Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення по справі № 591/3733/14-ц , провадження № 2/591/1537/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності , оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати. Просить заяву задовольнити. Від [PERSON] надійшла письмова заява справу слухати в ії відсутність. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що заява позивача підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що по цивільній справі № 591/3733/14-ц , провадження № 2/591/1537/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності Зарічним районним судом м.Суми 03.07.2014 року постановлене рішення, яким позов [PERSON] задоволено - визнано право власності за [PERSON] на ? частину кімнати [ADDRESS] (а.с.20) При розгляді даної цивільної справи позивачем сплачено судовий збір в сумі 243, 60 грн. (а.с.3 том 1) та понесені витрати на правову допомогу адвокату 250 грн. (а.с.2) Судові витрати суд вважає необхідним стягнути відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Відносно витрат на правову допомогу суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України - до судових витрат відносяться і витрати на правову допомогу. Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом [PERSON] позивачу надано послугу з складання позовної заяви та згідно наданої квитанції позивачем оплачено 250 грн. (а.с.2, 9). Визначаючи розмір, що підлягає стягненню, судом враховано, що адвокатом [PERSON] в даній справі було проведено відповідні дії, необхідні для розгляду справи, в тому числі складено позовну заяву. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що заявлений стороною позивача розмір витрат на правову допомогу відповідає вимогам Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", є співмірним з кількістю вчинених адвокатом процесуальних дій та часу витраченого для підготовки документів по справі і підлягає задоволенню. Тому суд вважає за необхідне вимогу позивача в цій частині задовольнити і стягнути відповідача на її користь сплачену суму витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 250 грн., та 243, 60 грн. повернення судових витрат.

Outcome: approved