Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради, треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-27/3», Державний реєстратор виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк Алла Петрівна про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності. У позові позивач посилається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 28.09.2012 він є власником квартири [ADDRESS] . Йому та власникам квартир цього будинку належать нежитлові приміщення (сараї), що розташовані в підвальному приміщенні під будинком [ADDRESS] , загальною площею 100,1 кв.м., номера яких вказані у відповідності до придбаних квартир. Позивач вказує, що будь-яких нежитлових приміщень, які відносяться до комунальної власності - в цьому будинку немає. У позові позивач посилається на те, що протоколом загальних зборів власників квартир житлового будинку [ADDRESS] від 30 березня 2015 року вирішено обрати уповноваженою особою [PERSON] , власника кв. 79 цього будинку, з питань житлово-комунального господарства, оформлення, контролю та відповідальності за реконструкцію частини підвалу, в якому знаходяться сараї власників квартир в кількості 20 сараїв під побутові приміщення. На підставі цього протоколу [PERSON] видано доручення від 02 квітня 2015 року на представництво інтересів та прав мешканців будинку, а саме: подавати, отримувати, укладати, замовляти, узгоджувати всі необхідні документи відносно реконструкції частини підвалу цього будинку під побутові приміщення. Частина підвалу, де передбачалася реконструкція, складалася із 21 сарая, а всього в підвалі багатоквартирного житлового будинку № 27 (III черга) розміщено 37 сараїв власників квартир цього будинку. Із 21 власником квартир, окремо з кожним, починаючи з 16 листопада 2014 року по 21 травня 2015 року, укладено Договори про передачу прав на сарай в підвалі багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , передача сараїв в підвалі відбулася на підставі Акта прийому-передачі. Позивач вказує, що на підставі відповідних документів, [PERSON] , було замовлено у ПП «Проектсервіс» проектну документацію на реконструкцію частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу, який був виготовлений весною 2015 року. На підставі цього проекту в управлінні Державної архітектурно- будівельної інспекції у Черкаській області 16.03.2015 зареєстрована Декларація про початок виконання будівельних робіт - Реконструкція частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників за адресою: [ADDRESS] . Після оцінки нежитлових підвальних приміщень (сараїв) ПП «Бюро послуг та консультацій» було розпочато будівельні роботи по реконструкції частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників на [ADDRESS] . Позивач зазначає, що всі витрати по цьому будівництву понесені ним особисто. 20 жовтня 2015 року підприємством ПП «Оцінка та Інвентарізація майна» видано технічний паспорт на нежитлові приміщення у житловому будинку [ADDRESS] , загальною площею 96,7 кв.м. 21 грудня 2015 року на зазначені приміщення. В Управлінні ДАБІ у Черкаській області за № ЧК 143153553027 зареєстрована Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І - III категорії складності. 04 листопада 2015 року, [PERSON] , на підставі Договору № 24-15 від 03 листопада 2015 року про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Умані сплачено до міського бюджету пайову участь у розмірі 5000 грн. Вказаний договір підписаний міським головою Цебрій О.В. та завірений печаткою Уманської міської ради. Також позивач посилається на те, що, дочекавшись моменту здачі в експлуатацію реконструйованих підвальних приміщень, Уманська міська рада в незаконний спосіб розпочала процедуру незаконного розпорядження чужим майном (нашими підвальними приміщеннями, що належать співвласникам будинку). 20 липня 2016 року Відділом управління комунальним майном Уманської міської ради винесено Наказ № 17-С про оголошення конкурсу на право оренди підвальних приміщень по [ADDRESS] . Це стало підставою для звернення власників квартир до Уманського міськрайонного суду з позовом про скасування Наказу № 17-С від 20 липня 2016 року. Проте, в процесі розгляду судової справи Наказом № 27-С Уманська міська рада скасувала спірний Наказ № 17-С від 20 липня 2016 року з власної ініціативи. Позивач вказує на те, що державним реєстратором Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк Аллою Петрівною 16.11.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 29045102 про реєстрацію права власності належних позивачу та іншим власникам квартир будинку по [ADDRESS] нежитлових підвальних приміщень площею 100,1 кв.м. за Уманською міською радою. Згідно даних цього запису підставою для державної реєстрації права власності стало Рішення Уманської міської ради «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та комунальної власності» № 4.38-47/7 від 11 квітня 2018 року. Оскільки такими незаконними діями порушується право власності на належний позивачу сарай в підвальному приміщенні під будинком [ADDRESS] , він змушений звертатись до суду за його захистом. У позові позивач просить суд визнати незаконними та скасувати Рішення Уманської міської ради «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та комунальної власності» № 4.38-47/7 від 11 квітня 2018 року, Рішення Уманської міської ради «Про включення об`єкта до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Умані, що підлягають приватизації у 2020 році ( [ADDRESS] » від 28 квітня 2020 року № 3.34-77/7 та Рішення Виконавчого комітету Уманської міської ради від 30.04.2020 року № 141 «Про утворення аукціонної комісії Уманської міської ради з продажу об`єктів комунальної власності ( [ADDRESS], [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ». Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк Аллою Петрівною 16 листопада 2018 року, на нежитлові підвальні приміщення загальною площею 100,1 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , запис про право власності на які до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено за номером 29045102. 25.06.2020 у підготовчій частині судового засідання позивач [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2020 позов в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Уманської міської ради «Про включення об`єкта до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Умані, що підлягають приватизації у 2020 році ( [ADDRESS] » від 28.04.2020 № 3.34-77/7 та рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 30.04.2020 № 141 «Про утворення аукціонної комісії Уманської міської ради з продажу об`єктів комунальної власності ( [ADDRESS], [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS])» - залишено без розгляду; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов з урахуванням уточнень підтримав, посилаючись на обставини, що викладені в ньому та просив його задоволити. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Кецкало В.В., посилаючись на норми чинного законодавства України просив позов задовольнити. Він вказував, що підвальні приміщення належать власникам квартир багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , тому Уманська міська рада не має ніякого відношення до вказаних підвальних приміщень та у незаконний спосіб зареєструвала право власності на відповідні підвальні приміщення. В судовому засіданні представник відповідача - Гладченко Д.В. посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов, який надійшов до суду 10.06.2020, просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача вказувала, що відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 31.12.1992 № 594 РЕУ №1 прийняло на баланс від виробничого об`єднання «Мегомметр» ІІІ секцію 180 квартирного житлового будинку на 36 квартир по [ADDRESS] . Рішенням Уманської міської ради від 23.12.2016 № 6.26-22/7 затверджено передавальний акт основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, нематеріальних активів та іншого майна Уманського КП «ВЖ РЕУ № 1» комунальному підприємству «Уманське РЕУ № 3». Згідно передавального акту на баланс КП «Уманське РЕУ № 3» передано житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Представник відповідача вказує, що твердження позивача, що викладені в позові про те, що Уманська міська рада немає жодного відношення до нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] є безпідставними та необґрунтованими. Уманська міська рада прийняла у комунальну власність вищевказаний будинок, побудований виробничим об`єднанням «Мегомметр» законно, відповідно до актів державної влади та органів місцевого самоврядування. Посилаючись на норми чинного законодавства України, представник відповідача вказувала, що нежитлові підвальні приміщення в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , ІІІ секція, віднесені до захисних споруд (протирадіаційне укриття) та не підлягають відчуженню з комунальної власності. В судовому засіданні представник третьої особи - [PERSON] вказував, що підвальні нежитлові приміщення у будинку [ADDRESS] є складовою частиною всього будинку, а тому належать до житлового фонду та відносяться до допоміжних приміщень цього будинку, призначених для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, а отже не може бути окремим об`єктом цивільно-правових відносин. Представник третьої особи зазначив, що Уманська міська рада незаконно набула та зареєструвала право власності на підвальні приміщення у будинку [ADDRESS] . Тому, посилаючись на норми чинного законодавства України, представник третьої особи просив позов [PERSON] задоволити. При цьому, 23.06.2020 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, за підписом голови ОСББ «Дружба-27/3», в яких, з посиланням на норми діючого законодавства України, вказано, що підвальне нежитлове приміщення будинку [ADDRESS] , є складовою частиною головної речі - всього будинку, а тому за відсутності у ньому визначених ч.4 ст.4 ЖК УРСР ізольованих нежитлових приміщень, що призначені для торгівельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, належать до житлового фонду, а тому відносяться до допоміжних приміщень будинку, призначених для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку та не можуть бути окремим самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Таким чином, Уманська міська рада незаконно набула та зареєструвала право власності на відповідне підвальне приміщення, тому позов необхідно задовольнити. Третя особа- державний реєстратор виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А.П., будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, до суду не з`явилася. Одночасно, 11.06.2020 на адресу суду надійшли письмові пояснення від третьої особи - державного реєстратора виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А.П.. У своїх письмових поясненнях державний реєстратор, посилаючись на статті ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вказувала, що відповідно до поданих заявником документів, підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації права, відмови в державній реєстрації прав-встановлено не було, тому заяву було задоволено. Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 30.12.1989 рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів № 371 затверджено акт державної комісії про прийом в експлуатацію першої черги 180 квартирного житлового будинку на 36 квартир по [ADDRESS] . 30.04.1991 рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів № 155а затверджено акт державної комісії по прийманню в експлуатацію закінчену будівництвом ІІ секцію 180 квартирного житлового будинку на 36 квартир по [ADDRESS] . 31.12.1992 виконавчим комітетом Уманської міської ради народних депутатів винесено рішення № 594 про затвердження Акту Державної комісії по прийманню в експлуатацію ІІІ секції 180 квартирного житлового будинку на 36 квартир по [ADDRESS] . У Рішенні вказано, що РЕУ № І прийняло на баланс від виробничого об`єднання «Мегомметр» ІІІ секцію180 квартирного житлового будинку на 36 квартир по [ADDRESS] . 28 вересня 2012 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Дашицькою Л.Л., [PERSON] придбав у власність у [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 23 грудня 2015 року ПП «Оцінка та інвентаризація майна» на ім`я [PERSON] видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ( інвентаризаційна справа № 1280 (9859) із вказанням плану квартири та її технічних характеристик. Відповідно до протоколу загальних зборів власників квартир багатоквартирного будинку щодо обрання уповноваженої особи з питань житлово-комунального господарства з будинку [ADDRESS] від 30.03.2015, вирішено голосуванням та за підсумком більшості голосів обрати уповноваженою особою з питань житлово-комунального господарства та оформлення, контролю та відповідальності за реконструкцію частини підвалу під побутові приміщення в частині підвалу будинку [ADDRESS] гр.. [PERSON] . На замовлення [PERSON] Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області видано Декларацію про початок виконання будівельних робіт (зареєстрована 17.06.2015 за № ЧК 083151680241), а саме реконструкції частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; код об`єкта 1220,5, категорія складності-ІІІ, клас наслідків - СС2. 31.07.2015 ПП «Бюро послуг та консультацій» проведено оцінку нежитлових приміщень підвалу за адресою [ADDRESS] та видано відповідний висновок. 20.10.2015 ПП «Оцінка та інвентаризація майна» на ім`я [PERSON] видано технічний паспорт на нежитлові приміщення у житловому будинку [ADDRESS] із вказанням плану та технічних характеристик (інвентаризаційна справа № 1148). 21.12.2015 в Управлінні ДАБІ у Черкаській області зареєстрована Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме: реконструкція частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників по [ADDRESS] . 01.07.2016 між КП «Уманське РЕУ № 3» в особі директора Царя А.С. та [PERSON] укладено Договір № 10-16 про надання послуг з утримання будинків і соруд та прибудинкових територій. Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16.11.2016, в якому вказано, що позапланова перевірка об`єкту «Реконструкція частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників» за адресою: [ADDRESS] здійснена в межах повноважень, порушень не виявлено. 20 липня 2016 року відділом управління комунальним майном Уманської міської ради видано наказ № 17-С про оголошення конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності, в якому вказано, що в установленому порядку оголошено конкурс на право оренди майна міської комунальної власності, яке перебуває на балансі комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3», у тому числі нежитлових підвальних приміщень, загальною площею 100,0 кв.м в будівлі за адресою: [ADDRESS] . 23.12.2016 рішенням 22 сесії VІІ скликання № 6.26.-22/7 затверджено передавальний акт Уманського КП « Виробничо-житлове РЕУ №1» КП «Уманське РЕУ № 3». 02 листопада 2016 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Коваля А.Б. ( справа № 705/6776/16-а) заяву про забезпечення позову задоволено, заборонено Уманській міській раді та відділу комунального майна Уманської міської ради вчиняти будь-які дії відносно нежитлового підвального приміщення, розташованого у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] до вступу в законну силу рішення суду у даній справі. 18 квітня 2017 року відділом управління комунальним майном Уманської міської ради видано наказ № 27-С про скасування наказу № 17-С від 20.07.2016 «Про оголошення конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності». Рішенням 22 сесії Уманської міської ради VІІ скликання від 23.12.2016 № 6.45-22/7 вирішено надати виконавчому комітетові Уманської міської ради повноважень щодо управління комунальним майном. Рішенням 47 сесії Уманської міської ради VІІ скликання від 11.04.2018 № 4.38-47/7 затверджено перелік юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади міста Умані, яке за ним закріплюється на праві господарського відання або оперативного управління. У Переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради у розділі VІІ п. 68 вказано назва об`єкта: нежитлові підвальні приміщення по [ADDRESS] . Відповідно до відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області № 05-11-1694 від 27.03.2018 вбачається, що відомості про нерухоме майно- нежитлові підвальні приміщення по [ADDRESS] від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися. 15 листопада 2018 року Уманським відділком КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» видано довідку № 5/11, в якій вказано, що станом на 01.01.2013 в Уманському відділку Черкаського об`єднаного бюро технічної інвентаризації, згідно інвентарної справи № 789, на нежитлові (підвальні) приміщення за адресою: [ADDRESS] , право власності не зареєстровано. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 208535113, державним реєстратором виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А.П. 16.11.2018 у реєстр внесено відомості щодо права комунальної власності Уманської міської ради нежитлових підвальних приміщень загальною площею 100,1 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] відповідно до рішення органу місцевого самоврядування № 4.38-47/7 від 11.04.2018. 28.04.2020 на 77 сесії VІІ скликання Уманської міської ради погоджено рішення № 3.34-77/7 про включення об`єкта до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Умань, що підлягають приватизації у 2020 році ( [ADDRESS] . 22 травня 2020 року рішенням 78 сесії VІІ скликання Уманської міської ради скасовано рішення Уманської міської ради від 28.04.2020 № 3.32-77/7, № 3.33-77/7, № 3.34-77/7 та № 3.35-77/7. Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 30.04.2020 № 414 винесено рішення про утворення аукціонної комісії Уманської міської ради з продажу об`єктів комунальної власності ( [ADDRESS], [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ). Директором КП «Уманське РЕУ № 3» Ковалюк О.І. 10.06.2020 надано відповідь на запит секретаря міської ради Кирилюк Л.М. № 326, в якій вказано, що будинок за адресою: [ADDRESS] , з балансу КП «Уманське РЕУ № 3» на баланс ОСББ «Дружба -27/3» станом на 01.06.2020 не передавався. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. У статті 16 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Рішення про наділення міських рад правами щодо управління майном і фінансовими ресурсами, які є у власності територіальних громад районів у містах, приймається на місцевих референдумах відповідних районних у містах громад. У разі якщо територіальна громада району в місті внаслідок референдуму не прийме рішення про передачу права управління майном та фінансами відповідній міській раді, а територіальна громада міста або міська рада не прийняла рішення про створення органів місцевого самоврядування районів у місті, міська рада здійснює управління майном та фінансовими ресурсами, які є у власності територіальних громад районів у містах, та несе відповідальність перед громадою відповідного району у місті. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до Конституції України всі суб`єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів і т.ін. Відповідно до положень ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. При вирішенні спору суд керується вимогами частини другої ст.. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», за якою власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. При цьому законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення як окремого об`єкта нерухомості. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» надається визначення таким правовим категоріям як нежитлове та допоміжне приміщення багатоквартирного будинку, а також визначення співвланика багатоквартирного будинку та роз`яснення того, що відноситься до спільного майна багатоквартирного будинку. Так, допоміжними приміщенням багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Нежитловими приміщенням є ізольовані приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійними об`єктами нерухомого майна. Співвласник - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. До спільного майна багатоквартирного будинку Закон відносить приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. У Рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року у справі № 4-рп/2004 за конституційним зверненням «[PERSON]» та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), у якому зазначив, що, аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т.ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». У п. 1.1 та п. 1.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004 зауважується, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладові, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. У Рішенні від 09 листопада 2011 року у справі № 14-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина «[PERSON]» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Конституційний Суд України вказав, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб`єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об`єкт - допоміжні приміщення. Крім того, таке функціональне призначення‚ як обслуговування дво- або багатоквартирного будинку‚ має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. З цього випливає, що допоміжне приміщення може бути розташоване і поза межами дво- або багатоквартирного будинку. Разом з тим нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Суд не бере до уваги твердження позивача та його представника, що вказані підвальні приміщення мають статус «допоміжного», тому що такі твердження не підтвердженні належними та допустимими доказами, у матеріалах справи є лише документи, які підтверджують статус підвальних приміщень, що розташовані за адресою [ADDRESS] , як нежитлові приміщення. Співвласники багатоквартирного будинку, якщо мова йде про допоміжні приміщення, мають право користування такими приміщеннями, право отримувати доступ до технічної документації, інформації про технічний стан, умови утримання та експлуатації, витрати на утримання, надходження від використання таких приміщень. Щодо нежитлових приміщень, співвласники багатоквартирного будинку таких прав не мають. Всі права належать виключно власнику конкретного приміщення. Необхідно вказати, що поняття "допоміжні приміщення", що передаються у власність квартиронаймачів, відповідно до другого речення ч. 2 ст. 10 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не є тотожним поняттю "допоміжні приміщення будинку", оскільки перше є невіддільною частиною квартири, а не будинку і призначене для її обслуговування, тобто є приналежністю головної речі в значенні, передбаченому ст. 186 ЦК України. Таке допоміжне приміщення входить до складу приватизованої квартири і на нього не поширюється спільна власність власників багатоквартирного будинку. Разом з тим, як вбачається з технічної документації, яка розроблена на замовлення позивача, так із тверджень позивача в судовому засіданні, нежитлові підвальні приміщення у житловому будинку [ADDRESS] було реконструйовано під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників. Судом встановлено, що відповідно до документів, що містяться у матеріалах даної цивільної справи, вбачається, що підвальним приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] надано статус «нежитлових підвальних приміщень». Крім цього, 09 вересня 2016 року на замовлення відділу управління комунальним майном Уманської міської ради, ПП «Уманський центр технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на громадський будинок «нежитлові підвальні приміщення» [ADDRESS] із вказанням плану нежитлових приміщень, характеристиками та експлікацією підрахунку площ житлового будинку з нежитловими ( вбудованими) приміщеннями [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 196/2016). Слід зазначити, що Верховний Суд України у своєму «Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» зазначає, що суди по-різному вирішують справи стосовно визнання права власності на підвальні та інші приміщення (мансарди, горища) в багатоквартирних будинках. Пов`язано це з тим, що в багатьох будинках є нежитлові приміщення, які не призначені для його обслуговування, а можуть використовуватися для розташування крамниць, перукарень, офісів тощо. Ці приміщення можуть перебувати в комунальній або приватній власності. Допоміжними приміщеннями мають вважатися всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» допоміжні приміщення - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, зокрема, підвали та інші технічні приміщення. Неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку. Нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин. Термін «допоміжні приміщення» визначено і в Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207 (далі - Правила), допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Статус житлових та нежитлових приміщень у житловому будинку визначено проектною документацією на житловий будинок та у технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна (житловий багатоквартирний будинок). Відповідно до перших частин пунктів 3.1.13, 3.1.14 розділу 3 Правил використання допоміжних приміщень для розміщення майстерень та інших завдань не допускається. Розміщення у допоміжних приміщеннях побутових речей, обладнання, інвентарю та інших предметів не допускається. З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що у разі, якщо спірне приміщення у житловому будинку [ADDRESS] , як стверджує позивач, мало статус «допоміжного» приміщення, то зберігання будь-якого інвентарю або інше використання вказаного приміщення забороняється законом, тоді як позивач та його представник неодноразово наголошували про розташування кімнат відпочинку у спірному приміщенні. Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема, у сфері управління комунальною власністю, в галузі житлово-комунального господарства, у галузі будівництва, тощо. У багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 Житлового кодексу Української РСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає. Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Уманської міської ради «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та комунальної власності» від 11.04.2018 № 4.38-47/7, яким затверджено перелік юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади м.Умані, яке за ним закріплюється на праві господарського відання або оперативного управління, в якому зазначено серед іншого, об`єкт спірного нерухомого майна - нежитлові підвальні приміщення, що розташовані по [ADDRESS] . Суд зазначає, що 28.02.2020 рішенням 73 сесії VІІ скликання Уманської міської ради погоджено рішення № 4.36-73/7 про «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади міста Умані у новій редакції», затверджено нову редакцію переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади м.Умані, яке за ним закріплюється на праві господарського відання або оперативного управління. Тобто на момент розгляду справи у суді рішення органу місцевого самоврядування, яке позивач просить визнати незаконним та скасувати, фактично припинило свою дію у зв`язку із затвердженням його нової редакції. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Крім того, позивачем та його представником не надано суду доказів щодо незаконності рішення Уманської міської ради від 11.04.2018 № 4.38-47/7. Також, позивачем не зазначено, яким чином вказне рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено перелік юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади м.Умані, яке за ним закріплюється на праві господарського відання або оперативного управління (яке на час розгляду справи затверджено новій редакції ( рішення № 4.36-73/7 від 28.02.2020), порушує його права. Щодо оскарження дій державного реєстратора виконавчого комітету Уманської міської ради, суд зазначає, що державний реєстратор діяв в межах закону, оскільки відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що вимоги позивача [PERSON] до Уманської міської ради, треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-27/3», Державний реєстратор виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк Алла Петрівна про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed