Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

20.12.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач являється батьком їх спільного сина - [PERSON] , та ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини, адже не бачив свого сина від народження жодного разу. Тому, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матерілах справи та постановити заочне рішення. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається із довідки про реєстрацію та проживання від 13.12.2018 року за №3555, виданої Смолінською селищною радою, малолітній [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження житлово-побутових умов від 17.12.2018 року вбачається, що комісія в складі начальника служби у справах дітей, фахівця служби у справах дітей, депутата селищної ради, провели обстеження житлових умов сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та встановили, що остання проживає у двохкімнатній квартирі з усіма зручностями, має водопостачання, водовідведення, автономне газове опалення. На житловій площі проживають, крім [PERSON] , ще її доньки - [PERSON] , [PERSON] та син [PERSON] . Квартира має задовільний стан, окрема кімната для сина, окреме ліжко, стіл для навчання, книги, іграшки, дитина забезпечена одягом по сезону та продуктами харчування. Батько [PERSON] участі в житті сина [PERSON] не приймає, здоров`ям та життям дитини не цікавиться. Згідно довідки від 10.12.2018 року за №34, виданої Смолінським дошкільним навчальним закладом №3 "Ромашка", [PERSON] відвідував навчальний заклад з липня 2014 року по липень 2016 рік. За даний період його батько не приводив і не забирав дитину, участі в освітньому процесі не брав. Згідно довідки від 17.12.2018 року за №142, виданої Смолінським навчально-виховним об`єднанням "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія-позашкільний навчальний заклад", [PERSON] навчається у 3-А класі даного закладу. За час навчання дитини, батько не брав участі у житті школи, вихованні та навчанні дитини. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, [PERSON] має заборгованості зі сплати [PERSON] аліментів на утримання сина, яка складає 142197 грн. 09 коп. З висновку комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 12.07.2019 року за № 02-37/941/1 вбачається, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , проте з моменту народження сина з сім`єю не проживає, нехтує своїми батьківськими обов`язками: не піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини; не створює умови для отримання дитиною повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не спілкується з сином, що необхідно для його нормального усвідомлення, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не бере участі у матеріальному забезпеченні малолітнього сина, зокрема не сплачує аліменти. Зі слів [PERSON] , на даний час місце перебування [PERSON] не встановлено. Тому, комісія з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради не заперечує щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи поведінку відповідача, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, беручи до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, суд вважає за необхідне позов задовільнити.

Outcome: approved