Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] 11.07.2019 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1699 грн. до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] [INFO] трирічного віку. У позовній заяві [PERSON] . викладено наступну позицію. Від зареєстрованого шлюбу з відповідачем у справі [PERSON] вони мають дочку [PERSON] [INFO] , в свідоцтві про народження якого записаний та є батьком відповідач. Дитина проживає разом із нею та знаходяться на її утриманні. Близько двох місяців разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних відносин, з тих пір відповідач матеріально не утримує її як дружину, яка доглядає дитину до досягнення трьох років. Вона не працює, так здійснює догляд дочки [PERSON] до досягнення нею трирічного віку та отримує одноразову допомогу при народженні дитини, вагітності та пологах, яка за грудень 2018 року, січень-травень 2019 року становила 14904,14 грн. Інших доходів не має. Вказаної допомоги не вистачає для нормального проживання дитини, покупки сумішей для годування, покупку памперсів, оплати за комунальні послуги та інше. Відповідач працездатний та фізично здоровий, працює в місті Києві неофіційно та отримує доходи. Також на її утриманні знаходиться дитина від попереднього шлюбу - [PERSON] [INFO] . На утриманні відповідача також є дитина від попереднього шлюбу, стосовно якої він позбавлений батьківських прав та на утримання якої з нього присуджено до стягнення аліменти у мінімальному розмірі. Відповідач інших утриманців не має. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем на вдалося (а.с.15,22). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний термін з дня вручення ухвали для усунення недоліків (а.с.12). 29.07.2019 року судом отримано заяву про усунення недоліків позовної заяви, (а.с.14-15). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 14.08.2019 року за наслідком усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому об`єднано в одне провадження цивільні справи щодо спорів між даними сторонами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини (а.с.21). Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20). Сторонами не подано заперечень щодо вказаного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] за наслідком належного вручення йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживаня копії ухвали про відкриття провадження у справі, копій позовної заяви та доданих до неї документів відзиву на позов не подав, будь-яких інших клопотань не представив. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно копій довідок виконкому Северинівської сільської ради Жмеринського району від 26.06.2019 року №117 та №118 позивач [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому 12.12.2018 року шлюбі (а.с.6) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] . Відповідно до копії довідки Управління соціального захисту населення Жмеринської РДА від 26.06.2019 року №1945 позивачу [PERSON] призначено допомогу при народженні дитини та по вагітності та пологах, загальна суму якої за період з 01.12.2018 року до 31.05.2019 року становить 14904,14 грн (а.с.9). Згідно довідки Северинівівської сільської ради Жмеринського району від 11.07.2019 року №872 до складу сім`ї позивача [PERSON] входять: син [PERSON] , [INFO], та дочка [PERSON] , [INFO], які проживають з нею та перебувають на уїї триманні (а.с.10). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Згідно положень ч.1,2 ст.80, ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку щодо надання утримання неповнолітнїй дочці [PERSON] до досягнення нею повноліття відповідачем [PERSON] , який є її батьком. Разом з тим, суд визнає необгрунтованими доводи позивача стосовно заявленого до стягнення розміру аліментів в розмірі 1699 грн. щомісячно, оскільки нею не обгрунтований та особисто не підтверджений жодними доказами певний розмір доходу відповідача. При цьому саме лише твердження позивача про офіційне працевлаштування відповідача, від якого той отримує відповідний дохід, та застереження про відсутність у нього інших утриманців, вочевидь не становлять належного доведення позивачем достатності заробітку (доходу) відповідача, лише за умов чого законом передбачено можливість присудження аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі на утримання дитини, а також можливість стягнення аліментів на утримання дружини лише при наявності можливості чоловіка надавати відповідну матеріальну допомогу. Тому з урахуванням принципів розумності та справедливості суд визначає, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, який, перевищуючи мінімальний гарантований розмір аліментів, у достатній мірі відповідатиме заявленим позивачем потребам утримання неповнолітньої дочки, про незадовільність стану здоров`я якого суду не повідомлено, відступаючи від рівності обов`язків бітьків надання утримання неповнолітній дитині у даному випадкуз огляду на обмежену можливість надання позивачем власного утримання дочці у період догляду наразі за дитиною, а також аліменти на утримання позивача в розмірі 500 грн. щомісячно, що не є вочевидь непомірними для їх сплати відповідачем у тому числі з врахуванням наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей, обов`язок надання утримання законом визначений безумвоним та пріоритетним, позаяк наявності у відповідача певного значного доходу або витрат, що перевищують його заробіток (дохід) позивачем не доведено ні в який спосіб. Відтак за сукупності наведених висновків позов підлягає до часткового задоволення у вказаній частині вимог. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1536,80 грн. за сумарною ставкою вимог майнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved