Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

24.07.2014 року ПРБП «Рембуд» звернулось до суду з вказаним позовом, який уточнювали під час розгляду справи (а.с. 48), і мотивували свої вимоги тим, що підприємство є надавачем послуг по обслуговуванню житла, в тому числі на їх обслуговуванні знаходиться [ADDRESS] якого зареєстрована і проживає [PERSON] За 2011-2012 роки відповідачем періодично проводилась оплата за житлово-комунальні послуги, але не в повному обсязі та нерегулярно, а за 2013-2014 роки проплати не було взагалі. За таких обставин, в період з 01.01.2011 року по 01.01.2014 року за відповідачем виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 3262,78 грн. За спірний період позивач обслуговував будинок та виконував роботи відповідно до умов договору та вимог законодавства, плата за послуги нараховувалась за тарифами, затвердженими відповідними рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради. За таких обставин, просили стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, а також понесені по справі судові витрати в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні та письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи (а.с. 40-42,49-51), проти позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що між нею та позивачем договір не укладався і адміністрація ПРБП «Рембуд» навіть не намагалась підписувати з нею щорічно договори. Крім того, вона не погоджується з тарифами на житлово-комунальні послуги, що використовуються позивачем, вважаючи їх завищеними. Звертала увагу суду, що в 2011 році аналогічне рішення виконавчого комітету СМР про затвердження тарифів №632 від 17.11.2009 року було скасоване Сумським окружним адміністративним судом. Разом з цим, вважає, що керівництво ПРБП «Рембуд» нав»язує їй свої послуги та робить з неї боржника, але насправді послуг не надає, такі послуги існують лише на папері. В той же час мешканці їх будинку постійно збирають кошти на проведення ремонту ліфту, даху; своїми силами обслуговують прибудинову територію, саджають дерева, клумби та поливають їх з кранів своїх квартир. За таких обставин, вважала, що у неї немає боргу перед позивачем і тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 2006 року є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). ПРБП «Рембуд» зареєстроване за статутом як юридична особа і є виконавцем послуг по утриманню будинків та прибудинкової території (а.с. 9-15). Будинок [ADDRESS] переданий на обслуговування позивачу згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №112 від 21.03.2000 року «Про затвердження результатів конкурсу по залученню недержавних підприємств до утримання житлового фонду» (а.с.16-18). Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст. 13 вказаного Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 та 2 ст. 19 Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2009 року між позивачем та ЖБК -100, який є власником будинку, був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно п. 2.1 якого предметом договору є забезпечення виконавцем кваліфікованого, якісного обслуговування, поточного ремонту будинку, його технічного обладнання, надання житлових послуг, дотримання належного санітарного стану та створення мешканцям умов проживання. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво - є компетенцією органів місцевого самоврядування. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. До послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належать, зокрема: підготовка до весінньо-літнього та осінньо-зимового періодів, прочистка димарів та газоходів, наладка та регулювання технічного обладнання будинку, обстеження стану несучих і огороджувальних конструкцій, прибирання сходових кліток, прибудинкової території, вивезення сміття, освітлення місць загального користування, обслуговування ліфтів та інше. В даному випадку плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також на послуги з технічного обслуговування ліфтів по будинку [ADDRESS] в спірному періоді нараховувалась ПРБП «Рембуд» згідно тарифів, які затверджені відповідними рішенням виконкому СМР, а саме: №9 від 12.01.2010 року (а.с.102) та №382 від 28.07.2009 року (а.с.103-104). Вказані рішення не скасовувались і не визнавались нечинними, а тому суд вважає, що позивач правомірно їх застосовував при здійсненні нарахувань за житлово-комунальними послугами. Крім того, в матеріалах справи наявні документи (довідки про результати перевірки ПРБП «Рембуд» та - а.с.85-95), які дають підстави стверджувати про те, що нарахування оплати за утримання будинків споруд і прибудинкової території, технічне обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації проводиться підприємством з урахуванням норм чинного законодавства. Посилання відповідача на те, що в 2011 році Сумським окружним адміністративним судом було скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №632 від 17.11.2009 року «Про погодження змін до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду комунальної власності громади м.Суми», суд не приймає до уваги, оскільки це зовсім інше рішення органу місцевого самоврядування і таке рішення ПРПБ «Рембуд» при нарахуванні послуг в спірний період не застосовувало. Статтею 68 ЖК України встановлено, що споживач зобов»язаний вносити плату за житлово-комунальні послуги щомісячно. Ст.ст. 10, 60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, відповідно до вказаних положень ЦПК України, надав суду достатньо доказів про виконання ним обов'язків по наданню послуг, довів, що він надавав послуги відповідачу. Доводи відповідача про те, що позивач не надавав їм послуги у належному обсязі, що послуги були неякісними, чи взагалі не надавались, спростовуються наданими позивачем доказами, з яких вбачається, що ним виконувались роботи, які включені до переліку робіт, що враховані при формуванні тарифів (а.с. 54-84 - примірний перелік послуг та звіти про використання тарифу в спірний період як по всім будинкам, які обслуговує ПРБП «Рембуд», так і окремо по будинку 72, в якому проживає відповідач), а доказів тому, що власник будинку - кооператив має претензії по виконанню позивачем умов договору, суду надано не було. Судом встановлено, що відповідач не здійснював оплату за надані послуги. Згідно розрахунку, складеного позивачем, за період з 01 квітня 2011 року по 01 травня 2014 року заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги складає 3262,78 грн. (а.с. 7). Підстав для недовіри наданим позивачем розрахункам та розміру заборгованості, у суду не має. Тобто, вищевикладене дає підстави стверджувати, що за спірний період (з 01.04.2011 року по квітень 2014 року включно) ПРБП «Рембуд» надавав відповідачу послуги щодо утримання будинку і прибудинкової території та технічного обслуговування ліфтів і систем диспетчезації, а відповідач, відповідно, користувалась вказаними послугами і зобов»язана була своєчасно та в повній мірі сплачувати гроші за надані послуги, але не робила цього. Це є порушенням прав ПРБП «Рембуд» відповідачем, що дає підстави для їх захисту відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України. Також суд вважає за доцільне зазначити, що відсутність між сторонами договірних відносин, на чому наголошує відповідач, не свідчить про можливість відповідача не оплачувати надані комунальні послуги за житлово-комунальні послуги,і твердження відповідача про те, що між нею та ПРБП «Рембуд» не укладено договір, а тому не виникло ніяких обов»язків, не ґрунтуються на законі. Так, згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною 1, п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, яка передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, які не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.ст. 20, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов»язаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а відповідачі, як споживачі таких послуг, зобов»язані оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи зазначене, суд, ухвалюючи рішення у даній справі, виходить з того, що фактичний перебіг відносин між сторонами в спірний період вказує на те, що сторони мають між собою певні права та обов»язки з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, так як укладеним між позивачем та ЖБК договором позивач був визначений надавачем цих послуг по будинку, у якому знаходиться квартира відповідача, фактично виконував роботи з надання таких послуг, тому мав право зробити нарахування щодо їх вартості, а обов»язок відповідача зводиться до того, що він повинен своєчасно і в повній мірі оплачувати надані послуги. Тобто, з огляду на зазначене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача частину сплаченого при подачі позову судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 94,16 грн.

Outcome: approved