Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

21 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 5 по вулиці Громової в селищі Ромодан, Миргородського району Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому та дружині [PERSON] відповідно до Договору дарування житлового будинку від 11.04.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] на праві власності в рівних долях (по Ѕ частці кожному) належить будинок № 5 по вулиці Громової в селищі Ромодан, Миргородського району, Полтавської області. Відповідач є онуком дарувальника, який подарував будинок. Відповідач, до укладення Договору дарування житлового будинку був зареєстрований в будинку з 1990 року і не проживає в ньому з 2005 року. Після відчуження будинку відповідач не був знятий з реєстрації. На даний час відповідач не проживає в будинку, його речей не має. В добровільному порядку вирішити спір відповідач не погоджується, тому він змушений звернутися до суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням . Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.01.2019 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п'ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання. Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, пояснив що відповідач [PERSON] в будинку не проживає. З 2005 року не зявлявся, до свого діда, який проживає разом з ним, не приїжджає. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 28,34,38,49,51). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином (а.с. 47). Свідок [PERSON] в судовому засіданні беззаперечно підтвердив, що відповідач [PERSON] в будинку не проживає, до діда [PERSON], який зареєстрований та проживає в будинку не навідується. Коли [PERSON] закінчив школу, в будинку не проживає. За останні три роки він його не бачив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] не проживає в будинку більше десяти років, його майна та речей в будинку не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживав в будинку як був школярем. Коли його батьки купили будинок, вона всі переїхали проживати. На даний час в будинку проживає дідусь і позивач з дружиною . Позивач доглядає за дідусем. Її будинок знаходиться навпроти будинку позивача, тому вона беззаперечно стверджувала, що [PERSON] більше десяти років не зявлявся в будинку. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Судом встановлено, що на підставі Договору дарування житлового будинку від 11.04.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] будинковолодіння за адресою Полтавська область, Миргородський район, селище Ромодан, вул. Громової, 5, належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-9). В зазначеному будинку відповідно до записів в домовій книзі, актів обстеження матеріально побутових умов проживання від 04.10.2016, 06.11.2018 та довідки № 14 від 08.01.2019 виданої Виконавчим комітетом Ромоданівської селищної ради Миргородського району зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.10-16). Відповідач в будинку зареєстрований, але не проживає понад три роки, речей, які йому належать не має, що обєктивно підтверджується актами обстеження матеріально побутових умов проживання від 04.10.2016 та 06.11.2018 про що не заперечував в судовому засіданні позивач та беззаперечно підтвердили свідки (а.с 10,11). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що член сімї бувшого власника будинку, відповідач [PERSON], без поважних причин не проживає [INFO] розташованому по вулиці Громової, в селищі Ромодан, речей в будинку не має, тому суд вважає, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved