Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

12.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути на свою користь 24 415.00 грн. відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 1 500.00 грн. за проведення експертизи та 640.00 грн. витрат по сплаті судового збору. Мотивує свої вимоги тим, що являється власником квартири [ADDRESS]. Відповідач проживає в квартирі №199 того ж будинку, поверхом вище. В березні 2017 року, з вини відповідача була затоплена її квартира, [PERSON] зобов'язався відшкодовувати завдану шкоду поетапно, але не робив цього. Згідно Акту обстеження КП «ТВКГ» від 04.03.2017 року, причиною затоплення стало халатне відношення відповідача до санітарно-технічного обладнання у своїй квартирі, у зв'язку з чим їй заподіяно таку майнову шкоду: у ванній кімнаті затоплені натяжна стеля; на кухні затоплено натяжну стелю, підвіконники; у коридорі затоплено стіни, шпалери, натяжна стеля, ламінат; у спальні затоплено стелю, ламінат, стіни, шпалери. Зазначає, що квартира потребує термінового ремонту, оскільки через сирість, в ній мешкати стало неможливо. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача направила до суду письмову заяву, в якому зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON], причину неявки суду не повідомив, про день місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання, в газеті «Рідне Прибужжя». За правилами пункту 9) Перехідних положень цивільного процесуального Кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, суд продовжує розгляд справи на підставі Цивільного процесуального Кодексу, який набрав чинності 15.12.2017 року. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначає в заяві. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 10.11.2001 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 15-16). Згідно Акту №110 від 04.03.2016 року про затоплення квартири [ADDRESS], в квартирі пошкоджено натяжну стелю у ванній кімнаті, натяжну стелю та підвіконники у кухні, у коридорі затоплено стінку, шпалери, натяжну стелю, ламінат, у спальні затоплено стелю, ламінат, стіни, шпалери. В ході обстеження було виявлено що у вище розташованій квартирі №199, лопнула сушка для рушників у ванній кімнаті, яка не прикріплена - нового зразка (а.с. 4). Згідно до п. 9.1 "Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України" затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 01 липня 1994 року "абонент зобов'язаний стежити за станом внутрішньої водопровідної мережі, арматури (водорозбірних кранів, вентилів, змішувачів, засувок, тощо) та санітарно-технічних приладів на ній (умивальників, ванн, раковин, змивальних бачків тощо), не допускати витоку води, в разі його виникнення або виявлення витік води повинен бути негайно ліквідований абонентом". Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує, а тому власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], тобто відповідальність за шкоду, що була заподіяна в результаті неправильної експлуатації внутрішньої системи - сушки для рушників, має нести відповідач. Таким чином судом встановлено, що затоплення квартири позивача, що мало місце у березні 2017 року, сталось з вини відповідача [PERSON], власника квартири [ADDRESS], який не забезпечив безпечної експлуатації внутрішньої квартирної системи - сушки для рушників. Визначаючи розмір заподіяної шкоди суд виходить з наступного. За результатами незалежної оцінки майна, від 28.03.2017 року, вартість ремонту квартири [ADDRESS], складатиме 24 415.00 грн. (а.с. 5-14). Комісією КП «ТВКГ» було обстежено наслідки затоплення квартири [ADDRESS], та встановлено, що в квартирі пошкоджено натяжну стелю у ванній кімнаті, натяжну стелю та підвіконники у кухні, у коридорі затоплено стінку, шпалери, натяжну стелю, ламінат, у спальні затоплено стелю, ламінат, стіни, шпалери, а у вище розташованій квартирі №199 було виявлено механічне пошкодження системи сушки для рушників, про що був складений Акт №110 від 04.03.2017 року (а.с. 4). Таким чином судом встановлено, що неправомірними діями відповідача, які мали місце у березні 2017 року, позивачу заподіяно шкоду, яка оцінена в 24 415.00 грн.. У відповідності до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За правилами ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода заподіяна, неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, що заподіяла шкоду. Враховуючи вищевказане, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1, п.1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову ? на відповідача. Згідно ч.1, п.2) ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 2 140.00 грн., які складаються із судового збору в сумі 640.00 грн. (а.с. 1) та витрат пов'язаних з проведенням експертизи в сумі 1 500.00 грн. (а.с. 20). На підставі викладеного та

Outcome: approved