Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кіровської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі, право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради. Відповідно до матеріалів спадкої справи № 17/2017 після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не можливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що вказується у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 09 серпня 2017 року. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом свідчить про те, що право власності позивача не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л. від 05 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою витребувано з Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області спадкову справу післяпомерлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 31 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Сторони по справі на розгляд справи в судове засідання не з`явилися. Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу призначити до розгляду по суті. Представник відповідача через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 серпня 2016 року, виданого Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі, право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №713307 від 18.07.2008. 06.06.2016 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Романчук М.М., відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , заповів земельну ділянку площею 2,0000 га, що знаходиться на території Кіровської сільської ради та належала йому згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯГ №713307 від 18.07.2008, позивачу [PERSON] . Спадкова справа №17/2017 після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] , яка у встановленому законом порядку звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до матеріалів спадкої справи №17/2017 позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] неможливо у зв`язку з тим, що позивач не може надати оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 2,0000га, з цільовим призначенням - для ведення особистого сільського господарства, що знаходиться на території Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №713307 від 18.07.2008, про що вказується у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 09 серпня 2017 року №778/02-31. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом свідчить про те, що право власності позивача не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в судовому порядку. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з п.8 ч.1 ст.27 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Тобто на теперішній час неможливо отримати дублікат або повторно Державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивач є такою, що прийняла спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, сам факт відсутності правовстановлюючих документів, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно набуто у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки земельна ділянка набута спадкодавцем правомірно, то позивач має право отримати майно у власність в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved