Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Корецької районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача: Світанівська сільська рада в якому просить з врахуванням уточнених позовних вимог визнати недійсним та скасувати розпорядження Корецької РДА №327 від 17.05.2008 року в частині передачі у власність земельної ділянки та виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] в масиві № [NUMBER] земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,64 га. для ведення особистого селянського господарства. Також просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на землю на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] виданого Корецькою РДА 28 квітня 2009 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в 2014 році вона вирішила виробити документи на право власності на земельні ділянки, які знаходилися в її користуванні. Відповідно до витягу з земельно-шнурової книги Світанівської сільської ради в її користуванні знаходиться 0.65 га для ведення особистого селянського господарства та 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. При вирішенні питання щодо приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.65 га. було виявлено, що вказана земельна ділянка, яка знаходилася в її користуванні більше 20 років передана у власність [PERSON] і належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 28 квітня 2009 року, який виданий на земельну ділянку площею 0.64 га. для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що розпорядження Корецької РДА, яким земельна ділянка передана у власність [PERSON] та виданий на підставі його державний акт порушують її права як законного землекористувача вказаної земельної ділянки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Зазначає, що земельною ділянкою користується більше 40 років. А передачу частини своєї земельної ділянки у власність [PERSON] вважає незаконною. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Підтвердив аргументи позивача, щодо того, що земельною ділянкою вона користується більше 30 років. Зазначає, що вказана земельна ділянка площею 0,65 га. для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель свого часу були надані чоловіку позивачки, а вона як спадкоємиця першого ступеня успадкувала їх. Вказав, що у 2014 році позивач вирішила виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки, що перебували у неї у користуванні, однак при виготовленні документів стало відомо, що більша частина земельної ділянки площею 0,65 га., для ведення особистого селянського господарства передана на праві приватної власності на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку [PERSON] . Вказує, що оскільки земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту, то Корецька РДА перевищила свої повноваження видавши розпорядження про передачу ділянки відповідачу. Щодо строку позовної давності вказав, що оскільки позивач дізналася про порушення своїх прав у 2014 році, то подавши позов у 2017 році не порушила загального строку позовної давності встановленої тривалістю у три роки. Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечила, просила в позові відмовити. Зазначила, що рішень про надання позивачу земельних ділянок у власність чи користування на які вона посилається у позовній заяві суду не надано. Більше того, просила суд звернути увагу на те, що земельні ділянки надавалися не позивачу, а її покійному чоловіку. Належних та допустимих доказів оформлення на земельні ділянки правовстановлюючих документів позивач суду не надала. Вказала, що [PERSON] на законних підставах надано земельну ділянку у власність, при цьому Корецька РДА діяла на підставах у межах повноважень та у спосіб, що передбачений був чинним на той час законодавством. Зазначає, що позивачем в судовому засіданні належними доказами не доведено факту порушення її прав та інтересів наданням спірної земельної ділянки у власність [PERSON] . На підтвердження законності дій Корецької РДА при передачі земельної ділянки у власність [PERSON] також зазначила, що земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, а тому Корецька РДА мала всі підстави передавати вказану ділянку у власність. Крім того, просила застосувати строк позовної давності, оскільки вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом свої прав та інтересів. Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Корецького відділу в судовому засіданні вказав, що земельна ділянка, що є предметом спору передана у власність [PERSON] на підставі чинного на той час законодавства. Вказав, що наразі змінити місце розташування вказаної ділянки не є можливим. Зазначив, що відповідачу пропонувалася інша ділянка взамін цієї, однак він від вказаної пропозиції відмовився. Відповідач, Корецька районна державна адміністрація, явки представника у судове засідання не забезпечила, хоча повідомлялася про дату час та місце розгляду справи належним чином. Представником подано заяву про розгляд справи без участі їх представника за наявними в матеріалах справи доказами. Представник третьої особи в судовому засіданні вказала, що працює землевпорядником Світанівської сільської ради. Вказала, що всі землі, які підлягали розпаюванню та вже розпайовані знаходяться за межами села Бокшин Корецького району. Оскільки сільська рада не втручалася в процес розпаювання, то дізналася про факт, що ділянка, якою користувалася [PERSON] передана під розпаювання лише у 2014 році, коли остання звернулася в сільську раду з наміром виготовити проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки площею 0,65 га. для ведення особистого селянського господарства у власність. Зазначила, що проектна організація, яка виготовляла проект землеустрою щодо передачі [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель припинила подальші роботи щодо земельної ділянки площею 0,65 га, оскільки вона накладалася на земельну ділянку що передана у власність [PERSON] та на яку виданий Державний акт. Відносно відповіді на запит представника відповідача в якому вказано, що земельна ділянка, яка знаходиться у власності [PERSON] перебуває за межами населеного пункту вказала, що сільська рада дала таку відповідь з огляду на те. що в межах села не може бути розпайованих земель. На питання чому так сталося відповісти не змогла. Підтвердила, що по факту спірна ділянка знаходиться в межах села Бокшин Корецького району. Допитана в судовому засіданні в якості свідка, [PERSON] вказала, що 40 років проживає по сусідству з позивачем [PERSON] Зазначила. що свого часу вона з чоловіком, а зараз сама користується вказаною земельною ділянкою біля будинку. Чому так вийшло, що ділянку позивача передали у власність [PERSON] не може пояснити. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що працює на посаді Світанівського сільського голови. Зазначила, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до початку розпаювання земель колективної власності та видачі на підставі сертифікатів земельних ділянок в натурі користувалися своїми належними кожній стороні земельними ділянками. Коли проводилося розпаювання земель сільська рада не втручалася в цей процес. Вказала, що коли [PERSON] почала процес приватизації належної в користуванні земельної ділянки площею 0.65 га. для ведення особистого селянського господарства, то виявилося, що значна частина її ділянки передана під час розпаювання у власність [PERSON] . Зазначила, що з метою уникнення спору і врегулювання ситуації [PERSON] пропонували іншу земельну ділянку взамін цієї, однак відповідач від пропозиції відмовився. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є депутатом Світанівської сільської ради та сусідкою [PERSON] і проживає по сусідству з 1995 року. Вказала, що скільки пам`ятає, то [PERSON] та її покійний чоловік користувалися земельною ділянкою, що знаходиться у володінні позивачки, та щодо якої виник спір. Як депутат сільської ради неодноразово виходила за місцем розташування ділянки з комісією. Зазначила, що межа накладення ділянок проходить майже поряд з господарською будівлею, що належить [PERSON] . Вказує, що [PERSON] вказану ділянку вважає своєю, і на пропозиції сільської ради вибрати іншу ділянку не погоджується. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представників відповідачів, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно довідки Світанівської сільської ради Корецького району Рівненської області №466 від 11.11.2016 року відповідно до записів земельно-шнурової книги за [PERSON] обліковується земельна ділянка в с. Бокшин загальною площею 0,90га, в тому числі: - 0,25га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд надавалась зборами уп.колг. №2 від 30.04.1986 року; - 0,15га для ведення особистого селянського господарства відповідно до рішення від 17.04.1991 року; - 0,25 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до рішення від 17.03.1992 року: - 0,25га для ведення особистого селянського господарства відповідно до рішення від 29.10.1996 року. Згідно архівного витягу №207/04-01 від 08.11.2016 року наданого архівним відділом Корецької районної державної адміністрації [PERSON] надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,25га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно архівного витягу №129/04-01 від 02.08.2017 року наданого архівним відділом Корецької районної державної адміністрації та додатку №1 до Рішення Світанівської сільської ради від 29.10.1996 року №64 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85га в межах населеного пункту, залишено в постійне користування 0,05 га. Згідно земельно-шнурової книги за [PERSON] обліковуються земельні ділянки площею: 0,25га; 0,15га; 0,25га; 0,25га. загальною площею 0,90 га. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та [NUMBER] від 11.10.2014 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія та номер ЕЕН 761774 земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий № [NUMBER] є приватною власністю [PERSON] . Відповідно до архівного витягу з розпорядження голови Корецької РДА № 256 від 17 травня 2008 року було прийнято рішення про передачу у власність земельних ділянок та дачі на них державних актів громадянам, що проживають на території Світанківської сільської ради. В додатку до вказаного розпорядження за № 355 значиться, що [PERSON] в масиві № [NUMBER] , земельна ділянка [NUMBER] передано у власність 0.64 га землі для ведення особистого селянського господарства. А розпорядженням голови Корецької РДА № 327 від 04 липня 2008 року внесено зміни до розпорядження №256 від 17.05.2008 року, яким викладено в новій редакції список на виділення земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право власності на землю громадянам-власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Світанівської сільської ради відповідно до Додатку. Визнано таким, що втратив чинність додаток до розпорядження голови РДА від 17.05.2008 року № 256. У новому додатку значиться [PERSON] за №334, якому в масиві [NUMBER] надано земельну ділянки [NUMBER] виділено площа 0.64 га. пасовища. Згідно з листом Світанівської сільської ради №281 від 08.09.2014 року сільська рада повідомляє, що земельна ділянка, якою користується [PERSON] знаходиться в розпайованих землях (пасовища) і передана у приватну власність згідно Державного акту площею 0,64 га. [PERSON] . Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 25.12.2015 року встановлено, що земельна ділянка площею 0,64 га. з 1991-1992 років знаходиться в користуванні [PERSON] , яка її обробляє, засіває, саджає плодові дерева. Згідно державного акта ця ділянка передана у власність [PERSON] при розпаюванні як пасовище і вказана ділянка проходить повз з господарською будівлею, що належить [PERSON] . Згідно з листом Управління Держгеокадастру у Корецькому районі від 07.12.2015 року земельна ділянка на яку претендує [PERSON] була розпайована і внаслідок чого [PERSON] на цю ж ділянку було видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.04.2009 року для ведення особистого селянського господарства площею 0,64 га. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 28.09.1955 року. [PERSON] помер [INFO] , про що підтверджує свідоцтво смерть серії [NUMBER] від 13.10.1998 року. Позивачка, звертаючись до суду, не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про її право власності чи користування земельною ділянкою площею 0,65 га, яку, як вона вважає, було передано у власність відповідачу [PERSON] в якості земельної частки (паю). Зокрема, Позивачка не надала до суду: -копій рішень сільської ради про надання в користування чи у власність земельної ділянки на території сільської ради; -копій проектів відведення земельної ділянки, розроблених проектною організацією, про надання її у власність чи користування; -копій державних актів на право власності чи користування земельною ділянкою. Натомість, 28.04.2009 року відповідачу [PERSON] на законних підставах, на підставі розпорядження голови Корецької РДА №327 від 04.07.2008, було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,64 га для ведення особистого селянського господарства. Вказаний Державний акт був отриманий Відповідачем взамін Сертифікату на земельну частку (пай). Вказаною земельною ділянкою він користуюся вже 9 років. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №180524/1/С від 11.01.2019 року встановити, чи існує накладення земельних ділянок, а саме [PERSON] , що знаходиться в її користуванні на підставі рішень компетентних органів та земельної ділянки, що належить [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності серія [NUMBER] від 28 квітня 2009 року не можливо. Також, встановити шляхом співставлення відповідних каталогів координат чи знаходиться та знаходилась на день її передачі у власність земельна ділянка, що належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності серії [NUMBER] від 28 квітня 2009 року в межах населеного пункту с. Бокшин, Корецького району не можливо. Право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право, яким як станом на час отримання спадкодавцем спірної земельної ділянки, так і в подальшому є державний акт на право власності на землю, однак, як установив суд, такий документ спадкодавцю не видавався, а позивачка до органів місцевого самоврядування з даним питанням не зверталася. Набувши право власності на житловий будинок у порядку спадкування, оформивши право власності на земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель спадкоємець [PERSON] не вирішила у встановленому порядку успадкування та оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. За таких обставин, посилання позивача на те, що спірна земельна ділянка належала чоловікові, а тепер належить їй на підставі ряду рішень 90-х років Світанівської сільської ради, а відтак увійшла до складу спадкового майна, що є підставою для визнання за нею права користування на зазначену земельну ділянку є безпідставними. Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц та у постановах судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі за № 635/2215/16-ц;від 21 листопада 2018 року у справі за № 207/4112/15-ц. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.11постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси , то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В порушення зазначених процесуальних норм, позивач не надала суду допустимих, змістовних та достовірних доказів на обґрунтування позовних вимог та яким чином відповідачі порушують її права. Щодо застосування судом наслідків спливу позовної давності і відмову з огляду на це в задоволенні позову (ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України), то суд бере до уваги роз`яснення, дані Пленумом Верховного суду України у абз. третьому п. 11 своєї постанови від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі". З цих роз`яснень вбачається, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином, оскільки позов є необґрунтованим, тому саме ця обставина і є підставою для відмови в позові. Тобто сплив позовної давності у цьому випадку застосованим бути не може. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Особу не може бути позбавлено права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, оскільки в такому випадку буде мати місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбудеться порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції». Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції було констатовано, оскільки заявника позбавили права на майно лише з тих підстав, що порушення закону були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина. Отже, позбавленням особи права власності на землю на підставі того, що публічний орган порушив закон, є неприпустимим. Тобто, зурахуванням практики Європейського суду, відповідач не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, якби навіть при її наданні з боку посадових осіб Світанівської сільської ради Корецького району та Корецької РДА були допущені якісь помилки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не доведено порушення її прав та інтересів відповідачами, не доведено належними доказами оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, суд вважає необґрунтованими її доводи про те, що оспорюване розпорядження Корецької РДА прийняте з порушенням вимог законодавства України, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування вказаного розпорядження №327 від 17.05.2008 року, та як наслідок не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] виданого Корецькою РДА 28 квітня 2009 року, оскільки є похідною від першої вимоги.

Outcome: dismissed