Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася\~ до суду з вказаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 25 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Сторони мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя не склалося, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із відповідачем та стягнути понесені судові витрати. Крім того, позивач порушує питання про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик у суд на 18 січня 2018 року (а.с. 20), однак подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, провести розгляд справи у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с. 30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видана Поповецькою сільською радою Бродівського району Львівської області від 13 листопада 2017 року № 259, [PERSON] зареєстрований та проживає [INFO] (а.с. 13). За вказаною адресою [PERSON] надіслано судові повістки, однак до суду повернулися конверти з рекомендованими поштовими повідомленнями з відмітками поштового відділення "повертається за незапитом" (а.с. 21-29). Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких підстав відповідач [PERSON] вважається належно повідомлений про час та місце судового розгляду. З урахуванням вимог, передбачених ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Враховуючи заяву позивача, дослідивши\~ письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Попівецької сільської ради Бродівського району Львівської області, актовий запис № 14. Це підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії 1-СГ № 173366, видане 25 листопада 2011 року Попівецькою сільською радою Бродівського району Львівської області (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], який народився 20 січня 2013 року, та [PERSON], яка народилася 1 вересня 2015 року. Це підтверджується копіями свідоцтв про їх народження: серії І-АМ № 244827 та серії І-АМ № 322978, видані 29 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області, та 8 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6, 7). При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя, дійсної причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність у сторін малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між подружжям відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, що відповідно до ст. 112 СК України та п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, є підставою для розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивача про відновлення її дошлюбного прізвища суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON], яке остання змінила під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). З урахуванням вимог, передбачених ст. 113 СК України та ч. 8 ст. 294 ЦПК України, суд задовольняє вимогу позивача про відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 640 гривень (а.с. 1) та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 300 гривень (а.с. 8-10). На підставі ч. 1 ст. 110, статей 112-113 Сімейного кодексу України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: approved