Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

[PERSON] 03 листопада 2014 року звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі виконавчої дирекції Фонду в місті Рівне про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання особи такою, що має право на одержання страхових виплат. Ухвалою суду від 18 грудня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] ( а.с. 56) В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON],оскільки останній постійно проживав [PERSON] та [PERSON] , вів з ними спільне господарство, мав спільні права та обов»язки, був пов»язаний з ними спільним побутом, а тому вважається, що проживав з батьками однією сім»єю. Зазначає, що саме [PERSON] має право на отримання виплат, як член сім»ї потерпілого [PERSON] Вказує, що йому для отримання виплат запропоновано надати документи, які підтверджують, що [PERSON] є членом сім»ї [PERSON], оскільки останній був офіційно одружений з [PERSON], з якою спільно не проживав, не був пов»язаний спільним побутом. Просить суд, встановити факт проживання однією сім»єю [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] у період з 17 січня 2011 року по [INFO]. Визнати [PERSON] таким, що має право на одержання від Фонду соціального страхування від нещасних випадків страхових виплат ( одноразової допомоги),як член сім»ї потерпілого [PERSON]. Представник відповідача Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі виконавчої дирекції Фонду в місті Рівне - Аліксійчук О.А. позовні вимоги не визнала, зазначила, що рішенням Рівненського районного суду від 22 травня 2014 року [PERSON] у задоволенні позовних вимог про визнання шлюбу недійсним та визнання членом сім»ї було відмовлено, а тому вказаний позов не може розглядатись судом. Зазначає, що встановлення факту проживання однією сім»єю не дає право на одержання страхових виплат( оскільки має бути членом сім»ї, але є рішення яке визначило, що батьки не є членами сім»ї). Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважає позов необґрунтованим, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 09.02.1984 року і до укладення шлюбу з відповідачем [PERSON] (08.10.2010 року) проживав з своїми батьками в квартирі [ADDRESS]. З 08.10.2010 року і до середини грудня місяця 2010 року [PERSON] проживав разом з відповідачем [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Зазначені обставини визнані сторонами в справі та підтверджені довідкою ТзОВ "Житлово-експлуатаційне об'єднання ЖБК" від 24.01.2014 року і показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, судом встановлено, що до укладення шлюбу [PERSON], членами його сім'ї були його батьки, а після укладення шлюбу - відповідач [PERSON]. З середини грудня місяця і до 17 січня 2011 року [PERSON] та його дружина [PERSON] проживали разом з батьками [PERSON] за вказаною вище адресою, спільно вели побут та мали взаємні права та обов'язки. Дані обставини, також визнані сторонами в справі та підтверджені показаннями свідків. Отже, судом встановлено, що з середини грудня місяця і до 17 січня 2011 року членами сім'ї [PERSON] були його дружина та його батьки. З 17.01.2011 року відповідач [PERSON] залишила місце проживання [PERSON] та його батьків і розпочала проживати окремо від них до дня смерті [PERSON] ([INFO]). З огляду на пояснення надані в суді відповідачем [PERSON], причиною залишення місця проживання свого чоловіка були непорозуміння з батьками чоловіка та конфлікт інтересів з [PERSON] Зокрема, [PERSON] повідомила суду про те, що [PERSON] неодноразово телефонував їй та декілька разів приходив, щоб примиритись. Визнала, що жодної допомоги [PERSON] їй не надавав, вона також йому не допомагала, спільного побуту у них з 17.01.2011 року і до 03.09.2012 року не було. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили, що [PERSON] у період з 17.01.2011 року по 03.02.2012 року проживав разом із батьками за адресою [ADDRESS], він вів разом з ними спільне господарство, їздив в село, допомагав обробляти город, вів спільний побут та мав права та обов»язки щодо своїх батьків. Згідно з рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 22 травня 2014 року, ухваленим в справі № 2/570/563/2014 під головуванням судді Гнатушенко Ю.В., яке набрало законної сили, [PERSON] повідомила суду про те, що з 17.01.2011 року і до дня смерті чоловіка вони проживали окремо, [PERSON] на її прохання відмовився жити разом з нею та жодних стосунків вони в даний період не підтримували. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 3 СК України подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] з 17.01.2011 року і до [INFO] проживала окремо від свого чоловіка [PERSON] не з підстав передбачених в абз. 2 ч. 2 ст. 3 СК України, то і вважати дане подружжя сім'єю, у суду, немає підстав. Пояснення відповідачів про те, що сім'ю складають виключно подружжя не заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. При цьому поняття сім'ї є відмінним від поняття шлюбу і не має такого виключного кола осіб, як чоловіка та жінки, на відміну від шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вини постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до пункту 1.26. ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (втратив чинність 01.01.2013 року, однак був чинний на в спірний період) членами сім'ї фізичної особи вважаються її чоловік або дружина, прямі родичі (діти або батьки) як фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, а також чоловік або дружина будь-якого прямого родича фізичної особи або її чоловіка (дружини) . Згідно з п. 14.1.263. Податкового кодексу України, членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення. Пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 містить висновок про те, що законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з середини грудня 2010 року і до [INFO] [PERSON] проживав за адресою своїх батьків на правах члена сім'ї, а з 17.01.2011 року членами його сім'ї були його батьки. Судом також, встановлено, що позивач та його дружина організували поховання свого сина [PERSON], який похований в селі Новоставці Гощанського району Рівненської області, а відповідач [PERSON] в цьому участі не приймала та під час проведення обряду з поховання присутня не була. Крім того, відповідаючи на запитання під час розгляду справи в суді, відповідач [PERSON] пояснила, що їй відомо про місце поховання чоловіка назвавши при цьому село Бабин Гощанського району Рівненської області. Отже, відповідач [PERSON], дізнавшись про смерть свого чоловіка жодного разу не відвідала та навіть не намагалась відвідати місце поховання останнього при цьому розраховує на отримання страхових виплат, пов'язаних із смертю [PERSON]. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідачі, не визнаючи позов, покликаються на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 травня 2014 року, ухваленого в справі № 2/570/563/2014 під головуванням судді Гнатущенко Ю.В., як на таке, що містить обставини, які доказуванню не підлягають. Зокрема, обставини щодо відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання померлого [PERSON] членом сім'ї. При цьому, з огляду на зазначене рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22.05.2014 року, воно не містить встановлених обставин, а має місце лише відмова в задоволенні позовної вимоги про визнання [PERSON] членом сім'ї в зв'язку із не наданням позивачами будь-яких належних та допустимих доказів про наявність між ними взаємних прав та обов'язків та ведення спільного господарства. Інших належних та допустимих доказів на підставу своїх заперечень відповідачами не надано. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦК України). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] з позивачем та [PERSON] в період з 17 січня 2011 року по [INFO]. При цьому, позовна вимога про визнання позивача таким, що має право на одержання від Фонду соціального страхування від нещасних випадків страхових виплат (одноразової допомоги) не підлягає до задоволення в зв'язку із передчасністю звернення до суду з даною вимогою. Право на звернення до суду за захистом своїх прав у позивача може виникнути лише у випадку відмови йому Фондом соціального страхування від нещасних випадків у виплаті страхових виплат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed