Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України (АТ "Укрексімбанк") в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Івано-Франківську, в інтересах якого діє адвокат Созоник В.В., звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 8042491170КР/2018-09 від 10 вересня 2018 року в сумі 14 842,10 гривень. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі заяви [PERSON] про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії, 10 вересня 2018 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір № 8042491170КР/2018-09, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит з лімітом не більше 10 000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобов`язався повернути кредит позичальнику та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 07 листопада 2019 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 14 842,10 грн, а саме: сума заборгованості за кредитом - 9 756,87 грн., сума заборгованості за відсотками - 2 915,71 грн., пеня - 2 169,52 грн. Представник позивача Пастушенко А. А . в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без його участі, не подав відзиву на позов, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 вересня 2018 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії від 04.09.2018 № 8042491170КР/2018-09, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит з лімітом не більше 10 000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобов`язався повернути кредит позичальнику та сплатити йому проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 2.6. Договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, емітованої до карткового рахунка 2 (два). У разі, якщо станом на день припинення дії основної картки, у клієнта буде інша чинна картка, емітована до карткового рахунка 2, строк дії кредитної лінії щоразу вважається автоматично продовженим на період, що триватиме до останнього дня строку дії картки. Пунктом 2.11. договору визначено, що за користуванням кредитом клієнт зобов`язується щомісячно сплачувати банку проценти нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30 % річних. Згідно п. 9.1.2. договору, у разі несвоєчасної оплати клієнтом (відповідачем) наданих йому банківських послуг та/або кредиту, та/або процентів за кредитом, відповідач сплачує банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме у період, за який нараховується пеня. Пеня нараховується на суму простроченої заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів її прострочення, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня її погашення в повному обсязі (включно). У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 07 листопада 2019 року, та відповідно до розрахунків заборгованості позичальника [PERSON] , наданого суду позивачем, відповідач має заборгованість у розмірі 14 842,10 гривень, з яких: 9 756,87 гривень - прострочена заборгованість за основним боргом; 2 915,71 гривень - заборгованість за процентами за договором за період з 24 вересня 2018 року по 31 жовтня 2019 року включно; 2169,52 гривень - пеня, нарахована за період з 21 листопада 2019 року по 07 листопада 2019 року. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має прав вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у сумі 14 842,10 гривень є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 139,141 ЦПК Україниз відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921, 00 гривень.

Outcome: approved