Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

31.08.2016 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом. Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 56217,28 гривень за кредитним договором б/н від 04.01.2011 яка складається з такого: 12607,16 грн.- заборгованість за кредитом; 40356,92 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 100,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн.- штраф(фіксована частина); 2653,20 грн. - штраф (процентна складова). та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.01.2011 відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язувався погашати заборгованність за Кредитом та відсотками за його використання на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим станом на 31.07.2016 має заборгованість 56217 грн. 28 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання, призначені на 06.10.2016, 20.10.2016 року та 04.11.2016 не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення (а.с. 46, 58). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 04.11.2016 згідно ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до довідки, є юридичною особою, має банківську ліцензію на право надання банківських послуг, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки. (а.с36). Відповідач ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", отримав кредитну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП -2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, що підтверджується заявою та підписом (а.с.7). При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил договор діє протягом 12 місяців з моменту підписання та автоматично лонгується, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору. Таким чином між сторонами виникли кридитні правовідносини. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Відповідно до п. 2.1.1.5.5.Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Так згідно Правил користування платіжною картою передбачено, що за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленими Тарифами Банку, що викладені на сайті банку з розрахунку 360 календарних днів на рік в даному випадку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості та п.2.1.1.12.6 "Правил користування кредитною картою". Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено в ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим з 31.07.2014 виникла забргованість і станом на 31.07.2016 складає 56217,28 гривень, а саме: 12607,16 грн.- заборгованість за кредитом; 40356,92 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 100,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); 2653,20 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України аналогічні норми містять і п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 12.08.2016 був сплачений судовий збір у сумі 1378 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved