Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

17.07.2017 року\~ позивач звернулася до\~ суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, від якого у них народився неповнолітній син [PERSON], [INFO], якого просить залишити\~ на вихованні з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вже вісім років проживають окремо, їх шлюб носить лише формальний характер, кожен має намір створити нову сім"ю. Вважає, що їх сім"я фактично розпалася. Сторони у судове засідання не прибули Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач повторно в судове засідання не з"явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у\~ справі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 02 листопада 2002 року зареєстрували шлюб у Новороманівській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 17, що стверджується свідоцтвом про одруження /а.с.4/.\~ Дошлюбне прізвище\~ позивачки Дзюбенко. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина,\~ син [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом\~ про народження/ копія а.с.5/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином,з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ поступово втратили\~ звязки між собою, а, отже, сімя припинила своє існування. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивачки та її неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 113 СК України, прізвище позивачці після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Згідно ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved