overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

23.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути без його участі, не проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до ч.1 ст 124 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомоений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд ухвалює заочне рішення на піставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували з 2008 року в незареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні, на диспансерному обліку не перебуває (а.с.6). Судом встановлено, що відповідач не надаває матеріальну допомогу на утримання дитини з вересня 2014 року . Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 12 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 27.03.2014 року складає 1032,00 гривні. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої доньки, а також те, інших осіб на утриманні не має, не працює, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.79 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

23.09.2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Просить суд шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача адліменти на утримання їх малолітнього сина, а також стягнути з відповідача кошти на утримання позивачки у розмірі 400 грн. Позивачка в судове засідання з"явилась позов підтримала. Відповідач в судове засідання з"явився проти розірвання шлюбу та сплати аліментів на утримання дитини не заперечував, хоча наполягав на зменшенні суми таких аліментів. Проти позовних вимог про стягнення з нього коштів на утримання позивачки заперечив повністю. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив такі обвтавини та правовідносини. Між сторонами 21 липня 2013 року був укладений шлюб. [INFO] в них народився син [PERSON]. Сторони з квітня 2014р. разом не проживають. Відповідач позивачці та їх спільній дитині, практично, матеріально нічим не допомагає. В зв"язку з поганим ставленням до відповідача з боку матері позивачки - відповідач з дитиною не бачиться. Хоча доказів фізичних перешкод у побаченні з дитиною суду надано не було. Відповідно до ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182. СК України судом встановлено, що відповідач інших дітей не має, про хронічні захворювання дитини чи відповідача суду не відомо, відповідач не отримує регулярного доходу, проти сплати аліментів не заперечує, однак в зв"язку з відсутністю на даний час в нього доходу згідний платити аліменти в меншій сумі. Тому, суд вважає, що цілком доцільним буде встановити розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі. Суд враховує положення ч.2 ст.181 СК України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітнього сина підялгають до часткового задоволення в розмір 500 грн. Відповідно до ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. З важаючи на те, що позивачка є працездатною, а докази того, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу суду не надані, - суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача коштів на утримання самої позивачки необгрунтованими та безпідставними. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

23.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 02.08.2006року ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК" і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1757,75грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 22.06.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 63754,50грн., яка складається з наступного: - 1691,82грн.- заборгованість за кредитом; - 18404,05грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 548,48грн. - по комісії за користування кредитом; - 43110,15грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 45629,43грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2013року з [PERSON] на користь позивача, різниця становить 18125,07грн. А також штрафи - 500,00грн. - штраф ( фіксована частина); - 906,25грн. - штраф ( процентна складова). Тому просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 19531,32грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 02.08.2006року ПАТ КБ" ПРИВАТБАНК" і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1757,75грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 22.06.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 63754,50грн., яка складається з наступного: - 1691,82грн.- заборгованість за кредитом; - 18404,05грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 548,48грн. - по комісії за користування кредитом; - 43110,15грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 45629,43грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2013року з [PERSON] на користь позивача, різниця становить 18125,07грн. А також штрафи відповідно до пункту 5,3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00грн. - штраф ( фіксована частина); - 906,25грн. - штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 19531,32грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1218грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

23.09.2016 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований Голопристанським райвідділом ЗАГС Херсонської області 04 липня 1992 року, актовий запис №62, зазначаючи, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подружні відносини з відповідачем по справі фактично припинені, спільне господарство не ведеться, кожен живе своїм життям. Подальше спільне життя вважає неможливим. Просить розірвати шлюб та залишити їй дівоче прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та уточнила в частині прізвища. просила залишити їй шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява може бути задоволена. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04 липня 1992 року Голопристанським райвідділом ЗАГС Херсонської області, актовий запис №62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який є повнолітнім на час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні судом встановлено і сторони підтвердили той факт, що їхній шлюб розпався, фактично шлюбні відносини припинилися, подальше примирення між ними не можливе, виявили спільне бажання на його розірвання, позивачка забажала надалі іменуватися прізвищем, отриманим після одруження. В зв'язку з цим суд вважає, оскільки спільне життя подружжя та збереження шлюбу не видається можливим та суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

23.09.2016 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та мотивує її тим, що 28.01.2016 року померла її мати [PERSON] За життя її мати склала заповіт на все належне їй нерухоме та рухоме майно на ім'я заявниці, який був посвідчений Путивльською районною державною нотаріальною конторою 20.10.2006 року, за № 2431. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на квартиру № 6 в будинку №66 про проспекту Іоана Путивльського в м.Путивль Сумської області. Заявниця є спадкоємцем за заповітом та являється донькою померлої, але у свідоцтві про народження в графі "батьки" записано "мати" - [PERSON]. 14.06.2016 року заявниця звернулася до Путивльської районної державної нотаріальної контори з прифоду оформлення спадщини після смерті її матері [PERSON], однак нотаріус відмовив їй у прийнятті спадщини у зв'язку з неможливістю підтвердження родинних з'язків з померлою, тому просить суд встановити факт родинних відносин між нею та її померлою матір'ю [PERSON]. У судовому засіданні представник заявниці підтримав заявлені вимоги у повному обсязі Представник заінтересованої особи надав суду заяву про розгляд заяви без його участі. У судовому засідання був допитаний свідок [PERSON], який підтвердив обставини на які посилається заявник. Заслухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із свідоцтва про народження заявниці, матір'ю заявника є [PERSON]. (а.с. 5) Згідно свідоцтва про смерть, померла вказана як [PERSON]. (а.с. 3). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] і заявницею стверджується співпадінням зазначення їх родових прізвищ, які відображені в наданих суду документах та тим, що за життя померла і заявниця підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як матері та доньки. Також факт родинних відносин між померлою і заявницею підтверджується заповітом, складеним померлою на користь заявниці, в якому померла вказала заявницю як доньку. Заявник являється спадкоємцем після смерті матері [PERSON] і юридично оформити спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки у заявника документи не містять достатніх відомостей про факт її родинних відносин з матір'ю. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідно для юридичного оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON], про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. Встановити факт родинних відносин: мати-донька між [PERSON], яка померла 28.01.2016 року та [PERSON]. Відповідно до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

23.10.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою до [PERSON] вказуючи на те, що 20 грудня 2011 року між ними було укладено шлюб, свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №112. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-доньку, [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні обов»язки з веденням спільного господарства та виховання дитинию Відповідач влаштовував постійні скандали, що ображає її честь та гідність. Відповідач постійно пред"являє їй необгрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Фактично шлюбні відносини припинені. Втрачені всі фізичні та духовні зв"язки між ними. Більше півроку вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, наполягла на його задоволенні, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач до суду не з»явився, надіслав телефонограму в якій позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України, роз»ясненями Пленуму ВС України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя", ст.51 Конституції України, відповідно до яких сім'я охороняється державою. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе. Сім'я зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, адже подружжя тривали час, більше пів року не проживає разом, отже, слід розірвати шлюб. На підставі зазначеного, ст.105 ч.3,110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

23.10.2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк") звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

23.10.2019року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.11.2017 року було укладено кредитний договір № 220 між КС "Центр-Кредит" та [PERSON] , відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 6600 грн., зі сплатою щомісячно 48% річних за користування, терміном дії на 12 місяців. У зв`язку із тим, що відповідач не виконувала в повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, не вносила щомісячно кошти для погашення заборгованості, станом на 21.10.2019 року заборгувала 5198 грн. 84 коп. Тому, просять суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 220 від 28.11.2017 року в розмірі 5198 грн. 84 коп., сплачений судовий збір. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 28.11.2017 року було укладено кредитний договір № 220 між КС "Центр-Кредит" та [PERSON] , відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 6600 грн., зі сплатою щомісячно 48% річних за користування, терміном дії на 12 місяців. Позивач виконав умови договору, передав відповідачу кредит в розмірі 6600 грн., а відповідач не виконує умови кредитного договору в повному обсязі, станом на 21.10.2019 року заборгованість за договором кредиту складає 5198 грн. 84 коп., з яких 4510 грн. 00 коп. - основний борг, 688 грн.84 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Відповідно до ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 5.1.3 кредитного договору, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків. Враховуючи, що відповідач за договором кредиту не виконує взяті на себе зобов`язання, позов визнала, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

23.10.2019року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.12.2017 року було укладено кредитний договір № 254 між КС "Центр-Кредит" та [PERSON] , відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 5500 грн., зі сплатою щомісячно 48% річних за користування, терміном дії на 12 місяців. У зв`язку із тим, що відповідач не виконував в повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, не вносив щомісячно кошти для погашення заборгованості, станом на 21.10.2019 року заборгував 5343 грн. 52 коп. Тому, просять суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 254 від 28.12.2017 року в розмірі 5343 грн. 52 коп., сплачений судовий збір. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 28.12.2017 року було укладено кредитний договір № 254 між КС "Центр-Кредит" та [PERSON] , відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 5500 грн., зі сплатою щомісячно 60% річних за користування, терміном дії на 12 місяців. Позивач виконав умови договору, передав відповідачу кредит в розмірі 5500 грн., а відповідач не виконує умови кредитного договору в повному обсязі, станом на 21.10.2019 року заборгованість за договором кредиту складає 5343 грн. 52 коп., з яких 4487 грн. 00 коп. - основний борг, 856 грн. 52 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Відповідно до ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 5.1.3 кредитного договору, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків. Враховуючи, що відповідач за договором кредиту не виконує взяті на себе зобов`язання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

23.11. 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться повністю на утриманні позивачки, оскільки матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 600 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, допустивши негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, а також судові витрати. Відповідно до заяви позивачки просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Довідки ЖКП ММР "Зоря" за № 2871 від 23.11.2015 р. неповнолітня [PERSON]проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення". Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідач має нерегулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 23.11.2015 р. до досягнення нею повноліття, з урахуванням індексу інфляції, допустивши негайне виконання рішення суду в частині місячного платежу. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved