Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Топора І.О. звернулася до суду з зазначеним позовом в якому просила суд: - визнати недійсним договір іпотеки від 19 січня 2018 року, серія та номер 572, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталією Василівною. - припинити іпотеку за номером запису №24448011 в Державному реєстрі іпотек, накладену на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки від 19 січня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталією Василівною за №572. - скасувати рішення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39269764 від 19.012018 року (номер запису про іпотеку 24448011, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1439437571101). В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що згідно договору купівлі-продажу від 05.03.2008 року ій на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в КП ЧООБТІ 12 березня 2008 року за реєстраційним номером №6634368 в книзі №227 номер запису 1542. 12 грудня 2017 року відповідач [PERSON] придбала з прилюдних торгів належну їй, [PERSON] , квартиру [ADDRESS] . В зв`язку\~з цим,\~ [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом про\~визнання вказаного\~правочину недійсним\~та скасування\~свідоцтва про\~право власності.Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 травня 2018року (справа №711/750/18) позов задоволений повністю та визнано недійсним правочин, укладений за результатами прилюдних електронних торгів з реалізації квартири [ADDRESS] та оформлений Актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 12.12.2017року, відповідно до якого переможцем визнана [PERSON] . Також, скасовано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 15 грудня 2015року, видане державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Лук`яновою Т.І. зареєстроване в реєстрі за №2-2117, згідно якого [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 38760665 від 15.12.17\~року номер\~запису про\~право власності 23965655. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, понесені по сплаті судового збору в розмірі 9204,00 гривень. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 03 жовтня 2018 року апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 травня 2018 року без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019року касаційні скарги [PERSON] , Державного підприємства «Сетам» залишено без задоволення. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 22 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 03 жовтня 2018 року залишено без змін. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. з заявою про поновлення її права власності на квартиру та видачу дублікату правовстановлюючого документа. 26 червня 2020 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. видав [PERSON] дублікат договору купівлі-продажу від 05 березня 2008року та поновив її право власності на квартиру. Під час поновлення права власності [PERSON] стало відомо, що належна їй квартира перебуває в іпотеці. Встановлено, що 19 січня 2018 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. посвідчив договір іпотеки серія та номер 572 від 19.01.2018 року. Номер запису про іпотеку 24448011. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39269764 від 19.01.2018 року прийняте приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. о 10 год. 40 хв. 15сек. Згідно договору [PERSON] передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Підставою для укладення договору іпотеки зазначено договір позики б/н від 19.01.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] (яка є мамою [PERSON] ) на суму 100\~000 гривень. Про вказані обставини [PERSON] дізналась з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №227423887 від 08.10.2020року. Позивач стверджує, що Договір іпотеки серія та номер 572 від 19.01.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. повинен бути визнаний недійсним, оскільки відповідач [PERSON] не є власником вищевказаної квартири, а тому не мала права укладати договір іпотеки. За таких обставин, позивач стверджує, що договір іпотеки між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено навмисно та неправомірно. Враховуючи, що рішеннями судів, які набрали законної сили встановленні обставини неправомірного набуття права власності [PERSON] , також, враховуючи, що у [PERSON] скасовано право власності на квартиру [ADDRESS] , то вона не може бути предметом іпотеки. Наявність іпотеки обмежує право власності позивача [PERSON] . За таких обставин у позивача є всі правові підстави для звернення з позовними вимогами до відповідачів про визнання договору іпотеки від 19.01.2018 року недійсним, а також припинення запису про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №24448011 від 19.01.2018 року вчинений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39269764 від 19.01.2018 року прийняте приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. о 10 год. 40 хв. 15 сек. 05 січня 2021 року ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та зобов`язано приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. надати належним чином завірену копію договору іпотеки іпотеки серія та номер 572 від 19.01.2018 року, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] та всі документи, які стали підставою для посвідчення вказаного договору. Позивач в судове засідання не з`явилась. Причину неявки суду не повідомила. Представник позивача адвокат Топор І.О. в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте до початку розгляду справи надали заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. Розгляд справи просили проводити без їх участі. Третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. в судове засідання не з`явилася. До початку розгляду справи надали належним чином завірену копію договору іпотеки серія та номер 572 від 19.01.2018 року, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку квартиру [ADDRESS] та всі документи, які стали підставою для посвідчення вказаного договору. Також, до початку розгляду справи надала заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., за реєстровим №3552, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 2736367. [PERSON] належить трикімнатна квартира [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в КП ЧООБТІ 12 березня 2008 року за реєстраційним номером №6634368 в книзі №227 номер запису 1542. Також судом встановлено, що 12 грудня 2017 року [PERSON] придбала з прилюдних торгів належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 (справа №711/750/18), позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Визнано недійсним правочин, укладений за результатами прилюдних торгів з реалізації квартири [ADDRESS] , що оформлений Актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 12.12.2017 року, відповідно до якого переможцем стала [PERSON] . Скасовано свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 15.12.2017 року, видане державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Лук`яновою Т.І., зареєстроване в реєстрі за № 2-2117, відповідно до якого [PERSON] належить квартира [ADDRESS] та державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38760665 від 15.12.2017 року, номер запису 23965655. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 9204 грн. (а.с. 15-16). Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 03.10.2018 (справа № 22-ц/793/1188/18) рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 було залишено без змін (а.с. 17-26). Відповідно до постанови Верховного суду від 18 вересня 2019 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 22 травня 2018 року\~та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 03 жовтня 2018 року залишено без змін та зроблено висновок, що реалізація майна з прилюдних торгів відбулася з порушенням встановленого мораторію, а тому укладені за результатами торгів угоди не відповідають вимогам закону. Спірна квартира відповідно до\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~не могла бути примусово відчужена. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 26 червня 2020 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. видано [PERSON] дублікат договору купівлі-продажу від 05 березня 2008 року та поновлено право власності на квартиру. З інформаційної довідки № 227423887 від 08.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на нерухоме майно, що належить [PERSON] на праві приватної власності, а саме: квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване обтяження на підставі Договору іпотеки №572 від 19.01.2018 (а.с. 27-29), підставою якого було укладення договору позики б/н від 19.01.2018 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що рішенням судів, які набрали законної сили встановленні обставини неправомірного набуття права власності [PERSON] , то згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 41 Конституції України проголошено, що право приватної власності є непорушним. Згідно ст.1 Протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок, що «доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». За змістом частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України. Так, відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оскаржуваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України). Згідно зі ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація. За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, при вирішенні позову про визнання недійсним оскаржуваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. На підставі належних та допустимих доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] на момент укладення договору іпотеки, 19.01.2018 року, не являлась власником нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , а тому не мала право вчиняти будь які дії стосовно вказаного нерухомого майна. Враховуючи те, що передача відповідачем [PERSON] нерухомості в іпотеку відбулася з порушенням вимог закону, суд встановив, що оспорюваний договір іпотеки не відповідає вимогам статті 203 ЦК України, а тому відповідно до статті 234 ЦК України підлягає визнанню недійсним, як такий, що порушує майнові права позивача. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, рішення суду про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав вже є підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації таких прав. У разі визнання договору іпотеки недійсним, підлягають скасуванню й записи у державному реєстрі, які були внесені на підставі недійсного договору. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, спірний договір - визнанню недійсним, записи в реєстрах та заборони по спірному договору - скасуванню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, підлягає поверненню [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 500 грн. 00\~коп.

Outcome: approved