Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Орджонікідзевський районний відділ у м.Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні власністю. В позовній заяві вказує, що позивачу на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.07.2002 року належить квартира [ADDRESS]. Пунктом 5 договору купівлі-продажу квартири передбачено, що продавець зобов"язується звільнити згадану квартиру, а також виписати всіх громадян, які мешкають у ній до 31 липня 2002 року. При цьому, для посвідчення зазначеного договору купівлі - продажу, попереднім власником квартири - [PERSON], нотаріусу було надано довідку про відсутність осіб, зареєстрованих у квартирі (довідка від 23.07.2002р). Попередній власник звільнив квартиру, вивіз свої особисті речі з неї. Разом з позивачем в квартирі мешкає [PERSON], яка зареєстрована за зазначеною адресою. [PERSON] також зареєстрований в спірній квартирі, однак не проживає в ній. Відповідач не є членом сім'ї позивача, зареєстрований в зазначеній квартирі без правових підстав, комунальні послуги не сплачує, не припиняє своєї реєстрації в ній, чим порушує право позивача користуватись та розпоряджатись майном на власний розсуд. За весь час проживання позивача в квартирі відповідач до житла не з'являвся. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю: квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування цією квартирою, та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою та стягнути судовий збір. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав, у зв"язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно листа відповіді АДБ УДМС України в Запорізькій області від 06.01.2015 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили в спірній квартирі відповідач [PERSON] не мешкає з 2002 року. Таким чином позовні вимоги [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні власністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved