Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування свого позову зазначив, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 80,8 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . У будинку зареєстрований відповідач у справі, але він за місцем реєстрації не проживає з 2016 року, не з`являється та його особистих речей в будинку немає. На неодноразові прохання позивача знятися з реєстрації з даного житлового будинку відмовлявся. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, де просила її позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.10.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року було затверджено мирову угоду, укладену 26.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] , де за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] визнано право власності на автомобіль марки Volkswagen модель LT28 шляхом припинення права спільної сумісної власності на вищевказане майно. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 21 квітня 2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Статтями\~317,\~319,\~321,\~391 ЦК України\~закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Відповідно до ч. 4\~ст. 156 ЖК України\~до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Згідно ч. 2\~ст. 64 ЖК України\~до членів сім`ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2\~статті 405 ЦК України\~визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які на час розгляду справи не є членом сім`ї власника житла. Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] , з 2016 року, але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та спонукає позивача на зайві витрати, пов`язані з утриманням майна. Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved