Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до В.Олександрівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право в порядку спадкування на завершення процедури приватизації та одержання у приватну власність земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 14.08.2001 року її батько [PERSON] купив у [PERSON] ? частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1523 га, розташовану на території В.Олександрівської селищної ради. Договір купівлі-продажу житлового будинку було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, а реєстрацію в земельних ресурсах проведено не було та не було отримано Державний акт на землю на нового власника. 03.06.2004 року батько оформив договір дарування вищевказаної частки житлового будинку на її ім'я. [INFO] її батько помер. При зверненні до В.Олександрівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а саме земельної ділянки загальною площею 0,1523 га, розташованої в [ADDRESS], їй було відмовлено, оскільки за життя її батько згідно норм чинного чи старого законодавства України не зареєстрував у відповідних органах право власності на вищевказану земельну ділянку та не отримав правовстановлюючих документів (Державних актів). Державним нотаріусом їй було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Померлий [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її, та не отримав правовстановлюючого документа . Вважає, що право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до неї як спадкоємиці померлого. В судовому засіданні позивачка підтримала уточнені позовні вимоги і суду пояснила, що у 2001 році її покійний батько [PERSON] купив ? частину будинку по [ADDRESS], яку згодом подарував їй. А земельну ділянку під вказаним будинком не подарував, оскільки за життя не оформив правовстановлюючих документів на неї. Їй відомо, що батько починав процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, але не встиг отримати державний акт. На сьогоднішній день вона, як власник житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], має намір оформити на себе земельну ділянку, призначену для його обслуговування. Вирішити дане питання в позасудовому порядку вона не змогла, державний нотаріус рекомендувала їй звернутися до суду. Тому просить задовольнити вимоги позову. Від відповідача надійшла заява, згідно якої В.Олександрівська селищна рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Розгляд справи просять провести за відсутності представника селищної ради, витрати по сплаті судового збору покласти на позивача. Заслухавши позивачку, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.08.2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки площею в цілому 0,1523 га, призначеної для обслуговування даного житлового будинку та господарських споруд, а також для ведення особистого підсобного господарства. Згідно копії Договору дарування ? частки житлового будинку серії ВВЕ № 270139 [PERSON] подарував [PERSON] ? частку житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд, що знаходиться в селищі Велика Олександрівка по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина, і відповідно до Договору про поділ спадкового майна серії НАА № 731438, позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, отримала земельну ділянку площею в цілому 0,1523 га (0,0023 га, що передана для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер [NUMBER] та 0,1500 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]), що розташовані в [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті свого батька. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк вона звернувся до В.Олександрівської нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини на земельну ділянку площею в цілому 0,1523 га, що розташована в [ADDRESS] та належала [PERSON], померлому [INFO]. Однак державним нотаріусом їй було відмовлено з тих підстав, що за життя [PERSON] згідно норм чинного чи старого законодавства України не зареєстрував у відповідних органах право власності на вищевказані земельні ділянки та не отримав правовстановлюючих документів (Державних актів). Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві…». Померлий [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримав правовстановлюючого документа на земельну ділянку - державного акта на право власності. Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивачки як спадкоємиці померлого. Враховуючи ті обставини, що позивачка успадкувала право на одержання земельної ділянки у власність, яке мав спадкодавець, та в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за позивачкою [PERSON] в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання у власність земельної ділянки, право на яку мав померлий. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved