Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

29.05.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27.09.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №290. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 27.09.2014 був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції (відповідний актовий запис №290). Від даного сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Через постійні конфлікти і суперечки, спільне подружнє життя стало неможливим та нестерпним. А також це дуже негативно впливає на розвиток та виховання неповнолітнього сина. Подружні відносини між сторонами припинені, проживають порізно. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя немає. Позивач просить суд не надавати строк на примирення. Після розірвання шлюбу, дитина [PERSON] проживатиме разом із матір'ю, позивачем [PERSON]. Позивач просить призначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі) гривень з відповідача [PERSON]. Аліменти на утримання дитини відповідач [PERSON] не заперечує. Тому позивач і пред'явив даний позов. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2018 справу було передано за підсудністю до Шполянського районного суду Черкаської області. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 14.06.2018 позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний термін на усунення недоліків, а саме: вказати в позовній заяві правильне місце проживання відповідача. Позивач усунув недоліки у встановлений термін та ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.08.2018 було відкрите провадження у справі. У судове засідання позивач не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.09.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 27.09.2014, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №290. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4) Згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER] від 02.04.2015, виданим виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO], актовий запис №3. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до довідки №159 від 06.03.2018, виданої виконкомом Марянівської сільської ради, син [PERSON] [PERSON], [INFO], зареєстрований за місцем реєстрації матері та проживає разом з матірю (а.с. 8). Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Слід враховувати також і рекомендації Верховного суду України, який у постанові Пленуму від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" підкреслює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати в цілому 70 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17). Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01.07.2018 року становить 1559,00 грн. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, не має інших утриманців, визнав позов в повному обсязі, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 13.03.2018, до повноліття [PERSON],тобто до [INFO]. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти належить стягувати з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 13.03.2018. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги щодо розірвання шлюбу задовольняються, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн. на користь позивача. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольняються, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн. на користь держави. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114, 115, 179, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354, 430 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved