Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення і з урахуванням клопотання про зменшення вимог просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме про внесення змін в актовий запис №13 від 20 травня 2002 року в свідоцтві про народження [PERSON] виданого Родаківською селищною радою Слов'яносербського району Луганської області де в графі «національність батька» вказати - німець та внесення доповнення в актовий запис №39 від 16 вересня 2006 року свідоцтва про народження [PERSON] виданого Родаківською селищною радою Слов'яносербського району Луганської області де в графі «національність батьківства» вказати національність - німець, посилаючись на те, що позивач по національності є німцем, що підтверджує своєю копією свідоцтва про народження, де в графі батько стоїть національність німець. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви. Від заінтересованої особи до відділу ДРАЦС по м. Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції надійшов лист про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, заслухавши заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з положеннями ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності. Хоча зазначений перелік справ, не є вичерпним, проте із змісту зазначених вище норм вбачається, що суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника правові наслідки. Частина 2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі Указу Президента України № 70\\99 від 27 січня 1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991р. № 24 "Про порядок зміни громадянами України національності", і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачаються настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 32/5/101 від 23.05.2001 Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України та наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання органи РАЦС не уповноважені реєструвати інформацію про національну приналежність фізичних осіб. Належність до певної національності в Україні не підлягає реєстрації, оскільки не має будь-якого юридичного значення. З належністю особи до певної національності не пов'язується виникнення, зміна або припинення будь-яких цивільних прав та обов'язків. Згідно з положеннями ч.3 ст. 9 та ч.1 ст.22 ЗУ "Про реєстрацію актів цивільного стану" актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація, яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесення змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Крім того, згідно п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України(ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed