Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Першої Луцької державної нотаріальної контори про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який все належне йому майно заповів [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями за законом після його смерті є його діти: вона та [PERSON] Протягом шести місяців вона та сестра звернулись до Першої Луцької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Будучи пенсіонером за віком, вважає, що має право на обов'язкову частку у спадщині, як повнолітня непрацездатна особа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено на тій підставі, що вона не підтвердила факт належності до категорії осіб, які що мають право на обов'язкову частку у спадщині. Покликаючись на викладені обставини, просить визнати незаконною постанову державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Мудрик О.Є. від 29.03.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] Ухвалою суду від 06.09.2016 року до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача залучено спадкоємця за заповітом, дочку спадкодавця [PERSON] - [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Перша Луцька державна нотаріальна контора проти задоволення позову заперечила, покликаючись на те, що [PERSON] не досягла встановленого законом пенсійного віку, тому не належить до числа повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, які мають право на спадщину незалежно від змісту заповіту. В позові просить відмовити, справу розглядати у відсутності представника відповідача. Третя особа [PERSON] оскаржувану постанову державного нотаріуса від 29.03.2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті їх батька [PERSON] вважає законною, позов таким, що не підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін, матеріалів справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON], який помер [INFO]. Згідно заповіту від 22.03.2002 року [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON](а.с. 28). Після смерті [PERSON] відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на належне йому майно. На підставі заяви [PERSON] від 13.10.2015 року Першою Луцькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №363/2015 щодо майна спадкодавця [PERSON] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] згідно ст.1241 ЦК України до Першої Луцької державної нотаріальної контори звернулася 19.01.2016 року та 29.03.2016 року(а.с. 27 зворот, 29). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на тій підставі, що вона не підтвердила факт належності до категорії осіб, які що мають право на обов'язкову частку у спадщині, зокрема, до повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця (а.с. 3). Згідно п.1, п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст.50 цього Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти Судом встановлено, що позивачем [PERSON] при зверненні до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст.1241 ЦК України, на підтвердження належності до повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, було надано пенсійне посвідчення [NUMBER]. Згідно зазначеного пенсійного посвідчення(серія [NUMBER]) [PERSON],[INFO], є пенсіонером за віком довічно(а.с. 5). Згідно ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються, зокрема. такі пенсійні виплати, як, пенсії за віком. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримує пенсію за віком з 12.06.2014 року як мати інваліда з дитинства згідно ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94). Згідно ст.1Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Відповідно до ст.1241 ЦК Українималолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Тобто, [PERSON], будучи на час смерті батька [PERSON] особою, яка досягла встановленого законом пенсійного віку та, отримуючи пенсію саме за віком як мати інваліда з дитинства, є повнолітньою непрацездатною особою, яка має право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст.1241 ЦК України і у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі зазначеної статті ЦК України Першою Луцькою державною нотаріальною конторою їй відмовлено незаконно. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення і слід визнати незаконною постанову державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Мудрик О.Є. від 29 березня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. На підставі ст.1241 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Outcome: approved