Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

25.03.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 04 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" та відповідачем укладено Кредитний договір №ІKCASHAG.200694.001 відповідно п.п 1.1 Кредитного договору, Банк надає Відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених договором: Кредит надається в сумі 39 805,00 грн. (тридцять дев'ять тисяч вісімсот п'ять гривень 00 коп.): на споживчі потреби в розмірі 38 500,00 грн.; на сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 150,00 грн.; з метою оплати винагороди Банку за надання фінансового інструменту в розмірі 1155,00 грн. (п. 1.2 Кредитного договору). Термін користування Кредитом до 29 листопада 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом: 18,00 % річних. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору Позичальник сплачує Банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,50% проценти від суми кредиту по договору щомісяця у період сплати. Сплата комісії здійснюється у гривні. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору Відповідач зобов'язаний сплачувати кредит, комісію та відсотки щомісяця, з І-го по 10-е число кожного місяця. При несплаті кредиту, комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. п. 2.5. Кредитного договору передбачено, що погашення кредиту здійснюється згідно Графіка погашення кредиту. Згідно з п. 6.1. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі 36% річних, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору Позичальник погашає кредит, комісії та відсотки згідно графіку з І-го по 10-те число кожного місяця. Але, з 12.03.2014р. Відповідач припинив погашати заборгованість за Кредитним договором та порушив Графік погашення кредиту. Згідно п. 1.3. Кредитного договору встановлено термін користування кредитом до 29.12.2014 року, однак Відповідачем не здійснено погашення заборгованості за Кредитним договором у встановлені строки. Відповідачу направлялося повідомлення вих. №2621 від 09.02.15р. з вимогою повернути суму заборгованості за Кредитним договором. Вимоги, зазначені у Повідомленні Відповідач не виконав. Відповідач свої зобов'язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконав. З урахуванням того, що Відповідач систематично не виконує своє зобов'язання по поверненню отриманого кредиту у визначені Кредитним договором терміни і сумах, Позивач відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України, п. 1.1., 2.4., 2.5. Кредитного договору вимагає повернення кредиту. Станом на 19.02.21 прострочена заборгованість по кредиту становить 32 995, 67 грн. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк має право нараховувати Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки. Так, станом на 19.02.2015р. сума пені становить 13 95 грн. Вимоги, вказані у повідомленні Відповідач не виконав, прострочена заборгованість Відповідачем не погашена. у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору Відповідач зобов'язані вказаним договором належним чином не виконав. Тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 63430,31 грн. заборгованості. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.12.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №ІKCASHAG.200694.001, відповідно п.п 1.1 Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти, на умовах, визначених договором: Кредит надається в сумі 39 805,00 грн. (тридцять дев'ять тисяч вісімсот п'ять гривень 00 коп.): на споживчі потреби в розмірі 38 500,00 грн.; на сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в розмірі 150,00 грн.; з метою оплати винагороди Банку за надання фінансового інструменту в розмірі 1155,00 грн. (п. 1.2 Кредитного договору). Термін користування Кредитом до 29 листопада 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом: 18,00 % річних. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору Позичальник сплачує Банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,50% проценти від суми кредиту по договору щомісяця у період сплати. Сплата комісії здійснюється у гривні. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним вище договором кредиту належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість на загальну суму 63430,31 грн. (шістдесят три тисячі чотириста тридцять гривень 31 коп.), а саме: - прострочена заборгованість по тілу кредиту - 32 995, 67 грн. (тридцять дві тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень 67 коп); - прострочена заборгованість за процентами - 9 913, 68 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот тринадцять гривень 68 коп); - заборгованість за комісією - 6567,88 грн. (шість тисяч п'ятсот шістдесят сім гривень 88 коп.) - сума пені - 13 953,08 грн. (тринадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят три гривні 08 коп.). Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач порушив зобов'язання, встановлені договорами кредиту, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved