Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила надати дозвіл на тимчасовий, багаторазовий виїзд/в`їзд доньки [PERSON] , [INFO] з/на територію материкової України, тимчасово окуповану територію АР Крим та м. Севастополь та на повернення з території материкової України до м. Сніжне Донецької області до досягнення донькою 16 років у супроводі матері, без супроводу та нотаріально посвідченої згоди батька - [PERSON] та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона разом з відповідачем є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Має бажання оздоровити дитину, поїхати на море до тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь та до своїх рідних, що мешкають у м. Глухів Сумської області, але не має такої можливості виїхати з дитиною без дозволу батька. Відповідач відмовляється добровільно оформити нотаріально засвідчену згоду. Оскільки самостійно без згоди відповідача позивач не може виїхати з дитиною на тимчасово окуповану територію України, змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду, в судове засідання справи не з`явилась, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі, у зв`язку з неможливістю прибути. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, поштою надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Між сторонами існує спір щодо надання батьком дозволу на виїзд доньки на територію материкової України, тимчасово окуповану територію АР Крим та м. Севастополь та на повернення з території материкової України до м. Сніжне Донецької області без згоди батька. Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей. Указом президента України №32/2019 від 07.02.2019 року затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях. До вказаного переліку зокрема увійшло м. Сніжне Донецької області. Згідно з п 1) ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частина 1 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно з ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в`їзду - виїзду за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї» від 04.06.2015 року №367 встановлено, що виїзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку здійснюється через контрольні пункти за умовами пред`явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи у супроводі інших осіб, уповноваженних одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. В`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб п. 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57. В свою чергу в п.п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують. Виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку в супроводі одного з батьків здійснюється: - за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; - без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до пп. 2 п. 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року №152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2016 року №1001) оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються: особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа. За приписами ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789 від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки самостійно, без згоди відповідача позивач позбавлена можливості безперешкодно в`їжджати та виїжджати з дитиною на тимчасово окуповану територію України (Автономну Республіку Крим та м. Сніжне) позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд приходить до переконання, що в даному випадку не слід застосовувати положення щодо визначення конкретного періоду в`їзду та виїзду дитини на/з тимчасово окупованої території, а необхідно надати дозвіл на таке пересування без будь-яких обмежень, до досягнення дитиною 16 років, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, не порушуватиме прав та обов`язків відповідача щодо своєї доньки. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного, ст. 33 Конституції України, ст. ст. 1, 12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ст. 1, 3, 4, 10 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. ст. 141, 154, 155 СК України, ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства",

Outcome: approved