Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] 07.04.2015 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області 21.04.2007 року за актовим записом №09 між нею та відповідачем в справі [PERSON], від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Підставами розірвання шлюбу вказала неможливість їх спільного проживання у зв'язку із різними поглядами на сімейні відносини та подружні обов'язки з ведення господарства, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння. Пояснила, що навесні 2014 року між ними припинилися шлюбні відносини та відтоді спільне господарство не ведеться. Повідомила, що спору про поділ майна, яке є їх спільною власністю немає, та дитина після розірвання шлюбу буде проживати із нею. За вказаних обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу визнала неможливим, тому вважає за доцільне розірвати шлюб. Також просила після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею та її прізвище змінити на дошлюбне "[PERSON]". Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, одночасно вказавши, що наразі вона не є вагітною та не має дитини віком до одного року, а відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставни не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч.8 ст.235 ЦПК України, нормами якої врегульовується порядок розгляду справ суто окремого провадження, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про зміну прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. В судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Спору про майно між сторонами не заявлено. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в частині вимог щодо розірвання шлюбу сторін. Стосовно залишення малолітнього сина [PERSON] проживати з позивачем, заявлені вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки відсутній відповідний спір, натомість компетенція суду згідно вимог п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України полягає у розгляді в порядку цивільного судочинства справ лише щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Також вимога позивача щодо зміни після розірвання шлюбу її прізвища на дошлюбне "[PERSON]", стосовно чого визнання позову відповідачем не має визначального значення, задоволенню не підлягає, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження за обставинами відсутності підстав її розгляду в порядку окремого провадження, виключно в межах якого законом передбачено відповідне право суду за особливостями розгляду спеціальної категорії справ, внаслідок чого даний позов у цій частині вимог слід залишити без задоволення. З урахуванням постановлення рішення у вказаній частині вимог в інтересах позивача, підлягають стягненню на її користь з відповідача сплачені та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved