Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

21.05.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, а 02.11.2020 з уточненою позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] . 30.06.2020 [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просив визнати за ним право власності на 3/4 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд; та на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 6321710100:01:009:0177, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом та за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . На обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначив, що він та відповідач [PERSON] є рідними братами, їх батьками були [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер їх батько, [PERSON] . Після смерті батька спадщину в цілому та одноособово прийняла їхня мати [PERSON] [INFO] померла їх мати - [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Т. В. Чернолясовою 13.06.2000, зареєстровано в реєстрі за № 1-1391. Цим заповітом [PERSON] заповіла йому, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . В передбачений ст. 1269 ЦК України строк він 02.05.2019 звернувся до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері. В передбачений ст. 1269 ЦК України відповідач також звернувся до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального кругу Харківської області з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері. Він визнає права відповідача на спадкування на будинок, оскільки на час відкриття спадщини той був пенсіонером за віком, а тому має право на обов`язкову частку в цій частині спадщини, як це передбачено ст. 1241 ЦК України та на половину земельної ділянки, яка не була охоплена заповітом їхньої матері, як це передбачено положеннями ст. 1245 ЦК України. Натомість відповідач безпідставно заперечує його право на спадкування будинку в порядку спадкування за заповітом, а вважає, що вони мають в рівних частках успадкувати будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, яка була приватизована матір`ю за її життя. Заповіт матері не визнаний недійсним, не скасований та не змінений. \~ \~ \~ \~Він з відповідачем не змогли прийти до згоди щодо розміру їхніх часток у спадщині, а тому приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області В.\~І. Гаврильєв відмовив їм у видачі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом та Свідоцтв про право на спадщину за законом. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] . Зазначений будинок охоплюється заповітом матері, а тому, з урахуванням обов`язкової частки [PERSON] , він має право на спадкування за заповітом на 3/4 частки будинку з надвірними будівлями, а [PERSON] на 1/4 частку будинку, як обов`язкової частки. Земельна ділянка не була охоплена заповітом. Згідно з Витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Зміїв Зміївської міської ради Харківської області, цільове використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Верховний Суд у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного Суду в Постанові від 16.03.2020 (справа № 675/2372/16-ц, провадження №\~61 -2981 3сво 18) дійшла наступного Правового Висновку: "Відповідно до частини другої та третьої статті 1225 ЦК України земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що була надана спадкодавцю у власність у межах нормативів, на якій розташований успадкований будинок, інші будівлі й споруди, переходить у власність спадкоємців за заповітом, якщо у заповіті спадкодавцем висловлена воля лише відносно житлового будинку, інших будівель та споруд." З огляду на зазначений правовий висновок, вважав, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321710100:01:009:0177, яка розташована в [ADDRESS] має перейти у його власність в порядку спадкування. Але враховуючи, що згідно судового рішення право власності на 1/2 частку цієї земельної ділянки вже судом визнане за [PERSON] , він претендує лише на іншу 1/2 частку цієї земельної ділянки. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.10.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2020 зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2020 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадщину задоволено, визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, як обов`язкову частку у спадщині, після смерті [INFO] матері [PERSON] , та на 1/2 частку земельної ділянки, площею 580\~кв. м, кадастровий номер 6321710100:01:009:0177, за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] . Постановою Харківського апеляційного суду від 02.03.2021, за апеляційною скаргою [PERSON] , ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2020 про залишення зустрічного позову без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.03.2021 закрите провадження у цивільній справі за зустрічною позовною заявою [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Постановою Харківського апеляційного суду від 21.07.2021, за апеляційною скаргою [PERSON] , ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18.03.2021 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 10.08.2021 зазначена справа розподілена в провадження судді Бібіка О. В. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.08.2021 задоволено самовідвід судді Бібіка О. В. від розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] . Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного з самовідводом судді Бібіка О. В., 11.08.2021 для розгляду справи визначено суддю Овдієнка\~В.\~В. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.08.2021 прийнято справу за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області Овдієнка В. В. та призначено справу до розгляду на 16.09.2021. 13.09.2021 відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. 16.09.2021 за клопотанням позивача за зустрічною\~позовною заявою [PERSON] відкладено судовий розгляд. 28.10.2021 під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, з урахуванням уточнень, у повному обсязі з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, просив визнати за ним право власності: на 3/4 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] ; на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,058 га, кадастровий номер 6321710100:01:009:0177, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірною є спадщина, що відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] , до складу якої входить наступне нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, та земельна ділянка, площею 0,058 га, кадастровий номер 6321710100:01:009:0177, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2020, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадщину, встановлено наступні обставини: 1) [PERSON] є спадкоємцем, що прийняв спадщину, за заповітом та за законом першої черги щодо спадщини, не охопленої заповітом, після померлої [INFO] матері [PERSON] ; 2) [PERSON] є спадкоємцем, що прийняв спадщину, за законом першої черги після померлої [INFO] матері [PERSON] , має право на обов`язкову частку на спадщину, охоплену заповітом; 3) спадщина за заповітом складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 4) спадщина за законом (неохоплена заповітом) складається з земельної ділянки, площею 0,058 га, кадастровий номер 6321710100:01:009:0177, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 5) за [PERSON] суд визнав: право власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, як обов`язкову частку у спадщині, після померлої [INFO] матері [PERSON] ; право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 580\~кв. м, кадастровий номер 6321710100:01:009:0177, за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Зазначені обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, щодо тих самих осіб, які беруть участь у цій справі. У зустрічній позовній заяві [PERSON] просив визнати за ним право власності на спадкове майно, доля якого не була вирішена у рішенні від 02.11.2020, і щодо якого йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №\~2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~У відповідністю зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~У відповідністю зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~ \~ \~ \~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ \~ \~ \~Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки позивач за зустрічним позовом [PERSON] прийняв спадщину за заповітом та за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через наявність спору між спадкоємцями, право [PERSON] на спадщину підлягає задоволенню шляхом визнання за ним права власності: на 3/4 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] ; на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,058 га, кадастровий номер 6321710100:01:009:0177, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Оскільки ухвалою Зміївського районного суду від 22.10.2020 зустрічний позов [PERSON] був прийнятий до розгляду без сплати судового збору, а суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову в повному обсязі, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача за зустрічним позовом належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн 80\~коп.

Outcome: approved