Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та аліментів на утримання позивачки у розмірі 500 гривень щомісячно і до досягнення сином трирічного віку. В обґрунтування позову зазначає, що сторони уклали шлюб 29 січня 2016 року, у спільному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя у сторін не склалося і з травня 2017 року позивачка з сином проживають окремо від відповідача. [PERSON] зазначає, що відповідач грошової допомоги на утримання сина добровільно не надає, лише на її прохання, коли син перебував у лікарні надав грошову допомогу у розмірі 2000 грн. Зазначає, що на момент подання позову до суду самостійно піклується про їхнього спільного з відповідачем сина, доглядає, виховує та матеріально утримує його. Окрім того, вказує, що на даний момент ніде не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує щомісяця в середньому лише 860 грн. Враховуючи викладене та те, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, має тимчасові заробітки, просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття та на її утримання у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, не заперечував, щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 900 грн., зазначив, що він приймає участь в утриманні дитини та перераховує кошти на його утримання, що підтверджується квитанціями про перерахунок коштів. Вказав, що повністю заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів на утримання позивчки до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 252179 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівнеського міського управління юстиції від 22 квітня 2016 року (а.с. 3). Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом з сином та своєю матір'ю [PERSON], за адресою с. Золотолин, вул. Мотчука , 72а, Костопільського району Рівненської області. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що домовленість між батьками неповнолітнього [PERSON], щодо способу виконання відповідачем обовязку по утриманню сина відсутня. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік",\~ прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 травня\~пo 30 листопада становить 1426 грн., з 01\~грудня -\~1492 грн. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1\~ст. 141 СК України), та те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, постійного заробітку (доходу) не має, інших дітей на утриманні не має, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 800 грн. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у\~даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала. Окрім того, визначаючи розмір аліментів, суд врахував ту, обставину, що відповідачем було надано докази на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні дитини шляхом перерахунку коштів на рахунок [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до вимог\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач не має постійного, стабільного доходу, так як офіційно не працевлаштований, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 300 грн. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved