Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

26 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що дитина перебуває під її опікою, проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. На утриманні інших осіб вона не має. Невиконання відповідачем обов'язку утримувати дитину до її повноліття ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, повідомила причини неявки, надала суду заяву, в якій вказала, що підтримує позов на тих підставах, що викладені в позовній заяві, наполягає на задоволенні вимог в повному обсязі та стягненні з [PERSON] на її користь на утриманні неповнолітньої дитини 1/4 частини її доходу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Відомсті про батька дитини внесені в актовий запис про народження на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодеку України. Рішенням Іллічівського районного суду Донецької області від 29 березня 2012 року у матері [PERSON], яка є інвалідом 2 групи загального захворювання, відібрано її дитину [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням голови Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області від 12.10.2012 року №598 [PERSON], що проживає [ADDRESS], призначена опікуном над [PERSON], [INFO], яка має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Відповідно до ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно довідки № 43 від 14 лютого 2014 року, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS] разом з дитиною [PERSON], яка знаходиться під її опікою. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів на утримання дитини відповідачем не оспорюється. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України , якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору , він стягується в дохід держави з відповідача. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судового збору , вони компенсуються за рахунок держави в порядку , встановленому Кабінетом Міністрів Українии. Оскільки відповідно до закону України "Про судовий збір" позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів і відповідача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, як інваліда 2 групи, тому суд вважає необхідним компенсувати дані витрати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved