Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивачка зазначила, що вона являється спадкоємцем за законом після чоловіка - [PERSON], померлого 09 червня 2015 року. Факт шлюбних відносин зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-КИ № 418492, виданим Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області 29 квітня 1981 року. Перебуваючи в шлюбі з [PERSON], вони придбали на сумісні кошти двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Оформленням договору купівлі-продажу квартири, технічного паспорта займався [PERSON] Спадщину, після померлого, [PERSON], складає житлова квартира [ADDRESS], яку вони купили за договором купівлі-продажу, укладеного у виконання біржового контракту, зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі 15 серпня 2001 року. Однак, у договорі була допущена помилка: у третьому абзаці замість квартирного номера 31 - вказаний № 14 і навпаки: замість будинкового номера 14 вказаний № 31. Слід зазначити, що у реєстраційній печатці БТІ на договорі купівлі-продажу вказані номери вірно, а будинок № 31 по вулиці Чайковського у м.Першотравенську Дніпропетровської області не існує. [PERSON] постійно проживала зі своїм чоловіком в квартирі [ADDRESS] з моменту купівлі по теперішній час, тому фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Однак, звернувшись до нотаріуса ІІершотравенського міського нотаріального округу з заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що договір купівлі-продажу посвідчує право власності на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована за третіми особами. Згідно штампу БТІ на вищевказаному договорі за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Саме відсутність правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності спадкодавця на нерухоме майно є перешкодою в оформленні спадщини. Майнових спорів з приводу заявлених вимог про спадкування зазначеної квартири не існує. Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом, після смерті [PERSON] не має. Позивачка просить суд поновити строки для звернення до суду та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Представник відповідача надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому, позивачем не розмежовано право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування), яке ніким не оспорюється, та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. [PERSON] має всі необхідні, законодавчо визначені можливості для реалізації свого майнового права на спадкування. Відповідно до п.2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Аналогічна позиція міститься у п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування". Зі змісту позовної заяви вбачається наявність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після встановлення відповідного юридичного факту в порядку окремого провадження, а тому відсутні підстави для задоволення вимог про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. Просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], м Першотравенська Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом в повному обсязі у зв'язку з тим, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ №418492 від 29 квітня 1981 року виданого Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області підтверджується факт того, що між [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], Якутської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки, був укладений шлюб. Згідно договору купівлі продажу нерухомого майна від 15 серпня 2001 року виданого Павлоградською товарною біржею встановлено, що [PERSON] купив двокімнатну квартиру №14 в жилому будинку №31 по вулиці Чайковського, міста Першотравенська, Дніпропетровської області. Але в той же час на вищезазначеному договорі купівлі продажу мається штамп БТІ про реєстрацію за померлим спадкодавцем [PERSON], права власності на квартиру №31 в жилому будинку №14 по вулиці Чайковського, міста Першотравенська, Дніпропетровської області. Довідкою КП Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації № 1424 від 24 березня 2016 року підтверджується, що власником квартири №31 в жилому будинку №14 по вулиці Чайковського, міста Першотравенська, Дніпропетровської області є померлий спадкодавець [PERSON] Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], дана квартира знаходиться у власності [PERSON]. Згідно виписки з фінансово-особового рахунку № 343 від 21 грудня 2015 року виданої ПП «Комунальщик-3» в квартирі [ADDRESS], проживав до дня своєї смерті /09 червня 2015 року/ [PERSON], - власник квартири та його дружина [PERSON], /позивачка/. 09 червня 2015 року [PERSON] помер в місті Першотравенську, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №625280 виданого 17 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно матеріалів спадкової справи № 191/2015 заведеної 28 грудня 2015 року до майна померлого [PERSON], позивачка у справі дружина померлого, є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину та отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом № 332, 333, 334 від 18 березня 20106 року на майно померлого чоловіка. Але приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу відмовив у видачі свідоцтва на імя [PERSON] про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 квітня 2016 року, у звязку з тим, що не подано документ, який би посвідчував право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS]. Позивачка отримавши постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину звернулася за захистом своїх прав до суду. Строк звернення до суду нею не пропущено, у звязку з чим підстави для його поновлення відсутні. Згідно із\~статтею 182 Цивільного Кодексу України, право власності на нерухоме майно у особи виникає з моменту державної реєстрації такого права відповідними уповноваженими органами. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1217 Цивільного Кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 328 Цивільного Кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно пункту 23\~постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. В пункті 3.1. інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. При вирішення питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, оскільки вони обумовлені тією обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутній документ, який би посвідчував право власності спадкодавця на частину спадкового майна, а саме на квартиру [ADDRESS]. З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця, набувши тим самим право власності на спадкове майно, а саме \~на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved