Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

24.09.2020 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного навчального закладу (надалі ДНЗ) «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що 09.10.2019 його було прийнято на посаду майстра виробничого навчання «Артемівського професійного ліцею» (в подальшому перейменовано - ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» (наказ 133-к від 09.10.2009). 01.09.2020 звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю займаної посади внаслідок стану здоров`я на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (наказ №-69-к). Вказує, що передумовою прийняття даного наказу стало те, що його було оглянуто міжрайонною офтальмолого-кардіологічною МСЕК м. Краматорськ. За результатами огляду видана довідка до акта МСЕК від 20.05.2020, згідно якої протипоказані важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів що рухаються, в профшкідливих умовах. Згідно листа міжрайонної офтальмолого-кардіологічної МСЕК м. Краматорськ від 11.06.2020 № 807, окрім зазначеного вище, також вказано, що [PERSON] може працювати з урахуванням вказаних протипоказань. Згідно з повідомленням відповідача №м292 від 19.06.2020 у зв`язку з медичними висновками МСЕК, якими, на думку адміністрації, було виявлено його невідповідність займаній посаді внаслідок стану здоров`я, які перешкоджають продовженню роботи за посадою. Було запропоновано інші посади, а саме: бухгалтер 0,5 ставки, економіст на 1 ставку та двірник на 1 ставку. Одночасно позивачу роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 32 КЗпП у разі відмови продовжувати роботу у зв`язку із змінами істотних умов праці з ним буде припинено трудовий договір на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП. На засіданні профспілкового комітету ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» від 26.06.2020 вирішено рекомендувати адміністрації закладу переведення майстра виробничого навчання за професією «Електрозварник. Електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» на посаду за рекомендаціями МСЕК, згідно його кваліфікації. Відповідно до витягу з протоколу № 8 від 28.08.2020 засідання профспілкового комітету надано попередню згоду на моє звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (за станом здоров`я). Проте, позивач, не погодитився із вказаним наказом, оскільки, на його погляд, наказ прийнято з грубим порушенням чинного трудового законодавства України. Приймаючи оскаржуваний Наказ відповідач не врахував, що, доказами невідповідності працівника займаній посаді чи виконуваній роботі через стан здоров`я можуть бути відповідні медичні висновки МСЕК, якими працівника визнано інвалідом і йому рекомендовано роботу іншу, ніж та, яку він виконує. Однак висновок МСЕК про неможливість позивач за станом здоров`я і надалі виконувати роботу за професією майстра виробничого навчання - відсутній. Крім того, згідно змісту Посадової інструкції майстра виробничого навчання, робота на вказаній посаді не передбачає здійснення педагогічної діяльності в профшкідливих умовах. Тому, вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2020 по вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 06.11.2020 представник відповідача ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» - адвокат Харченко О.П. надала відзив на позовну заяву (арк.с. 48-53), згідно якого відповідач вважає, що заявлені вимоги не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню з наступних підстав. У лютому 2020 року позивачеві в робочий час стало зле на роботі і він звернувся до медичної сестри у навчальному закладі зі скаргою на дуже погане самопочуття в області серця і грудей, його стан погіршувався, і тому вона була змушена викликати швидку допомогу, яка забрала його до лікарні. 12.02.2020 позивач потрапив у стаціонарне відділення кардіології з діагнозом: гострий трансмуральний інфаркт міокарду нижньої стінки серця. У стаціонарі позивач пробув місяць - з 12.02.2020 по 13.03.2020 і був виписаний для лікування в санаторно-курортному закладі з 13.03.2020. Позивач перебував на санаторному режимі з 13.03.2020 по 05.04.2020 включно, а з 06.04.2020 по 20.05.2020 знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: інші форми стенокардії (грудної жаби). З цим же діагнозом позивач знаходився на лікуванні у стаціонарі з 15.07.2020 по 28.07.2020. 20.05.2020 [PERSON] був обстежений медико-соціальною експертною комісією (акт № 530) і йому була призначена третя група інвалідності за загальним захворюванням з висновком про умови та характер праці: «протипоказана важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів, що рухаються, в профшкідливих умовах». До навчального закладу також надійшло повідомлення про результати огляду МСЕК, з аналогічними висновками та рекомендованими заходами. 19.06.2020 навчальний заклад надіслав позивачеві повідомлення з пропозицією про його переведення на іншу посаду у зв`язку медичними висновками МСЕК щодо невідповідності займаній посаді внаслідок стану здоров`я, у якому запропонував йому переведення на іншу посаду, а саме «бухгалтером» на 0,5 ставки, або «економістом» на 1 ставку, або «двірником» на 1 ставку. В свою чергу, позивач 27.08.2020 зробив запис по відмову від запропонованої йому роботи, оскільки в нього відсутня відповідна кваліфікація. 28.08.2020 профспілка навчального закладу надала згоду на його звільнення за ч. 2 ст. 40 КЗпП. Відповідач вказує, що спеціальність «Електрогазозварник; електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах», на яку був прийнятий позивач на роботу майстром виробничого навчання, відноситься до спеціальностей зі шкідливими умовами праці, оскільки вимагає виконання робіт із застосуванням хімічних речовин та газів. До того ж, дана професія пов`язана з роботою на автоматичних та напівавтоматичних машинах, які можуть бути механізмами, що рухаються в залежності від виду зварювання. Також, існують медичні протипоказання для цієї спеціальності, в переліку яких зазначені зокрема хвороби серцево-судинної системи. За таких обставин, доводи позивача про необхідність лабораторних досліджень щодо шкідливих умов роботи позивача є надуманими, оскільки наявність таких умов вже встановлена при атестації професії електрогазозварника. Представник відповідача вважає, що звільнення позивача було проведено у відповідності з законом, жодних порушень трудового законодавства з боку ДНЗ при звільненні допущено не було, позивачу було запропоновано можливість переведення на більш легку роботу, від чого позивач відмовився. Не надано жодних доказів завдання [PERSON] моральної шкоди, навпаки позивач доклав зусиль, щоб з ним не повторилася ситуація з погіршенням стану здоров`я. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Гуревич Р.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Харченко О.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві. У доповненнях до відзиву представник відповідача Харченко О.П. зазначає, що посилання позивача на рішення ВС від 08.08.2018 по справі № 725/1303/17 є недоречними, оскільки мова там йде про зовсім іншу професію - лісничого, до того ж про інші обставини справи, оскільки по вказаній справі був висновок лікарської консультативної комісії центральної районної лікарні згідно з яким посада лісничого позивачеві не була протипоказана. Також після цього висновку, датованого 08.08.2016 р., позивач у вказаній справі пройшов медичний огляд і згідно з медичною довідкою про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника від 10 серпня 2016 року висновком комісії було встановлено, що позивач приданий для роботи за професією лісничий при створенні відповідних умов. За даним позовом позивач, не зважаючи на наказ по навчальному закладу, не пройшов у встановленому порядку обов`язковий медичний огляд перед початком нового навчального року після висновку МСЕК про заборону виконувати роботу, де «протипоказана важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів, що рухаються, в умовах профшкідливих умов» і не надає суду жодного доказу того, що така робота, яку він виконував, йому не протипоказана за станом здоров`я. Також вказує, що востаннє позивач проходив медичний огляд 27.06.2019 року, а від проходження огляду за наказом навчального закладу у 2020 році перед новим навчальним роком після висновку МСЕК позивач ухилився. Також представник відповідача зазначає про недоречність зауважень позивача у своєму позові на постанову ВС від 16.01.2018 у справі № 212/6083/15-ц, яка також стосується зовсім інших обставин справи. За якою, «судом встановлено, що сторони по справі не надали суду належних та допустимих доказів, що позивач по справі відмовилась бути переведеною на іншу, легшу роботу». А в даній справі позивач письмово відмовився від запропонованої йому роботи. До того ж у вищезазначеній постанові ВС міститься посилання на Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 83, яке втратило свою чинність, а тому не може бути застосоване у даному випадку. Тому твердження позивача про аналогічність даних справ є сумнівною. До того ж мова йшла про професію комірника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника - статтями 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - статтями 40, 41, 43, 43-1 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) - статтею 45 цього Кодексу. Судом встановлено, що 09 жовтня 2009 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду майстра виробничого навчання по 9 тарифному розряду Артемівського професійного ліцею згідно наказу № 133-к від 09.10.2009 за професією (посадою) майстер виробничого навчання групи електрогазозварників (арк.с.70,71). Згідно посадової інструкції Майстра виробничого навчання, затвердженої директором Державного навчального закладу «Артемівський центр професійно-технічної освіти) 05.09.2015, з якою ознайомлений позивач, майстер виробничого навчання: забезпечує виконання навчального плану і програм виробничого навчання, дотримання норм і правил безпечного ведення робіт учнями групи (п.2.2); відповідає за якість виробничого навчання, рівень фахової підготовки і виховання учнів закріпленої за ним навчальної групи, своєчасну та якісну підготовку майстерень і робочих місць до занять, технічно правильну експлуатацію устаткування і машин, дотримання учнями вимог з охорони праці (п.2.4); готує учнів до виконання кваліфікаційних робіт та складання кваліфікаційних іспитів (п.2.10); має право на безкоштовне одержання спецодягу, інших засобів індивідуального захисту, змиваючих та знешкоджуючих засобів за встановленими нормами ( п.3.8); несе відповідальність: за безпечне проведення навчально-виробничого процесу (п.4.1); за нещасні випадки з учнями, які трапилися під час занять по причині порушення норм і правил з охорони праці (п.4.2); за стан, правильну експлуатацію обладнання та приладів, які установлені в закріпленій за ним майстерні (п.4.3); за виконання вимог чинної посадової інструкції (п.4.6) (арк. с. 72-75). Згідно наказу № 57 від 03.09.2018 «Про призначення майстрів виробничого навчання за навчальними групами» у зв`язку з початком нового 2018/2019 навчального року та з виробничої необхідністю і покращенням навчально-виховного процесу призначено майстра [PERSON] за навчальною групою № 1, курс № 2 за спеціальністю «Електрогазозварник, електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах (арк.с.76,77). Відповідно до наказу від 28.08.2019 з метою поліпшення майстерень, підтримання санітарно-гігієнічних умов в майстернях за завідування майстернями призначено додаткову оплату майстрам виробничого навчання у розмірі 15 % від посадового окладу, зокрема, [PERSON] - майстерня «Електрогазозварювальна», що узгоджено з головою профспілки (арк. с. 78). Як вбачається з листка непрацездатності серії АДТ № 998922, виданого 12.03.2020 КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 12.02.2020 по 12.03.2020 з діагнозом: і21.1 - гострий трансмуральний інфаркт міокарду нижньої стінки (арк.с.79). Згідно Методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика раптової смерті від гострої ішемічної хвороби серця відповідно до МКХ-10» під редакцією [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] : ішемічна хвороба серця (ІХС) може бути гострою та хронічною. За МКХ 10 «Ішемічна хвороба серця» (І20-І25) включає: І21 Гострий інфаркт міокарда, який, у свою чергу, включає «І21.10 - гострий трансмуральний інфаркт нижньої стінки міокарда». В період з 13.03.2020 по 05.04.2020 [PERSON] перебував на санаторному лікуванні, згідно з листком непрацездатності КНП «БЛІЛ м. Бахмут» серії АДТ № 998923 від 12.03.2020 (арк.с.80). Відповідно листка непрацездатності серії АДТ № 860423, виданого 06.04.2020 КНП «ЦПМД м. Бахмут» (арк.с.81), з 06.04.2020 по 20.05.2020 позивач перебував на лікарняному з діагнозом: І20.87 - стенокардія (грудна жаба), лікування проходив амбулаторно. Згідно ст.69 Основ законодавства України про охорону здоров`я медико-соціальна експертиза стійких обмежень життєдіяльності здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до законів України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" та "Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я". Цим же нормативним актом визначено, що реабілітація - комплекс заходів, яких потребує особа, яка зазнає або може зазнавати обмеження повсякденного функціонування внаслідок стану здоров`я у взаємодії з її середовищем. Згідно п.3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (з подальшими змінами та доповненнями), надалі Положення, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Тобто, МСЕК вирішує питання встановлення інвалідності за наявності стійкого порушення функцій організму, стійкої втрати працездатності (встановлює відсотки), профзахворювання. Відповідно до п.6 Положення висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності. Пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (з подальшими змінами та доповненнями) підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту. Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені, зокрема, обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії). Відповідно до ст.8 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» експертиза професійної придатності повнолітніх осіб з інвалідністю здійснюється медико-соціальними експертними комісіями. До роботи цих комісій залучаються спеціалісти з інженерної психології (психології праці) та психології професійного відбору, педагогічні працівники, що займаються навчанням і професійною підготовкою осіб з інвалідністю, спеціалісти державної служби зайнятості. Висновок медико-соціальної експертної комісії з професійної придатності включається в індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю і є підставою для здійснення професійної орієнтації, професійної освіти і наступного працевлаштування з урахуванням побажань і думки особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю - для навчання). Рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності. 20.05.2020 року позивач - [PERSON] був обстежений медико-соціальною експертною комісією, що підтверджується відповідним актом № 530 від 20.05.2020 року (арк.с.129-131). З 20.05.2020 [PERSON] , [INFO] , встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 854241, виданою 20.05.2020 офтальмолого-кардіологічною МСЕК на підставі акту огляду № 530. Інвалідність встановлено на строк до 01 червня 2021 року. Висновок щодо умов та характеру праці: протипоказана важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів що рухаються, в проф.шкідливих умовах. Також рекомендовано спостерігання у кардіолога, ендокринолога, стаціонарне лікування 2 рази на рік, санаторно-курортне лікування при відсутності протипоказань (арк.с.23,87). Відповідне повідомлення про встановлення позивачу інвалідності та висновку про умови праці був направлений до закладу, де останній працює, а саме до ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» (арк.с.88). З індивідуальної програми № 510 від 20.05.2020 року офтальмолого-кардіологічної МСЕК м. Краматорськ також вбачається, що [PERSON] призначена третя група інвалідності за загальним захворюванням. Види обмежень: 13.2 до пересування (ступень обмеження І); 13.6 до трудової діяльності (ступень обмеження І). Клініко-функціональний діагноз та код за МКХ-10 «І 21». Супутні захворювання (код за МКХ-10) «Е 11». Протипоказана важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів, що рухаються, в умовах проф. шкідливих умов (арк.с142-147). 03.06.2020 (вих. № 256) директором ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» був направлений запит голові офтальмолого-кардіологічної МСЕК [PERSON] щодо роз`яснення висновку МСЕК про умови там характер праці [PERSON] , а саме відповідність чи невідповідність медичного висновку займаній посаді (арк.с.26). У листі голови міжрайонної офтальмолого-кардіологічної МСЕК [PERSON] (№ 807 від 11.06.2020), наданому на запит ДНЗ «Бахмутський ЦПТО», зазначено про те, що [PERSON] може працювати з урахуванням вище зазначених протипоказань (арк.с.27). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадкахвиявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Звільнення з цих підстав допускається лише в разі якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу, не протипоказану за станом здоров`я. Підґрунтям для звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП України є або фактичні дані, які підтверджують, що внаслідок стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладені на нього трудові обов`язки, або стійке порушення функцій організму, визнання працівника інвалідом та наявність протипоказань щодо продовження ним трудової діяльності, підтверджені довідкою медико-соціальної експертної комісії. Інші медичні документи, що свідчать про неможливість виконувати роботу за станом здоров`я, без установлення групи інвалідності, зумовлені стійким порушенням функцій організму, не можуть бути підставою для звільнення за пунктом другим статті 40 КЗпП України. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. 19.06.2020 позивач отримав під розпис повідомлення директора ДНЗ «Бахмутський ЦПТО», згідно з яким у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, [PERSON] було запропоновано переведення на іншу посаду, а саме: «бухгалтером» на 0,5 ставки, або «економістом» на 1 ставку, або «двірником» на 1 ставку. Роз`яснено, що у разі відмови продовжувати роботу у зв`язку із змінами істотних умов праці з ним буде припинено трудовий договір на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. 27.08.2020 він відмовився бути переведеним на вказані посади і в повідомленні вказав, що в нього відсутні дипломи на роботу за цими професіями (арк.с.28, 92). Суду не надано доказів, що позивач є членом первинної профспілкової організації. Втім, заклад дотримувався трудового законодавства при вирішенні питання щодо його звільнення. 26 червня 2020 року на засіданні профспілкового комітету ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» розглядалася заява [PERSON] щодо захисту прав працівника на подальшу трудову діяльність, в результаті якого було вирішено рекомендувати закладу переведення майстра виробничого навчання за професією «Електрогазозварник, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» на іншу посаду за рекомендаціями МСЕК згідно його кваліфікації (витяг з протоколу засідання № 7, арк.с.24). Згідно з листком непрацездатності КНП «БЛІЛ м. Бахмут» серії АДК № 832913 від 28.07.2020 [PERSON] з 15.07.2020 по 28.07.2020 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: і20.8 - інші форми стенокардії (арк.с.82). Відповідно до наказу ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» № 130к від 29.07.2020 майстру виробничого навчання [PERSON] продовжено щорічну основну відпустку на 14 календарних днів у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю на підставі його заяви та листка непрацездатності від 28.07.2020 (арк.с.83). Судом встановлено, що 28.08.2020 профспілковим комітетом ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» було розглянуто подання директора [PERSON] та ухвалено рішення про надання згоди на звільнення [PERSON] , майстра виробничого навчання за професією «Електрогазозварник, електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах», з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП (за станом здоров`я) (повідомлення голови профспілкового комітету ДНЗ «Бахмутський ЦПТО» від 28.08.2020 (арк.с.93), витяг з протоколу № 8 (арк.с.25). На підставі наказу ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» № 69-к від 01.09.2020 [PERSON] , майстра виробничого навчання, звільнено з 01 вересня 2020 року у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я п. 2 ст. 40 КЗпП (арк.с.29). В судовому засіданні 21.12.2020 голова МСЕК [PERSON] дала показання про те, що на підставі висновку комісії про стан здоров`я були встановлені: 3 група інвалідності строком на 1 рік, певні обмеження у труді, [PERSON] надано рекомендації для реабілітації. Відсотки непрацездатності не встановлювалися. Свідок [PERSON] показав суду, що він знайомий з позивачем, раніше працювали разом у ДНЗ, він працює майстром, Навчальний заклад набирає 15-ти річних хлопців, що закінчили 9 класів, навчати їх «азам» газозварювальної техніки. Виробниче навчання здійснюється у майстернях, за допомогою кисневих балонів, обладнання навчаємо їх професіям електрозварювальник та газозварювальник. Ми, ті хто навчають, проходимо навчання та стажування, маємо диплом з професії. В майстерні є 12 робочих кабін, 15 зварювальних апаратів, зараз у нас працює два зварювальника (а було три). Виробниче навчання проводимо 6 годин, ділимо групу на 2 підгрупи, індивідуально контролюємо кожного. Кисневі балони важать приблизно 60 кг. Дітям заборонено піднімати їх, ми тягнемо ці балони на візку. Директор закладу вважав, що оскільки в нього (у позивача) проблеми з серцем, він не може далі працювати газозварювальником, запропонував йому три робочих місця та сказав «Йди і працюй», але він не погодився. Повідомив, що шкідливість у роботі присутня, їх праця атестована. Від проходження щорічного медичного обстеження позивач відмовився, тобто перед кожним навчальним роком вони проходять медичне обстеження. В серпні позивач мав пройти обстеження всіх лікарів, але він його не пройшов. Зауважив на тому, що вони просили принести довідку, що позивач може працювати зварювальником, оскільки мали звільнити його у зв`язку з тим, що праця шкідлива. В свою чергу, позивач повідомив, що коли він пішов на обстеження йому сказали, що підприємство має дати направлення на обстеження, але йому ніхто його не дав. У доповненнях на позовну заяву представник відповідача зазначає, що у індивідуальній програмі реабілітації до акту № 530, зазначені у п.13 два види обмежень життєдіяльності - 1) до пересування та 2) до трудової діяльності. А серед обмежень при працевлаштуванні, поновленні трудової діяльності інваліда за колишньою або новою професією, як і у висновку МСЕК вказані: протипоказана важка фізична праця, нічні зміни, робота на висоті, у механізмів, що рухаються, в умовах шкідливих умов. Позивач не заперечує, що він працював на посаді майстра виробничого навчання за професією «Електрогазозварник. Електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» де, він повинен виконувати роботу електрогазозварювальника навчаючи цій професії неповнолітніх учнів. При цьому у навчальній майстерні «Електрогазозварювальна» виробниче навчання провадиться весь день на одинадцяти обладнаних місцях і кожного учня слід навчити, показати та перевірити, як він виконує. Уникнути шкідливих газоутворень та опромінення за таких обставин не можливо. Також в майстерні користуються рухомим напівавтоматом для зварювання А-825. Окрім того майстер повинен доставляти у майстерню важкі балони, вагою більше 15 кг (як пояснив свідок [PERSON] - вагою приблизно 60 кг). Представник відповідача звернула увагу суду на таке. Під час одного з судових засідань позивач почав стверджувати, що він не показує кожному учневі індивідуально як виконувати зварювальні роботи під час практичних занять. Учні виконують завдання самі, знаходячись у кабінках по двоє та за брезентом. Лише коли якомусь учневі щось не зрозуміло, то він підходить і показує як необхідно робити завдання, а під час виробничої практики він передає учнів відповідальній особі від підприємства, яка проводить виробничі навчання з ними, а він лише спостерігає. Також позивач [PERSON] наполягав, що інструктажі з питань охорони праці з професії газозварник та електрогазозварник він під час роботи у державному навчальному закладі не проходив, проходив лише інструктаж з протипожежної безпеки. Представник позивача наполягав, що у закладі нібито не проводилась атестація робочого місця. Однак, дані доводи позивача не можуть слугувати підставою для скасування наказу з огляду на таке. Згідно з витягом з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо права провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно-технічної) освіти, ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» має ліцензію на види освітньої діяльності за кодом ДК України 7212 другого (базового) та третього (вищого) рівня, електрогазозварник та електрозварник та автоматичних та напівавтоматичних машинах (арк.с.161). За даними Реєстру суб`єктів освітньої діяльності згідно з наказом МОЗ від 04.12.2007 № 2144-л Державному навчальному закладу «Бахмутський (Артемівський) центр професійно-технічної освіти» видано ліцензію на здійснення первинної професійної підготовки, перепідготовку працівників, професійно-технічне навчання, підвищення кваліфікації робітників з професії «електрогазозварник», «електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах» (7212) на 30 осіб (арк.с.162-165). З атестаційної справи вбачається, що у 2017 році на підставі наказу департаменту освіти і науки Донецької облдержадміністрації було проведено атестацію на той момент ДНЗ «Артемівський центр професійно-технічної освіти», заклад надає освітні послуги: зокрема електрогазозварник та електрозварник та автоматичних та напівавтоматичних машинах (арк. с. 166-173). Відповідно до технічного паспорту від 26.07.2018 року, учбові майстерні ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти», в тому числі майстерня Електрогазозварювальна пройшли архітектурну та будівельну атестацію (арк.с.174-181). Державним стандартом професійно-технічної освіти ДСПТО 7212.С.28.00-2015 професії: електрогазозварник, встановлено, що професійно-практична підготовка здійснюється в навчальних майстернях, лабораторіях, навчальних полігонах, навчально-виробничих дільницях та безпосередньо на робочих місцях підприємств. Також Державним стандартом професійно-технічної освіти ДСПТО 7212.С.28.00-2015 професії: електрогазозварник, встановлено перелік завдань та обов`язків, умінь, та приклади робіт, які повинен вміти учень після навчання, тобто фактичний перелік електрогазозварювальних робіт, виконання яких повинен навчити майстер виробничого навчання (арк.с. 182-196). Відповідно до переліку ліцензіатів, яким розширено провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно-технічної) освіти, ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» входить до переліку закладів яким продовжено ліцензію: наказами Міністерства освіти та науки України від 09.01.2020 № 5-л та від 24.07.2020 № 200-л ліцензіату у сфері професійної (професійно-технічної освіти) відповідно до статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» розширено провадження освітньої діяльності Державному навчальному закладу «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» за професією 7212 «Електрогазозварник», «Електрогазозварник ручного зварювання» ліцензований обсяг 30 осіб та 60 осіб відповідно (арк.с.240, 242 том 1, арк.с. 15,16, том 2). Згідно з журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, позивач [PERSON] , проходив інструктаж з питань охорони праці на робочому місці з професій газозварник та електрогазозварник, а саме 04.09.2018 року, 14.01.2019 року, 02.09.2019 року, 13.01.2020 року, про що він не заперечував в судовому засіданні. Наказом ДНЗ «Бахмутський центр професійно-технічної освіти» від 17.03.2018 року затверджено інструкцію з охорони праці для газозварників № 7 та для електрогазозварників № 8. Інструкцією № 7 з охорони праці для газозварювачів у ДНЗ «Бахмутський центр ПТО» визначено: загальні положення перебування на території підприємства; вимоги до безпеки перед початком роботи; вимоги до безпеки під час роботи; вимоги до безпеки після закінчення роботи. Згідно п 1.24 даної Інструкції визначено, що необхідно стежити, щоб зварювальний апарат був ввімкнений у живильну мережу через індивідуальний рубилник проводом відповідного перерізу згідно з інструкцією по експлуатації зварювальних агрегатів; при цьому відстань між зварювальним агрегатом і стіною повинна бути не менше 0,5 м. Для захисту оточуючих від дії променів електричної дуги робоче місце електрозварювача, що знаходиться як у приміщенні, так і на відкритому повітрі, треба ізолювати переносними захисними засобами (щитами або ширмами), які повинні бути міцними та легкими, виготовлятися з листової сталі, фанери, обробленої певним способом, з азбестового полотна або, в крайньому разі, з брезенту (п.2.1). Електрозварювання треба проводити тільки у визначених для цього місцях (в електрозварювальних цехах, на дільницях, постах, у кабінах і на окремих площадках) (п.3.1). Не дозволяється відривати захисний щиток від очей, а також знімати маску під час роботи з вольтовою дугою, бо ультрафіолетове проміння дуги шкідливо впливає на зір та шкіру. Треба пам`ятати, що біль в очах виникає не одразу, а через кілька годин. При виникненні болю в очах слід звернутися до лікаря (п.3.18). При виконанні зварювальних робіт необхідно уважно стежити за ходом зварювання і правильною робтою зварювального агрегата (п.3.25). Необхідно стежити за справною роботою витяжної вентиляції для відведення шкідливих газів. Для цього забороняється влаштовувати протяги (п.3,38). Інструкцією № 8 з охорони праці для електрозварювачів у ДНЗ «Бахмутський центр ПТО» визначено: загальні положення перебування на території підприємства; вимоги до безпеки перед початком роботи; вимоги до безпеки під час роботи; вимоги до безпеки після закінчення роботи; вимоги пожежної безпеки в аварійних ситуаціях. Згідно п.3.10 даної інструкції визначено, якщо у зварювальному матеріалі є свинець, цинк, мідь або бронза, треба користуватися фільтруючим або шланговим противогазом із забиранням чистого повітря. Перевозити кисневі і ацетиленові балони необхідно тільки на ресорних транспортних засобах, а також на спеціальних ручних візках і носилках (п.3.26) (арк.с.203-219). З актів внутрішнього переміщення основних засобів підписаними [PERSON] , встановлено, які саме апарати та обладнання знаходились у розпорядження та були підзвітні останньому під час виробничого навчання, як такі, що використовувалися або могли бути використані, серед яких зазначені: зварювальні напівавтомати А-825 та Протон СПАИ-270/К (арк. с. 230-234). Також представником відповідача надано фото здійснення навчального процесу в умовах навчального закладу (арк.с.238-239). Представником відповідача надано паспорт Електрозварювальної майстерні, затверджений у 2017 році. З даного паспорту вбачається, що відділення дугового зварювання розташоване на другому поверсі навчально-виробничих майстерень, воно оснащене вентиляцією (припливною та витяжною), в ньому розташовані напівавтомат зварювальний стелаж А-825 (1032) для зварки, стіл для зварки, трансформатор зварювальний, зварювальне устаткування тощо (арк. с. 9 том2). На переконання суду, доводи позивача про те, що він тільки розповідає учням як зварювати шви та забезпечує дотримання ними Інструкції, а тому він може виконувати обов`язки майстра виробничого навчання, - є хибними, оскільки саме він повинен забезпечити виконання навчального плану і програм виробничого навчання, дотримання норм і правил безпечного ведення робіт учнями групи (п.2.2); відповідає за якість виробничого навчання, рівень фахової підготовки і виховання учнів закріпленої за ним навчальної групи, своєчасну та якісну підготовку майстерень і робочих місць до занять, технічно правильну експлуатацію устаткування і машин, дотримання учнями вимог з охорони праці (п.2.4); готує учнів до виконання кваліфікаційних робіт та складання кваліфікаційних іспитів (п.2.10); має право на безкоштовне одержання спецодягу, інших засобів індивідуального захисту, змиваючих та знешкоджуючих засобів за встановленими нормами (п.3.8); несе відповідальність: за безпечне проведення навчально-виробничого процесу (п.4.1); за нещасні випадки з учнями, які трапилися під час занять по причині порушення норм і правил з охорони праці (п.4.2); за стан, правильну експлуатацію обладнання та приладів, які установлені в закріпленій за ним майстерні (п.4.3); за виконання вимог чинної посадової інструкції (п.4.6) (арк. с. 72-75). Вище встановлено, що навчання здійснюється у тому числі і в шкідливих для здоров`я умовах, і, у разі, виникнення повторного інфаркту, серцевого нападу (грудної жаби) у [PERSON] та незабезпечення у зв`язку з цим безпечного проведення навчально-виробничого процесу (коли, як зазначав позивач, учні будуть перебувати за закритими брезентовими полотнами), це може негативно вплинути на учнів, у тому числі й неповнолітніх. Зрозуміло, що державний навчальний заклад не може ставити здоров`я учнів та безпечний виховний процес в залежність від стійкого за висновком МСЕК зниження працездатності майстра виробничого навчання групи електрогазозварників [PERSON] . Відповідно до роз`яснень які викладені у п.21 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З системного аналізу наведеного можна дійти висновку, що невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі - це документально підтверджена неможливість продовжувати виконання роботи працівником за умови, що така робота потребує певної кваліфікації чи стану здоров`я. Виявлена невідповідність займаній посаді за станом здоров`я полягає в тому, що працівник за станом здоров`я не може впоратися з трудовими обов`язками (при цьому відсутня провина працівника в неналежному виконанні обов`язків), або продовження даної роботи протипоказано працівникові за станом здоров`я (відповідно до карти умов праці на робочому місці) та створює загрозу його життю й здоров`ю, або через стан здоров`я подальше виконання працівником трудових обов`язків створює небезпеку для членів трудового колективу, або громадян, яких обслуговує працівник і це перешкоджає подальшому продовженню роботи. Підставою звільнення [PERSON] по пункту 2 статті 40 КЗпП України став стійкий стан погіршення його здоров`я, що унеможливлював продовження роботи майстра виробничого навчання групи електрогазозварників, якому наказом від 28.08.2019 призначено за завідування майстернею «Електрогазозварювальна» 15% від посадового окладу. Частина друга статті 40 КЗпП України передбачає звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, яке допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно зі статтею 4 Конвенціі Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № 3933-XII (далі - Конвенція), трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. За змістом пункту 2 статті 9 Конвенції, щоб тягар доведення необґрунтованого звільнення не лягав лише на працівника, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 Конвенції, лежить на роботодавцеві. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] наполягали на тому, що позивач працював майстром виробничого навчання, а не газозварювальником, і перед судом стоїть питання: чи є у закладі шкідливі умови і механізми, що рухаються та чи є контакт позивача із зварюванням, і чи впливає це на життєдіяльність та працездатність позивача. Позивач звертав увагу суду на те, що 18.05.2020, перед засіданням комісії МСЕК, ДНЗ видано виробничу характеристику, у якій, між іншим, вказано, що [PERSON] справляється з роботою майстра виробничого навчання, навантаження помірне (арк. с.13 медико-експертної справи). В свою чергу, представник відповідача адвокат Харченко О.П. просила суд звернути увагу на арк.12 медико-експертної справи, а саме на направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) від 06.05.20, в якому зазначено, що [PERSON] хворіє декілька років, скарги на періодичні болі у ділянці серця, ірраріюючі у ліву руку, виникаючі при фізичному навантаженні (хода до 200 м, під`йом по сходах до 2, 3 поверху), в спокої, задишку при фізичному навантаженні, головний біль, запаморочення, підвищення артеріального тиску, слабкість, серцебиття, зниження працездатності. Визначено обмеження до пересування та трудової діяльності (арк.5 (зворотній бік). Згідно п.5 «трудова реабілітація» розділ «раціональне працевлаштування (поновлення трудової діяльності інваліда за колишньою або за новою професією) протипоказані: важка фізична праця (встановлено, що не виключається під`йом 60 кг-х кисневих балонів); нічні зміни, робота на висоті, у механізмів, що рухаються, в умовах проф.шкідливих умов. Судом з`ясовано, що роботодавець пропонував позивачу переведення на іншу роботу, однак сам працівник [PERSON] не бажав скористатися такою пропозицією. Встановивши, що за вимогами пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України невідповідність за станом здоров`я займаній посаді або виконуваній роботі може бути підставою для звільнення при наявності часткової сталої втрати працездатності, що підтверджено висновком МСЕК та встановлення 3 групи інвалідності, відповідач звільнив [PERSON] з займаної ним посади. З огляду на наведене, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення своїх позовних вимог в скасуванні наказу про звільнення, поновлення на роботі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню з урахуванням викладеного вище. Оскільки в позові позивачу відмовлено, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, у розмірі 840 гривень 80 копійок відповідно до статті 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed