Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Нижньолипицької сільської ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Нижня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області. У позовній заяві зазначено, що [INFO] в с. Нижня Липиця померла бабуся позивача [PERSON]. За життя вона зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON] Однак оформити у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. Домоволодіння побудовано без порушення будівельних норм, на даний час позивачем виготовлено технічний паспорт. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Позивач, представник позивача позов підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві, направили на адресу суду клопотання про слухання справи без їх участі. Сільський голова Нижньолипицької сільської ради позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо задоволення позову, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, участь у судових засіданнях - це право, а не обов'язок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] в с.Нижня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серіі [NUMBER], виданим 02 грудня 2013 року виконавчим комітетом Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до заповіту, посвідченого 12 січня 2011 року у Нижньолипицькій сільській раді, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Відповідно до довідки № 289 від 24.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Нижньолипицької сільської ради будинковолодіння [PERSON], яке знаходиться в [ADDRESS] відносилося до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 01.07.1990 року у будинку проживала [PERSON] Заповіт від імені [PERSON], який посвідчувався у виконкомі Нижньолипицької сільської ради за № 2 від 04.02.2011 року на даний час не змінювався і не скасовувався. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20 спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, що розташований в с. [ADDRESS] вбачається, що інвентаризаційна вартість будівель становить 114 347 грн. Відповідно до довідки № 385, виданої 23.08.2016 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності домоволодіння [ADDRESS] не проводилася. Станом на 05.09.2016 року дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: житловий будинок загальною площею 88,7 м2, житловою площею 55,0 м2, стайня загальною площею 33,5 м2, стодола загальною площею 29,0 м2, літня кухня загальною площею 19,2 м2, стайня загальною площею 21,6 м2, погріб загальною площею 11,5 м2, криниця 9,0 м/п, ворота загальною площею 5,8 м2, огорожа загальною площею 26,0 м2. Відповідно до довідки № 02-38, виданої 29.11.2016 року комунальним підприємством "Архітектурно-планувальне бюро", документація на житловий та господарські будинки за адресою [ADDRESS] архіві архітектурно-планувального бюро відсутня. Житловий будинок побудовано в 1982 році, господарський будинок побудовано в 1975. При обстеженні на місці встановлено, що житловий та господарські будівлі побудовано без порушення будівельних норм. Транзитні інженерні комунікації, ЛЕП, газопроводи, кабелі зв'язку на території двору відсутні. На вказане домоволодіння видано технічний паспорт. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори 26 листопада 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння. Стаття 1 протоколу до Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод"1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, позов слід задовольнити. За [PERSON], [INFO], жителем с. Нижня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської слід визнати право власності на домоволодіння загальною вартістю 114 347 грн., що розташоване по [ADDRESS] - житловий будинок загальною площею 88,7 м2, житловою площею 55,0 м2, стайню загальною площею 33,5 м2, стодолу загальною площею 29,0 м2, літню кухню загальною площею 19,2 м2, стайню загальною площею 21,6 м2, погріб загальною площею 11,5 м2, криницю 9,0 м/п, ворота загальною площею 5,8 м2, огорожу загальною площею 26,0 м2,які яка на день смерті належали [PERSON], яка померла [INFO] в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved