Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій зазначив, що він має статус особи, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України та прибув для проживання у місто Помічну. [PERSON] запропонувала надати допомогу в ремонті помешкання та вирішити питання з власницею помешкання з приводу нотаріального оформлення договору купівлі - продажу вказаного будинку. Як з`ясувалось [PERSON] вступивши у зговір із власницею будинку виготовила документи на 1/2 частину будинку на себе. Після підписання документів на купівлю-продаж будинку, [PERSON] залишився проживати і по сьогоднішній день проживає в зазначеному будинку та сплачує всі комунальні платежі. Однак, [PERSON] почала вимагати від позивача виселення, погрожувала розправою. Крім того, на протязі тривалого часу [PERSON] починаючи з 20:00 години і до пізнього вечора приводить додому сумнівні компанії, розпиває спиртні напої, вчиняє шум в нічний час, висловлюється на його адресу брутальною лайкою, погрожує фізичною розправою, постійно вчиняє сварки, а на зауваження не реагує. Таким чином, [PERSON] вважає, що він є особою, яка зазнала домашнього насильства у зв`язку із чим він вимушений звернутися до суду з відповідною заявою. Ільюхчіць у судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечувала з тих підстав, що це вона все життя потерпала від насильства зі сторони заявника, який їй неодноразово погрожував та наносив тілесні ушкодження. Вона не чинить насильства щодо заявника. Вони дійсно не можуть спокійно співіснувати, однак 1/2 частина будинку належить їй і вона бажає там проживати. Вона зовсім не перешкоджала заявникові користуватися будинком. Її слова можуть підтвердити всі сусіди. В судове засідання заінтересована особа заявник не з`явився, про час і дату судового засідання повідомлений вчасно належним чином. Також з`ясовувались причини його неявки в телефонному режимі до початку судового розгляду заяви, однак повідомив, що на судове засідання з`являтися не бажає. Суд заслухавши заінтересовану особу, дослідивши долучені до заяви документи доходить таких висновків. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Згідно з частиною другою\~статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З вказаних норм випливає, що обмежувальний припис може бути видано щодо кривдника, тобто особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Разом з тим, у матеріалах відсутні докази, які б ґрунтовно вказували на те, що [PERSON] вчиняла домашнє насильство щодо [PERSON] , зокрема, заяви та скарги [PERSON] до правоохоронних органів про кримінальне правопорушення з приводу вчинення щодо нього насильницьких дій з боку [PERSON] не можуть підтверджувати або спростовувати доводи заявника. Суд не може взяти за основу, як беззаперечний доказ того, що [PERSON] вчиняла домашнє насильство щодо [PERSON] , його звернення із заявами до поліції відносно неправомірних дій [PERSON] , оскільки за наслідками цих заяв щодо останньої не складалися протоколи про адміністративне правопорушення та до відповідальності вона не притягувалася. Інших доказів притягнення [PERSON] до відповідальності за вказаними заявами суду не надано. Відповідно до системи документообігу суду такі постанови судом не виносилися та матеріали відносно [PERSON] з відділу поліції до суду не надходили. Водночас належних та допустимих доказів, які обґрунтовано доводили б обставини викладені в заяві, суд не знайшов. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed