Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Братська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивачі зазначили, що [INFO] в с. Шевченко Братського району Миколаївської області померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 грудня 2010 року секретарем Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 18, згідно якого заповіла земельну ділянку в рівних частках кожному [PERSON], [PERSON] Проте, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як, оригінал державного акту на право приватної власності на землю є пошкодженим, а позивачі не мають змоги оформити спадщину у нотаріальній конторі. Позивачі до суду надали заяви, в яких підтримали заявлені вимоги та просили суд розглядати справу за їх відсутності. Відповідач до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки площею 11,96 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 10.07.2001 року Шевченківською сільською радою Братського району Миколаївської області. Спадкоємцями за заповітом є [PERSON], [PERSON], а відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, посвідченого 23 грудня 2011 року секретарем Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за № 80, згідно якого [PERSON] заповіла останній житловий будинок з господарськими спорудами та земельними ділянками біля нього, інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право власності їм було відмовлено, у зв'язку з пошкодженням оригіналу документа на право приватної власності на землю. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України). Під час судового засідання судом встановлено, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю пошкоджено, а саме, у відсутня частина державного акту (а.с. 14). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, позивачі позбавлені можливості набути право власності на спадкове майно в поза судовому порядку. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідач визнав позов, що підтверджується його заявою про визнання позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачами.

Outcome: approved