Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

15.08.2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11 443,52 грн. за кредитним договором № б/н від 15.08.2014 року та судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 15.08.2014 року було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 4038,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18 відсотків за користування кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, нею порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. До судового засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, згодна із сумою тіла кредиту, однак вважає надмірно заявленими вимоги про стягнення пені, що значно перевищує розмір тіла кредиту. Відповідач пояснила, що є інвалідом 2 групи, хворіє, коштів сплачувати кредит не вистачає, проте не ухиляється від виконання зобов'язань. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н від 15.08.2014 року. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 4038,38 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18відсотків за користування кредитом /а.с. 5-30/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 25.07.2017 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 11 443,52 грн., з яких: 3864,56 грн. - заборгованості за кредитом; 2037,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4946,56 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 595,37 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної Угоди /а.с. 4/. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" має право вимагати від відповідача виконання умов кредитного договору, зокрема повернення кредиту, сплати відсотків і комісії на умовах договору. Разом з тим, із положень ч. 3 ст. 551 ЦК України вбачається, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, роз'яснено, що положення частини третьої ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні частини третьої ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Судом досліджено надані відповідачем [PERSON] докази на підтвердження матеріального стану, зокрема, із дослідженої судом довідки МСЕК серії 10ААВ № 799788 вбачається, що [PERSON] встановлено 2 групу інвалідності безстроково по загальному захворюванню. Таким чином, суд вважає можливим застосувати норми ч. 3 ст. 551 ЦК України та виключити розмір неустойки, яка включена до суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.08.2014 року, враховуючи те, що таке зменшення заборгованості відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial