Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за кордон у супроводі матері, [PERSON], [INFO] або у супроводі бабусі, [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька дитини, [PERSON] строком з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною шістнадцяти років, з наступним графіком відвідування: грудень-січень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб; березень-квітень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб; липень-серпень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 60 діб; жовтень-листопад кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 01.06.2001 року по 18.11.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, має намір та реальну можливість періодично виїжджати разом з дитиною за кордон до Туреччини разом з дитиною, з метою його оздоровлення та спільного відпочинку, що підтверджується її закордонним паспортом, закордонним паспортом дитини, посвідченням на право тимчасового проживання в Туреччині. Після розірвання шлюбу з відповідачем, вона зверталась з проханням надати згоду дитині [PERSON], [INFO] на короткостроковий виїзд за кордон до Туреччини на літні канікули. Відповідач протягом 2010 2012 р. р. надавав дитині дозволи на короткостроковий відпочинок з нею, що підтверджується копіями нотаріально посвідчених заяв за 2010 р.-2012 р. Але після 2012 року відносини між нею та відповідачем погіршилися, відповідач не бажає спілкуватися з нею та сином, не приймає будь якої участі у його вихованні, контролюванні його розвитку та поведінки, ніяких відносин не підтримує та не спілкується. В 2014 році, у звязку з відмовою відповідача надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, вона зверталась до суду з позовною заявою про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України та оформлення необхідних документів без дозволу батька, та 10.12.2014 року заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області по справі № 328\\3015\\14-ц неповнолітньому [PERSON], [INFO], було надано дозвіл на виїзд за межі України до Туреччини з травня 2015 року по вересень 2015 року у супроводі матері або бабусі, без згоди та супроводу батька дитини. Завдяки вказаному рішенню суду, вона з сином виїхали на відпочинок до Туреччини, де перебували з 02.07.2015 року по 26.08.2015 року. В подальшому вона просила відповідача надати дозвіл на короткостроковий виїзд дитини за межі України, а саме до Туреччини, на літні, зимові, осінні та весняні канікули для того, щоб мати можливість оздоровити дитину, але відповідач уникає спілкування, та безпідставно не дає згоди на виїзд дитини за кордон. Така позиція відповідача шкодить інтересам та здоровю дитини, тому просить дозволити тимчасовий виїзд [PERSON], [INFO] за кордон у супроводі матері, [PERSON] або у супроводі бабусі, [PERSON], без згоди та супроводу батька дитини, [PERSON] строком з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною шістнадцяти років, з наступним графіком відвідування: грудень-січень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб; березень-квітень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб; липень-серпень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 60 діб; жовтень-листопад кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, відповідно до наданої заяви позов підтримали, просили справу розглянути за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, відповідно до наданої заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилася одна дитина: [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторним) серії 1-ЖС № 069929, виданим Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 01.11.2007 року, актовий запис № 200, де в графі «батько» вказано відповідача [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу (повторним) серії 1-ЖС № 034414 від 01.11.2007 року, виданого Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 164 від 18.11.2003 року. Неповнолітній [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні та вихованні матері [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою КП «Контакт» від 10.06.2016 року. Судом також встановлено, що після розірвання шлюбу позивачка неодноразово виїжджала з сином [PERSON] до Туреччини, як на підставі нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON], так і на підставі рішення (заочного) Токмацького районного суду Запорізької області по справі від 10.12.2014 року, відповідно до якого неповнолітньому [PERSON], [INFO], було надано дозвіл на виїзд за межі України до Туреччини з травня 2015 року по вересень 2015 року у супроводі матері або бабусі, без згоди та супроводу батька дитини. Згідно з поданою відповідачем [PERSON] заявою, він проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному громадянину гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та повертатись на Україну. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 724 від 25 серпня 2010 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231(із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України для відпочинку та оздоровлення, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за кордон у супроводі матері, [PERSON], [INFO] або у супроводі баби, [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька дитини, [PERSON] строком з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною шістнадцяти років, з наступним графіком відвідування: грудень-січень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб; березень-квітень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб; липень-серпень кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 60 діб; жовтень-листопад кожного року тривалістю одного виїзду до Туреччини не більше 20 діб. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved