Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

11.08.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] та після смерті брата [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування вказує, що згідно договору купівлі- продажу від 11.06.1997 року, її матері [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. За час проживання у квартирі, [PERSON] було здійснено самочинне перепланування, в результаті чого, загальна площа квартири збільшилась на 2,2 кв.м. з рахунок доміру балкону та лоджії. Після смерті матері, вона та її рідний брат [PERSON] намагалися оформити спадщину на спадкову квартиру, але отримати свідоцтво про право на спадщину не встигли, оскільки [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON], вона у встановлений законом трок, звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, але листом нотаріуса від 25.07.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстрація в БТІ на день реєстрації права власності спадкового майна, зазначена загальна площа квартири 61,8 кв.м., житлова площа 40,1 кв.м. хоча в технічному паспорті зазначена загальна площа квартири 59,0 кв.м., житлова площа 38,2 кв.м. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері та брата, інші спадкоємці відсутні. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач Виконком Тернівської районної у місті ради надав листа про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника виконкому. Представник третьої особи Криворізької районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним, відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON], померлій [INFO] належить квартира [ADDRESS], загальною площею 59,0 кв.м., та житловою площею 38,2 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.06.1997 року, а.с.5. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, а.с.6 зв., в наслідок самочинного перепланування загальна площа по квартирі збільшена на 0,6 кв.м. та становить 61,8 кв.м., житлова площа збільшена на 1,9 кв.м. і становить 40,1 кв.м., дозвіл на перепланування квартири в БТІ не надано. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.07.2014року, за № 2219/02-31, а.с.7, відмовлено спадкоємиці [PERSON] в одержанні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку із неможливістю здійснення реєстрації права власності за спадкоємицею на підставі договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки реєстрація в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації на день реєстрації права власності за спадкодавицею пройшла на підставі вищезазначеного договору, але за загальною площею квартири 61,8 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м., що суперечить даним, зазначеним у правовстановлюючому документі- договорі, де загальна площа складає 59,0 кв.м., житлова 38,2 кв.м. Згідно листа Криворізької державної нотаріальної контори від 26.08.2014р., за № 2476/02-14, а.с.50, після смерті [PERSON], померлої [INFO], з зявами про прийняття спадщини звернулися донька померлої [PERSON] та син померлої [PERSON], крім них, з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], з заявою про прийняття спадщини звернулась сестра померлого [PERSON], крім неї, з заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався. Згідно ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.3.1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Самочинно реконструйований будинок, якщо порушено вимоги ч. 1 ст. 376 ЦК, не створює право власності у спадкодавця, не може входити до складу спадщини, а отже, не дає підстав для виникнення права власності у спадкоємців. Відповідно до п. 7 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" не може бути застосовано правила ст. 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема, ст. 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, не відповідає правовідносинам, які склалися, відсутній дозвіл на перепланування квартири та самочинне перепланування не оформлено відповідними правовими документами, позивач є єдиною спадкоємицею, її право на спадщину не оспорюється іншими особами, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. На підставі ст.373, 376 , 392, 1258, 1261, 1268 ЦК України, Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р.,

Outcome: dismissed