Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон та дозволу на оформлення документів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі з 19.07. 1997 року по 01.11.2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], яка народилася 17.09.2003 року. Дитина після розлучення проживає з неюта, та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає, що підтверджується рішенням Рівненського міського суду від 07 березня 2014 року по справі № 569/20327/13-ц 2/569/4228/13 про стягнення з нього аліментів. Дитина [PERSON] займається в профільній Школі народного танцю, є учасницею середнього складу Народного художнього колективу ансамблю народного танцю «Дружба» Палацу дітей та молоді, який активно представляє свою творчість у конкурсно-фестивальній діяльності як в Україні так і за кордоном.. Ірина є учасницею хореографічних постановок, які заявлені для участі у Міжнародному фестивалі хореографічного мистецтва «Берегиня», республіка Білорусь та Міжнародному конкурсі «Краков'як - 2016» ([PERSON]). У період літніх канікул має намір разом з дитиною тимчасово виїжджати за кордон до її батьків [PERSON] та [PERSON], які проживають у м.Нижньовартовську Російської Федерації. Однак, Відповідач [PERSON] відмовляється надати у передбачений законодавством України порядок дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] за кордон для зустрічі з дідусем та бабусею, та для участі у Міжнародному фестивалі хореографічного мистецтва у Білорусі та Міжнародному конкурсі у [PERSON]. Вона гарантує повернення дитини [PERSON] до України до постійного місця проживання. Просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 01.04.2016р. по 17.09.2019 р. до ближнього та дальнього зарубіжжя. Дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини [PERSON] за межі України на період з 01.04.2016р. по 17.09.2019 р. до ближнього та дальнього зарубіжжя. Позивач в судове засідання подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просила позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Згідно повідомлення сектору АД роботи Управління ДМС в Рівненській області [PERSON], [INFO] , 10.02.2015 року знятий з реєстрації в м.Рівне. Згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання(перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається через суд через оголошення у пресі, яке має бути поміщене з таким розрахунком, щоб особа, яка викликається, мала достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі у справі, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення в газеті Вісті Рівненщини № 20 від 20.05.2016 р. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надійшло. З письмової згоди позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.169 ЦПК України з постановленням заочного рішення згідно до ст.224-228 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 1997 року по 01 листопада 2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], актовий запис № 1948, зареєстрований відділом РАГС м.Рівне. Рішенням Рівненського міського суду від 01.11.2011 року по справі №2-5288/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Рівненського міського суду від 07.03.2014 року по справі №569/20327/13-ц (2/569/4228/13) стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитиною. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі у вихованні та догляді за дитиною. З довідки вих.№.22 від 23.02.2016 р. виданої Рівненським міським Палацом дітей та молоді, вбачається, що [PERSON], 2003 р. н. , з 2010 року займається в профільній Школі народного танцю, є учасницею середнього складу "Народного художнього колективу" ансамблю народного танцю «Дружба» ПДМ, який активно представляє свою творчість у конкурсно-фестивальній діяльності як в Україні, так і за кордоном.. Ірина бере участь у хореографічних постановках, які здобули перемогу у Всеукраїнському конкурсі "Веселкова терпсіхора"(2015р.), та заявлені для участі у Міжнародному фестивалі хореографічного мистецтва «Берегиня» ( [PERSON] Білорусь) та Міжнародному конкурсі «Краков'як - 2016» ([PERSON]). Встановлено, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та проживають у Російській Федерації, м.Нижньовартовськ, вул. Мира, буд. 70,корп.А,кв.72, що підтверджується довідкою №8 виданою 13.02.2016 р. ЖЕУ 12 м.Нижньовартовськ. Позивачка має намір разом з дитиною тимчасово виїжджати за кордон до своїх батьків. Однак, відповідач [PERSON] не надає у передбачений законодавством України порядок дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] за кордон для зустрічі з дідусем та бабусею, та для участі у Міжнародному фестивалі хореографічного мистецтва у Білорусі та Міжнародному конкурсі у [PERSON]. Згідно зі\~ст. 64 ч.1 Конституції України\~конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені. Згідно ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією прав дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість надана Верховною радою України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої 27.02.1991 р., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Нормами ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено що, батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, за якою батьківські права\~неможуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені з позивачами. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п. п. 17, 18 затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved