Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

3 липня 2018 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20/2007/2942Фжр від 15 листопада 2007 року в розмірі 98 184,75 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 05.05.2018р. складає 2 582 801,11 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено Кредитний договір № 20/2007/2942Фжр(далі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 47 705 доларів США 00 центів в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, строком до 10.11.2017 року, для розрахунків по договору кyпівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], а також на витрати Позичальника пов'язані з оформленням Кредиту та оплату комісії за розрахунки за цим Кредитним договором, зі сплатою 12,29 % річних за користування кредитом. Повернення кредиту та оплата відсотків здійснюється шляхом оплати мінімально необхідного платежу в розмірі 696,68 доларів США, щомісячно до 12 числа поточного місяця. Також, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 252 долара США 93 центи, на витрати страхувальника (Позичальника) по договору страхування об'єкту забезпечення, зі сплатою 20,28 % річних. Видача коштів в рамках ліміту Кредитної лінії здійснюється окремими траншами, строком на 12 місяців. Повернення коштів, отриманих за траншем та оплата відсотків здійснюється шляхом оплати мінімально необхідного платежу в розмірі 23,46 доларів США, щомісячно до 12 числа поточного місяця. Для забезпечення виконання зобов'язань між Позичальником та Банком було укладено Договір іпотеки №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 року, який зареєстрований за номером №828 приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Бугрім\~О.В. Предметом Іпотеки виступило нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS], загальною площею 53,89 кв.м., у тому числі жилої 30,60 кв.м., яка складається з 2-х кімнат. 15 листопада 2007 року для забезпечення повернення кредитних коптив на користь Банку [PERSON] (далі за текстом - Поручитель 1) укладає з Банком договір поруки та поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №20/2007/2942Фжр. Згідно з умовами договору поруки Поручитель відповідає перед Банком у тому ж об'ємі, що і Позичальник, солідарно, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (п.1.2, п. 1.4 Договору поруки). В серпні 2010 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 від 09.08.2010 р. до Кредитного договору № 20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 р. щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором, а саме: відстрочення по сплаті частини необхідного платежу на 6 місяців, суму відстрочених платежів необхідно сплатити згідно до Графіку, який є Додатком до Додаткової угоди. Того ж дня, між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 від 09.08.2010 р. до Договору поруки №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 р. В березні 2011 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №3 від 29.03.2011 р. до Кредитного договору №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 р. щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором, а саме: відстрочення по сплаті Кредиту на 12 місяців, при цьому щомісячна сума необхідного платежу встановлюється та сплачується згідно до Додатку (Графіку) до цієї Додаткової угоди. Того ж дня, між Банком і [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 від 29.03.2011 р. до Договору поруки №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 р. Проте, не зважаючи на умови Договору, Відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконує. Відповідно до п. 4.1 Додаткової угоди №3 від 29.03.2011 р. до Кредитного договору у paзi невиконання Позичальником зобов'язань щодо строків та повноти оплати кредиту та процентів, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 4.3 Додаткової угоди № 3 від 29.03.2011 р. до Кредитного договору №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007р. у випадку прострочення Позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз.1 п.2.4 Додаткової угоди до Кредитного договору на строк більше 30 календарних днів, Позичальник зобов'язаний сплатити штраф у poзмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожний випадок. На підставі викладеного, у відповідачів станом на 05.05.2018 р. утворилась заборгованість за Кредитним договором №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007р. у розмірі 98 184,75 доларів США, що еквівалентно 2 582 801,11 грн., з яких: 42 628,57 доларів США, що еквівалентно 1 121 366,79 грн. - заборгованість за кредитом; 33 955,84 доларів США, що еквівалентно 893 226,10 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 20 544,34 доларів США, що еквівалентно 540 429,59 грн. - пеня за прострочення оплати кредиту; 1 056,00 доларів США, що еквівалентно 27 778,63 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 року в розмірі у розмірі 98 184,75 доларів США, що еквівалентно 2 582 801,11 грн., а також судовий збір у розмірі 38 742,01 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте у прохальній частині позовної заяви наявна вимога про розгляд справи за відсутності представника позивача із зазначенням, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4). Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], кожен в окремості, у судове засіданні не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення та відповідні оголошення про виклик на сайті судової влади (https://gt.zp.court.gov.ua/sud0808). Причини своєї неявки суду не повідомили. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надали. Відповідно до ч. 1ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин. Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об'єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, наведених рішень Європейського суду з прав людини, взявши до уваги пояснення представника позивача та з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, суд у відповідності до статті 280 ЦПК України приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача по справі та ухвалою суду від 14 листопада 2018 року вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Ухвалою суду від 17 липня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче судове засідання. (а.с. 52-53) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 листопада 2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. (а.с. 166-167). Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 15 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено Кредитний договір № 20/2007/2942Фжр(далі - Кредитний договір). (а.с. 28-30) Відповідно до п.п.. 1.1-1.2. Кредитного договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 47 705 доларів США 00 центів в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, для розрахунків по договору купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], а також та витрати Позичальника пов'язані з оформленням Кредиту та оплату комісії за розрахунки за цим Кредитним договором. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору Банк надає кредит строком до 10.11.2017 року. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена п. 1.3.1 Кредитного договору у розмірі 12,29 % річних. Відповідно до п.п. 3.3.1 - 3.3.2 Кредитного договору повернення кредиту та оплата відсотків здійснюється шляхом оплати мінімально необхідного платежу в розмірі 696,68 дол. США, щомісячно до 12 числа поточного місяця. Також, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 252 долара США 93 центи, на витрати страхувальника (Позичальника) по договору страхування об'єкту забезпечення, зі сплатою 20,28 % річних. Видача коштів в рамках ліміту Кредитної лінії здійснюється окремими траншами, строком на 12 місяців. Повернення коштів, отриманих за траншем та оплата відсотків здійснюється шляхом оплати мінімально необхідного платежу в розмірі 23,46 доларів США, щомісячно до 12 числа поточного місяця. Для забезпечення виконання зобов'язань між Позичальником та Банком було укладено Договір іпотеки №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 року, який зареєстрований за номером №828 приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Бугрім\~О.В. Предметом Іпотеки виступило нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS], загальною площею 53,89 кв.м., у тому числі жилої 30,60 кв.м., яка складається з 2-х кімнат. (а.с. 42-43) 15 листопада 2007 року для забезпечення повернення кредитних коптив на користь Банку [PERSON] (далі за текстом - Поручитель 1) укладає з Банком договір поруки та поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобов'язань, що витікають iз кредитного договору №20/2007/2942Фжр. (а.с. 46) Згідно з п.п. 1.2, 1.4 договору поруки Поручитель відповідає перед Банком солідарно з Позичальником у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. 09 серпня 2010 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 р. щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором, а саме: відстрочення по сплаті частини необхідного платежу на 6 місяців, суму відстрочених платежів необхідно сплатити згідно до Графіку, який є Додатком до Додаткової угоди. (а.с. 31-35) Того ж дня, між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 від 09.08.2010 р. до Договору поруки №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 р. (а.с. 47) 29 березня 2011 року між Банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 3 від до Кредитного договору №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 р. щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором, а саме: відстрочення по сплаті Кредиту на 12 місяців, при цьому щомісячна сума необхідного платежу встановлюється та сплачується згідно до Додатку (Графіку) до цієї Додаткової угоди. (а.с. 36-41) Того ж дня, між Банком і [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 від 29.03.2011 р. до Договору поруки №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007 р. (а.с.48) Проте, не зважаючи на умови Договору, Відповідачі свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконали. Відповідно до п. 4.1 Додаткової угоди № 3 від 29.03.2011 р. до Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником зобов'язань щодо строків та повноти оплати кредиту та процентів, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 4.3 Додаткової угоди № 3 від 29.03.2011 р. до Кредитного договору №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007р. у випадку прострочення Позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз.1 п.2.4 Додаткової угоди до Кредитного договору на строк більше 30 календарних днів, Позичальник зобов'язаний сплатити штраф у poзмірі 10% від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожний випадок. Згідно розрахунку позивача станом на 05.05.2018 р. заборгованість відповідачів за Кредитним договором №20/2007/2942Фжр від 15.11.2007р. складає 98 184,75 доларів США, що еквівалентно 2 582 801,11 грн., з яких: -42 628,57 доларів США, що еквівалентно 1 121 366,79 грн. - заборгованість за кредитом; -33 955,84 доларів США, що еквівалентно 893 226,10 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; -20 544,34 доларів США, що еквівалентно 540 429,59 грн. - пеня за прострочення оплати кредиту; -1 056,00 доларів США, що еквівалентно 27 778,63 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних oci6 №113 від 05.06.2015 р. у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних ociб на ліквідацію банку - [PERSON] (а.с. 16-17) 03.11.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних oci6 рішенням № 2342 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» до 03.06.2020 року включно. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 38 742,01 грн. (а.с. 2), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягнення з відповідача на користь позивача по справі.

Outcome: approved