overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 08.02.1994 року, мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сварками в сім"ї, в зв"язку з чим сторони протягом двох років не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши, що відповідачка в даний час проживає з іншим чоловіком, а їх шлюб існує лише формально. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 08.02.1994 року уклали шлюб. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивач категорично настоює на розлученні, втративши почуття поваги та любові до дружини. Неявка відповідачки у судове засідання розцінюється судом як її байдуже ставлення до проблеми збереження сім"ї. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на невисловлену позицію відповідачки щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити шлюбне. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 17.02.1996 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сварками в сім"ї, в зв"язку з чим сторони протягом п"яти місяців не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи, вказавши на подружню зраду дружини, яка по декілька днів не ночувала вдома. Суд, вислухавши пояснення вказаної особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивач категорично настоює на розлученні, втративши почуття поваги та любові до дружини. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 21.07.1999 року, під час якого у них 03.11.1999 року народився син [PERSON], а 27.02.2004 року - син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу несумісністю характерів подружжя та постійними сварками в сімї, в звязку з чим сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, вказавши, що сторони протягом дев"яти років не підтримують шлюбні стосунки, не маючи наміру їх поновлювати. При реєстрації розірвання шлюбу вона бажає щоб їй присвоїли дошлюбне прізвище.. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частинами 3,4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі з 21.07.1999 року, під час якого у них 03.11.1999 року народився син [PERSON], а 27.02.2004 року - син [PERSON], але протягом дев"яти років подружжя фактично не підтримує шлюбно-сімейні стосунки, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сімї, і подружжя категорично настоює на розлученні, не бажаючи поновлювати подружні відносини. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію відповідачки після розірвання шлюбу її прізвище слід змінити на дошлюбне "Петрик". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного сторонами 31.05.2003 року, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON], мотивуючи свої вимоги щодо розірвання шлюбу подружньою зрадою дружини, в зв"язку з чим сторони на даний час не підтримують подружніх відносин. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони 31.05.2003 року уклали шлюб, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 24,110 СК України шлюб являється вільним союзом чоловіка та жінки і кожен із подружжя вправі ставити питання про його розірвання, якщо виниклі між подружжям відносини не задовольняють інтереси тієї чи іншої сторони. Між позивачем та відповідачкою склалися відносини, які перешкоджають збереженню сім"ї, і позивач категорично настоює на розлученні, втративши почуття поваги та любові до дружини, яка також не заперечує проти задоволення даного позову. При вказаних обставинах суд не бачить причин для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на позицію відповідачки після розірвання шлюбу її прізвище слід змінити на дошлюбне "[PERSON]". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказав, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів, сім"я розпалась та існує лише формально. Наміру зберегти шлюб подружжя не має. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 26.04.2011 року відділом РАЦС Ульяновського РУЮ. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.04.2011 року відділом РАЦС Ульяновського РУЮ Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис № 5 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, зберегти шлюб подружжя не має наміру. Позивач у судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву, уякій визнала заявлені вимоги та просить суд слухати справу за її відсутності. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Небажання сторонами зберегти шлюб, відсутність у сім"ї любові, поваги, дружби та взаєморозуміння суперечить інтересам сторін та їх доньці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . Ухвалою суду від 25.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. Крім того, при вивченні матеріалів справи встановлено, що відповідачка [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . В суді позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що 30 грудня 2016 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Кам`янець- Подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 848. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вона залишила сім"ю та проживає окремо з іншим чоловіком у фактичних шлюбних відносинах та наміру повертатися у сім"ю не бажає. З 30 січня 2019 року не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Примирення неможливе, оскільки сім`я існує формально, тому просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з"явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 2016 року у Кам`янець- Подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 848, від якого дітей не мають. З 30 січня 2019 року сторони не піклуються про побудову сімейних відносин, не дбають про спільне матеріальне забезпечення сім`ї, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття поваги та любові один до одного. На даний час відповідачка підтримує фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком і наміру повертатися в сім"ю у неї немає , тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін , що має істотне значення . Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, а позов - задоволенню. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 29000 грн. та судових витрат в розмірі 290 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що в грудні 2012 року позичила відповідачці 34000 грн., про що остання зазначила у розписці і зобов»язувалася повернути борг до 30 грудня 2013 року. Однак в обумовлений строк відповідачка боргу не повернула. Лише в березні місяці 2014 року остання передала їй в рахунок погашення боргу 5000 грн., а неповернутим залишається борг в сумі 29000 грн. Тому просить задоволити позов та стягнути судові витрати. Відповідачка [PERSON] двічі належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, про що свідчать відповідні поштові розписки, однак в судове засідання не з»явилася та не повідомила про причини неявки. Тому суд вважає можливим за згодою позивачки ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що в грудні 2012 року відповідно до ст.1046,1047 ЦК України між [PERSON] та [PERSON] відбувся договір позики грошей, згідно якого позивачка позичила відповідачці 34000 грн., що стверджується відповідною розпискою (а.с.3). Згідно ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов"язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі, а якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов"язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документу у боржника підтверджує виконанння ним свого обов"язку. Враховуючи, що оригінал боргового документу (розписки) знаходияться у [PERSON], суд вважає, що зазначена позивачкою сума боргу їй до даного часу не повернута відповідачкою. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розписки відповідачка повинна була повернути позивачці кошти в сумі 34000 грн. до 30 грудня 2013 року. Із пояснень позивачки вбачається, що в березні місяці 2014 року [PERSON] повернула їй лише 5000 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики. Таким чином вимоги позивачки про стягнення неповернутого боргу за договором позики на суму 29000 грн. являються законними та обгрунтованим. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачки понесені судові витрати в розмірі 290 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Будичанської сільської ради про визнання за ним права власності на дві земельні ділянки загальною площею 2,01 га, що розташовані на території Будичанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, які належали батькові позивача [PERSON], який помер [INFO], і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивач прийняв в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у державному акті неправильно були вказані кадастрові номера обох земельних ділянок, в зв"язку з чим він був змушений звернутись в суд із позовною заявою як єдиний спадкоємець покійного. Рішенням Чуднівського райсуду від 23.06.2010 року позов було задоволено із визнанням за позивачем в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 2,01 га, що розташована на території Будичанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, яка належала [PERSON] згідно виданого йому 26.03.2004 року Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 174466, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 350, на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 26.02.2004 року № 106. У своїй заяві позивач просить винести додаткове рішення суду з огляду на те, що у рішенні суду вказаний загальний розмір земельної ділянки, хоча земельна ділянка складається з двох окремих частин із самостійними номерами, що на даний час не дає можливості реєстраційній службі внести ці земельні ділянки до державного реєстру за окремими номерами. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню, так як суд, вирішивши своїм рішенням від 23.06.2010 року питання про право власності в порядку спадкування, не зазначив окремо розмір та кадастровий номер кожної із двох земельних ділянок, вказавши лише загальний розмір землі, а це, в свою чергу, не дає можливості виконати вказане судове рішення з огляду на особливості автоматизованої системи реєстраційної служби щодо реєстрації кожної окремої частини від загальної площі землі, в зв"язку з чим з вказаного приводу необхідно винести додаткове рішення у справі На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Будичанської сільської ради про визнання за ним права власності на земельні ділянки площею відповідно 0,38 га, 0,30 га та 1,53 га, що розташовані на території Будичанської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, які належали його матері [PERSON], яка померла [INFO] року, і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивач прийняв згідно заповіту в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні кадастрових номерів, в зв"язку з чим він змушений звернутись в суд із позовною заявою як єдиний спадкоємець покійної. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла [INFO] року, за життя набула право власності на земельні ділянки площею відповідно 0,38 га, 0,30 га та 1,53 га, що розташовані на території Будичанської сільської ради, Чуднівського району, але при видачі їй 26.03.2004 року Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 178625, виданого 26.03.2004 року на підставі розпорядження голови Чуднівської РДА від 26.02.2004 року № 106, були невірно вказані кадастрові номера земельних ділянок. Допущення вказаних помилок підтверджуються довідкою відділу Держземагенства у Чуднівському районі від 07.10.2014 року № 660, а згідно чинного законодавства будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивача в суд. Після смерті матері позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст. 1269 ЦК України), подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Чуднівського РНО від 06.10.2014 року № 717/02-14, але в зв"язку із невірно вказаними індексно-кадастровими номерами у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачу можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому його право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані ним належні докази, визнанню судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власниці з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, зазначивши, що [INFO] померла його баба - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у вигляді ? частини житлового будинку №76 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та воно не зареєстроване належним чином. Тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, однак його представник за довіреність - [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні та без участі позивача в судовому засіданні, а також зазначив позов підтримує з підстав зазначених у позові. Також надав клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору. Представники відповідача - виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області та третьої особи - Коростенська міська державна нотаріальна контора Житомирської області в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлені про день та час розгляду справи належним чином, однак надали суду заяви, в яких проти задоволення позову не заперечують та просили розглядати справу у відсутності представників. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.7) - [INFO] в м. Коростені Житомирської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, у вигляді ? частини житлового будинку №76 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.8-10). Позивач являється спадкоємцем ? частини спадкового майна після смерті баби за заповітом. Однак позивач не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки будинок не зареєстрований належним чином. Тому у суду є всі підстави про задоволення даного позову, який стверджує про те, що позивач набув право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], що померла [INFO]. Відповідно до ст.328 ч.1 Цивільного кодексу України - "Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом." Відповідно до ст.1268 ч.5 Цивільного кодексу України - "Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини." На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову. А також, суд вважає, що клопотання представника позивача - [PERSON] про повернення надмірно сплаченого судового збору підлягає задоволенню, а саме в сумі 378 грн. 92 копійки.

Outcome: approved