Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

22.11.2017 року представник заявника [PERSON] - [PERSON] - звернулася в суд із заявою про встановлення факту народження [INFO] року [PERSON], яка народилася в м. Севастополь Автономна Республіка Крим, матір'ю якої є заявник, громадянка України, яка проживає за адресою: [ADDRESS], а батьком - [PERSON], громадянин України, який проживає за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування свої вимог представник заявника вказувала, що її донька - заявник по справі - перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 26.05.2017р. Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області. [INFO]. в м. Севастополь заявник народила доньку, що підтверджується медичним свідоцтвом, свідоцтвом про народження, які видані відповідно пологовим будинком 31 м. Севастополя та відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя Управління РАЦСу м. Севастополя та обмінною картою №3 (відомості пологового будинку, пологове відділення лікарні про новонародженого). Посилаючись на те, що встановлення даного факту, що має для заявника юридичне значення, так як необхідне для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження, представник заявника просив заяву задовольнити. В судове засідання представник заявника не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи в її відсутність та про підтримання вимог заяви. Представник заінтересованої особи - Вознесенський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області - в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи і суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що громадяни України - [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.05.2017р. у Вознесенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №94. Згідно свідоцтва про народження [INFO]. в м. Севастополь [PERSON] народила доньку, що підтверджується медичним свідоцтвом, свідоцтвом про народження, які видані відповідно пологовим будинком 31 м. Севастополя та відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя Управління РАЦСу м. Севастополя та обмінною картою №3 (відомості пологового будинку, пологове відділення лікарні про новонародженого). Відповідно до положень ст. 145-147 СК України дитині визначено прізвище, ім'я, по батькові - [PERSON]. Відповідно до п.5 ч.2ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У відповідності до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Згідно з ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій та повітряний простір визначається окупованою територією. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з ч.2,3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 4ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1ст.144Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованоюпостановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно дост. 7 Закону України «Про громадянство України»: «особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України». Отже, судом встановлено, що отримане заявником свідоцтво про народження відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України [PERSON] свідоцтво про народження її доньки [PERSON], виданого державним органом України.

Outcome: approved