Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулась до суду з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на водойму, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів. Дана водойма знаходиться на території колгоспу ім.Петровського в с.Щорсівка Коростенського району та належала [PERSON] на підставі рішення Коростенського міського суду від 03.06.1998 року по справі № 2-567. Оскільки після отримання рішення суду спадкодавець не звернувся до відповідних органів реєстрації та не отримав належних правовстановлюючих документів вона не має можливості отримати в органах нотаріату свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно, про що свідчить відмова нотаріуса. На даний час реєстраційна служба не може зареєструвати вищевказане рішення суду, оскільки власник майна помер. Просила встановити факт належності на праві власності за [PERSON] водойми, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів для вирощування риби, яка згідно викопіювання з планів землекористування знаходилась на території колгоспу імені Петровського, що за цільовим призначенням відноситься до земель водного фонду, визнати за нею право власності на вказану водойму в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник позивача [PERSON] позов підтримав, відповідачі причини неявки не повідомили. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в м.Коростень помер чоловік позивача, [PERSON] . Після його смерті приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Неборачко І.В. за заявою [PERSON] заведено спадкову справу № 27/2014. Листом від 12 травня 2014 року Коростенська міська державна нотаріальна контора Житомирської області повідомила позивача про те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,40 га. призначену для облаштування водойми, яка належала померлому [PERSON] на підставі рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03 червня 1998 року, їй відмовлено. Підставою для відмови є відсутність державного акта на вказану земельну ділянку та відсутність державної реєстрації права власності. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Згідно даних довідки № 368 від 17.03.2014 року позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] спільним проживанням із спадкодавцем (реєстрацією). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилалась на рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03 червня 1998 року в справі № 2-567, відповідно до якого суд ухвалив «Визнати такою, що здійснилася угода, за якою [PERSON] купив в Житомирського ВО «Кінопрокат» водойму, яка знаходиться на земельній ділянці площею 2,4 га. Коростенського відділення по прокату кінофільмів для вирощування риби, 25.05.1992 року за 6738 рублів та визнати за позивачем право власності на цю водойму». Частиною 1 ст.1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст.125 ЗК України (в редакції на час смерті спадкодавця) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 126 ЗК України (в редакції на час смерті спадкодавця) передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності реєстрації права власності на земельну ділянку. В порушення зазначених вимог спадкодавець за життя не здійснив такої реєстрації, тобто не набув і не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на зазначену вище водойму. Відтак, до складу спадщини не ввійшла земельна ділянка, оскільки право власності на неї не було належним чином оформлене, та відповідно до ст.1216 ЦК України, таке право не перейшло до позивача в порядку спадкування. В зв`язку з цим позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на водойму, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів є безпідставними та задоволенню не підлягають. За змістом ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Встановлення факту належності особі на праві власності нерухомого майна можливе, якщо особою загублено або втрачено правовстановлюючий документ на майно та зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку. Між тим, на підтвердження належності [PERSON] спірного майна позивачка посилається на рішення Коростенського міського суду Житомирської області від 03.06.1998 року, тобто, на документ, який не втрачений і не загублений та згідно якого, за останнім, вже визнано право власності на нерухоме майно - водойму. Відтак, вимоги позивача про встановлення факту належності на праві власності померлому [PERSON] водойми, яка знаходиться на земельній ділянці 2,40 га Коростенського відділення по прокату кінофільмів задоволенню також не підлягають. За таких обставин в задоволенні позову суд відмовляє.

Outcome: dismissed