Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON], в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач був її чоловіком, шлюб з яким рішенням суду розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно кошти на сім'ю не надавав і , відповідно, вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Дитина проживає разом з нею, перебуває повністю на її утриманні. З початку 2015 року відповідач вихованням сина не займається, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться розвитком сина, його здоров'ям та потребами, не проявляє батьківської турботи, не підтримує матеріально та не спілкується. Позивач зверталась в орган опіки та піклування та отримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності. Позов підтримують та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, проте про причини неявки суд не повідомив, а тому суд визнав його неявку в судове засідання неповажною і ухвалив проводити заочний розгляд справи, про що не заперечила представник позивача. Представник органу опіки та піклування Трускавецької міської ради Пядухова О.А. в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечила щодо задоволення позову та постановлення заочного рішення по справі. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 23 липня 2015 року в справі №457/570/15-ц - розірвано. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2010 року, відповідач записаний батьком даної дитини. З оглянутого висновку органу опіки та піклування Трускавецької міської ради від 09 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. З оглянутої заяви відповідача від 26.01.2017 року вбачається, що останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO] та дає вільну і безумовну згоду на усиновлення сина. Відповідно до ст.164 СК України батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Даючи оцінку зібраним та дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підставні та підлягають до задоволення, цими доказами встановлено, що відповідач [PERSON], будучи батьком неповнолітньої дитини [PERSON], протягом тривалого часу злісно, без поважних причин ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню та утриманні дитини, а тому його, відповідно до вимог ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, слід позбавити батьківських прав відносно даної дитини.

Outcome: approved