Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.04.2015 року о 08 годині 50 хвилин навпроти будинку 478-Б по вул.Куйбишева в м.Запоріжжі відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В наслідок ДТП автомобілі було пошкоджено, потерпілих немає. 08.05.2015 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 31.07.2015 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Власником транспортного засобу «Hyundai HD 65» державний номер [NUMBER] є «ОТП LIZING», про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 338948 виданого Центр ДАІ 8013 в м. Києві. Згідно Додатку № 2.2 до Контракту купівлі-продажу №110034 від 20.09.2011 та Додатку №3 до Рамкового Договору Фінансового Лізінгу №01/2010 від 24.03.2010 ( [PERSON] приймання-передачі Предмету Лізингу) 12.12.2011 року відповідач ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» з третьої сторони, прийняв транспортний засіб «Hyundai HD 65» шасі KMF GA 17 PPBC173485 у користування. [PERSON] на момент вчинення ДТП працював водієм ПАТ «Миронівський хлібопродукт» Враховуючи те, що третя особа в момент ДТП перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» і була її працівником, та керувала транспортним засобом «Hyundai HD 65» державний номер [NUMBER], цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була заподіяна позивачу з вини третьої особи, з підстав передбачених ст. ст.1172, 1187 ЦК України, несе юридична особа, ПАТ «Миронівський Хлібопродукт. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «К?Ю БІ І Україна» (далі ПАТ «СК «КЮ БІ І Україна») згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АІ №7361811. З метою визначення розміру шкоди заподіяної позивачу як власнику транспортного засобу «Citroen C4» державний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся з відповідною заявою до СПД [PERSON] з метою проведення незалежної оцінки визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу та вартості відновлювального ремонту. 14.05.2015 року СПД [PERSON] був складений звіт №09/05/15 про оцінку розміру матеріального збитку, завданої власнику КТЗ, яким зафіксовано пошкодження транспортного засобу «Citroen C4» державний номер [NUMBER] отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 02.09.2015 року позивач письмово звернувся до ПАТ «СК «КЮ БІ І Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, до якої додав всі необхідні документи. В порушення ст.36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і лише 10.12.2015 року ПАТ «СК «КЮ БІ І Україна» визнало подію страховою, а вимоги позивача обґрунтованими та виплатило страхове відшкодування в розмірі 24490,00 грн., та 16.02.2016 року виплатило страхове відшкодування з урахуванням пені в розмірі 27526,59 грн. Всього сума боргу ПАТ «СК «КЮ БІ І Україна» з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення виплати страхового відшкодування становить 746,23 грн., та 3% річних становить 161,95 грн. Однак, як випливає із звіту №09/05/15 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Citroen C4» державний номер [NUMBER] пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді, з врахуванням втрати товарної вартості, складає 186547,93 грн. Тому, матеріальну шкоду в розмірі 44293,92 грн., яка складає різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплатою страхової компанії позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ «Миронівський Хлібопродукт». Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених в письмових запереченнях на позов. Представник відповідача ПАТ «СК «КЮ БІ І Україна» в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні поклався на розсуд суду. Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 28.04.2015 року о 08 годині 50 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] , по паркувальному майданчику по вул.Куйбишева в м.Запоріжжі в районі будинку №468-Б, виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався по вул. Куйбишева, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] власником якого є «ОТП LIZING» (водій [PERSON]А.). На місці скоєння ДТП був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.05.2015 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та залишена без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 08.06.2015 року. 28.04.2015 року о 08 годині 50 хвилин по паркувальному майданчику по вул.Куйбишева в м.Запоріжжі в районі будинку №468-Б [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] не вжив заходів, щодо зменшення швидкості руху та зупинку транспортного засобу в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31.07.2015 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON] Автомобіль належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САК 975174, виданого Запорізьким ВРЕР №2 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. Власником транспортного засобу «Hyundai HD 65» державний номер [NUMBER] є «ОТП LIZING», про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 338948 виданого Центр ДАІ 8013 в м. Києві. Згідно Додатку № 2.2 до Контракту купівлі-продажу №110034 від 20.09.2011 та Додатку №3 до Рамкового Договору Фінансового Лізінгу №01/2010 від 24.03.2010 ( [PERSON] приймання-передачі Предмету Лізингу) 12.12.2011 року відповідач ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» з третьої сторони, прийняв транспортний засіб «Hyundai HD 65» шасі KMF GA 17 PPBC173485 у користування. В момент дорожньо-транспортної пригоди, володільцем транспортного засобу «Hyundai HD 65» державний номер [NUMBER] було ПАТ «Миронівський Хлібопродукт». З трудової книжки АХ №406725 вбачається, що третя особа [PERSON] в момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових правовідносинах з відповідачем ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» і був її працівником з 18.03.2015 року по 21.09.2015 року. З наказу ЗФПАТ «Миронівський Хлібопродукт» вбачається, що «Hyundai HD 65» державний номер [NUMBER] закріплено за [PERSON] Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна особа має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди з ПАТ «Миронівський Хлібопродукт» не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів виконання [PERSON] своїх трудових (службових) обовязків під час скоєння ДТП 28.04.2015 року о 08 годині 50 хвилин навпроти буд 487-Б по вул..Куйбишева в м.Запоріжжі. Ццивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «КЮ БІ І Україна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АІ за № 7361811. 02.09.2015 року позивач письмово звернувся до ПАТ «СК «КЮ БІ І Україна», на підставі полісу серії АІ за № 7361811 та в порядку передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, надавши всю необхідну інформацію та документи для сплати страхового платежу. За страховим випадком, що мав місце 28.04.2015 року, ПАТ «СК «КЮ БІ І Україна» повинно здійснити виплату [PERSON] до 01.12.2015 року, але виплату страхового відшкодування було здійснено з порушенням ст.35 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» лише 10.12.2015 року у розмірі 24490,00 грн. та 16.02.2016 року у розмірі 27526,59 грн. Відповідальність за порушення грошового зобовязання встановлена ст.526 та ч.2 ст.625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% страхування. Таким чином, позивач має право за прострочення виплати страхового відшкодування індексу інфляції у розмірі 449,61 грн., три відсотки річних у розмірі 161,95 грн. Що стосується позовних вимог позивача в частині стягнення витрат на юридичну допомогу у розмірі 2204 грн., то вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного. За змістом ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч.2 ст. 84 ЦПК України). Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). В той же час зазначені витрати, як і будь-які посилання сторони в ході розгляду справи, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Дана позиція узгоджується з висновками Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 48 його постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Позивачем надано договір з адвокатом [PERSON] від 13.05.2015 року з якого не вбачається надання правової допомоги щодо підготовки позовної заяви про відшкодування шкоди, копія квитанції №QS000106087201 щодо сплати правової допомоги за договором з ФОП [PERSON] по договору від 30.11.2015 року, розрахунок по договору про надання правових послуг від 30.11.2015 року. Таким чином, позивачем не надано, згідно вимог ст. 57 ЦПК України, доказів документально підтверджених витрат на правову допомогу, які б підтверджували, які саме фактичні витрати понесені стороною на надання правової допомоги та хто саме надавав таку допомогу. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог, в розмірі 06,11 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial