Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

24.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: [ADDRESS], - як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року, стверджуючи, що вона своєчасно прийняла спадщину у встановленому законом порядку - шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса, але постановою приватного нотаріуса їй відмовлено в оформлені спадщини у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок. Крім того, позивач посилається на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вона з чоловіком входили до його складу, - чим набули право власності кожний по 1/2 частці цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Але рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно їй - позивачу відмовлено в проведенні реєстрації права власності на її частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу, через що вона змушена звернутися до суду. Позивач суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача - Новотроянівської сільської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], - належав до типу колгоспного двору, до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO] року), та [PERSON] На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору набував на той момент право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тому позивач з її чоловіком набули кожний право власності на ? частку цього будинку з надвірними спорудами. Це підтверджується довідкою Новотроянівської сільської ради Болградського району № 353 від 30 .09.2016 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі (а.с.8). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність у 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, що адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарські книги сільської ради і відкриття особового рахунку на ім'я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов'язковою. У ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними в разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад, та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою), або - відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Одеса реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, а/з 1543, - [PERSON] помер [INFO] року у віці 61 рік (а.с.6). Спадкоємцем після його смерті є його дружина - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], - 25.04.1978 року між [PERSON] та [PERSON] Баймаклійською сільською радою у Кантеміровському районі Молдовської РСР було зареєстровано шлюб, а/з 6 (а.с.5), тобто відповідно до ст. 1261 ЦК України, - є спадкоємцем за законом першої черги. З технічного паспорту на садибний житловий будинок від 19.09.2016р., спірне домогосподарство розташоване по [ADDRESS] та складається з Житлового будинку загальною площею 126,8кв.м., житловою -74,2кв.м., допоміжною -52,6; погріб літ.«Б», сараї літ.«В»,«Д», вбиральня літ.«Г», літня кухня літ.«Е», дворові споруди №1-3 (брами, басейн) (а.с.10-14). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №35084603 від 10 травня 2017 року, позивачу [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок(а.с.7). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. №1962/02.31 від 28.09.2016року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок за померлим [PERSON] (а.с.9). Згідно відповіді нотаріальної контори на запит суду за №1062/01-16 від 29.05.2017р., спадкова справа щодо майна [PERSON], який помер 07.02.2015р. заводилася, спадкоємцем за законом є позивач [PERSON]. На частину спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], а саме, - на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Трояни», у с.Нові Трояни Болградського району Одеської області, розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить померлому [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Болградською районною державною адміністрацією 05.02.1997 року, позивач [PERSON] вже отримала два свідоцтва про право на спадщину за законом, - 11.10.2016 року, що були зареєстровані в реєстрі за №4075 та за №4078 - на 1/2 частину відповідної земельної ділянки за кожним свідоцтвом. Відповідно до заяви представника Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Інших спадкоємців майна спадкодавця немає, оскільки в матеріалах нотаріальної справи міститься заява його дочки з вімовою від отримання спадщини на користь дружини батька. Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а, відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, встановивши, що позивач дійсно є спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка [PERSON], що помер [INFO] р., що вона - позивач, як член колгоспного двору, що входили до його складу станом на 14 квітня 1991 року, придбала право власності на 1/2 частину цього житлового будинку, суд дійшов висновку, що, необхідно визнати за позивачем право власності на частини вказаного домоволодіння, оскільки проти цього ніхто з зацікавлених осіб не заперечує і суду не надано відомостей, що цим будуть порушені права третіх осіб.

Outcome: approved