Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 серпня 1990 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них є спільні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Налагодити нормальні стосунки в сім'ї неможливо. Тому позивач вважає, що збереження сім'ї стало недоцільним та просила суд розірвати шлюб з відповідачем, а після його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 05.11.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.12.2018 у справі закрито підготовче провадження, а справу призначеного до судового розгляду по суті на 26.12.2018. В судове засідання позивач не з'явилася, натомість подала заяву, у якій зазначила, що позов підтримує, на примирення не погоджується. Просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 серпня 1990 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). У сторін є спільні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Сторони припинили шлюбні відносини, хоч і зареєстровані разом (а.с. 4, 9, 14). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище "[PERSON]" змінила на прізвище чоловіка "[PERSON]". В позовній заяві вона висловила бажання залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704 грн 80 коп. сплаченого останнім судового збору.

Outcome: approved