Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

25.09.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», з участю приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати виконавчий напис №7080 від 04.10.2013 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонере товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №052/27/07-Ф, яким передбачено, що Банк надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 545 000, 00 USD (пятсот сорок пять тисяч доларів США) на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Позивач надав Банку в заставу майно на забезпечення виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій та інших платежів, передбачених Договором. Відповідно до договору іпотеки, посвідченого 26 липня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за №7990, Позивачем надано в іпотеку Банку наступне майно: будинок №17 по вул. Над Ставом, м. Львів-Брюховичі у Львівській області; земельна ділянка, площею 0,1000 га., що розташована на території Брюховицької селищної ради за адресою: м. Львів-Брюховичі, вул. Над Ставом, 17, кадастровий номер: 4610166300:08:002:0008. Позивачем було отримано постанову державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.10.2013 року, що винесена на підставі виконавчого напису №7080 від 04.10.2013 року, що вчинив приватний нотаріус Дніпропетровського МНО [PERSON]. Даний виконавчий напис вчинено для звернення стягнення на вищезазначене майно. Позивач вважає, що виконавчий напис №7080 від 04.10.2013 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис було вчинено за наявності спору щодо заборгованості, чим порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Також зазначає, що виконавчий напис вчинено не на підставі первинних документів бухгалтерської звітності, а також те, що виконавчий напис вчинено в порушення ст. 35 Закону України «Про іпотеку», відповідно до вимог якої, виконавчий напис вчиняється після спливу 30 днів з моменту отримання боржником повідомлення про усунення порушень, а натомість жодної письмової вимоги від нотаріуса та/або Банку позивач не отримував. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, довіривши представлення своїх інтересів представнику [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 03.02.2015 року, позовні вимоги свого довірителя підтримала повністю, покликаючись на вказані в ній обставини. Просила позов задовольнити. Представник ПАТ КБ «Надра» [PERSON], згідно довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та просив у позові відмовити. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського МНО [PERSON], в судове засідання не зявилась, однак подала письмові заперечення, просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] Сторони висловили думку про можливість розгляду справи за відсутності третьої особи. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за такої явки сторін відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Заслухавши доводи представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України. Судом встановлено, що 26 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонере товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №052/27/07-Ф, яким передбачено, що Банк надає позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 545 000, 00 USD (пятсот сорок пять тисяч доларів США) на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Позивач надав Банку в заставу майно на забезпечення виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій та інших платежів, передбачених Договором. Відповідно до договору іпотеки, посвідченого 26 липня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за №7990, Позивачем надано в іпотеку Банку наступне майно: будинок №17 по вул. Над Ставом, м. Львів-Брюховичі у Львівській області; земельна ділянка, площею 0,1000 га., що розташована на території Брюховицької селищної ради за адресою: м. Львів-Брюховичі, вул. Над Ставом, 17, кадастровий номер: 4610166300:08:002:0008. Позивачем було отримано постанову державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.10.2013 року, що винесена на підставі виконавчого напису №7080 від 04.10.2013 року, що вчинив приватний нотаріус Дніпропетровського МНО [PERSON]. Даний виконавчий напис вчинено для звернення стягнення на вищезазначене майно. В провадженні Апеляційного суду Львівської області станом на день подання позовної заяви знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою колегії судів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2014р. рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 28.05.2014 р. по цивільній справі зазначеній вище залишено без змін З вищенаведеного випливає, що позивачем оспорювався факт надання йому кредитних коштів, а отже і наявність самої заборгованості. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В п. 3.2 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», у п. 1 визначено перелік документів, які повинні бути представлені нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 1 Переліку, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку за підставі виконавчих написів нотаріусів: за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, які підтверджують зобовязання боржника. Для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди. Перелік є вичерпним. Разом з тим відповідно до п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису, крім оригіналу нотаріально посвідченої угоди, подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Чинним законодавством, що регулює нотаріальну діяльність, не надано визначення поняття «безспірна заборгованість», тому підтвердження наявності заборгованості боржника щодо виконання грошового зобовязання стосовно юридичних осіб має ґрунтуватися на даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності контрагентів за договором. Згідно із Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення. Тому, копій кредитних договорів, оригіналів договорів іпотек, копій кредитних заявок, копій заяв про видачу готівки та розрахунку за кредитними договорами, що сформовано самостійно працівниками Банку недостатньо для того, щоб визнати заборгованість безспірною. Банк повинен надати нотаріусу первинні документи, що підтверджують надання кредитних коштів позичальнику: списання цих коштів з рахунку банку і їх надходження на рахунок позичальника. Натомість, наскільки стало відомо з наявного позову про стягнення заборгованості, єдиним документом, який є в розпорядженні Банку і що підтверджує видачу кредиту позичальнику є заява на видачу готівки № NL-4 від 07.08.2007р., стосовно якої заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи підпису позичальника. Відповідно до висновку № 4248 криміналістичної експертизи за матеріалами цивільної справи № 466/7209/13ц від 20 січня 2016 року підпис від імені [PERSON],розташований після слів:"Зазначену суму одержав",над словами"Підпис отримувача" на заяві на видачу готівки № NL-4 від 07 серпня 2007 р.,-виконаний не [PERSON],а іншою особою з ретельним неаслідуванням його справжніх підписів. Вказаний підпис виконаний не [PERSON],а іншою особою. Відтак,заборгованість позичальника перед Банком не може вважатись безспірною, особливо враховуючи те, що на момент подання документів нотаріусу Банк знав про існування цивільної справи в Шевченківському районному суді м. Львова, в якій позичальник не визнає своєї заборгованості,що підтвердив і висновок експерта. Окрім того, в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору вчинення виконавчого напису здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» письмова вимога про усунення порушень це документ, в якому зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання за не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Натомість жодної письмової вимоги від нотаріуса та/або Банку позивач не отримував. З огляду на наведене, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», пункту 1 Переліку документів, ст. 35 Закону України «Про іпотеку», за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, достатньо обґрунтованими з правової та доказової точки зору. Причиною виникнення спору є безпідставна з правової точки зору (без ознак безспірності стягнення) видача напису нотаріусом, невжиття банком заходів щодо належного предявлення претензії та відсутність через вказане у напису сили виконавчого документу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати: судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved