Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] 11.06.2014 року звернулась до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування, збитків та пені. Позивачка зазначала, що 12.06.2013 року на перехресті автодороги Харків - Довжанський та вул. Калініна в м. Ізюмі Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивачки, який належить їй на праві власності, що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини водія [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача) відповідно до договору страхування - поліс №АВ/9190666 від 24.10.2012 року; позивачка звернулась до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надала повний пакет документів; 08.08.2013 року відповідачем було прийняте рішення №7737 про виплату їй суми страхового відшкодування у розмірі 3473,27 грн.; по теперішній час відповідачем страхове відшкодування не виплачено, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд - стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 3473,27 грн., а також - 3% річних в сумі 84,50 грн., збитки від інфляції в сумі 263,96 грн., пеню в сумі 396,51 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, своєю заявою від 07.07.2014 року просила справу розглядати за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі; представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання також не з»явився; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; до матеріалів справи відповідачем в особі представника [PERSON] (довіреність від 04.03.2014 року) надано письмові пояснення, згідно яких відповідач не заперечує обставини справи по факту ДТП, а також свій обов»язок щодо виплати позивачці суми страхового відшкодування у розмірі 3473,27 грн., в решті вимог позивачки відповідач просить відмовити, стверджуючи, що ці вимоги, в тому числі в частині відшкодування витрат на правову допомогу, заявлені без достатніх підстав і не обґрунтовані позивачкою. Дослідивши вимоги позову та матеріали справи в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 12.06.2013 року на перехресті автодороги Харків - Довжанський та вул. Калініна в м. Ізюмі Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] (позивачки), який належить їй на праві власності, що спричинило пошкодження транспортних засобів. ДТП сталася з вини водія [PERSON], який порушив п.14.6, 1.5 ПДР України. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, довідкою по факту ДТП ДАІ Ізюмського району Харківської області (а.с.8), копією постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.07.2013 року (справа №623/2386/13) про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КпАП України (а.с.9) і не заперечуються сторонами. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідач не заперечує про те, що згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9190666 від 24.10.2012 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] - водія автомобіля [NUMBER] на момент виникнення ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача); подія по факту ДТП від 12.06.2013 року визнана страховим випадком, у зв»язку з чим відповідачем було проведено розрахунок страхового відшкодування від 08.08.2013 року - на суму 3473,27 грн., відшкодування якої на користь позивачки відповідачем не заперечується. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України Страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до положень п.36.2, 36.5 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачем безпідставно не виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] в установленому порядку, а тому з ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача) підлягає стягненню на користь позивачки сума страхового відшкодування в розмірі 3473,27 грн., яка не оспорюється відповідачем. Згідно п.37.3 ст.37 вищезазначеного Закону незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Оскільки Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне проведення виплати страхового відшкодування з його вини шляхом сплати отримувачу цього відшкодування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виплати, що становить за період прострочення (в об»ємі заявлених позивачкою вимог) - з 19.12.2013 року по 31.05.2014 року, з урахуванням ставки НБУ з 19.12.2013 року по 31.05.2014 року (за 163 дні) - 12,5%, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки пеня з розрахунку (3473,27 х 0,25 х 163) : 365 = 386,31 грн. Загальна сума стягнення з відповідача на користь позивачки становить (3473,27 + 386,31) = 3859 грн. 58 коп. Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов"язання боржник має відшкодувати завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Враховуючи характер правовідносин, що склалися між сторонами, та з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки в частині відшкодування суми - 3% річних у розмірі 84,50 грн., збитків від інфляції у розмірі 263,96 грн. - заявлені без достатніх правових підстав, а тому в задоволенні позову в цій частині вимог має бути відмовлено. Крім того, згідно ст.84, 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору (а.с.1) та витрати на правову допомогу (складання позовної заяви) в сумі 500,00 грн. - згідно квитанції на суму 500,00 грн. (а.с.13); заперечення відповідача в частині відшкодування витрат на правову допомогу є необґрунтованими, тому судом не приймаються.

Outcome: partial