Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

17.05.2010 року помер [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] вінницької області. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді: земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради, на яку було видано державний акт на право власності на землю серії ВН №045861 на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації №83 від 20.03.2003 р. та зареєстрований за № 1755 від 26.03.2003 року; майнового паю в пайовому фонді майна сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» с.Шляхова вартістю 2757 грн. відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ВІ II №022547, виданого 20.03.2002 року ІІІляхівською сільською радою. Спадкоємцями на майно померлого є дружина [PERSON] та син [PERSON]. На час смерті чоловіка позивач постійно проживала разом з ним, а тому відповідно до частини З статті 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину. Син не претендує на свою частину у спадщині, про що подав відповідну заяву. [PERSON] при зверненні до нотаріуса для оформлення спадкового майна отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії №02-31/225 в зв'язку з тим, що не надала оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку і їй мені було рекомендовано звернутися до суду для визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті чоловіка. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради, на яку було видано Державний акт на право власності на землю серії ВН №045861 та на майновий пай в пайовому фонді майна СТОВ "Світанок" с. Шляхова вартістю 2757 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Від відповідача [PERSON], який до суду не з'явився, також надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копій свідоцтва про смерть (а.с.7) 17.05.2010 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради, на яку було видано державний акт на право власності на землю серії ВН №045861 на підставі розпорядження Бершадської районної державної адміністрації №83 від 20.03.2003 р. та зареєстрований за № 1755 від 26.03.2003 року (довідка відділу Держгеокадастру у Бершадському районі в.с.11); майнового паю в пайовому фонді майна сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» с.Шляхова вартістю 2757 грн. відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ВІ II №022547, виданого 20.03.2002 року ІІІляхівською сільською радою (а.с.12). З довідки Шляхівської сільської ради №625 від 17.06.2015 року (а.с. 10) вбачається, що спадкоємцями на майно померлого є дружина [PERSON] та син [PERSON] Останній, згідно заяви від 17.06.2015 року (а.с.13) від прийняття спадщини відмовився. Позивачка ж при зверненні до нотаріальної контори отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2015 року (а.с.8), в якій вказано, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Втрата оригіналу державного акту на право власності на землю підтверджена копією оголошення в ЗМІ (а.с.23) Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Постанова Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 роз'яснює, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Однак, при цьому, судом встановлено, що позивач також просить визнати право на майновий пай, хоча підстав для звернення до суду з даною вимогою не описує. Враховуючи те, що з постанови нотаріуса (а.с.8) вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не на майновий пай, суд вважає що у даному випадку відсутні обставини які б свідчили про порушення, невизнання чи оспорення права позивачки отримати у визначеному законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай, який належав її чоловікові. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними в частині визнання права власності на земельну ділянку, а отже вказані вимоги підлягають до задоволення із зазначених підстав. В решті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial