Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

08 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей складено відповідний актовий запис №11 Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею розташовану на території Катеринівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець склав заповіт, яким належний йому будинок заповів дружині, а земельну ділянку - синові, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі дублікату заповіту, посвідченого 04.12.2013 року Катеринівською сільською радою миколаївської області за номером 40. Позивачка та її син, у встановлений строк звернулися до Приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області, подавши заяву про прийняття спадщини, на підставі заяви та наданих документів нотаріусом 18.10.2016 року було заведено Спадкову справу №129. Після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, позивач звернулася до Приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що відповідно до п. Гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Причиною відмови зазначено, що у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернулася з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, просила задовольнити позовні вимоги позивачки, та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок. Представник відповідача Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Гасюк П.П. в судове засідання не з'явився, до суду від відповідача надійшла заява про визнання позову, щодо задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], третіх осіб [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 21 липня 2016 р. Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області (а.с. - 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на належний йому житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею розташовану на території Катеринівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого 26 червня 1992 року серія [NUMBER], в якому зазначено що 25.03.1971 року вони уклали шлюб, про що 25.03.1971 року Катеринівською сільською радою в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблений запис №10 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], де в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та матір [PERSON] /рос. мовою/. /а.с. 7/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.02.1993 року, [PERSON], [INFO], 12 лютого 1993 року уклала шлюб з [PERSON], та змінила призвіще на «[PERSON]» /рос. мовою/. /а.с. 8/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], де в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та матір [PERSON] /рос. мовою/. /а.с. 9/. Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв'язок між [PERSON], [PERSON] та їх батьками [PERSON] та [PERSON] (діти - батьки). Відповідно до спадкової справи №129/2016 після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, що була витребувана судом у Приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Болгарчук О.Ф., [PERSON] та [PERSON] 18.10.2016 року подали заяви про прийняття спадщини та знаходяться дублікати заповітів відповідно до яких [PERSON] 06.12.2013 року заповів своїй дружині [PERSON] житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та 04.12.2013 року; заповідав своєму синові [PERSON] земельну ділянку розміром 3,58 гектарів на території Катеринівсткої сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер [NUMBER], яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 04 березня 2005 року. Постановою від 04.08.2017 року приватний нотаріус Веселинівського районного нотаріального округу Болгарчук О.Ф. відмовила у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві (а.с. 13). Таким чином, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Судом було витребувано з Веселинівської філії ММБТІ інвентаризаційну справу на домоволодіння за адресою [ADDRESS], та встановлено, що первинна інвентаризація житлового будинку проведена за замовою [PERSON] в 1998 р та виданий технічний паспорт на житловий будинок 06 квітня 1999 р. на підставі рішення №40 від 30 березня 1999 р. виконкомом Катеринівської сільської ради Веселинівського району про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок власником [PERSON] в [ADDRESS] було отримано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 06 квітня 1999 р. та зареєстровано Веселинівською філією ММБТІ за реєстровим №267. Поточна інвентаризація проведена за замовою №84 від 14.03.2017 р. [PERSON] для оформлення спадщини. Відповідно до довідки начальника Веселинівської філії Миколаївського МБТІ Кушнеренко А.Г. №43 від 30.03.2017 року в якій зазначено, що власником станом на 28.12.2012 року є [PERSON] - на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.04.1999 року та зареєстровано в Веселинівській філії ММБТІ 06.04.1999 року реєстровий №267. (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06 квітня 1999 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] (а.с.11). Відповідно до Інформаційної довідки №100653822 від 18.10.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна: власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (свідоцтво про смерть, серія [NUMBER], виданий 21.07.2016 р. Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, особа померла [INFO]). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], який був складений начальником Веселинівської філії Миколаївського МБТІ 02.10.2013 року, в графі"власник" зазначено [PERSON] (а.с.16-19). Виходячи з наведеного, померлому [PERSON] належало на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], а держава Україна визнала це право власності за [PERSON], зареєструвавши це право через створений відповідний орган - Веселинівську філію Миколаївського МБТІ. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову. На підставі викладено,

Outcome: approved