Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

21 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 22 жовтня 2019 року по справі відкрито провадження у справі (а.с.21). 16 грудня 2019 року до суду надійшла уточнена заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, що громадянка Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , є повнорідною сестрою [PERSON] , померлої [INFO] на території України, а також те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала на території України з 1949 року по [INFO] року, в тому числі - і станом на 24 серпня 1991 року. Заявник посилається на те, що вона є рідною сестрою померлої, яка проживала на території України, проте, оскільки сама є громадянкою Російської Федерації та у зв`язку з тяжким станом здоров`я тривалий час проживає на території України і у неї виникла потреба у реєстрації вказаного місця проживання на території України та отримання дозволу на імміграцію. Звернувшись з цього приводу до ГУ ДМС України в Одеській області з відповідною заявою, отримала відповідь про те, що видати їй дозвіл на імміграцію неможливо через те, що вона не може підтвердити факт свого проживання або проживання одного з батьків, діда чи баби, рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри, сина чи дочки, онука чи онучки, які народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно ЗУ «Про правонаступництво України» (в порядку ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» щодо набуття громадянства за територіальним походженням), а тому звернулась до суду з вказаною заявою. Згідно протоколу судового засідання від 18.12.2019 року уточнена заява [PERSON] приєднана судом у судовому засіданні. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 18 грудня 2019 року від заявника [PERSON] надійшло клопотання про завершення розгляду справи за її відсутності. Свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. 18 грудня 2019 року від представника ГУ ДМС України в Одеській області надійшла заява про закінчення розгляду справи за відсутності представника ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 44). Суд, закінчує розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб на підставі наявних в матеріалах справи доказів та приходить до наступного. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Челябінськ є громадянкою Російської Федерації (а.с. 7). Як вбачається з заяви та виписного епікризу з історії хвороби № 730 (дисплейний № 55369/1) [PERSON] , [INFO] встановлено наступний діагноз по МКБ Х: гіпертонічна хвороба III ст. Ступінь АГ 1, ризик 4 (дуже високий додатковий), Синдром гострого пошкодження нирок СКФ 14мл/мін, 1,73 м2 по СКД-ЕРІ (2009) ХБП С5. ДЕП II (Атесклеротичного генеза) погіршення, синдром когнитивних, вестибулярних порушень, синдром лівостороннього геміпареза (а.с. 11). Згідно з довідкою лікаря НУЗ «Дорожня клінічна лікарня на ст. Челябінськ ОАО «РЖД» від 21.08.2019 року [PERSON] за станом здоров`я потребує побутового догляду (а.с. 10). У зв`язку з чим, заявник проживає у [ADDRESS] , яка належить, [PERSON] , яка в свою чергу, як стверджує заявник, є донькою її померлої сестри [PERSON] та її - [PERSON] племінницею та здійснює за нею догляд з 2019 року, оскільки на території Російської Федерації у неї нікого немає. Крім того, згідно висновку ВКК № 408 від 13.11.2019 року [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування (а.с. 29). Як вказує заявник, оскільки вона наразі проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про реєстрацію вказаного місця проживання на території України та отримання дозволу на імміграцію. Відповідно до листа начальника ГУ ДМС України в Одеській області Погребняк О. від 08.10.2019 року в разі підтвердження факту постійного проживання громадянки [PERSON] на території України до 1991 року, вона отримає підстави щодо надання дозволу на імміграцію в Україну згідно пункту 3 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію» (а.с. 13). 27 листопада 2019 року директором Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Абрамовою Є.Г. розглянуто звернення [PERSON] від 07.11.2019 року щодо надання роз`яснень стосовно неможливості здійснення реєстрації її місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з приводу чого повідомили, що для отримання посвідки на постійне чи тимчасове проживання необхідно звернутись до Головного управління ДМС в Одеській області, яке згідно з Положенням про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 360 здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні та після отримання вищевказаних документів слід звернутись до Департаменту з метою отримання адміністративної послуги з реєстрації місця проживання (а.с. 31-32). Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних стосунків з померлою, яка є її рідною сестрою. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Як встановлено судом, [INFO] у віці 73 роки померла [PERSON] , уродженка с. Памишеве Новоспаського району Куйбишевської області. Місце смерті м. Одеса, Україна, про що свідчить актовий запис за № 4509 від 07 травня 2004 року, зроблений Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси і видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Також, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане Кагановичеським Райбюро РАЦС м. Одеси від 27 травня 1955 року, уродженець м. Одеси громадянин [PERSON] та уродженка Новоспаського району Куйбишевської області громадянка [PERSON] одружилися 27.05.1955 року, про що зроблено запис за № 585 (а.с. 15). Як вбачається з копії паспорту [PERSON] серії [NUMBER] , остання з 16 липня 1981 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) від 01.03.2004 року за вих. № 90, виданої [PERSON] в тому, що вона постійно проживає за адресою: [ADDRESS] з 16.07.1981 року. Також за вказаною адресою проживає дочка [PERSON] - [PERSON] , 1957 року народження (а.с. 18). Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 1, п. 3 ст. 3 Закону України"Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України. Допитані в судовому засіданні 18.12.2019 року в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили та підтвердили суду, що померла [PERSON] , яка зареєстрована 16.07.1981 року та проживала за адресою: [ADDRESS] , є рідною сестрою заявника [PERSON] . Більш того, на підтвердження обставин, викладених в заяві, в судовому засіданні зазначили, що оскільки заявник [PERSON] має серйозні проблеми зі здоров`ям, а тому потребує цілодобового догляду та немає жодних родичів на території її постійного місця проживання Російської Федерації, які могли б допомогти їй у цьому, була вимушена приїхати до єдиних родичів на територію України в м. Одесі для отримання належного догляду, де, на даний час і перебуває. Таким чином, з вищезазначеного слідує, що [PERSON] , яка приходиться заявниці рідною сестрою, проживала на території України постійно з 16 липня 1981 року і до моменту смерті, а саме [INFO] , в тому числі і до 24 серпня 1991 року, на користь чого додатково твердить довідка (витяг з домової книги про склад сім`ї та прописку) видана 01 березня 2004 року. Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , яка наявна в матеріалах справи (а.с. 17). Отже, питання про постійне проживання [PERSON] на території України до моменту її смерті, в тому числі і станом на 24.08.1991 року повністю підтверджено наданими суду доказами та ніким не спростовується. Водночас, жодних заперечень з боку заінтересованої особи Головного управління ДМС України в Одеській області до суду не надійшло чи будь-яких інших фактів, які перешкоджали б встановленню вказаних в заяві фактів, що мають юридичне значення, в тому числі щодо встановлення рідства [PERSON] та [PERSON] , або вказували на неможливість визнання суду даних фактів не надано, та в судовому засіданні, під час судового розгляду не встановлено. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Таким чином, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, а також те, що згідно правової доктрини, спір про право пов`язаний з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права, то при відсутності цих елементів не може бути й спору про право, суд вважав за можливе розглянути заяву про встановлення факту проживання, що має юридичне значення, а саме проживання [PERSON] , померлої [INFO] на території України в порядку окремого провадження, оскільки вказані в заяві обставини знайшли своє підтвердження під час дослідження матеріалів в судовому засіданні. За таких обставин, проаналізувавши надані заявником копії документів, що містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт родинних відносин між померлою та заявником та факт проживання померлої на території України, який заявнику необхідний для отримання дозволу на імміграцію, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved