Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

14.06.2017 року позивач - комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" завернулось до суду з дійсним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2009 року по 30.09.2016 року у розмірі 18\~741,76 грн., три відсотки річних у розмірі 554,27 грн., інфляційні витрати у розмірі 3357 грн. та судовий збір.\~\~ Свої\~ вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а\~ відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.05.2009 року по 30.09.2016 року відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 18\~741,76 грн. 09.08.2017 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позовні вимоги задоволено. Ухвалою суду від 26.07.2018 заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова скасоване, призначено справу до розгляду за правила спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог, зазначив, що позивачем порушено строк позовної давності, окрім того звернув увагу, що відповідач [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані у квартирі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що в квартирі 159 будинку 71-б у м. Харкові зареєстрована [PERSON], [PERSON], до 25.08.2016 була зареєстрована [PERSON] (а.с.31). Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. \~ Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно п.5ст.\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України\~і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього\~Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім'ї також зобов'язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов'язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.. З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2016 КП «ХТМ» зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01.02.2013 по 30.09.2016. Ухвалою суду від 02.11.2016 у прийнятті заяви КП «ХТМ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання відмовлено. 14.02.2013 КР «ХТМ» зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01.05.2009 по 31.12.2012. Ухвалою суду від 26.11.2015 судовий наказ у справі №638/1853/13 скасовано. 13.11.2017 відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про застосування строків позовної давності (а.с.39). Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п'ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг\~позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.\~Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої\~статті 160 ЦПК України\~є особливою формою судового рішення. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому\~розділом ІІ ЦПК України ( в редакції, що діяла на час предявлення заяви про видачу судового наказу), перериває перебіг позовної давності. З копії ухвали, яка залучена до матеріалів справи, вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу 01.11.2016, але їм було відмовлено у видачі судового наказу, а також 14.02.2013, але судовий наказ було скасовано. Тобто, заборгованість підлягає стягненню з 14.02.2010, в межах строку позовної давності. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Вирішуючи питання про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості суд виходить з наступного. З довідки з місця проживання про склад сімї вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], які зареєсровані за зазначеною адресою до теперішнього часу, [PERSON], [PERSON], які з 25.08.2016 зняті з реєстрації за вказаною адресою. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~( надалі за текстом\~Закон України № 2189-VIII) , споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами(\~ст. 67 ЖК України) Частина 3\~ст. 156 ЖК України\~покладає на членів сім'ї власника будинку (квартири) обов'язок дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) та брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом\~Закону України № 2189-VIII\~, зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов'язані вносити плату за їх використання. Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість за комунальні послуги за період з лютого 2010 по серпень 2016 у розмірі підлягає солідарному стягненню з [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки, відповідно до відомості нарахувань, заборгованість за вересень 2016 складає 0 грн. позовна вимога КП «ХТМ» в цій частині не підлягає задоволенню. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.(пункт 3\~ст. 9 Закону України № 2189-VIII) Споживач має право: на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об'єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг( пункт 6 ч. 1\~статті 7 Закону України № 2189-VIII). Отже, зареєстрована особа несе солідарну відповідальність за зобовязаннями з оплати постаночання теплової еренгії. Окрім того, з відповідачів підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні витрати, що не суперечить вимогам ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Відповідно до відомості нарахування інфляційних витрат та 3% річних позивач просить стягнути зазначені витрати за період з травня 2014 по вересень 2016 у сумі 554,70 грн та 3357,0 грн відповідно. На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суд, встановивши наявність у відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, доходить до висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів виниклої суми заборгованості із урахуванням 3 % річних від простроченої суми та індексу інфляції. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до заявлених вимог, тобто у розмірі Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи та відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» має пільгу щодо сплати судового збору. Отже, оскільки позов задоволено частково, тільки на 98,98%, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 1583,70 грн, з кожного (окрім [PERSON], яка має пільгу щодо сплати судового збору) по 527,90 грн. \~

Outcome: partial