєстрації даного транспортного засобу, щоб не втратити право на це майно. Оскільки [PERSON] відмовлявся зустрітися та провести належне оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та перереєстрацію, [PERSON] вимушений був оформити даний автомобіль на свого батька - [PERSON], тому що на [PERSON] виписана довіреність і зареєструвати за цією довіреністю на себе він не міг. Звернувшись до Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, розташованого за адресою м. Вінниця вул. Ботанічна, 10, [PERSON] дізнався, що на даний транспортний засіб накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій, арешт та «розшук» у звязку з тим, що у Староміському відділі ДВС ВМУЮ є в наявності виконавчі провадження відносно [PERSON], на підставі яких накладені ці обмеження. [PERSON] звернувся до Староміського ВДВС та встановив, що в даному відділі в наявності є виконавче провадження відносно [PERSON] №52496411 щодо заборгованості останнього перед ПАТ КБ Приватбанк в сумі 22573,76 грн., та заборгованість перед податковою інспекцією ГУ ДФС у Вінницькій області в сумі 8 336, 52 грн. Староміським відділом ДВС винесено постанову про накладання арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження №44822174 від 05.11.2014 року про накладання арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження №52496411 від 04.10.2016 року. Крім того, Староміським відділом ДВС направлено у Вінницький ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області лист, відповідно до якого автомобіль оголошено в розшук і при його виявлені, автомобіль буде вилучений та реалізований, а кошти від реалізації будуть направлені на погашення боргу [PERSON] по виконавчому провадженню. Отже, [PERSON] усвідомив те, що у разі термінового не погашення боргу [PERSON] за виконавчим провадженням, автомобіль, який фактично належить [PERSON]П, а по документам рахується як власність [PERSON], буде вилучено та реалізовано, тобто [PERSON] може бути позбавлений свого майна та права на це майно. [PERSON] відразу зателефонував до [PERSON] та повідомив про дані обставини, а також про те, що останньому необхідно терміново сплатити заборгованість на депозитний рахунок ДВС, щоб вони зняли усі обтяження з автомобіля, після чого [PERSON] зможе провести реєстрацію даного автомобіля. В іншому випадку [PERSON] запропонував повернути [PERSON] автомобіль, щоб той у свою чергу повернув йому 6000 доларів США, на що [PERSON] повідомив, що коштів на сплату заборгованості у нього немає та автомобіль він також відмовився забрати. Після чого [PERSON] запропонував [PERSON] самостійно провести розрахунок по заборгованості та провести перереєстрацію автомобіля, а також пообіцяв максимум до 05 червня 2017 року усі витрачені кошти [PERSON] на погашення заборгованості, повернути останньому. 23 травня 2017 року та 25 травня 2017 року [PERSON], відповідно до наданих йому Староміським відділом ДВС реквізитів та рахунків, здійснив оплату в рахунок погашення заборгованості за [PERSON] відповідно до виконавчих проваджень в загальній сумі 34895,55 грн. На підставі цього, 26 травня 2017 року ВДВС винесена постанова про зняття арешту з майна. 27 травня 2017 року [PERSON], діючи на підставі довіреності (серія НАМ №7881798 від 15 серпня 2015 року) звернувся в Управління національної поліції у Вінницькій області та надав документи на проведення реєстрації вищевказаного транспортного засобу на [PERSON] (свого батька). На підставі цього, 27 травня 2017 року [PERSON]І видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії СХМ 328098. До 05 червня 2017 року [PERSON] до [PERSON] жодного разу так і не подзвонив. Тоді [PERSON] подзвонив до [PERSON], однак, неодноразові спроби з ним поговорити не призвели до позитивного результату. [PERSON] повністю ухилявся від взятих на себе зобовязань перед [PERSON] щодо проведення повного розрахунку за внесені ним кошти з метою погашення заборгованості по виконавчому провадженню. Станом на сьогоднішній день [PERSON] в добровільному порядку так і не розрахувався з [PERSON] а тому існує непогашена заборгованість у розмірі 34 895,55 грн. Враховуючи те, що [PERSON] в добровільному порядку ухиляється від виконання своїх зобовязань перед [PERSON]П, останній вимушений звернутися до суду для стягнення боргу в примусовому порядку. Представник позивача [PERSON], яка одночасно являється представником третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судові засідання призначені на 20.09.2017р. та 11.10.2017р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду та на яких містяться підписи останнього про вручення судових повісток. (а.с. 33, 57) В судове засідання призначене на 31.10.2017р. відповідач також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 96-97) Відповідно до частини першої\~статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої\~статті 169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей\~169,\~224 ЦПК України\~суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши думку представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК №416782, виданого Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 23.12.2011 року, [PERSON] являється власником транспортного засобу ВАЗ 217130-118-01, 2011 року випуску, тип транспорту - легковий універсал - В, номер шасі (кузова, рами) ХТА217130С0068897. (а.с. 8) Однак, як вбачається із довіреності посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] від 16.06.2014 року, [PERSON] уповноважив [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] діяти самостійно, розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здавати в оренду, позичку) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ САК №416782, транспортним засобом ВАЗ 217130-118-01, 2011 року випуску, тип транспорту - легковий універсал - В, номер шасі (кузова, рами) ХТА217130С0068897, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.6) Разом з тим, як вбачається із довіреності посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON] від 15.08.2015 року, [PERSON], діючи по довіреності [PERSON] в порядку передоручення для виконання договору доручення уповноважив [PERSON] розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду, позичку) належним [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ САК №416782, реєстраційний номер [NUMBER], автотранспортним засобом марки (моделі) «ВАЗ 217130-118-01», 2011 року випуску, двигун №-, шасі (рама, коляска, кузов) № ХТА217130С0068897. Дана довіреність дійсна до 16.06.2017 року. (а.с. 7) Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, [PERSON], діючи на підставі довіреності [PERSON], уклав усний договір купівлі-продажу та продав [PERSON] за 6000 доларів США вищевказаний транспортний засіб, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, надавши позивачу нотаріально посвідчену довіреність, якою відповідно уповноважив останнього розпоряджатися вказаним автомобілем. Також представник позивача пояснила, що оскільки надана [PERSON] довіреність була дійсна до 16.06.2017 року, в травні 2017 року у позивача виникла необхідність у проведенні належної реєстрації даного транспортного засобу. Однак, оскільки [PERSON] у належному оформленні автомобіля позивачу відмовив, останній змушений був звернутися до Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області аби здійснити оформлення даного транспортного засобу на свого батька. Проте вчинити вищевказані дії останньому не вдалося у звязку з тим, що на даний транспортний засіб, як зясувалося, було накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій, арешт та «розшук». Вищевказані представником позивача обставини доведені в судовому засіданні та підтверджуються наступним. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка державний виконавець Дзюбенко С.М. суду пояснив, що у Староміському відділі ДВС м. Вінниці дійсно перебувало два виконавчих провадження боржником по яких являвся [PERSON] У травні 2017 року до нього звернувся гр. [PERSON], який зазначив, що ним було придбано по дорученню майно, що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ гр. [PERSON], а саме автомобіль марки ВАЗ 217130-118-01, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Також останній пояснив виконацю, що він являється фактичним власником даного транспортного засобу, однак не має змоги належним чином його оформити у звязку з тим, що на вказаний автомобіль накладено обтяження, на що державний виконавець зазначив, що обтяження на даний автомобіль може бути знято лише шляхом погашення заборгованості гр. [PERSON] за відкритими виконавчими провадженнями. Таким чином, у звязку із погашенням гр. [PERSON] заборгованостей по виконавчих провадженнях у яких гр. [PERSON] являвся боржником, що підтверджувалось відповідними квитанціями наданими позивачем, державним виконавцем було знято обтяження на вищевказаний автомобіль. На запитання суду щодо того чому арешт на автомобіль накладений лише по виконавчому провадженню про стягнення боргу на користь ПАТ КБ "Приватбанк" свідок пояснив, що обидва виконавчі провадження перебували у нього на виконанні, а тому наклавши арешт на майно боржника в межах одного виконавчого провадження, немає необхідності це робити в межах іншого виконавчого провадження. В той же час свідок пояснив, що при погашенні заборгованості по виконавчому провадженню де накладено арешт і непогашенні заборгованості по іншому виконавчому провадженні, державний виконавець перед зняттям арешту по виконавчому провадженню накладає арешт на майно в межах іншого виконавчого провадження. Крім того, свідок пояснив, що боржника [PERSON] він ніколи не бачив, до державного виконавця останній ніколи не з'являвся, а всі квитанції про сплату коштів йому були надані [PERSON] Як вбачається із постанови Головного державного виконавця Староміського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області [PERSON], ВП №53275883, 25.01.2017р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №802/1684/16-а виданого 19.12.2016р. Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з [PERSON] в дохід бюджету заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 8336,52 грн. Також даною постановою з боржника стягнуто виконавчий збір в сумі 833,65 грн. (а.с. 62) В той же час, по даному виконавчому провадженню державним виконавцем Дзюбенком С.М. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 26.05.2017 року, якою стягнуто з [PERSON] 94,70 грн. витрат на проведення виконавчих дій. (а.с. 64) Тобто, загальна сума заборгованості гр. [PERSON] по виконавчому провадженню за №53275883 становить 9264,87 грн. яка складається із 8336,52 грн. суми заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, 833,65 грн. виконавчого збору та 94,70 грн. витрат на проведення виконавчих дій. Згідно з квитанцією №23397274 від 23.05.2017р. на суму 8340 грн. та квитанцією №0.0.773832743.1 від 25.05.2017р. на суму 928,35 грн., оригінали яких долучено до матеріалів справи, загальна сума сплачених грошових коштів позивачем по даному виконавчому провадженню становить - 9268,35 грн., якою повністю погашено вищевказану суму заборгованості. (а.с. 104, 101) У звязку із погашенням боргу за даним виконавчим провадженням, 26.05.2017р. постановою державного виконавця Дзюбенка С.М. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №802/1684/16-а виданого 19.12.2016 року Вінницьким окружним адміністративним судом. (а.с. 66) Як вбачається з матеріалів справи, у Староміському відділі ДВС м. Вінниця на виконанні перебувало ще одне виконавче провадження, боржником за яким являвся [PERSON], що підтверджується наступним. 04.10.2016 року Головним державним виконавцем Староміського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області [PERSON] було відкрито виконавче провадженя №52496411 з виконання виконавчого листа №127/18575/15-ц виданого 21.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 20435,51 грн. (а.с. 70) При цьому, постановою державного виконавця Дзюбенка С.М. від 04.10.2016 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, що належить останньому. (а.с. 71) Оскільки в добровільному порядку в строк до 11.10.2016 року боржником виконавчий лист виконано не було, 12.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2043,55 грн. (а.с. 72) Згідно з повідомленням Міжрайонного реєстраційно - екзаменаційного відділу Державної автомобільної Інспекції Управління МВС України у Вінницькій області від 15.11.2016р., на транспортний засіб марки ВАЗ 217130-118-01 накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій. (а.с. 74) В подальшому, постановою державного виконавця Дзюбенка С.М. від 14.03.2017р. автомобіль марки ВАЗ 217130-118-01, що належить [PERSON] було оголошено в розшук. (а.с. 82) Разом з тим, 26.05.2017 року державним виконавцем Дзюбенком С.М. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 26.05.2017 року, якою стягнуто з [PERSON] 94,70 грн. витрат на проведення виконавчих дій. (а.с. 86) Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] по виконавчому провадженню №52496411 становить 22573,76 грн., яка складається із 20435,51 грн. суми заборгованості перед ПАТ КБ "Приватбанк", 2043,55 грн. виконавчого збору та 94,70 грн. витрат на проведення виконавчих дій. Як вбачається із квитанції №0.0.773822564.1 від 25.05.2017р. на суму 14900 грн. та квитанції №0.0.773845698.1 від 25.05.2017р. на суму 7673,76 грн., оригінали яких долучено до матеріалів справи, загальна сума сплачених грошових коштів позивачем по даному виконавчому провадженню становить - 22573,76 грн., якою повністю погашено вищевказану суму заборгованості. (а.с. 99, 100) У зв'язку із внесенням на депозитний рахунок відділу коштів, які в повному обсязі покривають суму боргу по виконавчому документу, суму виконавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій, 26.05.2017 року державним виконавцем, в ході відкритого виконавчого провадження було винесено постанову про зняття арешту з майна боржника та постанову про припинення розшуку майна останнього, а саме: автомобіля марки ВАЗ 217130-118-01. (а.с. 84,85) Разом з тим, 26.05.2017р. постановою державного виконавця Дзюбенка С.М. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/18575/15-ц виданого 21.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області у звязку із погашенням боргу за даним виконавчим провадженням. (а.с. 89) Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому, транспортний засіб марки ВАЗ 217130-118-01, 2011 року випуску, тип транспорту - легковий універсал - В, номер шасі (кузова, рами) ХТА217130С0068897 27.05.2017р. було зареєстровано на гр. [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХМ 328098. (а.с. 9) В той же час, як вбачається з повідомлення Міжрайонного реєстраційно - екзаменаційного відділу Державної автомобільної Інспекції Управління МВС України у Вінницькій області від 17.06.2017 року, на транспортний засіб марки ВАЗ 217130-118-01 знято обмеження на проведення реєстраційних операцій. (а.с. 90) Згідно зі статтею 526 ЦК Укрїни, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з частиною третьою статті 528 ЦК України, інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, зокрема наявні в ній оригінали квитанцій, а також матеріали виконавчих проваджень, суд дійшов висновку, що позивачем було повністю погашено заборгованість по виконавчих провадженнях №53275883 та №52496411, боржником по яких являвся [PERSON], що підтверджується квитанціями №23397274 від 23.05.2017р. на суму 8340 грн., №0.0.773832743.1 від 25.05.2017р. на суму 928,35 грн., №0.0.773822564.1 від 25.05.2017р. на суму 14900 грн. та №0.0.773845698.1 від 25.05.2017р. на суму 7673,76 грн., оскільки загальна сума, що підлягала сплаті по виконавчих провадженнях становить 31838,63 грн., а загальна сума сплачених позивачем грошових коштів згідно з вищевказаними квитанціями - 31842,11 грн. Разом з тим, сплачуючи грошові кошти по вищевказаних виконавчих провадженнях у відповідних банківських установах, позивачем було сплачено комісію банкам за перерахування коштів, яка згідно з квитанцією №0.0.773845698.2 від 25.05.2017р. становить 76,74 грн., згідно з квитанцією №0.0.773822564.1 від 25.05.2017р. - 149 грн. + 2,00 грн., згідно з квитанцією №0.0.773832743.2 від 25.05.2017р. - 10,00 грн. + 2,00 грн., згідно з квитанцією №23397275 від 23.05.2017р. - 166,80 грн. Отже, загальна сума комісії сплаченої позивачем банкам за перерахування коштів становить 406,54 грн. (7674 грн. + 149,00 грн. + 2,00 грн. + 10,00 грн. + 2,00 грн. + 166,80 грн.) При цьому, квитанції №23445799 від 25.05.2017р. на суму 2595,00 грн. та №23445800 від 25.05.2017р. на суму 51,90 грн. (комісія банку за перерахування коштів в сумі 2595,00 грн.) судом до уваги не приймаються, оскільки вказана сума виходить за межі суми грошових коштів зазначених у виконавчих провадженнях №53275883 та №52496411. (а.с. 102, 103) Доказом того, що погашення заборгованості [PERSON] по виконавчих провадженнях здійснено позивачем підтверджується показами свідка, відмітками у графі призначення платежу платіжних документів (ФО Лупійчук [PERSON], ч/з [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON]В.), а також тим, що оригінали квитанцій надано представником позивача в судовому засіданні. Згідно зі статею 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення грошових коштів в сумі 32245,17 грн., з яких: 31838,63 грн. - загальна сума грошових коштів сплачених по виконавчим провадженням №53275883 та №52496411 та 406,54 грн. - загальна сума комісії сплаченої банкам за перерахування коштів - обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного та беручи до уваги часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3224,93 грн. витрат повязаних зі сплатою судового збору. Відповідно до частини першої, другої статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Інтереси позивача у даній справі представляла адвокат [PERSON] (свідоцтво №573 від 28.01.2008р.) на підставі договору про надання правової допомоги від 08.06.2017р. (а.с. 50, 51). Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014р. витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається з акту виконаних робіт (а.с. 106) адвокатом виконано наступні роботи: проведено правову консультацію та складено юридичний аналіз щодо цивільно - правових відносин між [PERSON] та [PERSON] стосовно боргових зобов'язань, роз'яснено право на звернення з позовом до суду та порядок стягнення боргу в примусовому порядку відповідно до норм закону 4 години; зібрання, розгляд, складання та копіювання письмових доказів 4 години; складання позовної заяви 4 години; подача позовної заяви разом з додатками до суду - 0,5 год; складання та подача заяви про забезпечення позову разом з додатками - 2,5 год.; надання юридичних консультацій 17.07.2017р. - 1 год., 28.07.2017р. - 1 год., 10.08.2017р. - 0,5 год., 30.08.2017р. - 1 год., 04.09.2017р. - 0,5 год., 21.09.2017р. - 0,5 год. щодо роз'яснення етапів, роз'яснення цивільно - правових норм, прав та обов'язків та стадій розгляду цивільної справи про стягнення боргу за позовом [PERSON] до [PERSON], участь у судовому засіданні 20.09.2017р. - 0,5 год. Як доказ понесення витрат на правову допомогу позивачем надано розрахункову квитанцію від 08.06.2017р. про сплату 10000,00 грн. за юридичні послуги. (а.с. 17) Таким чином, беручи до уваги наданий акт виконаних робіт та розрахункову квитанцію від 08.06.2017р. про сплату 10000,00 грн. витрат на правову допомогу, а також враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 9240,48 грн. витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: partial