Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С., звернувся в суд із позовом до Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, Рогатинської РДА Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської (на той час Воронівської) сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської (на той час Воронівської) сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] заповіту не залишив. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги на майно [PERSON] . Позивач фактично прийняв спадщину, на даний час бажає оформити спадкові права на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської (на той час Воронівської) сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, однак через те, що документи, які посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки відсутні, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин позивач змушений здійснювати захист своїх спадкових прав у судовому порядку. У судове засідання позивач не прибув, представник позивача направив на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник Липівської сільської ради направив на адресу суду заяву про визнання позову, клопотання про слухання справи без участі представника. Представник Рогатинської РДА у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24 березня 1997 року Липівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Як вбачається з довідки №944, виданої 30 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Липівської сільскої ради Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON] у 1996 році був включений у список пайовиків спілки власників "Рідна Земля" і йому було виділено 0,516 га земельної частки (паю). Згідно довідки виконавчого комітету Липівської сільської ради № 429 від 23 липня 2020 року, [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] у 1997 році. Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ІФ №006735 10-07-2/000235, виданого Воронівською сільською радою 10 січня 2001 року на підставі рішення сесії Воронівської сільської ради народних депутатів від 22 грудня 2000 року, [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,52 га у межах згідно з планом. За довідкою відділу в Рогатинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 12 червня 2019 року № 0-9-0.26-81/107/19, нормативна грошова оцінка 1 га ріллі станом на 01 січня 2019 року становить 26087,00 гривень. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 23 липня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Липівської (Воронівської) сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки. У постанові зазначено, що згідно з матеріалами спадкової справи № 659/2006, єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] . У газеті "Голос опілля" № 7 від 21 лютого 2020 року опубліковано оголошення про втрату державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №006735 виданого на підставі рішення сесії Воронівської сільської ради від 22 грудня 2000 року на ім`я [PERSON] . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно статті 2 зазначеного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) . Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач, який є єдиним спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved