Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог, вказує, що під час шлюбу у сторін народилась спільна дитина [PERSON] [INFO]. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2012 року у справі № 1707/178/12 вирішено стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 (п»ятсот) гривень щомісячно на утримання дитини [PERSON] до досягнення нею повноліття. Позивачка зазначає, що на даний час розмір аліментів є меншим ніж це передбачено законом та недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини, а тому вважає, що він підлягає збільшенню. Відповідач отримує пенсію і може сплачувати аліменти у відсотках від отримуваного доходу. Просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO] р. н. у розмірі ? частини від отримуваного доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала на адресу суду заяву про підтримку позовних вимог у повному обсязі та про розгляд позовної заяви без її участі. Відповідач у судове засідання з'явився позовні вимоги визнав повністю про що подав відповідну заяву. Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2012 року у справі № 1707/178/12 судом вирішено стягнути з [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 500 (п»ятсот) гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділенням РАГС Зарічненського управління юстиції Рівненської області від 15 листопада 2001 року, батьками [PERSON] є сторони у справі, про що складено відповідний актовий запис за №89. Довідкою Зарічненської селищної ради Зарічненського району Рівненської області № 4189 від 17 липня 2018 року, виданої позивачці підтверджено, що [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Таким чином, судом встановлено, що станом на час розгляду справи, дочка сторін ще не досягла повноліття і проживає разом з матір'ю. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про зміну прізвища позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про зміну імені від 20 лютого 2015 року, виданим відділом РАЦС Зарічненського районного управління юстиції в Рівненській області. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, що тягне погіршення її матеріального стану. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення, а сума стягуваних з відповідача аліментів підлягає збільшенню на ? частину отримуваного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, що буде законним, справедливим і відповідатиме інтересам дитини. Вирішуючи питання про час з якого повинні бути присуджені аліменти суд враховує, що з 04 квітня 2012 року аліменти на утримання [PERSON] стягувались за рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 1707/178/12, яке є обов'язковим до виконання згідно ст. 18 ЦПК України. Відповідно вимога про збільшення розміру аліментів та стягнення їх з дати подання позовної заяви до суду є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі і відповідно задоволенню не підлягає. Як роз'яснено у ч. 1. 4 п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини [PERSON], 21 жовтня 2001року народження, на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2012 року в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп., щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], в відсотках від отримуваного доходу у розмірі ? частини щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved