Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій вказала, що 04 січня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому в них народилося двоє доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивач вказала, що у них з відповідачем досить складні стосунки, що стало причиною її переїзду разом із доньками до батьків. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей та не надає матеріальної допомоги. Позивач не працює, та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги, яку вона просить стягувати з відповідача у виді аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 від всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання 1/5 від всіх його доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Їй відомо, що відповідач на даний час працює, та має стабільний заробіток, не має на утриманні інших осіб, а тому має змогу надавати допомогу на утримання дітей. Тому вона звернулася із даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, проте до відкриття провадження у справі надала письмову заяву якою просить розглядати справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів та, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, постановити у справі заочне рішення, яким задоволити позов частково з наступних мотивів. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встновлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 4) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], 29 лютого 2012 року що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] (а.с. 5), та серії [NUMBER] У відповідності до довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 507 від 17 жовтня 2017 року (а.с.7) доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні матері [PERSON]. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно змін, внесених до СК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання" № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 01 серпня 2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітніх дітей на забезпечення батьками їх належного утримання, за вимогою позивача із відповідача за рішенням суду мають бути стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дітей. Визначаючи розмір такого стягнення, суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України, а саме матеріальне становище платника та отримувача аліментів, наявність в них інших утриманців, та з огляду на зазначене вище визнає необхідним визначити стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання доньок в розмірі по 1/3 частки всіх видів його заробітку, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак позивач має право на утримання (аліменти) з боку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Тому, стягнення слід визначити в розмірі 1/6 від всіх видів його доходу (заробітку), стягувати з моменту вступу рішення в законну силу та до досягнення дитиною - [PERSON] трирічного віку, тобто до 20 липня 2018 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial