Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

28 серпня 2017 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] та встановити приналежність правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №173699, виданий 23.05.2006 року на імя [PERSON] в дійсності належить [PERSON] Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 24.02.2016 року померла її бабуся [PERSON] На випадок своєї смерті все своє майно вона заповіла позивачу по справі [PERSON], а саме земельну ділянку, що розташована на території Красятицької сільської ради Поліського району Київської області. Проте в державному акті на право власності на земельну ділянку невірно вказано прізвище власника, а саме: замість «Холоімова» зазначено «Халаїмова». Позивач звернулась до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач пропустила шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини, а також земельна ділянка не належить спадкодавиці. Позивач зазначає, що через те, що їй не було відомо про наявність заповіту, а також через хворобу вона не змогла прийняти спадщину у встановлений законом строк. В звязку з цим змушена звертатись з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що заперечень проти задоволення позову не має, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 404681. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений головою Красятицької селищної ради 16.08.2013 року, в якому земельну ділянку (пай) розміром 6, 6312 га заповіла [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу від 08.08.2017 року № 761/02-31, [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи після [PERSON] у звязку з порушенням строку для прийняття спадщини та державний акт на земельну ділянку розміром 6, 6312 га, яка знаходиться на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області, не належить спадкодавиці. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 173699, земельна ділянка, площею 6, 6312 га, кадастровий номер 3223584400:07:000:0052, розташована на території Красятицької селищної ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. Відповідно до пояснень позивача, дана описка виникла внаслідок механічної помилки працівників які виготовляли вказаний документ, також вона не могла оформити документи на прийняття спадщини протягом 6 місяців після смерті спадкодавиці через хворобу, а також через те, що їй не було відомо про наявність заповіту на її імя. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1271 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суд, відповідно до п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, причиною пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] стала хвороба позивача, також позивач не знала про існування заповіту на її імя. На думку суду, наведені вище причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними. Також, згідно\~ст. 256 ЦПК України\~- суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~\~ Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно листа Відділу в Іванківському району Головного управління Держгеокадастру у Київській області, [PERSON] дійсно зверталась за наданням відомостей що містяться в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відносно [PERSON] \~\~\~\~ Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає,що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно довідки від 23.10.2017 року № 403 виданої красятицькою селищною радою Поліського району Київської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], зазначена власником в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 173699 одна й та ж сама особа. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, з огляду на поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а також враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також те, що майно [PERSON] ніким не успадковане, суд вважає можливим визначити для позивача додатковий строк для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, а також встановити факт приналежності правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №173699, виданий 23.05.2006 року на імя [PERSON] в дійсності належить [PERSON]. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Позивач звернувся з заявою, в якій просить судові витрати стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved