Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про встановлення часу участі батька та баби у спілкуванні з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивували тим, що у шлюбі, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю. У зв`язку з окремим проживанням позивачі позбавлені можливості повноцінно реалізовувати свої права щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Через суперечки з відповідачкою позивачі не можуть дійти згоди про встановлення часу для можливого повноцінного спілкування з дітьми та їх виховання без присутності матері, яка також чинить перешкоди у спілкуванні батька та баби з дітьми засобами телефонного зв`язку. У судовому\~засіданні\~позивачка [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. При цьому позивачка наполягала на спілкуванні з онуками саме без присутності матері, наголошуючи на тому, що діти вже достатньо дорослі для цього, а мати лише перешкоджатиме їхньому вільному спілкуванню. Відповідачка у судовому засіданні заявила, що не заперечує проти того, щоб батько та баба спілкувалися з дітьми. При цьому пояснила, що після народження другого сина позивач залишив її з двома дітьми на межі виживання та поїхав до США. Вперше приїхав звідти лише у 2016 році, щоб розірвати з нею шлюб. Як батько, так і баба вкрай рідко спілкуються з дітьми і зовсім не через її заборони, а з власної волі, між ними не налагоджене спілкування та не встановлений психологічний зв`язок, діти сприймають їх чужими людьми, тому наполягала на тому, щоб спілкування з дітьми відбувалося саме у її присутності, оскільки батько з бабою не знають багатьох нюансів життя її синів, зокрема про ряд продуктів, на які у них алергія. А коли такий зв`язок між батьком та дітьми буде встановлено, то вона навіть сприятиме більш частому його спілкуванню з синами. Крім того, зазначила, що під час неодноразових спроб поспілкуватися з дітьми за відсутності матері, бабуся налаштовувала їх проти неї або ж принижувала значення матері у їхніх очах, що, на думку відповідачки, є психологічним впливом на дітей. Але найбільше відповідачка переживає за те, щоб батько не вивіз синів без її згоди за кордон, оскільки у телефонних розмовах з нею він постійно натякає на це, а одного разу баба без дозволу матері та проти волі дітей забрала їх зі школи та повела до фотосалону фотографуватися на документи, проти чого позивачка [PERSON] жодного разу не заперечила під час розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі та прийняти рішення в інтересах дітей (а.п.79). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2009 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.п.9). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.2013 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.п.8). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.п.7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.1985 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.п.10). Відповідно до копії довідки №885 від 02.12.2016 року, виданої начальником КП «Прилукижитлобуд», [PERSON] за час проживання за адресою: [ADDRESS] , характеризується з позитивної сторони. Скарг на його поведінку від сусідів та інших осіб до КП «Прилукижитлобуд» не надходило (а.п.15). Згідно з копією довідки №897 від 02.12.2016 року, [PERSON] на обліку в наркодиспансері не перебуває (а.п.16). На підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] є де проводити час з дітьми, позивачі надали копії технічного паспорта на квартиру (а.п.11-12), що знаходиться у їх власності та розташована за адресою: [ADDRESS] , копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.п.13) та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.п.14). З копії письмового пояснення матері дітей [PERSON] від 26.05.2020 року вбачається, що батько дітей [PERSON] весь час перебуває за межами України, а тому не може зустрічатися з дітьми, а у разі його приїзду в Україну вона не заперечує проти його побачень з дітьми за погодженням з нею (а.п.45). Під час розгляду службою у справах дітей Прилуцької міської ради справи [PERSON] було встановлено, що батько дітей, [PERSON] , на території України не проживає, тому вивчити ситуацію в родині та підготувати відповідний висновок немає жодної можливості, але у бесіді з матір`ю дітей було з`ясовано, що у разі приїзду батька її синів на територію України вона не заперечує проти його спілкування з ними (а.п.79). Щодо бабусі по батьковій лінії, то працівниками служби у справах дітей Прилуцької міської ради було проведено приватну бесіду з матір`ю дітей, під час якої [PERSON] також пояснила, що не заперечує проти спілкування синів з бабусею, але виключно у її присутності, оскільки діти фактично не знають родину батька, тому органом опіки та піклування Прилуцької міської ради було зроблено висновок про встановлення наступного порядку побачення баби [PERSON] з малолітніми онуками [PERSON] та [PERSON] : 1, 3 субота місяця з 12 години до 16 години у присутності матері дітей, до досягнення ними 14 років, враховуючи бажання дітей, оскільки дане рішення не суперечитиме їх інтересам (а.п. 80). Частиною 3 ст.51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 СК України. Згідно з ч.2\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом\~ст.153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом. Частинами 1, 2\~ст.155 СК України\~визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1-3\~ст.157 СК України\~ питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст.11, 15 Закону Україну "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно\~зі ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно із висновком, зробленим Верховним Судом у постанові від 01 квітня 2020 року в справі №61-6769св19 будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Відповідно до\~ч.2\~ст.159\~СК України\~саме суд\~визначає способи\~участі одного\~з батьків\~у вихованні\~дитини (періодичні\~чи систематичні\~побачення,\~можливість спільного\~відпочинку,\~відвідування дитиною\~місця його\~проживання тощо),\~місце та\~час їхнього\~спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ч.4, 5 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Тож, детально розібравшись у взаєминах сім`ї [PERSON] , як зі змісту наданих учасниками провадження пояснень, які не оспорювалися жодною зі сторін, так і з наданих суду письмових доказів, враховуючи тверду позицію матері дітей, яка з 2013 року самостійно виховує та піклується про двох малолітніх дітей, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Прилуцької міської ради, вік дітей, дефіцит їхнього спілкування з батьком, спричинений саме його ініціативою та пов`язаний з від`їздом за кордон, відсутність на даний час достатнього спілкування дітей з бабою, психоемоційного зв`язку з нею та, як наслідок, їхньої особистої прихильності до бабусі, враховуючи дотримання розумного балансу на участь обох батьків та баби у вихованні малолітніх дітей, суд прийшов до переконливого висновку про те, що у даному випадку доцільним буде наступний спосіб участі батька та баби у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме: перша і третя субота кожного місяця з 14 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем реєстрації та проживання матері і дітей, що за адресою: [ADDRESS] , тобто у звичних і комфортних для дітей умовах та у присутності їхньої матері. Аналогічної позиції притримується наразі Верховний Суд, який у справі №754/9026/16-ц, яка стосувалася подібної сімейної ситуації, зробив наступний висновок: «Проведення зустрічей батька з дочкою без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між батьком і дитиною відсутній стійкий психологічний зв`язок і дитина, з огляду на її вік і тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача, як батька». На підставі наведеного ст.141, 150, 153, 155, 157, 159, 257 СК України, ЗУ "Про охорону дитинства",

Outcome: partial