Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

26.04.2016 р. до суду в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], підтриманим нею у судовому засіданні, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її доньки, призначити її опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини її доходів, пославшись на те, що вона є бабусею - [PERSON], [INFO], ібажає взяти під опіку свою онуку, з якою на цей час проживає разом за адресою: [ADDRESS]. Вихованням та утриманням онуки повністю займається вона, характеризується задовільно, піклується про фізичний та духовний розвиток онуки, виконує обов'язки по вихованню та утриманню дитини. Згідно з висновком про стан здоров'я Костянтинівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги на диспансерному обліку вона не перебуває і медичних заперечень щодо опіки не має. Судимості не має та в розшуку не перебуває. Матеріально забезпечена. Працює, за місцем роботи характеризується задовільно. Умови проживання задовільні. В будинку є всі комунальні зручності, в кімнатах чисто та затишно, є необхідні меблі, сучасна побутова техніка. У дитини є окрема кімната, яка обладнана меблями і речами відповідно віку дитини. В родині панують доброзичливі стосунки та поважне ставлення один до одного. Мати дитини - відповідачка [PERSON], [INFO], не мешкає з донькою з серпня 2015 року. Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Відповідачка дитину матеріально не забезпечує, її вихованням не займається, станом здоров'я та поведінкою дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надавала, не телефонувала весь цей час. Не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних цінностей, як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». На даний час місцезнаходження відповідачки невідоме. Відповідачка, повідомлена про час та місце слухання справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, в судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову суду не надала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації за довіреністю Тарасова О.В. підтримала висновок Органу опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації від 27.04.2016 р., за яким визнано за доцільне позбавлення відповідачки батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO], та стягнення з неї аліментів, а також щодо призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON], оскільки відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки, з серпня 2015 року фактично не мешкає за адресою: [ADDRESS], та по теперішній час. На даний час місцезнаходження відповідачки невідомо, своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини не виконує. Дитина мешкає разом з бабусею [PERSON], яка сама утримує, займається вихованням та розвитком дитини. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які допитані в судовому засіданні кожен окремо, підтвердили доводи сторони позивача, з'ясувавши думку малолітньої [PERSON] щодо порушеного позивачкою спору, дослідивши письмові докази у справі, дістає таких висновків. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено: Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого виконкомом Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області відповідач [PERSON] є матерію малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відомості про батька дитини за інформацією з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.18). Мати дитини - відповідачка [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Фактично дитиною опікується позивач [PERSON], займаючись постійним вихованням та утриманням малолітньої дитини. Зазначені обставини підтверджені: - поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків, які підтвердили, що малолітня донька відповідачки [PERSON] постійно проживає з позивачкою, яка є її бабцею, і яка любить і дбає про онуку, створюючи всі необхідні умови для комфортного життя і гармонійного розвитку дитини, набуття нею освіти, а також, що відповідачка як мати дитини вже понад рік як самоусунулась від виховання та піклування над своєю дитиною: її життям та здоров'ям не цікавиться, матеріально не допомагає, про своє фактичне місцезнаходження не повідомляє, з дитиною за допомогою будь-яких засобів зв'язку не спілкується. Підсумовуючи, суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON] [INFO], не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує доньку матеріально, що доведено позивачем і що не спростовано відповідачкою. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації від 27.04.2016 р. визнано доцільним інтересам дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.41). Виходячи з наведеного, суд вважає , що відповідачка свідомо, з власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих їй прав, вона ні усно, ні письмово не спілкується з донькою, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини, її розвитком, не проявляє до неї ані найменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, а тому за п.2 ч.1 ст.164 СК України має бути позбавлена батьківських прав. Щодо вимог призначення опікуном та стягнення аліментів: За приписами ст.243 СК України над дітьми, позбавленими батьківського піклування, які не досягли чотирнадцяти років, судом встановлюється опіка. Згідно із ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Позивачка [PERSON] є повнолітньою дієздатною особою, не судима (а.с.14), має житло (а.с.8), працює прибиральницею службових приміщень Катеринівської ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с.9), має постійний доход у вигляді заробітної плати і у вигляді пенсії (а.с.12,13); за лікарняним висновком за станом здоров'я може бути опікуном (а.с.16,20). Згідно з актом обстеження умов проживання [PERSON] за адресою проживання позивачки в [ADDRESS] (а.с.10) умови проживання є задовільними, в будинку чисто, охайно, створені всі необхідні умови для розвитку та виховання дитини. За актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) умови проживання задовільні, у [PERSON] є своя особиста кімната, де створені всі умови для занять. Дитина забезпечена необхідним одягом, шкільним приладдям, продуктами харчування. Обмеження щодо неможливості призначення [PERSON] опікуном, зазначені в статті 212 СК України, судом не встановлені. За поясненнями малолітньої [PERSON] у судовому засіданні вона має бажання і надалі проживати з позивачкою, яка є її бабцею, висловлювалася про позивачку з теплотою та довірою, також пояснивши, що її мати [PERSON] поїхала з міста, стосунків з нею не підтримує, не дзвонить та не спілкується з нею ні в який спосіб, навіть не вітає із днем народження. За поданням Органу опіки та піклування Костянтинівської райдержадміністрації від 27.04.2016 р. є доцільним інтересам малолітньої [PERSON], [INFO], яка фактично залишилися без батьківського піклування, встановлення над нею опіки та призначення її опікуном [PERSON] (а.с.41). Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити позивача опікуном [PERSON], [INFO] Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Дійшовши висновку про необхідність позбавлення позивачки батьківських прав і про встановлення над дитиною опіки з призначенням опікуна, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.ст.182-183 СК України стягнути з відповідачки на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у визначеному позивачем і не спростованому відповідачкою розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) останньої. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved