Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

28 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на неможливість нотаріального посвідчення спадкових прав після смерті чоловіка через відсутність правовстановлюючого документу на право на земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Голова Афанасіївської сільської ради Снігурівського району у порядку ст.158 ЦПК України подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с.Юр"ївка Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON], про що [INFO] вчинено актовий запис №244 в Книзі реєстрації смертей Відділу РАЦС Снігурівського районного управління юстиції. На підтвердження суду надано копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.7). За життя [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] (а.с.6), як спадкоємець за законом. Ступінь родинних стосунків підтверджується записом даних матері з актового запису про народження [PERSON] за №6 від 24 січня 1957 року (а.с.8). На час відкриття спадщини спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавицею згідно довідки виконкому Афанасіївської сільської ради за №388 від 22 березня 2013 року, у [ADDRESS] з 1980 року (а.с.10). Інші особи про спадкові права не заявляли по повідомленню Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05 червня 2014 року за вих.№907/01-16 та фотокопії спадкової справи після смерті [PERSON], яка містить заяву про прийняття спадщини від сина [PERSON] (а.с.38,40). За життя [PERSON] отримала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ "Приозерне" розміром 4.1 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Снігурівської РДА від 05 березня 2001 року №43-р. Суду від Відділу Держземагенства у Снігурівському районі Миколаївської області представлено його копію із зазначенням про зберігання оригіналу. В силу ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) 05.06.2003 року №899-ІУ, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачка перебувала у шлюбі з померлим [PERSON], який зареєстровано 13 квітня 1976 року у Новасилівській сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №6 (а.с.9) та є його спадкоємицею за законом, прийняла спадщину за постійного проживання разом із спадкодавцем у [ADDRESS] з 1980 року і до дня його смерті (довідка виконкому Афанасіївської сільської ради Снігурівського району за №389 від 22.03.2013 року на а.с.11). Інші особи про спадкові права не заявляли. Як вбачається з повідомлення Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05 червня 2014 року за вих.№907/01-16 і інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №37560525 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. При цьому, листом від 15 березня 2013 року за вих.№263/02-14 завідувачка Снігурівської державної нотаріальної контори зазначила про неможливість посвідчення заявлених спадкових прав на право на земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] був виданий 01 листопада 2002 року, тобто після її смерті (а.с.5). У відповідності до рекомендацій Міністерства юстиції України, лист №19-32/319 від 21 лютого 2005 року у випадку відсутності право встановлювальних документів на нерухоме майно на ім'я померлого власника питання визначення належності цього майна попередньому та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав. Позивачка позбавлена посвідчення спадкових прав нотаріально. На підтвердження права власності померлої [PERSON] на земельну ділянку позивачка надала Державний акт на право приватної власності на землю серія МК №1672 (а.с.12). Однак, означений правовстановлюючий документ виданий 01 листопада 2002 року, тобто після особи, на ім'я якої його виписано. За записами в книзі реєстрації Державних актів за №144 від 01.11.2002 року підпис про отримання Державного акту на ім'я [PERSON] поставила її онука [PERSON], що вона підтвердила і у судовому засіданні. Згідно із ст.5 Указу №720 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) та їх реєстрація провадиться відповідною районною державною адміністрацією згідно із єдиним в Україні зразком. Такий сертифікат підтверджує право на земельний пай до того часу, поки його власник є членом (учасником) колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства. У разі ж виходу власника земельного паю з такого підприємства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі власникові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку відповідно до абз. 3 п. 3.9 Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членами колективних сільськогосподарських підприємств і організацій, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України, Української академії аграрних наук від 04.06.96 р. № 47/172/48, сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. За ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом - ст.126 ЗК України. За викладеного, суд приймає доведеною фактичну належність померлій [PERSON] права на земельну частку (пай), яке успадковане за життя [PERSON] і входить до складу спадщини після його смерті та підлягає успадкуванню позивачкою.

Outcome: partial