Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 01\~жовтня 2009\~року вона\~уклала шлюб\~з відповідачем,\~який рішенням\~Тячівського районного\~суду від\~14.07.2017\~року розірвано.Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її вихованні та утриманні. Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 450 гривень на кожну дитину. Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 17\~травня 2017\~року з\~відповідача було\~стягнуто аліменти\~на її\~користь на\~утримання дітей\~у розмірі\~2000\~гривень,\~щомісячно,\~і до\~досягнення дітьми\~повноліття.\~Відповідач участі\~у вихованні\~дітей не\~приймає,\~аліменти сплачує,\~однак не\~регулярно.Вона ніде не працює, проживає разом із дітьми в житловому будинку батьків, що стверджується актом матеріально-побутових умов. Аліменти в розмірі по 1000 гривень на одну дитину на даний час є недостатніми, так як з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, витрати на утримання дітей значно зросли. Діти відвідують школу і потребують вже значно більших грошових коштів на їх утримання. Відповідач, який є рідним батьком дітей працює на сезонних роботах, де отримує хороший заробіток і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Стан здоров`я відповідача та його матеріальне становище задовільні, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом. Тому, просить суд збільшити розмір стягнення аліментів та винести рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення ними повноліття. 12 квітня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, на саму 1200 грн. на кожну дитину, та зазначила, що відповідач офіційно ніде не працює та на даний час погасив заборгованість по сплаті аліментів. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2009 року, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 11 вересня 2017 року, розірвано (а.с.11). Від даного шлюбу мають двох\~дітей:\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] \~та сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,батьком яких згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] значиться відповідач (а.с.5-6). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2014 року з відповідача [PERSON] до користь позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 450 гривень на кожну дитину (а.с.10). Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] , стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] , був збільшений до 2000 гривень (а.с.9). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Нересницької сільської ради Широколузького старостинянського округу № 3 Тячівського району Закарпатської області, проживання [PERSON] , жительки [ADDRESS] , встановлено, що позивачка [PERSON] проживає з батьками, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Свого господарства не має. Матеріально слабозабезпечена. З колишнім чоловіком розлучена. В селі характеризується позитивно, скарг на неї не надходило (а.с.7). Довідкою виданою Нересницькою сільською радою Широколузького старостинянського округу № 3 Тячівського району Закарпатської області №46 від 22.01.2021 року про склад сім`ї позивачки [PERSON] , встановлено, що до складу її сім`ї входять: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Тячівським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 07.06.2021 року вбачається, що у боржника [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті аліментів (а.с.35). Згідно до\~ст. 180 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду з позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Правилами ч. 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч.1\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства",\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Пунктом 23 вказаної Постанови роз`яснено, що відповідно до ст.\~192\~СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не працює, оскільки відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, однак є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. Однак, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей у розмірі по 2000 гривень є завищеними та не доведено можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому позивачкою до стягнення розміру. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, враховуючи, що з часу присудження аліментів за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року збільшились ціни на матеріальні потреби, прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, а також враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідач має працездатний\~вік,положення ст. 180 СК України проте, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька та виходячи з закріплених ч. 9\~ ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшивши розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки, аліментів на утримання двох дітей до 1600 (однієї тисячі шістсот) гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial