Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом (згодом уточненим), в якому зазначила, що 11.02.2013 року вона була прийнята на посаду секретаря-друкарки Шосткинського міськрайонного управління юстиції; наказом від 28.08.2014 року їй була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 01.09.2014 по 04.07.2017 року. Наказом від 04.05.2016 року її було звільнено з займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією управління. Вважає, що її звільнено незаконно, оскільки всупереч вимогам ст. 184 КЗпП України її не працевлаштували та взагалі не пропонували будь-якої роботи. Посилаючись на зазначене, просить: - визнати незаконним наказ в. о. начальника Шосткинського міськрайонного управління юстиції [PERSON] № 2/04 від 04.05.2016 року про її звільнення та поновити її на посаді секретаря-друкарки Шосткинського міськрайонного управління юстиції; - стягнути з Головного територіального управління юстиції у Сумській області на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 23 124,96 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також, позивачка зазначила, що її викликали та попереджали про майбутнє звільнення, і на час звільнення і на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Представник позивачки позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачами не було запропоновано жодної вакантної посади, не зважаючи на їх наявність. Представник Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Міністерства юстиції України та Кабінету Міністрів України - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що управління юстиції були ліквідовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016 р. № 572/5 «Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції». Працівників управління, в тому числі і позивачку, було попереджено за 2 місяці про майбутнє вивільнення. Управління юстиції ліквідовані без правонаступників і Головне територіальне управління юстиції у Сумській області не є правонаступником ліквідованого Шосткинського міськрайонного управління юстиції. Можливість переведення позивачки була відсутня, оскільки не було вакантних посад, які позивачка з огляду на її освіту та кваліфікацію могла б зайняти. Крім того, Головне територіальне управління юстиції у Сумській області своєчасно повідомило територіальні центри зайнятості про заплановані вивільнення працівників, однак не тому, що несе обов'язок по працевлаштуванню працівників управлінь юстиції, що підлягали ліквідації, а лише на виконання відповідного доручення Мінюсту. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохав здійснювати розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку: Записами в трудовій книжці та копіями наказів Шосткинського міськрайонного управління юстиції підтверджується, що [PERSON] 11.02.2013 року була призначена на посаду секретаря-друкарки Шосткинського міськрайонного управління юстиції. 04.05.2016 року - звільнена з вказаної посади у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (ліквідації управління юстиції), відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 2/04 від 04.05.2016 року, згідно якого, [PERSON] наказано звільнити з 04.05.2016 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. З вказаним наказом позивач була ознайомлена та в той же день отримала трудову книжку. (а.с. 3, 4, 9-18) Відповідно до наказу № 04/86 від 28.08.2014 [PERSON] була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.09.2014 по 04.07.2017 року включно. ( а.с. 5) Свідоцтвом про народження підтверджується, що позивач має доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 2 Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 99 "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги" постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції згідно з додатком, в якому зазначено і Шосткинське міськрайонне управління юстиції Сумської області. (а.с. 61-62) Положень про визначення правонаступників постанова не містить. На виконання вказаної постанови Міністерством юстиції України видано наказ від 01.03.2016р. № 572/5 «Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції», яким, крім іншого, зобов'язано начальників головних територіальних управлінь юстиції в областях та м. Києві забезпечити своєчасне подання територіальним органам Державної служби зайнятості інформації про заплановане вивільнення працівників. Вказане передбачене і дорученням Мінюсту від 01.04.2016 року № 670/4/32-16 (а.с. 60, 140) Листом від 03.03.2016 року № 08-08/146 ГТУЮ у Сумській області повідомило Сумський обласний та Сумській міський центри зайнятості про вивільнення працівників з наданням переліку працівників, які перебувають у соціальних відпустках для догляду за дітьми та одиноких матерів, в якому вказано і [PERSON] (а.с. 56-59) 16 травня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області. (а.с. 47) З дослідженого штатного розпису на 2016 рік Головного територіального управління юстиції Сумської області вбачається, що посада секретаря-друкарки не передбачена ні в структурі управління, ні у відділеннях виконавчої служби, ні у відділах державної реєстрації актів цивільного стану. (а.с. 48-55) За наданими поясненнями представника відповідачів в судовому засіданні та згідно довідки від 06.01.2017 року в системі органів юстиції Сумської області не було вакантних посад службовців, які могли б бути запропоновані [PERSON], оскільки наявна у позивача освіта не відповідає встановленим освітньо-кваліфікаційним вимогам для заміщення посад державних службовців системи органів юстиції (юридична або економічна освіта). (а.с. 141-142) У відповідності до частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 КЗпП України передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Відповідно до ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років -частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору. Тобто, заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років має лише один виняток - звільнення можливе у випадку повної ліквідації підприємства, установи, організації. Під поняттям повної ліквідації підприємств, установ і організацій, яке міститься в частині 3 статті 184 КЗпП України, слід розуміти ліквідацію, тобто припинення всіх прав і обов'язків юридичної особи без визначення правонаступника. Таким чином, в зв'язку з повною ліквідацією Шосткинського міськрайонного управління юстиції прийняття наказу про звільнення працівників, в тому числі і на яких поширюються передбачені ст. 184 КЗпП України гарантії, відповідає вимогам закону. З аналізу положень п. 18 та п. 34 постанови пленуму ВСУ від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" вбачається, що у разі ліквідації підприємства, установи, організації не може підлягати задоволенню вимога про поновлення на роботі (посаді). Зважаючи на зміст вказаних норм, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про визнання незаконним наказу та поновлення позивача на посаді та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Крім того, позивач і на час звільнення і на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, протягом якої працівник на робочому місці не знаходиться, трудові функції не виконує і заробітну плату не отримує. У разі ж поновлення на роботі на користь працівника стягується середній заробіток за час вимушеного прогулу, який є компенсацією втраченої заробітної плати за період, коли вирішується питання про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Згідно пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» не може бути визнано, що власник або уповноважений ним орган виконав обов'язок по працевлаштуванню згідно ст. 184 КЗпП України, якщо працівниці не була надана на тому ж або на іншому підприємстві (в установі, організації) інша робота або запропонована робота, від якої вона відмовилась з поважних причин (наприклад, за станом здоров'я). Відповідно до Положення «Про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 2011 р. за № 760/19498 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції (далі - управління юстиції) є територіальними органами Міністерства юстиції України (далі - Мін'юст). Управління юстиції підпорядковувалися Мін'юсту та безпосередньо Головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні територіальні управління юстиції). Таким чином, Головне територіальне управління юстиції у Сумській області та Мін'юст є відповідальними за додержанням законодавства при ліквідації управлінь юстиції. Тому, саме вказані юридичні особи мали вжити заходів для обов'язкового працевлаштування позивача по справі. Однак відповідна вимога позивачем заявлена не була, а суд згідно ст. 11 ЦК України вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. Зважаючи на вказане,

Outcome: dismissed