Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

24.01.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його рідний брат, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2018 року, актовий запис № 1159. Після смерті брата залишилася спадщина у виді земельної ділянки (пай) площею 4,950 гектарів на території Волноваської місцевої ради Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на серія [NUMBER], виданого Волноваською районною державною адміністрацією від 24 березня 2005 року. Їх батьки: [PERSON] та [PERSON] померли. Відповідач по справі, дружина померлого брата, [PERSON] не претендує на спадщину та відмовляється на його користь. Оформити спадщину нотаріально він не має можливості, оскільки відсутній оригінал державного акту, тому змушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяву про причину неявки суду не надала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2018 року, актовий запис № 1159. /а.с.9/. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у виді земельної ділянки (пай) площею 4,950 гектарів, кадастровий номер [NUMBER] на території Волноваської місцевої ради Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на серія [NUMBER], виданого Волноваською районною державною адміністрацією від 24 березня 2005 року./а.с.14-15/. Родинний зв'язок позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] виданого Волноваським міським бюро РАГС 08 грудня 1956 року та витягом з Державного реєстру актів цільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] батьками яких є: [PERSON] та [PERSON] /а.с.6,10-12/. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], місце реєстрації було посвідчено Червонополянською сільською радою Антрацитівського району Луганської області від 09 січня 1997 року. /а.с.8/. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області від 23 грудня 2010 року [PERSON] померла [INFO]. /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції від 19 липня 2003 року [PERSON] 19 липня 2003 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка не претендує на спадщину. Відповідно вимог ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з черги, яка має право спадкування, частина спадщини, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом у тій самій черзі та розподіляється між ними порівну. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу. За змістом ст. 1262 ЦК України другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, таким чином право на спадкування по закону виникло у позивача, як рідного брата померлого. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. На підставі ст. 321, 328, 392, 1220, 1262 ЦК України,

Outcome: approved