Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив: 1. визнати незаконним та скасувати рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (надалі за текстом відповідач 1) за № 37 від 21 березня 2006 року в частині безоплатної передачі земельної ділянки площею 0,2820 га [PERSON] (надалі за тестом відповідач 2); 2. визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії "ЯГ" № 767817, виданий відповідачу 2 на підставі вищевказаного рішення сільської ради, на право власності на землю та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідач 1 грубо порушив норми чинного законодавства, шляхом передачі відповідачу 2 у власність земельної ділянки і внаслідок чого на імя останнього було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач та її представник позов не визнали. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання представників відповідача 1 та третьої особи у даній справі суду не відомі, хоча останні завчасно та належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Дослідив матеріали, заслухав пояснення учасників судового розгляду, судом встановлено наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 12 жовтня 2006 року, на підставі рішення 37 сесії 4 скликання Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21 березня 2006 року (а.с.26), на імя відповідача 2 видано державний акт серії "ЯГ" № 767817 (а.с.16) на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,2820 га, що розташована в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1822087200:001:0177. 27 та 30 січня 2014 року між позивачем та [PERSON] укладено договори купівлі-продажу (а.с.12, 14), у відповідності до якого останній передав у власність [PERSON] нежитлову будівлю (будівлю свинарника), що розташована за адресою: с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, вул. Кооперативна, 5. Право власності позивача на зазначену будівлю зареєстроване (а.с.13). [PERSON] рішенням відповідача 1 від 16 липня 2010 року (а.с.10) було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,60 га в оренду для реконструкції викупленої будівлі свинарника по вул. Кооперативні, 5, в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області на цех з переробки деревини. Рішенням відповідача 1 від 4 лютого 2014 року позивачу, зокрема, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,60 га в оренду для обслуговування викуплених будівель в межах с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, вул. Кооперативна, 5. Іншого і більшого в ході розгляду даної справи встановлено та відповідно досліджено не було. Таким чином, позивач та його представник в ході розгляду даної справи стверджували, що земельна ділянка площею 0,2820 га, що розташована в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області та належить відповідачу 2, була виділена йому з порушенням норм діючого законодавства, адже, на переконання останніх, таке виділення відбулось без погодження земельних меж, без урахування того, що ця земельна ділянка знаходиться в оренді та у звязку з порушенням її оформлення. У відповідності до приписів норм матеріального права (ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 Кодексу). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Кодексу). В свою чергу, процесуальним Законом (ЦПК України) декларується, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи і норми Законів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Так, суд вважає, ані позивачем, ані його представником, не було наведено обєктивних і змістовних доказів порушення, невизнання або оспорювання субєктивних прав [PERSON], з боку відповідачів, до яких ним було предявлено позов, а тому підстав для судового захисту не вбачається. Отже, в даному випадку, слід дійти висновку про нетотожність суб'єктивного цивільного права позивача на захист та суб'єктивного цивільного процесуального права вимагати захисту порушеного суб'єктивного матеріального права. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed