Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй Державного акту. Заяву мотивувала тим, що 22.02.1999 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення Рибинської сільської ради від 10.02.1999р., яким їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 8,84 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У 2021 року при підготовці документів для розробки технічної документації із землеустрою виявлено, що при видачі Державного акту її прізвище зазначено « [PERSON] », а паспорт на ім`я « [PERSON] ». У зв`язку з неможливістю внесення змін у написанні прізвища, просила встановити факт належності їй Державного акту. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, у заяві зазначив, що просить розглянути справу без його участі, на задоволенні заявлених вимог наполягав. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.02.1999 року на підставі рішення Рибинської сільської ради від 10.02.1999р. [PERSON] , яка мешкає в с. Трудівське Волноваського району виданий Державний акт серії ІV-ДН № 053085 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 8.84 гектарів в межах згідно з планом на території Рибинської сільської ради Волноваського району. Землю надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). 30.06.1997 року, при отриманні паспорту громадянки України серії [NUMBER] прізвище ім`я по батькові заявника перекладено українською мовою як « [PERSON] » (а.с.4). Зареєстрована заявник за адресою: [ADDRESS] (а.с.4) 08.06.2021 року ФОП [PERSON] , що діє на підставі кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника №013950 від 14.02.2019р. відмовлено робити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] , оскільки прізвище в Державному акті зазначено « [PERSON] » а в паспорті « [PERSON] » (а.с.11). Таким чином реалізувати своє право власності заявник не має можливості, оскільки Державний акт на земельну ділянку виданий на ім`я « [PERSON] », а паспорт громадянки України виданий на ім`я « [PERSON] ». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 12 постанови №5від 31.03.1995року(зі змінами від 25.05.1998року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або паспорті, у тому числі, факту належності документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Факт про який просить заявник має юридичне значення і спір про право відсутній, а метою встановлення заявником факту належності правовстановлюючого документа є реалізація її прав, як власника земельної ділянки. Отже проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, перевіривши всі інші правовстановлюючі документи, зокрема свідоцтво про одруження заявниці серії [NUMBER] , її трудову книжку, суд вважає підтвердженим факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 053085 від 22.02.1999 року, виданий на підставі рішення Рибинської сільської ради від 10.02.1999р., про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 8.84 гектарів в межах згідно з планом на території Рибинської сільської ради Волноваського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого [PERSON] заявникові [PERSON] , [INFO] , а тому заява є законною, обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

Outcome: approved