Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

16.07.2013 року позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON], відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 101397,00 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано 18.07.2006 року. У сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.08.2008 року з відповідача присуджено до стягнення аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з січня 2010 року відповідач перестав сплачувати аліменти. Тому у позивача виникло право на стягнення пені. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала клопотання про проведення розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що відповідач не сплачує аліменти, заявлені позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить суд врахувати неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів по день ухвалення рішення у справі та стягнути зазначену суму з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 02.08.2016 року, не з'являвся, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. У ході судового розгляду проти задоволення позову заперечував. В обґрунтування позову навів наступне. Рішення на підставі якого з відповідача стягують аліменти не набрало законної сили. Відповідачем дане рішення, а також виконавчий лист, який виданий на підставі даного рішення оскаржено. Про наявність заборгованості зі сплати аліментів позивач не попередила відповідача. Повторне судове стягнення не допускається. У 2008 році позивач відчужила за згоди відповідача земельну ділянку, кошти залишилися у неї. Позивач є забезпеченою. Чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідач, приїжджаючи до дитини пропонував позивачу кошти на утримання дитини, однак, вона від отримання даних коштів відмовилася. Тому, невиконання відповідачем свого обов'язку зі сплати аліментів зумовлене протиправною поведінкою позивача, і відповідача слід на цій підставі звільнити від відповідальності за невиконання рішення суду. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав клопотання про проведення судового розгляду справи у його відсутності, до клопотання додав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.08.2008 року у справі №2-424/08 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. На виконання даного рішення суду видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Відповідачем надано суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2013 року, як доказ того, що розрахунок заборгованості за аліментами не відповідає дійсності. Однак, позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості по аліментах станом на 31.08.2012 року, виданий державним виконавцем, що спростовує доводи відповідача. А отже виконавче провадження було відкрито у 2010 році. Доводи відповідача про те, що йому не було відомо про заочне рішення про стягнення аліментів, а отже він їх не сплачував не зі своєї вини, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами виконавчого провадження, а також тим, що відповідач у липні та серпні 2013 року частково сплачував аліменти. Інші доводи відповідача викладені у різноманітних заявах, запереченнях, зустрічній позовній заяві, протесті, тощо, зокрема про те що: повторне судове стягнення не допускається; майновий стан позивача, дозволяє їй утримувати дитину без участі відповідача; позивач чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та не бере у нього кошти на утримання дитини, тощо судом до уваги не беруться, оскільки дані обставини не входять у предмет доказування у справі. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина наділена правом на повноцінне харчування, належне житло, розвиток та медичне обслуговування. Дане право дитини гарантується державою та забезпечується її батьками. Однак, незважаючи на те, що відповідачу було відомо про обов'язок утримувати дитину та про стягнення з нього аліментів, він від покладеного на нього обов'язку ухиляється. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач надала суду докази, що підтверджують наявність заборгованості зі сплати аліментів, відповідачу відомо про його обов'язок утримувати свою дитину, однак, він свій обов'язок не виконував свідомо, доказів, які б засвідчували, невиконання даного обов'язку з незалежних від нього причин відповідач суду не надав. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.08.2016 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 27989,43 гривень. Відповідачу було нараховано аліменти за період з січня 2010 року по липень 2016 року у загальному розмірі 48990,93 гривень. Відповідач сплатив аліменти на загальну суму 21001,50 гривень. Відповідачем було надано суду копію ухвали про відкриття провадження від 26.12.2014 року за його апеляційною скаргою на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.08.2008 року у справі №2-424/08. Згідно ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 28.04.2015 року апеляційну скаргу відповідача відхилили, а рішення суду залишили без змін. Враховуючи те, що з 26.12.2014 року по 28.04.2015 року на розгляді в Апеляційному суді Закарпатської області перебувала справа за апеляційною скаргою відповідача на вищевказане рішення, то протягом цього періоду відповідач не сплачував аліменти не зі своєї вини, а тому за даний період не може бути нарахована неустойка (пеня) на підставі ст.196 СК України. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція викладена у постанові ВС України від 01.10.2014 року №6-149цс14. Тому, виходячи з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів встановлено наступне. Відповідач прострочив сплату аліментів: у 2010 році: - за січень на 1246 днів х 0,65 = 809,90 гривень; - за лютий - 1218 днів х 3,46 = 4214,28 гривень; - за березень - 1187 днів х 3,46 = 4107,02 гривень; - за квітень - 1157 днів х 3,46 = 4003,22 гривень; - за травень - 1126 днів х 3,46 = 3895,96 гривень; - за червень - 1096 днів х 3,46 = 3792,16 гривень; - за липень - 1065 днів х 3,46 = 3684,90 гривень; - за серпень - 1034 дні х 3,46 = 3577,64 гривень; - за вересень - 1004 дні х 3,46 = 3473,84 гривень; - за жовтень - 973 дні х 3,46 = 3366,58 гривень; - за листопад - 943 дні х 3,46 = 3262,78 гривень; - за грудень - 912 днів х 3,46 = 3155,52 гривень. у 2011 році: - за січень на 881 день х 4,22 = 3717,82 гривень; - за лютий - 853 дні х 4,22 = 3599,66 гривень; - за березень - 822 дні х 4,22 = 3468,84 гривень; - за квітень - 792 днів х 4,22 = 3342,24 гривень; - за травень - 761 днень х 4,22 = 3211,42 гривень; - за червень - 731 день х 4,22 = 3084,82 гривень; - за липень - 700 днів х 4,22 = 2954,00 гривень; - за серпень - 669 днів х 4,22 = 2823,18 гривень; - за вересень - 639 днів х 4,22 = 2696,58 гривень; - за жовтень - 608 днів х 4,22 = 2565,76 гривень; - за листопад - 578 днів х 4,22 = 2439,16 гривень; - за грудень - 547 днів х 4,22 = 2308,34 гривень. у 2012 році: - за січень на 516 днів х 5,25 = 2709,00 гривень; - за лютий - 487 днів х 5,25 = 2556,75 гривень; - за березень - 456 днів х 5,25 = 2394,00 гривень; - за квітень - 426 днів х 5,25 = 2236,50 гривень; - за травень - 395 днів х 5,25 = 2073,75 гривень; - за червень - 365 днів х 5,25 = 1916,25 гривень; - за липень - 334 дні х 5,25 = 1753,50 гривень; - за серпень - 303 дні х 5,25 = 1590,75 гривень; - за вересень - 273 дні х 5,25 = 1433,25 гривень; - за жовтень - 242 дні х 5,25 = 1270,50 гривень та 242 дні х 1,84 = 445,28 гривень; - за листопад - 243 дні х 5,25 = 1275,75 гривень; - за грудень - 212 днів х 5,25 = 1113,00 гривень. у 2013 році: - за січень на 150 днів х 5,95 = 892,50 гривень; - за лютий - 122 дні х 5,95 = 725,90 гривень; - за березень - 91 день х 5,95 = 541,45 гривень та 122 дні х 0,20 = 24,40 гривень; - за квітень - 1006 днів х 5,95 = 5985,70 гривень; - за травень - 975 днів х 5,95 = 5801,25 гривень; - за червень - 945 днів х 5,95 = 5622,75 гривень; - за липень - 914 днів х 5,95 = 5438,30 гривень; - за серпень - 883 дні х 5,95 = 5253,85 гривень; - за вересень - 853 дні х 5,95 = 5075,35 гривень; - за жовтень - 822 дні х 5,95 = 4890,90 гривень та 822 дні х 1,85 = 1520,70 гривень; - за листопад - 954 дні х 5,95 = 5676,30 гривень; - за грудень - 923 дні х 5,95 = 5491,85 гривень. у 2014 році: - за січень на 892 дні х 6,86 = 6119,12 гривень; - за лютий - 864 дні х 6,86 = 5927,04 гривень; - за березень - 833 дні х 6,86 = 5714,38 гривень; - за квітень - 803 дні х 6,86 = 5508,58 гривень; - за травень - 772 дні х 6,86 = 5295,92 гривень; - за червень - 742 дні х 6,86 = 5090,12 гривень; - за липень - 711 днів х 6,86 = 4877,46 гривень; - за серпень - 680 днів х 6,86 = 4664,80 гривень; - за вересень - 650 днів х 6,86 = 4459,00 гривень; - за жовтень - 619 днів х 6,86 = 4246,31 гривень; - за листопад - 465 днів х 6,86 = 3189,90 гривень; - за грудень - 440 днів х 6,86 = 3018,40 гривень. у 2015 році: - за січень на 440 днів х 9,31 = 4096,40 гривень; - за лютий - 440 днів х 9,31 = 4096,40 гривень; - за березень - 440 днів х 9,31 = 4096,40 гривень; - за квітень - 438 днів х 9,31 = 4077,78 гривень; - за травень - 407 днів х 9,31 = 3789,17 гривень; - за червень - 377 днів х 9,31 = 3509,87 гривень; - за липень - 346 днів х 9,31 = 3221,26 гривень; - за серпень - 315 днів х 9,31 = 2932,65 гривень; - за вересень - 285 днів х 9,31 = 2653,35 гривень; - за жовтень - 254 дні х 9,31 = 2364,74 гривень; - за листопад - 224 дні х 9,31 = 2085,44 гривень; - за грудень - 193 дні х 9,31 = 1796,83 гривень. у 2016 році: - за січень на 162 дні х 10,30 = 1668,60 гривень; - за лютий - 133 дні х 10,30 = 1369,90 гривень; - за березень - 102 дні х 10,30 = 1050,60 гривень; - за квітень - 72 дні х 10,30 = 741,60 гривень; - за травень - 41 день х 10,30 = 422,30 гривень; - за червень - 11 днів х 10,30 = 113,30 гривень. Загальний розмір пені становить 255462,72 гривень. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру неустойки. На день ухвалення судового рішення у справі, у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що матеріальний чи/і сімейний стан відповідача не дає йому можливості сплатити неустойку у вищевказаному розмірі. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції №1781220347 від 12.07.2013 року позивач сплатила 114,70 гривень судового збору. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 114 гривень 70 копійок в користь позивача. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", в редакції яка діяла на момент пред'явлення позивачем позову, за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки, загальний розмір неустойки визначений згідно розрахунку заборгованості від 01.08.2016 року і позов задоволено у повному обсязі недоплачену суму судового збору слід стягнути з відповідача у дохід держави, а саме 2439,93 гривень.

Outcome: approved