Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

16 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2008 р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1 016 830,75 грн. з урахуванням відсотків за користування коштами та неустойки, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 1 - 7, 135, 138 - 144). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.09.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено генеральну кредитну угоду № 01/15-20/27, за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачу кошти загальною сумою 264 800,00 доларів США (а.с.а.с. 8 - 14). 12 жовтня 2011 року між сторонами у рамках генеральної кредитної угоди було укладено кредитний договір № 012/42-1/299, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 708 284,21 грн. під 17,05 % річних строком до 09.09.2015 р. (а.с.а.с. 15 - 26). Того ж дня між сторонами у рамках генеральної кредитної угоди було укладено кредитний договір № 012/42-1/300, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 761 207,99 грн. під 17,05 % річних строком до 25.05.2014 р. (а.с.а.с. 27 - 37). Відповідач неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредитних коштів та відсотків за ними, і у нього перед позивачем утворилася заборгованість загальною сумою 1 016 830,75 грн. з урахуванням відсотків та неустойки відповідно до доданих позивачем розрахунків (а.с.а.с. 54, 55), а саме: 1. За кредитним договором № 012/42-1/299: - основна заборгованість - 481 166,13 грн.; - заборгованість по відсотках - 61 360,55 грн.; - пеня - 19 833,08 грн. 2. За кредитним договором № 012/42-1/300: - основна заборгованість - 376 326,39 грн.; - заборгованість по відсотках - 49 168,04 грн.; - пеня - 28 976,56 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитними договорами позивач передав відповідачеві грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказані правочини, у розумінні статті 1054 ЦК, були укладені. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредитних коштів та відсотків за ними, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні приведеної норми. Відповідно до кредитних договорів в разі порушення відповідачем зобов'язань, покладених на нього договорами, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов'язкових платежів (пеня тощо). Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитними договорами, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. За правилами частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Відповідно до статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами з урахуванням відсотків за ними та неустойки в сумі 1 016 830,75 грн. У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат у сумі 3 654,00 грн. (а.с. 128).

Outcome: approved