Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

19 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], посилаючись на те, що 23.09.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № Д-К-08-06/10650 про відкриття поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операції. Відповідно до умов договору [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 10\~800,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом, на підставі чого відповідачу була видана платіжна картка за користування якою відповідач повинен був сплачувати нараховані проценти та проценти за перевищення витратного ліміту. [PERSON] не виконала свої зобовязання, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість в розмірі 3007,02 грн., яку позивач просить стягнути, а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 74 ЦПК України(а.с.44) в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.41-42). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2\~ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON], яка повідомлена про дату, час і місце розгляду справи(а.с.40), в судове засідання не з'явилася про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи та заперечень проти позову не надала. Враховуючи викладене, ухвалою суду від 28.08.2017 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 23.09.2011 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] був укладений договір № Д-К-08-06/10650 згідно з умовами якого банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 10\~800,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Строк дії кредиту встановлений на відповідний період дії платіжної картки(п.1.1.4 а.с.8). Згідно з пунктом 4.3, 4.4 договору сплата процентів за кредитом здійснюється щомісячно, клієнт зобовязаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі(а.с.8). Відповідно до п.4.9 укладеного договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів передбачених цим договором(а.с.8 зворот). Внаслідок неналежного виконання умов договору відповідачем станом на 27.07.2016 року виникла заборгованість у сумі 3007,02 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 2368,46 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 538,53 грн., інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 86,59 грн., 3 % річних від прострочених сум 13,44 грн.(а.с.12), яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За загальним правилом ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином, тоді як їх невиконання або неналежне виконання є порушенням в розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України. Стаття 611 Цивільного кодексу України окрім сплати заборгованості встановлює серед наслідків порушення зобов'язання необхідність сплати неустойки. Згідно ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно розрахунку загальної суми заборгованості станом на 27.07.2016 року розмір інфляційних нарахувань на суму основного боргу складає 86,59 грн., та 3 % річних від прострочених сум 13,44 грн.(а.с. 14-19). Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язань за договором, а тому з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 3007,02 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 2368,46 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 538,53 грн., інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 86,59 грн., 3 % річних від прострочених сум 13,44 грн. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Згідно\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом заявлена вимога п озивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором задоволена у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені(а.с.2) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved