Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

13 травня 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що 18 листопада 2013р. між нею та відповідачем був укладений договір поставки меблів. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору відповідач зобов'язався поставити їй обумовлені договором меблі протягом 60 робочих днів від дня підписання даного договору. А п. 5.1. було передбачено за невиконання умов договору відповідальність відповідача у вигляді пені у розмірі 0,1% за кожен день прострочення. Однак відповідач в обумовлений договором строк свої зобов'язання не виконав, пояснивши це відсутністю моделі товару. Тому 25 лютого 2014 року був укладений додатковий договір, де змінено ціну товару з 5000,00 грн. на 6300,00 грн., та доповнено п. 2.3. вказаного договору: змінений розмір відповідальності за невиконання зобов'язань щодо строків поставки з 0,1 на 3% від суми замовлення за кожен день прострочення. Свої зобов'язання за договором вона виконала, оплативши відповідачу вартість послуг у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується відповідним перерахуваннями. Відповідач же свої зобов'язання за договором не виконав, до цього часу поставити меблі і надати послугу, оплачену нею, не збирається, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені збитки у розмірі 5000,00 грн. та 11529,00 грн. неустойки. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 2013 року між [PERSON] та СПД [PERSON] був укладений договір поставки меблів (а.с. 2 - копія договору). Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов'язався поставити їй обумовлені договором меблі (кухня «Єва») протягом 60 робочих днів від дня підписання даного договору. 25 лютого 2014 року був укладений додаткова угода до договору поставки меблів № 14, де змінено ціну товару на 6300,00 грн., та п.2.3, згідно якому при порушенні строків поставки згідно ст. 10 Закону України "Про захист прав споживача", продавець сплачує покупцеві пеню в розмірі 3% від суми замовлення за кожен день прострочений день (а.с. 3 - копія додаткової угоди). Згідно виписки з банківського рахунку [PERSON], нею на користь відповідача [PERSON] в рахунок погашення платежів по договору від 18.11.2013 р. сплачено 5000,00 грн. Відповідно до частини 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-XII (з послідуючими змінами), споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Частиною 5 статті 10 вказаного Закону встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд вважає, що оскільки відповідачем не виконані умови договору поставки меблів, укладеного між ним та позивачем, вимоги позивача щодо стягнення суми збитків та 3% пені обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечення проти вимог та докази, на яких вони ґрунтуються суду не наддав. Сума пені складає 11529 грн. з розрахунку: 6300,00 грн. (ціна договору) х 3% (розмір пені) х 61 (кількість прострочених днів з 25.02.2014 р. (дата укладення додаткової угоди) по 3.04.2014 р. (час звернення позивача до суду). До часу винесення рішення позивач позовні вимоги в частині стягнення неустойки не збільшувала. Так як при подані позову позивач була відповідно до законодавства звільнена від сплати судового збору, а позов підлягає задоволенню, то судовий збір в сумі 234,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход держави.

Outcome: approved