Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до «АТ Науково-досліднього інституту радіотехнічних вимірювань» (надалі ПАТ "АТ НДІРВ"), яку в ході судового розгляду уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь остаточний розрахунок на день звільнення у розмірі 26824,00 грн., середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку у розмірі 4602, 57 грн., компенсацію у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати у розмірі 5844,06 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона з 1991 року працювала у відповідача. 29.12.2014 року звільнилася за згодою сторін. Останній час працювала на посаді ст.інспектора відділу інформаційного забеспечення. Після звільнення вона отримала від відповідача трудову книжку, але остаточний розрахунок не був проведений. 06.01.2015 р. стала на облік, як безробітня у Харківському міському центрі зайнятості. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Сумська О.М. позовні вимоги позивачки визнала частково, в частині стягнення з ПАТ «АТ НДІРВ» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у сумі 26824,00 грн. Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку та моральної шкоди не визнала, посилаючись на те, що позивачка розмір середнього зарабітку визначила на власний розсуд і не зазначила за який період вона його розрахувала. Також позивачка не надала доказу про те, що в зв"язку з затримкою заробітної плати вона зазнала моральних страждань. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позовні вимоги позивачки, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка з 1991 року працювала у ПАТ «АТ Науково-дослідньому інституті радіотехнічних вимірювань». 29.12.2014 року була звільнена з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, проте остаточний розрахунок під час звільнення з нею проведено не було. (а.с.3) Відповідно до вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з довідки про доходи № 05/86 від 19.03.2015 р. загальна сума заборгованості по заробітній платі позивачки станом на 19.03.2015 р. становить 26824,00 грн. (а.с.12), сума компенсації втрати частини доходу у зв"язку з порушенням строків їх виплати становить 4215,95 грн., які відповідач на даний час позивачці не виплатив. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач в день звільнення не провів з позивачкою остаточного розрахунку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки за період з 30.12.2014 р. по 05.03.2015 р. у сумі 4602,57 грн. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України суд позовні вимоги позивачки в частині стягнення моральної шкоди задовольняє частково, стягує з відповідача на користь позивачки компенсацію моральної шкоди у сумі 1000 грн., виходячи з обставин справи та розумності. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 366,50 грн.

Outcome: partial