Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом , який обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) розміром 3,27 га (сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , зареєстрований 30 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] , сімдесят вісім іменних акцій, які знаходяться в СЗАТ «Нива» Луцького району. Він як спадкоємець за заповітом, який склала його матір, звернувся до Луцької районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Для отримання спадщини після смерті своєї матері він не міг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору, так як не проживав разом з нею на час смерті і йому у сільській раді не повідомили, що існує заповіт. Про існування заповіту він дізнався, нещодавно, від сторонніх людей. Вважає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення його від спадкування. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном на 3 місяці. Позивач подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності , згідно з якою позов підтримує. Відповідач [PERSON] подала в суд заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позов визнає, просить задовольнити. Представник відповідача подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, просить задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть, виданого 12 лютого 2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, де зроблено відповідний актовий запис № 3 .(а.с.8) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як слідує із змісту ст. 1222 ч.1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як випливає з матеріалів справи, на випадок своєї смерті матір позивача, [PERSON] , [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] , залишила заповіт, у якому зробила наступне розпорядження: земельну ділянку (пай) розміром 3,27 га (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрований 30 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] , сімдесят вісім іменних акцій, які знаходяться в СЗАТ "Нива" Луцького району, заповіла сину [PERSON] ; все інше належне їй майно, що буде належати їй за законом на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла дочці [PERSON] (а.с.7) Як встановлено судом, позивач, будучи спадкоємцем майна за заповітом, звернувся до Луцької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки з дня відкриття спадщини минуло понад шість місяців. Згідност.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач спадщину у передбаченому законом порядку не прийняв з поважних причин, у зв`язку з необізнаністю про існування вищевказаного заповіту. Згідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи наведене, та зважаючи на те, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, а тому суд дійшов висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання такої заяви.

Outcome: approved