Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

17 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 09.11.2006 року за актовим записом № 130 Відділом РАЦС Іванківського РУЮ Київської області. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. У позивача є син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], який проживає із нею. На протязі останніх двох років сімейне життя позивача і відповідача поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не знаходить спільної мови із сином позивача, у сімї постійно виникають сварки, що негативно впливає на психічний стан дітей та спричиняє душевні страждання, крім того відповідач веде аморальний спосіб життя. Сторони спільного господарства не ведуть, сумісне проживання припинено. На підставі вищевикладених обставин та висновків, які зробила позивач за час спільного життя з відповідачем, вона прийшла до твердого рішення, що спільна колись сімя розпалась і її не можливо зберегти. Майнових спорів між сторонами немає. Позивач у судове засідання, призначене на 10 грудня 2015 року на 10 год. 30 хв. не зявилася, звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, спільну дитину [PERSON] до досягнення нею повноліття залишити на її утриманні, судові витрати покласти на відповідача, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Головненко». Також просить справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду направив заяву,у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить справу слухати без його участі.. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя 09 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 130 зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб 1-ОК № 030566 від 09.11.2006 р.). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] свідоцтво про народження 1-ОК № 048679 від 05.12.2006 р.). Крім того, у позивача від першого шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає із нею. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Ухвалою суду від 10 вересня 2015 року сторонам було надано строк для примирення 3 (три) місяці, однак позитивного результату це не дало. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Питання судових витрат вирішується на підставі ст. 88 ЦПК України, та підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved