Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 липня 1992 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2015 року, примирення неможливе. У зв`язку з цим позивач просив суд розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського\~районного суду\~Черкаської області\~від 30\~серпня 2019\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено справу\~до судового\~розгляду в\~порядку загального позовного провадження. У підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності та не стягувати з відповідача судового збору (а.с. 18). Від відповідача також надійшла заява, відповідно до змісту якої остання позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 19). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 25 липня 1992 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі записів актів громадського стану Черкаської області, актовий запис № 33, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 25 липня 1992 року серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15 жовтня 2004 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому, беручи до уваги визнання відповідачем позову, шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає відповідачу набуте нею у шлюбі прізвище " [PERSON] ". На підставі викладеного вище,

Outcome: approved