Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в особі їх представника, який діє на підставі ордерів на надання правової допомоги адвоката Харченка К.С. від 06.08.2020 року, звернулись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», в якому просили суд визнати недійсним договір оренди землі від 02.02.2019 року (щодо земельної ділянки кадастровий номер 6325180500:04:012:0451), укладений між [PERSON] і [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», скасувати запис №31591746 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325180500:04:012:0451 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 02.02.2019, видавник :ТОВ «Агрофірма Престиж»/ [PERSON] , [PERSON] , внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області, а також судові витрати у справі. На обґрунтування позову представник позивачів зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки кадастровий номер 6325180500:04:012:0451, площею 4,3983 га, що розташована на території Веселівської сільської ради, Харківського району, Харківської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 04.02.2019 року між ними та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «РАССВЕТ» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком дії до 04.02.2029 року. Проте, під час реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки стало відомо, що вона начебто вже перебуває в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», на підставі договору оренди від 02.02.2019 року. Однак, позивачі не підписували жодних договорів оренди та актів приймання-передачі земельної ділянки з відповідачем та їх підписи є підробленими. Дізнавшись про незаконну реєстрацію підробленого договору оренди від 02.02.2019 року, разом з іншими власниками, які постраждали від дій відповідача, ними було подано заяву до Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, за результатом розгляду яких 16.06.2019р. було відкрито кримінальне провадження та внесені відповідні відомості до ЄРДР за номером №42019221430000182, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, досудове розслідування до цього часу триває. В рамках кримінального провадження Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса було проведено судово-почеркознавчу експертизу на предмет встановлення факту належності [PERSON] підпису виконаного на договорі оренди від 02.02.2019 р. та відповідному акті, укладених нею з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ». Згідно висновку якої за №27761/4126 від 20.02.2020, підписи від імені [PERSON] на договорі оренди землі від 02.02.2019 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6325180500:04:012:0451 та акті приймання-передачі земельної ділянки виконані не [PERSON] , а іншою особою під впливом штучних збиваючих факторів, а саме з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Таким чином, договір оренди від 02.02.2019 року укладений і зареєстрований представниками ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» без згоди власників земельної ділянки, що є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.09.2020 року провадження у справі було відкрите і призначено проведення підготовчого засідання. 01.09.2020 року до суду надійшла заява представника позивачів адвоката Харченка К.С. про зменшення позовних вимог, в якій він просив скасувати запис №31591746 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325180500:04:012:0451 за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 02.02.2019, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/ [PERSON] , [PERSON] , внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області, а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Журавель Д.М. проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що 02.02.2019 року між Позивачами та Відповідачем був укладений Договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6325180500:04:012:0451, який був зареєстрований державним реєстратором Радіоновим О.С. Харківської районної державної адміністрації 11.05.2018 року. Для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки реєстратору (нотаріусу) подається заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. До державного реєстратора Радіонова О.С. були надані всі належним чином оформлені документи згідно з визначеним переліком, які були перевірені реєстратором. За результатом\~перевірки поданих\~документів відповідно\~до Закону\~України "Про\~державну реєстрацію\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень держаним\~реєстратором не\~було виявлено\~недоліків документів,\~які б\~могли призвести\~відповідно до\~ст.\~23-24\~Закону до\~зупинення чи\~відмови у\~задоволенні заяви\~про реєстрацію,\~а також\~ним було\~перевірено відповідність\~реєстраційних дій\~в доступних\~для нього\~державних реєстрах\~щодо права\~власності та\~обтяжень земельної\~ділянки,\~і,\~відповідно,\~було зареєстровано\~Договори оренди\~земельної ділянки.\~Тобто,\~записи про\~державну реєстрацію\~Договору були\~вчинені законно\~та відповідно\~до належних\~поданих документів.Представником Позивачів зазначено, що Позивачами не підписувалися Договори оренди земельних ділянок, а також не було відомо взагалі щодо їх укладення, а відомо стало лише тоді, коли Позивачі реєстрували договір оренди з ТОВ "Рассвет". У силу\~припису статті\~204\~ЦК України\~правомірність правочину\~презюмується.\~Будь-яких\~об`єктивних\~даних,\~які б\~свідчили про\~те,\~що Позивачі,\~не підписували\~договори оренди\~не було\~надано.Представник\~Позивача стверджує,\~що Позивачам\~не було\~відомо про\~укладення договорів\~оренди земельної\~ділянки,\~хоча їх\~підпис був\~присутній на\~цих договорах,\~а також\~були добровільно\~надані всі\~належні документи\~для їх\~державної реєстрації. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на Позивачів. Як зазначається у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц, за аналогічною справою: "Позивачу було відомо про укладення договорів оренди земельних ділянок, оскільки саме з такою метою він, ставши власником земельних ділянок у порядку спадкування та отримавши державні акти на земельні ділянки, надав копії цих державних актів, виданих на його ім`я, свої паспортні дані і свій ідентифікаційний код, без чого неможливо укласти договір оренди, і ці дані внесені в оспорювані договори оренди. Стосовно судово-почеркознавчої експертизи зазначає, що висновок не був замовлений учасниками справи, і учасниками не заявлялись клопотання щодо призначення будь-якої експертизи в даному провадженні, а отже надана копія експертизи з кримінального провадження не може слугувати належним і допустимим доказом в даній справі. До того ж у висновку експерта зазначено щодо підпису [PERSON] , а відомості про підпис [PERSON] взагалі відсутні. Крім того, правочин за відсутності волі сторони є неукладеним і не може бути визнаний недійсним. Крім того, спори про оскарження рішення державного реєстратора, з огляду на наявність законного зареєстрованого речового права, повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства (наприклад, у постанові від 04.09.2018 р. у справі № 823/362/16). За таких обставин представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. 17.11.2020 року за клопотанням представника відповідача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено державного реєстратора Відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонова О.С. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2020 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рассвет». В своїх поясненнях від 17.02.2021 року ТОВ АФ «Рассвет» зазначило, що 04.09.2019 року між ТОВ АФ «Рассвет» та позивачами укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 6325180500:04:012:0451, строком дії до 04.02.2029 року. Проте під час реєстрації договору оренди стало відомо, що земельна ділянка вже перебуває в оренді ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ». Однак, незважаючи на реєстрацію договору, начебто укладеного між позивачами і відповідачем, останній так і не приступив до його виконання, обробіток землі не здійснюється, а обробіток вказаної земельної ділянки здійснює ТОВ АФ «РАССВЕТ», і здійснює відповідні платежі за оренду землі. За таких обставин вважають, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні представник позивача адвокат Харченко К.С. позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позові, зазначив, що позивачі жодних договорів з відповідачем не укладали, що підтверджується висновком експертизи про несправжність підпису [PERSON] , а отже договір оренди є неукладеним. Обробіток землі здійснює АФ «РАССВЕТ», який сплачує позивачам орендну плату, вказана земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ АФ «РАССВЕТ» ще до вступу позивачів у спадщину 2019 році. Представник відповідача адвокат Чуб С.В. проти задоволення позову заперечував, зазначив, що не доведено яким чином персональні дані позивачів були отримані відповідачем для укладання і реєстрації договору оренди, жодних доказів того, що позивачі не підписували договір оренди немає. ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» здійснює обробіток землі, орендна плата сплачується, з 2019 року позивачі не звертались до них з вимогою про повернення земельної ділянки. Представник третьої особи ТОВ «Агрофірма «Рассвет» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа державний реєстратор Відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, заслухавши пояснення представників позивачів та відповідача, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом ННМ 716865, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. 01.02.2019 року, після смерті [PERSON] спадкоємицями майна померлої стали її діти- [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині. Спадщина складається із земельної ділянки площею 4,3983 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325180500:04:012:0451, розташованої на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області. Вказана земельна ділянка належала спадкодавиці [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХР №095012, виданого 30.04.2002 року Веселівською сільською Радою народних депутатів Харківського району Харківської області і зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №239. Відомості про право спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6325180500:04:012:0451 були внесені 01.02.2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1755554563251. Крім того, 11.05.2018 року державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. було зареєстроване право оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», строк дії: 10 років з правом пролонгації. Підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 02.02.2019, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/ [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до договору оренди землі від 02.02.2019 року, який був укладений між Орендодавцями [PERSON] , [PERSON] з одного боку та Орендарем ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» в особі директора Богдановича Андрія Володимировича, що діє на підставі статуту, з другого боку, Орендодавці надають, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 4,3983 га кадастровий номер 6325180500:04:012:0451 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, договір укладено на 10 років. Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором б/н і без дати складання [PERSON] , [PERSON] передали, а ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» в особі директора [PERSON] , що діє на підставі статуту, прийняло земельну ділянку площею 4,3983 га кадастровий номер 6325180500:04:012:0451, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, земельна ділянка придатна для використання за цільовим призначенням. Крім того, на обґрунтування позовних вимог позивачем також надана копія висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27761/4126 за кримінальним провадженням №42019221430000182, який складений 20.02.2020 року. Згідно з висновком експерта підпис від імені [PERSON] в договорі оренди зеилі від 02.02.2019, кадастровий номер 63251800500:04:012:0451 в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» [PERSON] - виконаний не [PERSON] , а іншою особою під впливом штучних збиваючих факторів, а саме з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Також підпис від імені [PERSON] в акті приймання-передачі земельної ділянки від 02.02.2019 в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» [PERSON] - виконаний не [PERSON] , а іншою особою під впливом штучних збиваючих факторів, а саме з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Згідно з детальною інформацією про юридичну особу 23.03.2011 року була проведена державна реєстрація юридичної особи ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, На підтвердження позовних вимог позивачем також надано копію договору оренди землі від 04.02.2019 р., який був укладений між орендодавцями [PERSON] і [PERSON] та орендарем ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОФІРМА «РАССВЕТ» стосовно оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,3983 га, кадастровий номер 63251800500:04:012:0451, яка знаходиться поза межами населених пунктів на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, на строк до 04 лютого 2029 року. А також копії платіжних доручень про сплату ТОВ АФ «РАССВЕТ» [PERSON] орендної плати в сумі 5913,74 грн.: №3984 від 11.03.2019 року за 2017 рік, №3986 від 11.03.2019 року за 2018 рік, №4678 від 23.09.2019 року-за 2019 рік., №327 від 21.10.2020 року-за 2020 рік, а також [PERSON] в сумі 5913,73 грн. №4502 від 21.08.2019 року за 2019 рік, в сумі 11827,47 грн. №4423 від 05.08.2019 року за 2019 рік, в сумі 17741,21 грн. №338 від 21.10.2020 року за 2020 рік. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд оцінивши докази як кожний окремо так і в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Згідно зі ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до ст.\~203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215\~ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно частини першою статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207\~ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із частиною другою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини першої статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627\~ЦК України і відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Згідно з частиною 2 статті 792\~ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом, яким регулюються відносини пов`язані з орендою землі, є Закону України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 14\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. У пункті 8 постанова Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215\~ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Разом з цим, у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення». За змістом статей 15 і 16\~ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Позивачі зазначають, що договір оренди землі з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» 02.02.2019 вони не підписували, а отже\~істотних умов\~цього договору\~не погоджували,відсутнє їх волевиявлення на укладання цього договору, тому він є неукладеним. Вказані обставини підтверджуються в тому числі результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27761/4126 за кримінальним провадженням №42019221430000182, який складений 20.02.2020 року. Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що судово-почеркознавчу експертизу проведено в кримінальному провадженні, а тому висновок експерта не може бути прийнятий до уваги як належний доказ. Суд вважає безпідставними такі твердження представника відповідача, виходячи з наступного. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.\~78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Судом встановлено, що висновок за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 27761/4126 від 22.02.2020 року стосується предмета доказування, відповідає положенням статті 102 ЦПК України і підготовлений у рамках кримінального провадження експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса, який має відповідну освіту і освітньо-кваліфікаційний рівень, кваліфікацію і стаж експертної роботи з 2008 року, порушень порядку його отримання судом не встановлено. Про допустимість висновку експерта в кримінальній справі, як доказу в цивільній справі, зазначено в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у цивільній справі №461/3675/17, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не був ухвалений. В той час представником відповідача не доведено, що висновок експертизи є неналежним доказом, а саме, що він не стосується предмета доказування або одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Представник відповідача, заперечуючи проти висновку експерта, не надав доказів на його спростування, не скористався правом на заявлення клопотання про призначення відповідної експертизи у цій справі, не ставив перед судом питання про виклик у судове засідання експерта, який проводив почеркознавчу експертизу. За таких обставин суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №27761/4126 за кримінальним провадженням №42019221430000182, який складений 20.02.2020 року є належним доказом у даній справі. Також суд відхиляє доводи представника відповідача стосовно того, що експертизою встановлено підроблення підпису в договорі оренди від 02.02.2019 року тільки орендодавця [PERSON] , в той час як експертиза щодо підпису іншого орендодавця [PERSON] не проводилась, а отже підроблення її підпису не встановлено, тому відсутні підстави стверджувати, що договір оренди від 02.02.2019 року, укладений між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», є неукладеним. Як вбачається з вищевказаних документів, земельна ділянка площею 4,3983 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325180500:04:012:0451, яка розташована, на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, була отримана позивачами у спадок і перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині за кожним. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Оскільки земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності позивачів і частка кожної з них не виділена в натурі, а спірний договір оренди стосується земельної ділянки в цілому, суд вважає, що потрібна згода іншого співвласника на користування земельною ділянкою, а саме на укладення договору оренди. Позивачі заперечують свою згоду на укладання договору оренди належної їм земельної ділянки між ними і відповідачем 02.02.2019 року, підроблення підпису одного із співвласників земельної ділянки встановлена висновком експертизи, який не спростований відповідачем, отже суд не може прийняти доводи представника відповідача що спірний договір оренди є укладеним. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неукладеність договору оренди землі від 02.02.2019 року (щодо земельної ділянки кадастровий номер 6325180500:04:012:0451) між [PERSON] і [PERSON] та ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ». Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Позивачі просять суд скасувати запис №31591746 від 11.05.2018 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6325180500:04:012:0451 за договором оренди землі, серія та номер:б/н, виданий 02.02.2019, видавник :ТОВ «Агрофірма Престиж»/ [PERSON] , [PERSON] , внесений державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем, Харківська районна державна адміністрація Харківської області. При цьому вони зазначають, що їх земельна ділянка не перебуває у фактичному користуванні відповідача ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ», а фактично вона перебуває в оренді ТОВ АГРОФІРМА «РАССВЕТ», на підтвердження чого надали копії платіжних документів про сплату орендної плати, і тільки державна реєстрація права оренди спірної земельної ділянки за відповідачем порушує їх права на вільне розпорядження своїм майном. В той час відповідачем дані твердження не спростовані, доказів того, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» не надано. Статтею 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Разом з тим, реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивачів на розпорядження власністю - земельною ділянкою, площею 4,3983 га кадастровий номер 6325180500:04:012:0451 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області. Отже, реєстрація права оренди на вищевказану земельну ділянку за відповідачем по справі, коли договір оренди фактично не підписувався, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачами спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним і забезпечить реальне відновлення порушеного права. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за первісним позовом, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681 гривень 60 коп. Питання відшкодування витрат на правову допомогу адвоката не вирішувалось, оскільки представник позивача до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про надання доказів даних судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved