Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

12.12.2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами, якими (з урахуванням уточнення від 12.12.2018 року) просять: визнати за [PERSON] право власності на: земельну ділянку загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка залишилась після померлого [INFO]. [PERSON]; земельну ділянку площею загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка залишилась після померлої [INFO]. [PERSON] та після померлого [INFO]. [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], який залишився після померлого [INFO]. [PERSON]; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], яка залишилася після померлого [INFO]. [PERSON]; земельну ділянку площею 0,0489 га, кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS], яка залишалася після померлого [INFO]. [PERSON] Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO]. померла [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із:3/4 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], які належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.1996р., зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» за №2/826. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняв фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою. [INFO]. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із:земельної ділянки загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00342, виданого 27.12.2005р. Заповіт за життя [PERSON] не склала. Спадкоємцями першої черги за законом стали: чоловік [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою. [INFO]. помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із: житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], із яких 1/4 частина належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.1996р., зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» за №2/826, а інші 3/4 частин він фактично прийняв після смерті матері [PERSON], але належним чином юридично не оформив; 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яку він фактично прийняв після смерті матері [PERSON], але належним чином юридично не оформив;земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], реєстраційний номер №011052101459, виданого 24.03.2010р.;земельної ділянки площею 0,0489 га, кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS], право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], реєстраційний номер №011052101330, виданого 24.03.2010р.;земельної ділянки загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00339, виданого 27.12.2005р. Заповіт [PERSON] не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом стали: син [PERSON], син [PERSON], які спадщину прийняли фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою. Приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Веліксар Т.І. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після померлого [INFO]. [PERSON], у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно, необхідні для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, позивачами посвідчено угоду про розподіл спадкового майна. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду письмове клопотання про визнання позову та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.1996р., зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» за №2/826, [PERSON] належить на праві власності 3/4 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], а [PERSON] належить на праві власності 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. Вказане також підтверджується довідкою Ізмаїльського МБТІ №1920 від 26.12.2018р. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 27.12.2005р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,31 гектарів, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 24.03.2010р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER]. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 24.03.2010р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0489 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 27.12.2005р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,31 гектарів, яка розташована території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Дана інформація підтверджена листом Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та місті Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №3518/126-18 від 11.12.2018р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21.04.1997 року Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 рік), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 рік), що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно ст. 553 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/4 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48148668 від 20.06.2017р., за життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 20.02.1997р., зареєстрований в реєстрі за №22, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Спадщину після [PERSON] фактично прийняв її син, спадкоємець за заповітом, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день смерті, час відкриття спадщини, що підтверджено довідкою Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 19.05.2017р. за №2046. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12.10.2009р., Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою. Посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить, зокрема, земельна ділянка загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Заповіт за життя [PERSON] не залишала, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №53663919 від 15.10.2018. Спадкоємцями першої черги за законом стали: чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.12.1970р.; син [PERSON], син [PERSON], що підтверджено їхніми свідоцтвами про народження (а.с. 19, 20). [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №2044 від 19.05.2017р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06.10.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить, зокрема: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS], із яких 1/4 частина належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.1996р., зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» за №2/826, а інші 3/4 частин він фактично прийняв після смерті матері [PERSON], але належним чином юридично не оформив; 1/3 частина земельної ділянки загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яку він фактично прийняв після смерті матері [PERSON], але належним чином юридично не оформив; земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], реєстраційний номер №011052101459, виданим 24.03.2010р.; земельної ділянки площею 0,0489 га, кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS], право власності на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], реєстраційний номер №011052101330, виданого 24.03.2010р.; земельної ділянки загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00339, виданого 27.12.2005р. Заповіт [PERSON] не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №53663923 від 15.10.2018р. Спадкоємцями першої черги за законом стали: син [PERSON], син [PERSON], які спадщину прийняли фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідкою Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1026 від 14.03.2017р. Між позивачами посвідчена письмова угода про перерозподіл часток в спадковому майні, в якій зазначено, що [PERSON] оформлює право власності на земельну ділянку загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; [PERSON] оформлює спадщину у вигляді: земельної ділянки площею загальною площею 2,31 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,0489 га, кадастровий [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS]. Та висловлено відмови від частин спадщини, що передані іншому спадкоємцю. Приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Веліксар Т.І. позивачам листом за №674/02-14 від 25.10.2018р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після померлого [INFO]. [PERSON], у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно, необхідні для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Належність спадкодавцю спадкового майна підтверджена наявними у матеріалах письмовими доказами, які досліджені вище. Враховуючи викладене, на думку суду, правомірними є вимоги, з огляду на встановлене позивачі обґрунтовано вимагають визнання за ними права власності на вказане майно. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved