Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

29 січня 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що 29 вересня 2010 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, який розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2018 року. За час проживання з відповідачем у шлюбі і них народився син - [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом з позивачем. У зв'язку з припиненням шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо і матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку змогу, офіційно не працює, однак отримує дохід, який витрачає на особисті потреби. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, при подачі позову клопотала про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав відзив на позов, в якому зазначив, що він у добровільному порядку надає [PERSON] на утримання дитини та купує фрукти, цукерки, а також купив для дитини телефон, спортивне знаряддя, конструктор (а.с.19-20). Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що з 29 вересня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2018 року, та є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6-8). Як вбачається з довідок Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області від 9 січня 2019 року №47 та №48, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] але фактично не проживають (а.с.9,10). [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] та батьком - [PERSON] (а.с.11). Згідно з копією акту від 3 січня 2019 року [PERSON] разом із сином [PERSON] проживає по [ADDRESS] (а.с.12). В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідач у відзиві на позов не заперечував доводів позивача про те, що він ніде офіційно не працює, однак отримує дохід. Відповідач не надав доказів на підтвердження своїх доводі про те, що він у добровільному порядку надає кошти на утримання дитини. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дітей сторонами у добровільному порядку не досягнуто, відповідач є особою працездатного віку, відомості про отримання ним доходів у суду відсутні. З врахуванням вищенаведених обставин в сукупності, визначеного ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, положень ч.2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Outcome: approved