Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що йому на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі, а саме його онуки [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі не проживають у даній квартирі понад три роки, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не беруть. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 05 березня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовній вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі належним\~чином повідомлялися\~про час\~та місце\~судового розгляду,\~зокрема шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному\~сайті Тернопільського\~міськрайонного суду\~Тернопільської області,\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~відзиву на\~позов не\~надали,\~тому,згідно\~з ч.\~4\~ст.\~223,\~ст.\~280\~ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала суду письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що за адресою [ADDRESS] , окрім її батька [PERSON] зареєстровані її син [PERSON] та донька [PERSON] , які починаючи з 2017 року по теперішній час не проживають у даній квартирі, зв`язку не підтримують, участі у веденні спільного побуту не беруть. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 17 червня 1993 року. 27 серпня 2000 року по реєстру №2081 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на 1/3 частину квартири видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Згідно зі\~свідоцтвом про\~зміну імені\~виданим 24\~травня 2006\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Тернопільського міського\~управління юстиції\~Тернопільської області України, серія [NUMBER] , Позивач змінив ім`я з [PERSON] на [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України 27 квітня 2005 року, серія [NUMBER] , дочка Позивача після шлюбу змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно даних будинкової книги квартири [ADDRESS] , за даною адресою зареєстровані, зокрема відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає в будинку [ADDRESS] , та являється сусідкою позивача. Відповідачі є онуками позивача, проте довгий час, приблизно 5-7 років, за даною адресою не проживають. Відповідно до Актів обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 08 грудня 2018 року та 14 лютого 2020 року, складених комісією в складі начальника дільниці [PERSON] , майстрів дільниць [PERSON] , [PERSON] про те, що [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , зареєстровані, але не проживають. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин не проживання відповідачів у спірному житлі. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживають, останніми не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім цього, відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню 1\~681, 60 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору по 840, 80 гривень з кожного відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved