Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

26.06.2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-КИ №685032 від 27.06.2016 року (а.с.6). Відповідно до ч.1\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За життя [PERSON] належало 13/65 частин домоволодіння №7-9 по вул. Шекспіра в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з яких: 13/130 на підставі свідоцтва про власності від 26.06.1995 року, виданого Відділом ЖКГ виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, зареєстровані на імя [PERSON]; 13/130 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.1995 року №1-3660, зареєстровані на імя [PERSON], що підтверджується довідками КП «Криворізьке БТІ» ДОР № 00116947 від 24.06.2010 року, №153932 від 10.04.2017 року (а.с.9, 53, 76). Крім того, на самочинно збудовані споруди на ділянці домоволодіння літню кухню "К", підвал "З" на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2008 року №2-5027/08 за [PERSON] визнано право власності. Факт зміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується відповіддю Саксаганського районного у м. Кривому Розі відділу РАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області від 07.02.2018 року №350/14.13-34 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 312508 від 23.05.1973 року (а.с.74, 79). На момент смерті [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], офіційно зареєстрованому 29.06.2001 року Відділом РАЦС Саксаганського РУЮ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 356 (а.с.78). Дослідженням копії спадкової справи №55-2016 (номер в Спадковому реєстрі 59500060) на майно померлої [PERSON] (а.с.90-105) встановлено, що за життя [PERSON] складено заповіт, посвідчений 14.06.2011 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 1383, за яким належні їй на праві приватної власності 13/30 частин домоволодіння з відповідною частиною господарчих споруд та земельною ділянкою за адресою: вул. Шекспіра буд.9 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області вона заповіла [PERSON] (а.с.97, 102). 14.09.2016 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті дружини [PERSON] (а.с.92), однак свідоцтво про право на спадщину не встиг отримали, оскільки 28.09.2016 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №706875 від 28.09.2016 року (а.с.7). Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Як вбачається з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18.10.2016 року, 23.02.2018 року (а.с.50, 87), за життя [PERSON] складено заповіт, посвідчений 13.01.2011 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] (номер у Спадковому реєстрі 50587076), за яким належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (дійсна назва Покровська) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті, він заповів своєму синові [PERSON] (а.с.88). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між сином та батьком підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії IV-УР №1239452 від 23.05.1962 року (а.с.45). Оскільки майнові права на 13/65 часток спірного нерухомого майна по вул. Шекспіра буд.7-9 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, хоча й за життя не були належним чином оформлені на імя [PERSON], однак в силу прийняття ним спадщини у встановленому законом порядку в розумінні ст.1218 ЦК України не виключають це майно з обсягу спадкового, особисте розпорядження яким за життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробив, тому суд приходить до висновку, що частина спадщини, яка є предметом спору, охоплена заповітом та її спадкування [PERSON] після смерті батька має здійснюватись саме в порядку спадкування за заповітом. Питання спадкування квартири [ADDRESS] суд не вирішує, оскільки вказане майно не заявлене в позові. Як слідує з довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №136/02-14 від 04.04.2017 року (а.с.47), на момент смерті [PERSON] значився зареєстрованим та проживав сам за адресою: вул. Покровська 5/53, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Дослідженням матеріалів спадкової справи № 70-2016 (номер у Спадковому реєстрі 59660551), відкритої 18.10.2016 року відносно спадкового майна [PERSON] встановлено, що 18.10.2016 року, тобто в межах 6-місячного строку з дня відкриття спадщини, із заявою про її прийняття звернувся син спадкодавця [PERSON] Натомість, постановою нотаріуса від 22.05.2017 року (а.с.54) у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], яка складається з 13/65 часток спірного нерухомого майна по вул. Шекспіра буд.7-9 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дійсно, в ході судового розгляду встановлено, а обсягом зібраних у справі доказів позивачем доведено, що спадкодавець [PERSON] прийняв у встановленому законом порядку спадщину у вигляді 13/65 часток домоволодіння по вул. Шекспіра буд.7-9 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати свої права на нього як дійсний власник. Оскільки відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно фактично перешкоджає позивачеві отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті батька [PERSON] на загальних підставах, тому успадкування нерухомого майна має здійснюватися виключно в судовому порядку. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Згідно зі ст.328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5\~ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, з метою захисту спадкових прав позивача суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 13/65 часток домоволодіння, розташованого за адресою: по вул. Шекспіра буд.7-9 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 26.06.2016 року. Суд звертає увагу позивача, що в силу ст.392 ЦК України рішення суду про визнання права власності на майно підтверджує наявне в позивача право власності як речове право, яке підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому Законом України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи характер та предмет спору, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне судові витрати по справі покласти на позивача.

Outcome: approved