overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою [PERSON] зареєстрували шлюб 29.10.2011 р. у виконавчому комітеті Олешницької сільської ради Виноградівського району про що складено відповідний актовий запис за №37. Від шлюбу дітей не народили. Спільним подружнім життям сторони прожили нетривалий час. Наразі кожен з них перебуває у фактичних відносинах з іншими людьми, тобто їхній шлюб існує тільки формально. У зв"язку з цим, позивач остаточно визначився і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Сторони в судове засідання не з"явилися. Позивач подав до суду письмову заяву у якій просить розглянути справу без його участі. Відповідачка, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, через ЗМІ, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 29.10.2011 р. у виконавчому комітеті Олешницької сільської ради Виноградівського району про що складено відповідний актовий запис за №37. Від шлюбу дітей не народили. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не проживають спільним подружнім життям вже тривалий час. Їхній шлюб існує тільки формально. Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суді з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 24.06.1989 р. у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського району про що складено відповідний актовий запис за №25. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач зазначає, що з відповідачкою не проживає разом вже 15 років, їхній шлюб носить формальний характер. У зв"язку з цим, позивач остаточно визначився і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Сторони в судове засідання не з"явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідачка, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 24.06.1989 р. у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського району про що складено відповідний актовий запис за №25. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не проживають спільним подружнім життям вже тривалий час. Їхній шлюб існує тільки формально. Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 01.05.1993 року у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району, актовий запис №15. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей, двоє з них вже є повнолітніми, та син [PERSON], [INFO] Спільне подружнє життя у сторін не склалося, протягом останніх шести років шлюбні відносини між сторонами поступово погіршилися. Причиною розпаду сім"ї позивач вказує постійне зловживання відповідачкою спиртними напоями, остання нехтує своїми обов"язками по відношенню до сім"ї. Сторони разом не проживають. Позивач вважає, що подальше спільне сумісне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ним та [PERSON] просить розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. підтримує свої позовні вимоги та просить такі задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про причини неявки, тому на підставі ч.4 ст.169, ст.224, 225 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.05.1993 року у с.Королево Виноградівського району, актовий запис №15. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей, двоє з них вже є повнолітніми, та син [PERSON], [INFO] Як встановлено судом із наявних доказів, подружні відносини між сторонами не склалися, сім'я розпалася через різні характери та погляди на життя. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Отже, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи такий зберігати, такі вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони уклали шлюб 07.08.2010 року у відділі РАЦС Винонградівського РУЮ Закарпатської області за актовим записом №99. Від шлюбу народилося двоє дітей: донька Йолана, [INFO] та син [PERSON], 12.11.2011 р. Подружнє життя у сторін не склалося, їхній шлюб носить формальний характер, а фактично розпався, сторони проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Однак не погодилася з обставинами про які позивач вказує у позовній заяві. Зазначила, що причиною розпаду їхньої сім'ї є зрада чоловіка з іншою жінкою з якою наразі проживає. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "Худа". Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 07.08.2010 року у відділі РАЦС Винонградівського РУЮ Закарпатської області за актовим записом №99. Від шлюбу народилося двоє дітей: донька Йолана, [INFO] та син [PERSON], 12.11.2011 р. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки, шлюб носить формальний характер. Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. відповідачка не заперечує. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що сторони уклали шлюб 29.11.1975 року. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які вже є повнолітніми і мають свої сім"ї. Сторони останні п"ять років не проживають разом, шлюбних стосунків за цей час в них не було. Їхній шлюб існує тільки формально. У зв"язку з тим, що їхній шлюб носить лише формальний характер, позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Позивач подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без його участі та без участі його представника, уточнив позовні вимоги та просить при винесенні рішення не розглядати питання про стягнення з відповідача державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, решту вимог, залишає без змін та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] не з'явилася на судовий розгляд справи, вважається такою, що повідомлена про час і місце судового розгляду. Причин неявки не повідомила, заяв чи клопотань до суду не надходило. Судовий розгляд справи проведено на підставі наявних доказів у відповідності до ст..ст.169, 224, 225 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що уточнені вимоги позову підлягають задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29.11.1975 року, зареєстрований виконкомом Перехрестівської сільської ради Виноградівського району, Актовий запис №23. За час шлюбу в подружжя народилося двоє дітей дочка [PERSON], 1976 року народження та син [PERSON], 1990 року народження, які є повнолітніми та мають свої сім"ї. Сімейні стосунки подружжя [PERSON] існують тільки формально, останні п'ять років строни проживають окремо, мають різні погляди на життя. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження зареєстрованого шлюбу між сторонами є недоцільним, такі вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Як на підставу заявлених вимог, позивач посилається на те, що 20.02.2016 року він за усним договором позики передав позичальниці [PERSON] грошові кошти у сумі 4300 доларів США строком на один місяць. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки, яка була написана власноручно позичальником та підписана особистим підписом від 20.02.2016 року. На день складання позовної заяви, сума 4300 доларів США за офіційним курсом НБУ (за 1 долар 27,0 грн.) складає 116 100 грн. ( довідка про курс валют від 02.02.2017 року, видана Закарпатським відділенням № 2 ПАТ «ВіЕсБанк»). У звязку з тим, що відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом, станом на 01.02.2017 року борг не повернула, на прохання позивача про добровільне повернення боргу не відповідає та не реагує, ухиляється від повернення грошових коштів, а тому просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] на користь позивача суму боргу в розмірі 4300 доларів США, що складає по курсу НБУ 116 100 грн. та судові витрати, понесені за подання позову у розмірі 1161 грн. У судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач також у судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого ж роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором. Як вбачається з розписки, 20 лютого 2016 року [PERSON] позичила від [PERSON] 4300 доларів США, добровільно вказану суму не повертає. Згідно довідки ПАТ "ВіЕсБанк" курс НБУ в валюті долар США станом на 02.02.2017 року складає: 100 доларів США - 2699,8586 грн. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення боргу за договором позики в сумі, що зазначена в письмовій розписці, є обгрунтовані та підлягають до задовлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Бабушківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин між позивачем та його батьком [PERSON], який помер [INFO], так як в зв"язку із розбіжністю у написанні прізвища та імені батька позивача у свідоцтвах про народження і смерть [PERSON] та даних батька у свідоцтві про народження сина [PERSON] позивач не може оформити документи про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав викладені у позовній заяві вимоги та обставини справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, а тому, в даному випадку, є спір про право на спадкове майно, який вирішується у позовному провадженні. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в т.ч. на земельну ділянку площею 0,3392 га, яка належала до дня смерті спадкодавця згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого вказаній особі 26.11.2003 року, на яку претендує позивач, але в зв"язку із розбіжністю у написанні прізвища та імені батька позивача у свідоцтвах про народження і смерть [PERSON] та даних батька у свідоцтві про народження сина [PERSON] він не може оформити документи про прийняття спадщини. Згідно поданих заявником посвідчуючих особу документів, що є в матеріалах справи, анкетні дані померлої особи та анкетні дані про батька заявника загалом співпадають у правовстановлюючих щодо їх особи документах за виключенням лише різниці у написанні окремих літер в імені та прізвищі [PERSON] При цьому суд враховує дані довідки Бабушківської сільської ради від 22.04.2014 року № 151, згідно яких [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство, маючи родинні відносини батька та сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суз з позовом до [PERSON] про укладення договору найму житла. Свій позов мотивує тим, що він з народження проживав у будинку батьків в [ADDRESS]. В 1973 р. він одружився і в цьому будинку став проживати разом з сім"єю до 1983 р. Вони користувалися житловою кімнатою площею 16,6 кв м та кухнею, господарськими будівлями. Також, він обробляв город, тримав пасіку на присадибній ділянці. Після виходу на пенсію у вересні 2013 р. він знову перейшов проживати в [ADDRESS], оскільки відповідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 17.05 2012 р. за ним було визнано право власності на 1/6 частку вказаного будинку. Він має намір і надалі проживати у спірному будинку в с. Підгайчики незважаючи на те, що рішенням Золочівського районного суду Львівської обалсті від 26 грудня 2013 р. припинено його право власності на 1/6 частину жилого будинку в [ADDRESS], оскільки іншого на праві власності житла у нього немає. Тому, просить зобов"язати [PERSON] укласти з ним платний договір найму житла - кімнати площею 16,6 кв м в будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] позову не визнав і пояснив, що він проживає в [ADDRESS] разом з дружиною дитиною. У цій квартитрі також прожиіває його сестра з дитиною і батько та мати. Загальна площа квартири складає 60 кв. м, житлова - 42 кв.м. Він має намір проживати в [ADDRESS], однак на даний час переїхати туди немає можливості, оскільки будинок старий і потребує ремонту. Оцінивши подані докази суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 17 травня 2012 р. за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року припинено право власності [PERSON] на 1/6 частину жилого будинку [ADDRESS]. Зобов"язано ТУ ДСА України у Львівській області виплатити [PERSON] 20 600 грн. вартості 1/6 частини спірного будинку. Це рішення залишено в силі апеляційним судом Львівської області і Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ , що визнав сам позивач. Згідно ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Враховуючи, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] і він вправі вільно розпоряджатися своїм майном, але укладати договір найму житлової кімнати він не бажає, а тому підстав, передбачених законом для того , щоб зобов"язати його уклати договір найму з позивачем немає.

Outcome: dismissed