Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи було уточнено щодо зняття арешту з майна та припинення розшуку транспортних засобів, що належать йому на праві власності. [PERSON] вважає, що накладення арешту на майно є порушенням його прав. Позивач в судовому засіданні підтримав свої уточнені вимоги та просив суд про їх задоволення. Представник ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день та час повідомлялись належним чином. Суд вважає заможливим проводити розгляд справи у відсутністі представника ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, за наявними в матералах справи доказами. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. За умовами ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які ваш посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. При цьому, слід зазначити, що відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, веупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва з [PERSON] на підставі виконавчого листа № 2-921 від 04.02.2003 р. стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Крім дитини від першого шлюбу у [PERSON] від другого шлюбу є двоє дітей які знаходяться у нього на утриманні. Як пояснював [PERSON] в судовому засіданні, він раніше проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тому виконав\-че провадження про стягнення аліментів знаходилося на виконан\-ні у ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві. Оскільки він переїхав проживати і зареєструвався за адресою: [ADDRESS], виконавче провадження у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві було закрито та направлено на виконання за. місцем його проживання - до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві. Таким чином, постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Бойченко С.В. відкрито виконавче провадження №49069855 за виконавчим листом №2-921 від 04.02.2003 р. Оскільки [PERSON] добровільно не сплачував аліменти за вище вказаним виконавчим листом, 22.04.2014 року та 11.08.2014 року державним виконавцем відділу органу державної виконавчої служби Оболонського управління юстиції, винесені постанови по ВП №42536161 та по ВП№44214606 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми боргу. 20.10.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Бойченко С.В. винесено постанову по ВП №49069855 про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику. Виконання вказаних вище постанов щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що на даний час [PERSON] працює в ТОВ "Еталон-Україна" на посаді водія. Станом на 25.01.2016 року заборголваність по сплаті аліментів ним була сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією про сплату коштів у розмірі 24860 грн. від 25.01.2016 р. та листом ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, в якому зазначено, що заборгованість по аліментам по вищевказаному виконавчому листу станом на 25.01.2016 року не має, та для зняття арешту рекомендовано звернутись до суду. Таким чином, було накладено арешт на рухоме і нерухоме майно [PERSON], а саме: -на автомобіль Fiat Doblo, д/н [NUMBER], 2008 р.в.; -на ? частину трьох кімнатної квартири [ADDRESS]; -на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Пунктом 5.15 Інструкції про проведення виконавчих дій передбачено порядок звільнення майна з-під арешту. Згідно із п. 5.15.1 Інструкції особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Статтею 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрований обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Частиною 1 статті 60 вказаного Закону передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність безпідставного накладеного обтяження майна, належного позивачу, порушує його права, що дає підстави для їх судового захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене та те, що на даний час [PERSON] офіційно працює, сплатив суму заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна позивача, а також припинити розшук транспортних засобів, що належать [PERSON] на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved