Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

10.09.2015 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в 2000 році. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка 01.07.2015 року закінчила навчання в коледжі КВНЗ «Житомирський інститут медсестринства», за рішенням суду з відповідача на час навчання стягувалися грошові кошти (аліменти) в розмірі 450 грн. щомісячно. На теперішній час дочка сторін [PERSON] навчається на денному факультеті Української медичної стоматологічної академії (УМСА) за спеціальністю «стоматологія» в м. Полтава, оплата за весь курс навчання складає 90635 грн., стипендію не отримує. Згоди щодо матеріального утримання доньки під час її навчання у вищому навчальному закладі між сторонами не досягнуто, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на період навчання дочки [PERSON] з урахуванням збільшених позовних вимог у розмірі 2150 грн. щомісячно на період навчання, до досягнення дочкою 23 років. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Вимогу стягнути аліменти на навчання в твердій грошовій сумі обґрунтовує тим, що відповідач має мінливий дохід, що підтверджується придбанням в кредит строком з 07.12.2007 по 07.12.2012 року автомобіля марки CHERI Fmylet, а погасив кредит достроково в 2008 році, в 2015 році він зняв автомобіль з обліку для реалізації. Крім того, в 2014 році відповідач купив квартиру в м. Новаград-Волинський і може мати значний дохід від здачі її в оренду, а отже крім доходу, відображеного в довідці про зарплату, [PERSON] має додатковий, суттєво значний дохід, а таму має можливість сплачувати аліменти в заявленій сумі 2150 грн. на місяць. Відповідач в судове засідання не зявився, в письмових запереченнях позов не визнав посилаючись на те, що він не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню доньку так як він в 2001 році уклав новий шлюб від якого має двох малолітніх дітей 2005 та [INFO], молодший син відвідує дитячий садочок, вартість якого складає приблизно 255 грн. в місяць, крім того часто хворіє, що в свою чергу потребує додаткових витрат. Середній заробіток відповідача становить близько 1800 грн. на місяць, тому він не має реальної можливості надавати матеріальну допомогу в звязку із навчанням старшої доньки. Крім того зазначив, що після розлучення ним було передано позивачці квартиру в м. Радомишлі в рахунок сплати аліментів. Враховуючи зазначене просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Матеріали справи свідчать, що сторони до 14.01.2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), яка навчається у вищому державному навчальному закладі «Українська медична стоматологічна академія» на другому курсі стоматологічного факультету денної форми навчання (а.с.7). Згідно Договору №25/26-2015-с-ІІ про навчання від 17.08.2015 року [PERSON] отримує освітні послуги, загальна вартість яких складає 90635 грн. (а.с.99-101). Згідно Договору про оренду житла від 29.08.2015 року [PERSON] в м. Полтава орендує житло за 600 грн. на місяць (а.с.9). Як вбачається із довідки від 18.02.2016 року позивач [PERSON] працює в Управлінні праці та соціального захисту населення на посаді головного спеціаліста і її зарплата за період з 01.03.2015 року по 31.08.2015 року складає 15630,60 грн. (а.с.164). Заробітна плата відповідача [PERSON] згідно довідки про доходи від 04.04.2016 року за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року складає 14984,10 грн. (а.с.224). Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином. Згідно ч. 1 статті 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд визначає у випадках, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також на наявності інших обставин, що мають істотне значення. За клопотанням представника позивача судом було витребувано та досліджено в судовому засіданні довідки про дохід відповідача за 2007-2013 роки і копію кредитного договору та графік погашення кредиту за 2008-2012 роки. В той же час судом встановлено, що ніякої доказової інформації по суті заявлених позовних вимог витребувана інформація не несе, тому суд не враховує вказані докази так як позивач не обґрунтувала належність зазначених доказів для підтвердження своїх позовних вимог. Те, що відповідач [PERSON] в 2008 році достроково погасив кредит в банку не доводить факту отримання ним додаткового доходу на теперішній час. Також суд відхиляє доводи позивача в частині врахування судом при визначенні розміру аліментів факту придбання відповідачем в 2014 році квартири у м. Новоград Волинський, так як із матеріалів справи вбачається, що відповідач позивачеві подарував двокімнатну квартиру в м. Радомишлі (а.с.154), тому необхідність у придбанні житла для нової сім'ї є очевидною і значення для визначення розміру аліментів на повнолітню дочку не має. Можливість отримувати значний дохід від здачі квартири в оренду є нічим більшим ніж припущенням позивача. Посилання позивача на те, що відповідач має неофіційні доходи та умисно приховує їх суд не може взяти до уваги, оскільки жодних належних і допустимих доказів вказаних обставин позивачем надано не було, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищезазначені положення закону та встановлені судом обставини щодо отримання відповідачем постійного регулярного доходу, доводи позивача щодо необхідності стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не заслуговують на увагу. Як вбачається із матеріалів справи відповідач в 2001 році уклав шлюб з [PERSON], від якого мають двох малолітніх дітей 2005 та [INFO], які знаходяться на утриманні відповідача (а.с.59-61). Посилання відповідача на те, що він 05.08.1999 року подарував позивачеві [PERSON] квартиру [ADDRESS] в рахунок сплати аліментів не підтверджені належними доказами, а в самому договорі дарування квартири зазначена обставина не обумовлена (а.с.154). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1). З огляду на викладене, однією із обовязкових умов, за яких можливе покладання на батьків обовязку по утриманню повнолітньої дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд встановив, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання, не працює, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. При цьому суд враховує, що обов'язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення нею повноліття, покладається на обох батьків, тому цей обов'язок не може бути покладений лише на позивача. Враховуючи, що прожитковий мінімум на одну особу на місяць в середньому становить 1330 грн. (Закон України «Про державний Бюджет на 2016 рік»), повнолітню дочку, яка навчається зобов'язані утримувати і мати, і батько, що відповідач [PERSON] працює, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, а також те, що його повнолітня донька, [PERSON], яка продовжує навчання, також потребує матеріальної допомоги, тобто існує зобов'язання у відповідача щодо утримання трьох осіб, суд дійшов висновку про те, що розмір аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача, є обґрунтованим, крім того, вважає що такий розмір аліментів визначено з урахуванням матеріального стану обох батьків, їх сімейного стану та потребу в матеріальній допомозі дитини. Позивач, в свою чергу не довела суду підстави для стягнення з відповідача аліментів на свою користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у заявленій твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року зі змінами та доповненнями та абзацу 4 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, передбачено, що максимальний розмір аліментів, який може бути стягнуто з боржника не може перевищувати 50 % зарплати цієї особи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. Згідно ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial