Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить винести рішення, яким Визнати дійним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , укладений 15.09.2008 між [PERSON] та [PERSON] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що домовилася із відповідачем про купівлю будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , про що 15.09.2008 між сторонами укладений договір купівлі-продажу будинку, про що складено розписку, у якій відображено всі істотні умови договору та виконання зобов`язань між сторонами. [PERSON] передала [PERSON] оригінал домової книги, правовстановлюючих документів на будинок на той час не вона не мала. Відповідно до розписки відповідач отримала в рахунок продажу будинку кошти в розмірі 3500 грн., крім того зобов`язалася звернутися до нотаріуса та переоформити право власності на будинок на покупця. Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Хоча жодних перешкод у володінні та користуванні будинком не чинить, його поверння чи сплати за користування ним, не вимагає. З часу укладення розписки та передачі грошових коштів, позивач зі своєю родиною проживає в придбаному будинку, здійнила перепланування та значний за вартістю ремонт, підтримує будинок та подвір`я в належному санітарно-технічному стані, здійснює оплату комунальних послуг. За власні кошти замовила та виготовила технічний паспорт на придбаний будинок. Отже, правомірно з 2008 року володіє та користується придбаним за власні кошти будинком та господарсько-побутовими будівлями. Позивач та її представник в судове засідання призначене на 28.01.2020 не з`явилися, в судовому засіданні призначеному за часлм раніше, представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1\~ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Позивач по справі домовилася з [PERSON] про купівлю будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Сторони домовилися про всі істотні умои договору, про що 15.09.2008, склали розписку. На виконання вказаного договору позивач сплатила відповідачеві 3500 грн. та прийняла вказаний будинок. Проживає у вказаному будинку разом з родиною з 2008 року. Відповідач в свою чергу отримала гроші та передала будинок позивачеві. Договір домовилися нотаріально оформити та зареєструвати в установленому законом порядку. Однак відповідач свої зобов`язання не виконала, ухилилася від нотаріального посвідчення договору. При цьому будь-яких перешкод у користуванні будинком, не чинить. З технічного паспорту виготовленого 09.04.2009 Знам`янським бюро технічної інвентаризації, на житловий будинок (домоволодіння), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що власником останнього є [PERSON] . Розписка від 15.09.2018, написана власноруч [PERSON] , в присутності голови вуличного комітету, свідчить про те, що вона отримала кошти в сумі 3500 грн. за проданий житловий будинок по [ADDRESS] . З довідки виданої головою вуличного комітету за місцем проживання позивача, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , 2007 року народження, дочка [PERSON] , 2009 року народження. Довідка вуличного комітету від 05.07.2019, свідчить про те, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю родиною, господарство та господарсько-побутові будівлі підтримує в належному санітарно-технічному стані (а.с.26). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , сплачує комунальні платежі за будинок та земельний податок за земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст.321ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК). Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК). Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів України"; далі - Закон N 1878-VI) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 р. зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК). Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між сторонами укладено договір купівлі-продажу будинку і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме відповідач отримав грошові кошти за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачем та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку зі ухиленням продавця від такого посвідчення, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved