Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги. Позов мотивовано тим, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] . Шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16.04.2020 року. Інших дітей у позивача не має. З моменту народження відповідача, позивач займався її вихованням та розвитком. Близько 20-ти років позивач проживає разом зі своєю сестрою [PERSON] , оскільки відповідач участі у піклуванні та догляду за позивачем не бере. На даний час позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача , так як він є непрацездатною особою, має багато хронічних захворювань, переніс ГПМК по типу ішемічного інсульта правої острівцевої частки, має ускладнення зумовлені бульбарними розладами, легкий лівобічний геміпарез, супутні: дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. Наслідки перенесених ГПМК правої тім`яної частки, правого таламічного горба та лівої ніжки мозку. Стабільна ІХС. Стенокардія напруги ІІ-ІІІ ФК. Закритий двохкісточковий перелам правої гомілки без зміщення, у зв`язку із чим потребує постійного стороннього догляду та не здатний на самообслуговування, отримує пенсію в розмірі 2166,32 грн., інших доходів немає. Вказаних доходів не вистачає на утримання себе, придбання продуктів харчування в достатньому обсязі для існування, придбання ліків. Позивач зазначає, що відповідач є особою працездатного віку та має змогу надавати матеріальну допомогу позивачу, офіійно працює, має повнолітнього сина, одружена. Стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться. У в`язку з викладеним вище, позивач був змушений звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на його утримання в розмірі 300 грн. щомісячно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав за обставин, викладених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.06.1977 року. (а.с.7). Відповідно до довідки з Головного управління Пенсійного фонду України від 22.06.2020 року за №3746, позивач отримує пенсію в розмірі 2 166,32 грн.(а.с.8). Довідкою ОК-05 №5338 від 22.06.2020 року та довідкою про відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 02.07.2020 року, підтверджується, що інших доходів у позивача не має.(а.с.9,10). Згідго виписки з медичної карти вбчається, що [PERSON] переніс ГПМК по типу ішемічного інсульта правої острівцевої частки, має ускладнення зумовлені бульбарними розладами, легкий лівобічний геміпарез, супутні: дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. Наслідки перенесеих ГПМК правої тім`яної частки, правого таламічного горба та лівої ніжки моку. Стабільна ІХС. Стенокардія напруги ІІ-ІІІ ФК. Дифузний каріосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Ризик ССУ 4 СНІ ФК ІІ. Закритий двохкісточковий перелом правої гомілки без зміщення.(а.с.11-12) Відповідно до довідки від 14.02.2020 року за №40 та акту про встановлення факту проживання від 12.02.2020 року, позивач за адресою [ADDRESS] не проживає.(а.с.13-14) Згідно рішення за №110, протоколу №38 від 16.03.2020 року виданого Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги", позивач [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та не здатний на самообслуговування (а.с.15). Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. За встановлених обставин, наявних у матеріалах справи доказів, враховуючи, що позивач є пенсіонером, тобто у правовому розумінні непрацездатним, згідно рішення за №110, протоколу №38 від 16.03.2020 року виданого Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги", позивач [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та не здатний на самообслуговування, розмір отримуваного ним єдиного доходу у виді пенсії, суд дійшов висновку, що позивач має необхідність у матеріальній допомозі та потребує утримання своєю дочкою. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При розгляді справи суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц, від 10 січня 2019 року в справі № 369/7004/17, які є обов`язковими для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 840, 80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved