Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

29 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив (а.с. 76-78). В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що він на підставі свідоцтва про право власності за законом від 15 листопада 2008 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко О. М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-6333, після смерті його матері - [PERSON] , померлої [INFO] , власником 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] успадкувала зазначену частку цього домоволодіння після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Власником іншої 1/2 частини зазначеного вище нерухомого майна на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 04 серпня 1992 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко Г. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1950, був дядько його матері - [PERSON] , який ще 25 лютого 1965 року виписався із домоволодіння та з того часу фактично у ньому не проживав, оскільки виїхав на постійне місце проживання до м. Астрахань Російської Федерації, де [INFO] помер. Спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] є його син - відповідач [PERSON] . Позивач зазначив, що після смерті матері, з 2008 року він відкрито володіє та користується всім домоволодінням, несе всі витрати з його утримання і сплати комунальних послуг, будь-яка інша особа не претендує на права щодо нього. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] , отримав у спадщину квартиру у м. Астрахань Російської Федерації та грошові вклади, спадкові права на домоволодіння у м. Новомосковськ Україна не оформлював. У зв`язку з наведеним, посилаючись на положення ст. 344 ЦК України позивач просив суд: - визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке в цілому складається з: будинку - А, загальною площею 27,0 м2, житловою площею 9,3 м2, прибудови - а, погребу - ПГ, вбиральні - В, літньої кухні - Г, сараю - Д, колодязю - к, воріт та огорожі за набувальною давністю. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 179). Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, визнав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, як і не заперечував проти розгляду справи за його відсутності, пояснив, що він не буде звертатись у відповідну нотаріальну контору на території України для отримання свідоцтва на спірне майно, оскільки не претендує на нього (а.с. 123). - ухвалою суду від 30 листопада 2016 року було відкрито провадження у справі (а.с. 10); - ухвалою суду від 17 січня 2017 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 19, 20); - ухвалою суду від 16 лютого 2017 року направлено судове доручення до відповідного компетентного органу Російської Федерації про надання відповідної інформації та витребування із відповідної нотаріальної контори міста Астрахань, Астраханської області, Російської Федерації копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з чим провадження у справі зупинялось до надходження відповіді (а.с. 33-34); - 29 серпня 2017 року на адресу суду надійшло повідомлення про вчинення запитуваних дій від компетентних органів Російської Федерації (а.с. 42, 43-68); - 02 жовтня 2017 року позивач звернувся на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 76-78); - ухвалою суду від 13 листопада 2017 року було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, замінено відповідача у справі з Новомосковської міської ради Дніпропетровської області на належного - [PERSON] та з метою забезпечення доказів у справі направлено судове доручення до відповідного компетентного органу держави - Російської Федерації про вручення судового виклику, копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії уточненої позовної заяви відповідачу у справі: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , у зв`язку з чим провадження у справі зупинено до 14 грудня 2018 року та її призначено до розгляду на 14 грудня 2018 року о 13.00 год. (а.с. 80-81); - 01 червня 2018 року на адресу суду надійшло повідомлення про вчинення запитуваних дій від компетентних органів Російської Федерації (а.с. 98, 99-106); - ухвалою суду від 27 серпня 2018 року було задоволено клопотання представника позивача, направлено судове доручення до відповідного компетентного органу держави - Російська Федерація про допит відповідача [PERSON] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , у зв`язку з чим провадження у справі зупинено до 27 травня 2019 року та її призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 27 травня 2019 року о 13.00 год. (а.с. 113-115); - 02 квітня 2019 року на адресу суду надійшло повідомлення про вчинення запитуваних дій від компетентних органів Російської Федерації (а.с. 121, 122-124); - ухвалою суду від 22 квітня 2019 року було поновлено провадження у справі з призначенням підготовчого засідання у справі (а.с. 128); - ухвалою суду від 28 серпня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 173). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивач [PERSON] успадкував за законом після смерті його матері [PERSON] 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що посвідчено відповідним свідоцтвом про право власності за законом від 15 листопада 2008 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченком О. М., зареєстрованим в реєстрі за № 2-6333 (а.с. 7), право власності позивача на вищезазначену частку домоволодіння також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 20950365 від 18 листопада 2008 року, наданим суду в копії (а.с. 8). Відповідно до домової книги на вищезазначене домоволодіння позивач [PERSON] з 29 серпня 2006 року зареєстрований у ньому (а.с. 143-155). Власником іншої 1/2 частини вищезазначеного домоволодіння, на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 04 серпня 1992 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко Г. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1950, є [PERSON] (а.с. 136-137), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 20888378 від 12 листопада 2008 року, наданим суду в копії (а.с. 138-139). Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , складеного 08 вересня 2008 року і наданого суду в копії, домоволодіння в цілому складається з: будинок - А, загальною площею 27,0 м2, житловою площею 9,3 м2, прибудова - а, погріб - ПГ, вбиральня - В, літня кухня - Г, сарай - Д, колодязь - к, ворота № 3, огорожа №4, 1958-2002 років побудови (а.с. 140-142). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 30 травня 2008 року, наданим суду у копії (а.с. 17, 31). За життя [PERSON] , заповіт на частину вищезазначеного домоволодіння не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 2839/2007, відкритої після його смерті та наданої компетентним органом держави Російська Федерація - Астраханською нотаріальною палатою на виконання судового доручення (а.с. 44-68). Судом установлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , останній успадкував квартиру у місті Астрахань Російської Федерації та грошові вклади у фінансових та банківських установах, про що свідчать відповідні свідоцтва про право власності за законом (а.с. 64, 65, 66). Будь-якого заповідального розпорядження на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] спадкодавець [PERSON] не залишав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 01 січня 2011 року. За загальними правилами, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. При цьому слід враховувати, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Позивачі, як незаконні володільці, протягом всього часу володіння майном повинні бути впевнені, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності слід виходити з того, що задоволення таких вимог можливе лише за наявності необхідних умов, а саме: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, без титульності володіння. Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Згідно ч. 2 ст. 344 ЦК України, не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до свого часу володіння увесь час, протягом якого цим майном володіння особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , є законним об`єктом володіння, так як на нього були отримані правовстановлюючі та технічні документи у встановленому законом порядку. З урахуванням положень ст. 344 ЦК України, Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 січня 2001 року постійно та безперервно володів та користувався належною [PERSON] Ѕ часткою домоволодіння, що підтверджується квитанціями про оплату комунальних платежів та сплату земельного податку (а.с. 156-167). Суд також приймає до уваги, що спадкоємець [PERSON] - [PERSON] визнав позов, не заперечував проти його задоволення, зазначив, що він не буде звертатись у відповідну нотаріальну контору на території України для отримання свідоцтва на спірне майно, не претендує на нього (а.с. 123), зазначене спадкове майно ніхто не прийняв, а отже, більше десяти років власник майна відсутній. Весь цей час відкрито, добросовісно, безперервно домоволодінням володів [PERSON] , з цих підстав, суд вважає, що позивачем [PERSON] доведено наявність всіх встановлених законом умов для набуття права власності за набувальною давністю, а тому позовні вимоги належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved