Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

26 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором у розмірі 33786,23 грн. та судових витрат у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08.05.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений Договір №DOXRRX00550267, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5445,00 грн. на строк з 08.05.2007 року по 08.05.2009 рік включно, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 10,1% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобовязання належним чином до сьогодні не виконав, у звязку з чим розмір простроченої заборгованості по кредиту станом на 08.11.2017 року складає 5445,00 грн. Так як кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Таким чином сума заборгованості по відсоткам за період з 08.11.2012 рік по 08.11.2017 рік складає 33786,22 грн. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Справу розглянуто на підставі ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 08.05.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений Договір №DOXRRX00550267, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5445,00 грн. на строк з 08.05.2007 року по 08.05.2009 рік включно, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 10,1% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак [PERSON] в порушення вимог ст.ст.525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у зв'язку з чим, розмір простроченої заборгованості [PERSON] по кредиту перед ПАТ КБ "Приват Банк" станом на 08.11.2017 р. складає 5445,00грн. Відповідно до п.п.4.1,4.7 Умов надання споживчого кредиту, за користування кредитом у період з дати укладання договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що Договір (Заява) № DОХRRХ00550267 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599. 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за Договором № DОХRRХ00550267 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. За правилами ч.1 ст.259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Виходячи з вищенаведеного, ПАТ КБ "Приват Банк" вважає за необхідне стягнути з боржника на користь позивача суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності встановленого п. 5.5 Умов. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період 08.11.2012 року по 08.11.2017 рік становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 5445,00 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,34 %, а отже, сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає: 5445,00 грн.х0,34 %х1825 днів прострочення/100= 33786,22 грн. Відповідно до ч.2 ст.11, ч.1 ст.15, ст.16 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Згідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується сплачений судовий збір.

Outcome: approved