Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

18.02.2016 р. до суду в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі ? частини всіх відомих видів доходів щомісяця до повноліття дитини, посилаючись на таке: Від зареєстрованого шлюбу з відповідачкою у них [INFO]. народилася донька [PERSON]. Сім'єю вони мешкали за адресою: [ADDRESS] до травня 2014 року, коли відповідачка після припинення між ними подружніх стосунків пішла з сім'ї, покинувши його і їх доньку. В грудні 2014 року їх шлюб за ініціативою позивачки був розірваний. Донька [PERSON] дотепер проживає із ним. Він як батько опікується донькою, створює усі умови для її подальшого життя, утримує матеріально: забезпечує продуктами харчування, одягом, учбовим приладдям. Майже 2 роки [PERSON] жодного разу не відвідала свою дитину, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, дошкільну освіту, підготовку до подальшого життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання, не надає малолітній доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не приділяє материнської уваги до малолітньої дівчинки. Відповідачка веде асоціальний образ життя, не працює, самоусунулась від виховання своєї доньки, не цікавиться її місцем знаходження та розвитком. До дівчинки відноситься байдуже. Мати матеріально донці не допомагає, добровільно аліменти не сплачує, у дошкільному дитячому закладі не відвідує. Таким чином, [PERSON] не виконує обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини. Позивач у судовому засіданні позов підтримав за наведених у позовній заяві підстав. Відповідачка, повідомлена про час та місце слухання справи в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином, в судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову суду не надала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради за довіреністю Костенко В.Г. підтримала висновок та подання Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради від 13.04.2016 р., за яким визнано за доцільне позбавлення відповідачки батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] та стягнення з відповідачки аліментів. Просила позов задовольнити. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які, допитані в судовому засіданні кожен окремо, підтвердили доводи сторони позивача, дослідивши письмові докази у справі, дістає таких висновків. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено: 13 серпня 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (копія свідоцтва про шлюб [NUMBER] на а.с.10). Від спільного мешкання у них [INFO]. народилася донька [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області позивач по справі [PERSON] є батьком а відповідач [PERSON] є матерію малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 20). 01 грудня 2014 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с.11). Малолітня [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, який як батько дитини опікується донькою, створює усі необхідні умови для її гармонійного фізичного і духовного розвитку, утримує матеріально, дбає про стан здоров'я, освіту дитини. Мати дитини - відповідач [PERSON] самоусунулась від виховання своєї доньки, не цікавиться її життям та розвитком, не виявляє до неї ані найменшої батьківської турботи. Зазначені обставини підтверджені: поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що близько двох років мати малолітньої [PERSON], яка проживає окремо від дитини, ставиться до доньки байдуже: не навідує доньку ані за місцем її проживання, ані телефоном, в тому числі на свята і в день народження дитини, не цікавиться станом здоров'я, матеріальними і духовними потребами доньки, успіхами дитини у дошкільному закладі, не утримує матеріально ні в якій формі; письмовими поясненнями сусідів позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно з якими після припинення між сторонами шлюбних стосунків їх донька [PERSON] проживає з батьком. Близько двох років вони мати дитини не бачать. Зі слів дівчинки, мати її не відвідує, подарунків не робить, телефоном не дзвонить (а.с.60-66); довідкою медичної установи (а.с.51), з якої вбачається, що про здоров'я малолітньої [PERSON] дбає батько; педагогічною характеристикою дитини, наданою дитячою дошкільною установою (а.с.47-49), з якої вбачається, що вихованням малолітньої [PERSON] займаються її батько і баба. З'ясувати думку малолітньої [PERSON] щодо порушеного питання у судовому засіданні не представилося можливим через знаходження дитини на тимчасово окупованій території в м. Макіївці Донецької області, проте судом було досліджене письмове звернення дівчинки до суду (а.с.59), в якому остання зазначила: «Я [PERSON]. У меня есть мама [PERSON]. Я маму давно не видела, она мне не звонит. Я соскучилась по мамочке. Я сейчас живу с папочкой, [PERSON] ([PERSON]) и [PERSON] (баба)». Підсумовуючи, суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON], [INFO], не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує доньку матеріально, що доведено позивачем і що не спростовано відповідачкою. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 13.04.2016 р. №295/12 визнано доцільним інтересам дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.37). Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідачка свідомо, з власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих їй прав, вона ні усно, ні письмово не спілкується з донькою, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини, її розвитком, не проявляє до неї ані найменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, а тому за п.2 ч.1 ст.164 СК України має бути позбавлена батьківських прав. Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.183 СК України, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки на утримання доньки,у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. За наведених підстав позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved