Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, третя особа - Зміївська державна нотаріальна контора в Харківської області, в якому вказала, що [INFO] в с. Скрипаї Зміївського району Харківської області помер її чоловік [PERSON]. За життя чоловік позивача - [PERSON] був власником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається житлового будинку (літ. А-1, загально площею 59,9 м2, житлова площа 30,6 м2), а також житлового будинку (літ. Б-1, загально площею 33,7 м2, житлова площа 12,1 м2) з надвірними будівлями. Земельна ділянка під будинком - не приватизована, оскільки її чоловік за життя не отримував державного акту на землю. Заповіту померлий не залишав, а тому має місце спадкування за законом. На момент смерті чоловіка у вказаному вище будинку була зареєстрована та постійно проживала тільки позивач. До нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину після смерті чоловіка за законом прийняла тільки позивач, як єдиний спадкоємець шляхом постійного проживання та завдяки реєстрації разом зі спадкоємцем. Їх діти - [PERSON] помер [INFO], а донька [PERSON] померла [INFO] [PERSON], урахуванням прийняття нею спадщини, остання вважала, що вона належить їй фактично. Після звернення позивача до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна померлого чоловіка, їй було повідомлено про те, що необхідно надати правовстановлюючий документ на будинок (свідоцтво про право власності), однак вона не має можливості надати такого документу, т. як чоловік за життя не отримав свідоцтва, а станом на момент побудови будинків (1957 та 1976 роки) необхідності такої не було і будинки реєструвалися у сільській раді., однак позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом. На підставі вищенаведеного, [PERSON] просила визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] в с. Скрипаї Зміївського району Харківської області її чоловіка - [PERSON], у вигляді будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку (літ. А-1, загально площею 59,9 м2, житлова площа 30,6 м2), а також житлового будинку (літ. Б-1, загально площею 33,7 м2, житлова площа 12,1 м2) з надвірними будівлями. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник, адвокат Божко Д.О. не з'явилися. Божко Д.О. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист Скрипаївського сільського голови Лисака Т.М., яким повідомлено, що Скрипаївська сільська рада визнає позов [PERSON] і не заперечує проти його задоволення. Справу просили розглядати за відсутності представника Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області. Третя особа - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області у судове засідання не з'явилася, про дату судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. [INFO] в с. Скрипаї Зміївського району Харківської області помер чоловік позивача- [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с.11) Відповідно до копії Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], виданого повторно 30.09.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області,15.02.1958. року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 88 /а.с. 12/. За життя [PERSON] був власником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку (літ. А-1, загально площею 59,9 м2, житлова площа 30,6 м2), а також житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (літ. Б-1, загально площею 33,7 м2, житлова площа 12,1 м2) з надвірними будівлями, що підтверджується : - довідкою КП „Зміївське БТІ" №1967 від 30.09.2015 року, з якої вбачається, що згідно архівних матеріалів КП "Зміївське БТІ", рішенням виконкому Готвальдівської районної ради народних депутатів від 21.08.1990р. №289 було оформлено право власності на власників житлових будинків в селі Скрипаї Зміївського району Харківської області в тому числі і на житловий будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] , але свідоцтво не видавалося, так як [PERSON] станом на 31.12.2012р. не звертався із заявою про оформлення права власності на будинок; ( а.с. 13) - довідкою №02-28/895 від 23.12.2015 року та рішенням виконавчого комітета Скрипаївської сільської ради №47 від 25.09.2015 р., якими підтверджено, що згідно даних по господарського обліку Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області за №441-1 будинковолодіння [ADDRESS] значиться зареєстрованим за [PERSON]; ( а.с.17-18) - даними технічного паспорту на житловий будинок за наступною адресою: [ADDRESS], з якого вбачається, що будинок було збудовано у 1957 році (дані на будинок наявні в інвентаризаційній справі №720 КП „Зміївське БТІ") ( а.с.14-15). Відповідно архівної копії витягу з рішення №32 виконкому Скрипаївської сільської ради від 24.10.1997 року [PERSON] передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку в розмірі 0, 25 га для обслуговування житлового будинку та 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS]. ( а.с. 20). Спадщину після смерті чоловіка за законом позивач прийняла шляхом постійного проживання та завдяки реєстрації разом зі спадкоємцем, що підтверджується довідкою, виданою Скрипаївською сільською радою за №02-19/736 від 21.12.2015 року ( а.с.16). Діти позивача та її померлого чоловіка- - [PERSON] помер [INFO], а донька [PERSON] померла [INFO] , що підтверджують копії свідоцтв про їх смерть та про народження ( а.с. 21-24 ). Відповідно до листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 29.01.2016 року № 88/01-16 до нотаріальної контори після померлого [INFO] [PERSON] . із заявою про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Як слідує з наданої державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори І.П. Синельниковим інформації від 26.01.2016 року за №61/02-14 видати свідоцтво про право на спадщину позивачу неможливо із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Крім того, вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення». Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв'язку з тим, що відповідно до статті 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно технічного паспорта складеного КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» зазначені будинки закінчено будівництвом в 1957 та 1976 роках Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, встановлено, що померлий [PERSON] фактично був власником будинко володіння [ADDRESS], на підставі зазначених вище доказів, його дружина [PERSON] . прийняла у спадщину дане будинковолодіння, шляхом постійного проживання та завдяки реєстрації разом зі спадкоємцем,, але Свідоцтво про право на спадщину не отримувала, оскільки не мала можливості надати правовстановлюючий документ на спадкове майно.. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину інакше, ніж через суд, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved