Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташований по [ADDRESS]. В позовній заяві зазначила, що вищезазначений житловий будинок належить до колгоспного двору згідно із свідоцтвами про право власності, виданих 10.02.1994 року та 20.07.1960 року, власником господарства є її дідусь, [PERSON], який помер [INFO]. В зв'язку з необхідністю оформлення спадщини на спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не може у зв'язку з тим, що даний житловий будинок числиться як колгоспний двір і частка померлого дідуся конкретно не визначена. Тому позивачка змушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання також не з'явилися. В поданих до суду заявах просять справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги визнають. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва №5482 від 10.02.1994 року на право особистої власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Городенківської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить на праві особистої власності колгоспному двору головою якого є [PERSON], свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської міської ради народних депутатів №445 від 16.11.1993 року в замін свідоцтва про право власності від 26.06.1960 року, та записане в реєстрову книгу за реєстровим №398. Довідкою Городенківської міської ради Івано-Франківської області №3089 від 28.10.2014 року, виданої виконавчим комітетом міської ради, встановлено, що станом на 1991 рік в будинку в [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], 1958 року народження, [PERSON], 1962 року народження, [PERSON], 1936 року народження, та покійний [PERSON] 1931 року народження. Копією свідоцтва про смерть серія І-НМ №186722 виданого [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області встановлено, що - [PERSON] помер [INFO], актовий запис №37. Згідно копій свідоцтв про народження судом встановлено, що [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] виданого 25.04.1992 року, є дочкою [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] виданого 07.01.1981 року, та плимінницею [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] виданого 23.01.1958 року, батьком яких був покійний [PERSON]. Також судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дружиною покійного [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого 15.11.1956 року про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено запис №8. Судом також встановлено, що у відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою "А" загальною площею 80,3 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м, навісу, позначеного літерою «Б», навісу, позначеного літерою «В», стайні, позначеної літерою «Г», вбиральні, позначеної літерою «Д», криниці №, воріт та огорожі №1-4. Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Статтею 317 ч. 1 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Також - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ч. 1 ЦК України). Згідно ст. 1216 ч. 1 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст. 1296 ч. 1 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON], відмовлено, у зв'язку з тим, що даний житловий будинок числиться як колгоспний двір і частка померлого її дідуся конкретно не визначена, що підтверджується довідкою № 474-01-16 від 12.11.2014 року. Відповідно до ст. 1296 ч. 3 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також згідно до ст. 328 ч. 1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідачі [PERSON], батько позивачки [PERSON], бабуся позивачки, [PERSON], дядько позивачки не заперечує щоб позивачка [PERSON], оформляла спадщину після смерті її дідуся [PERSON] Інших осіб, які б заявляли свої вимоги по даному питанню, не встановлено. В зв'язку з цим суд вважає що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в м. Городенка вул. Григорія Косака, 12 Івано-Франківської області. Виходячи із вищевикладеного на підставі ст. 316 ч. 1, 317 ч. 1, 319 ч. 1, 328 ч. 1, 1216 ч. 1, 1268, 1296 ч.3 ЦК України, та

Outcome: approved