Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2011 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З вересня 2014 року з відповідачем разом не проживають, шлюб розірвати позивачка не мала можливості у зв`язку з вагітністю. Дитина з народження проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Після досягнення сином віку одного року, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. З народження дитини і по теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться долею сина, не бере участь у вихованні та навіть не бачиться з дитиною. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2015 року справа № 398/3624/15-ц з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, однак аліменти він не сплачує та матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.03.2018 року справа № 398/444/17 відповідача було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 286 КК України до 10 років позбавлення волі. Згідно заяви відповідача, посвідченої начальником ВК № 83, останній висловив свою згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно сина. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 22.10.2019 року визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 28.11.2019 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 18.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 16.07.2011 року позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.05.2017 року № 398/1071/17 (провадження № 2/398/1585/17) було розірвано (а.с. 8). Позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені, виданого Олександрійським МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області від 23.05.2018 року, актовий запис № 16 (а.с. 18). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.06.2015 року (а.с. 5). Згідно копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 3512-1821002-2018 від 18.07.2018 року, позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно акту обстеження умов проживання від 11.04.2019 року, складеного працівниками закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 25 Олександрійської міської ради Кіровоградської області, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , умови проживання сім`ї позивачки є задовільними для проживання та навчання дитини, для дитини створені всі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку, дитина має свій куток в кімнаті, сучасне ліжко, багато іграшок, книжок, є розвивальні ігри, стіл з письмовим приладдям. Батько дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його справами. Знаходиться в місцях позбавлення волі (а.с. 13). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики на дитину та довідки про виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від 06.05.2019 року №10, наданих закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 25 Олександрійської міської ради Кіровоградської області, встановлено, що вихованням дитини займається мати. За два роки відвідування дитячого садка батько дитини [PERSON] жодного разу в дошкільний заклад не з`явився, не надавав матеріальної допомоги по оплаті за харчування дитини в дошкільному закладі, не цікавився життям, здоров`ям, успіхами сина. Хлопчик перебуває на повному утриманні матері [PERSON] (а.с. 12,14). Згода на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , також висловлена педагогічною радою (витяг з протоколу № 4 від 22.04.2019 року, лист від 24.04.2019 року № 85) та батьківським комітетом (витяг з протоколу № 3 від 15.04.2019) закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 25 Олександрійської міської ради Кіровоградської області (а.с. 15,16,17). Згідно копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2015 року справа № 398/3624/15-ц з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Відповідно до довідки Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 19.09.2019 року № 1040, вбачається, що [PERSON] у період з 01.01.2018 року по 30.08.2019 року не отримувала аліменти з [PERSON] за виконавчим листом № 398/3624/15-ц (а.с. 11). Згідно довідки Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.10.2018 року № 398/444/17 [PERSON] було засуджено вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.03.2018 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 286 КК України до 10 років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 12.09.2018 року (а.с. 7). Згідно заяви [PERSON] від 21.08.2019 року, посвідченої начальником ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» [PERSON] , останній відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що ніколи не приймав та не має наміру приймати участь в вихованні свого сина, спілкуватися з сином, приймати участь в його житті та виконувати батьківські обов`язки бажання не має (а.с. 6). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради від 22.10.2019 року № 377/9/10/3, комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). У висновку зазначено, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а саме: не спілкується з сином, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, в своєму житті бачив сина лише двічі. За інформацією дошкільного закладу № 25 відомо, що батько не відвідував сина [PERSON] жодного разу, не сплачував кошти на харчування дитини. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, оскільки перебуває в місцях позбавлення волі, але надав згоду, засвідчену начальником виправної колонії про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, та підтверджує те, що з сином не спілкувався, не цікавився його долею і надалі не бажає цього робити. Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавити його батьківських прав, який на теперішній час не має бажання спілкуватися з сином та надав згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] , посвідчену начальником ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)». Наданий суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд приймає до уваги під час ухвалення рішення, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, які зокрема полягають у повазі до прав дитини та її людської гідності. З огляду на вищевикладене та позицію органів опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтовані і заявлені з метою захисту прав та законних інтересів малолітнього[PERSON] , [INFO] , а тому підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач на даний час не приділяє уваги своїй дитині, не надає допомоги на її лікування та оздоровлення, ухиляється від належного виховання дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved