Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовна заява мотивована тим, що 15.12.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис 3186. Від шлюбу у сторін народились троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає. що на даний час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] . Кошти які вона отримує від держави недостатньою для надання дітям належного матеріального утримання. Постійне зростання цін на їжу, одяг, комунальні послуги не дають можливості позивачу самостійно забезпечити дітей, надати їм додатковий обсяг можливостей для розвитку, відпочинку. Таким чином, позивач, сама без матеріальної допомоги та підтримки відповідача не може надати дітям належного матеріального забнзпечення. Відповідач належного забезпечення дітям не надає. Працює в ТОВ "Каскад-Бетон" з 03.10.2018 року. Неповнолітніх або непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. У зв`язку вищевикладеним позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів на на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 11.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили суд їх задоволити. Повідомили, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу буде подана відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей\~223,\~280 ЦПК України\~суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.12.2009 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис 3186, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 15.12.2009 року (а.с.12). Згідно свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] від 29.12.2009 року, [PERSON] , [INFO] , свідоцтво сері [NUMBER] від 09.11.2012 року та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] від 13.02.2019 (а. с. 14-16). Як вбачається із довідки виданої ПП "Бокут" за № 223 від 05.02.2021 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України. Згідно зі ст. 180 СК України,батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3\~Конвенції\~ООН\~«Про права\~дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257\~СК\~України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180\~СК\~України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на дітей в розмірі по 1/2 частки всіх видів його заробітку, але не більше 10% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Згідно з ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved