Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з 10.08.2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 06.08.2013 року їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу і до цього часу [PERSON] ніякої участі у вихованні доньки [PERSON] не приймає, не цікавиться її життям та не бажає з нею спілкуватися. Вона вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. На підставі викладеного просила суд позов задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязіта просила суд позов задовольнити. В судове засідання не з'явився відповідач [PERSON], про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" №41 від 08.10.2015 року, причини неявки суду невідомі. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської областіне заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що згідно висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки [PERSON]. Суд, вислухавши позивача, представника третьої особи, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області 10.08.2011 року, актовий запис №150 (а.с. 9). Згідно копії заочного рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.08.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано /а.с.10/. Відповідно до виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію від 18.08.2015 року неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 02.07.2014 року /а.с.11/. Згідно довідки від 25.08.2015 року №138 дошкільного навчального закладу №8 вихованням [PERSON] займається мама - [PERSON], батько - [PERSON] до життя дитини у дошкільному закладі зацікавленості не проявляє і жодного разу не приходив (а.с.13). На прийом до лікаря-педіатра, згідно довідки №16/59937 від 18.09.2015 року з дитиною завжди приходила мати - [PERSON] (а.с.36). Як видно з висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо своєї дочки [PERSON] (а.с.46-47). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції з прав дитини, ст. 150 СК України батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя і несуть відповідальність за її виховання та розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 ч. 1 п.2 СК України передбачає, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 р. ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Тому суд вважає, що в судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], оскільки він участі у вихованні дитини не приймає, про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток не піклується, життям дитини не цікавиться, не спілкується з дитиною та не підтримує її матеріально. За даних підстав та в інтересах неповнолітньої дитини, з метою її захисту, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з [PERSON] також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved