Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом фізичної особи-підприємця [PERSON], в якому просить суд зобовязати відповідача встановити москітні сітки за адресою: м.Харків,Московський пр.-т 214/1, кв.32, стягнути з відповідача пеню у розмірі 150 гривень та моральну шкоду у розмірі 200 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 8 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до фірми «МирОк» за адресою: м.Харків, пр.-т Московський, 247, для купівлі та встановлення москітних сіток. Представники фірми приїхали за зазначеною адресою зробили заміри, повідомили, що позивач повинен сплатити замірювання у розмірі 100 гривень, що й було виконано та повідомлено про необхідність зявитися до Фірми та провести передоплату. 08.09.2016 року позивач зявився до фірми та провів передоплату за виготовлення та виконання робіт з монтажу москітних сіток у розмірі 500 гривень. Представником фірми було повідомлено про те, що протягом двох днів будуть виготовлені відповідні сітки, на прохання позивача надати договір на купівлю товарів та проведення відповідних робіт, представником фірми йому повідомлено, що це незначний товар, на який договір не видається та що не буде ніяких проблем. На момент написання заяви пройшло 12 днів, однак, позивачу ніхто не телефонує та не повідомляє про виконання обовязків взятих на себе відповідачем, спричиняють позивачу у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 510 грн. (500 грн.* 3%). Позивач вважає себе ошуканим, а саме: не надали договір, представники фірми не телефонують, не виконують зобовязання, чим спричиняють позивачу моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 200 гривень. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним вище. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що дійсно позивач звернувся до нього для замовлення проведення монтажу москітних сіток, для проведення монтажу все підготовлено, однак, монтаж в квартирі виконаний не був через непогодження дати та часу виконання робіт в квартирі позивача. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що позивач [PERSON] звернувся до відповідача ФОП [PERSON] для замовлення робіт, повязаних з демонтажем москітних сітках на вікнах за адресою: м.Харків, пр.-т Московський, 214/1, кв.32. Як вбачається з квитанції №08.09.2016 рок від 08.09.2016 року [PERSON] сплачено 500 гривень за віконні конструкції - москітні сітки. Ч.1 ст. 509 ЦК України встановлює, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 2\~статті 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 42 Конституції України\~передбачено, що Держава захищає права споживачів. Відповідно пункту 4 частини 1 статті 21\~Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього\~Закону\~та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Відповідно до п.17\~ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача, як споживача, про зобовязання фізичної особи-підприємця [PERSON] встановити москітні сітки за адресою: м.Харків,Московський пр.-т 214/1, кв.32 підлягають задоволенню, що не оспорюють ся самим відповідачем. Позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 510 гривень задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно до ст.ст.901-905 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін. Крім того, відповідно до\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 5\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків\~\~ вартості\~\~ роботи\~\~ (послуги),\~\~ якщо\~\~ інше\~\~ не\~\~ передбачено законодавством. У разі, коли вартість роботи (послуги) не визначено,виконавець сплачує споживачу неустойку в розмірі 3 відстоків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Згідно ч.2\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Проте позивач на виконання свого обов'язку, передбаченого вищевказаними нормами закону не виконав, не надав суду достовірних та допустимих доказів, уході судового розгляду встановлено, що між сторонами жодних договорів на виконання робіт не підписувалося, строк надання послуг письмово не встановлювався, позивачем не надано суду доказів на підтвердженя кінцевого строку виконання замовлення. Позовні вимоги в частині відшкодування заподіяння моральної шкоди також задоволенню не підлягають, Згідно ч.1\~ст. 23 Цивільного\~\~ кодексу\~\~ України\~\~особа\~\~ має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 4 зазначеної постанови у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Отже, при прийнятті рішення про відшкодування моральної шкоди, необхідно встановити наявність трьох елементів: 1) шкода була завдана внаслідок неправомірних дій особи, які призвели до моральних страждань; 2) наявність причинно - наслідкового зв'язку між діями винного та наслідками; 3) вина такої особи. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачем не надано суду жодних доказів щодо заподіяння йому моральної шкоди, не зазначено якими доказами це підтверджується, наявність причинного зв'язку між моральною шкодою і протиправним діянням заподіювача\~\~ та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, оскільки розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) з врахуванням стану здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, необхідні для відновлення попереднього стану, а тому позов в частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial