Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

21.08.2014 року Миргородський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Фінансового управління Миргородської РДА звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовом про відшкодування до бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] із [PERSON] внаслідок кримінального правопорушення. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 21 лютого 2014 року Миргородським міськрайонним судом за результатами розгляду кримінального провадження за № 12013180260001503 винесено ухвалу про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, а назване кримінальне провадження закрите на підставі ст. 46 КК України, тобто з неребіалітуючої підстави. Ухвала про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] за ст. 128 КК України набрала законної сили 03 березня 2014 року. За обвинувальним актом [PERSON] звинувачувався в тому, що 09 листопада 2013 року завдав тяжких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] в результаті чого останній знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні Миргородської ЦРЛ з 09 по 11 листопада 2013 року. Відповідно до довідки-розрахунку № 451 від 20.02.2014 року, виданої Миргородською ЦРЛ, вартість фактичних витрат, витрачених на лікування становить 3230,76 грн. 07.10.2014 року в судовому засіданні Миргородський міжрайонний прокурор подав заяву про збільшення позовних вимог до 5324,42 грн., посилаючись на довідки-розрахунок фактичних витрат на стаціонарне лікування Миргородської ЦРЛ №2039 від 03.10.2014 року, згідно якої [PERSON] перебував на лікуванні крім реанімаційного відділення Миргородської ЦРЛ ще і на лікуванні з 11.11.2013р. по 03.12.2013р. у травматологічному відділенні Миргородської ЦРЛ, всього витрачено на лікування потерпілого [PERSON] 5324,42грн. З вищезазначеним позовом до суду звернувся Миргородський міжрайонний прокурор оскільки в органу, в інтересах якого заявляється позов, відсутні повноваження щодо звернення до суду, та просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор Миргородської міжрайонної прокуратури Бережник В.В. підтримав збільшені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні збільшений позов визнав. Адвокат [PERSON] вважає, що невірно зроблено розрахунок, але позов вцілому визнав. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Як встановлено судом, 21 лютого 2014 року Миргородським міськрайонним судом за результатами розгляду кримінального провадження за № 12013180260001503 винесено ухвалу про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, а назване кримінальне провадження закрите на підставі ст. 46 КК України, тобто з неребіалітуючої підстави, яка набрала законної сили 03.03.2014р. (а.с.4-5) За обвинувальним актом [PERSON] звинувачувався в тому, що 09 листопада 2013 року, останній, близько 01 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи посвідчення водія відповідної категорії, в с. Петрівці, Миргородського району, по вул. Першотравневій, біля кафе «Наталка», сів за кермо автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER], яким розпоряджається на підставі довіреності ВКЕ № 795288 від 09.03.2008 року, та хотів рухатися в напрямку м. Миргорода. В цей час до автомобіля підійшов [PERSON] і через відчинене вікно водійських дверей автомобіля хотів витягти ключі замка запалення, щоб в подальшому [PERSON] нікуди не їхав. В свою чергу [PERSON], хвилюючись за можливість отримати тілесні ушкодження, почав рухатися на автомобілі заднім ходом. Підчас руху [PERSON], який своїм тілом на половину перебував у вищезазначеному автомобілі, не втримався та впав на асфальтне покриття під переднє ліве колесо автомобіля марки «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], в результатів чого [PERSON] отримав травматичний шок, відкритий перелом кісток лівої гомілки, перелом п'ятого пальця правої ступні зі зміщенням, перелом 3-го ребра зліва по середньо-ключичній лінії, садна, що розташовані на передній поверхні лівого стегна в верхній, середній та нижній третині, на зовнішній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні лівого колінного суглобу, на внутрішній поверхні правої гомілки в нижній третині, в середній третині, в ділянці правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки в середній третині, на зовнішній поверхні правої гомілки, на передній поверхні правого стегна в середній третині, на зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, синці, що розташовані на передній поверхні правої стопи, на внутрішній поверхні лівого плеча в нижній третині, в ділянці лівого ліктьового суглоба, різані рани лівої гомілки, які відповідно до висновку експерта № 491 від 14 листопада 2013 року по ступеню тяжкості у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя у момент спричинення. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні Миргородської ЦРЛ відповідно до довідки-розрахунку фактичних витрат на стаціонарне лікування за № 1983 від 29.09.2014 року та №2039 від 03.10.2014року з 09 по 11 листопада 2013 року тобто 2 ліжко-дні за ці дні на його лікування витрачено Миргородською ЦРЛ 2645,26 грн., а з 11.11.2013 по 03.12.2013 року, тобто 22 ліжко-дні знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Миргородської ЦРЛ витрати на його лікування склали 2679,16 грн., а всього за час його лікування Миргородською ЦРЛ було витрачено 5324,42 грн.(а.с.23-24,26-27). Частиною 2 ст. 45 ЦПК України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Фінансове управління Миргородської РДА, в інтересах якого заявляється даний позов, є структурним підрозділом Миргородської РДА, діяльність якого регулюється Законом України "Про місцеві державні адміністрації". У відповідності до розділу III "Компетенція місцевих державних адміністрацій" вищезазначеного Закону, у місцевих державних адміністрацій відсутні повноваження щодо звернення до суду в інтересах держави. Тому з вищезазначеним позовом до суду звернувся Миргородський міжрайонний прокурор оскільки в органу, в інтересах якого заявляється позов, відсутні повноваження щодо звернення до суду, та просив позов задовольнити. Статтею 1206 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п. 12 ч. 2 ст.36 та кореспондуючої їй ч. 3 ст. 128 КПК України прокурор у кримінальному провадженні уповноважений пред'являти цивільний позов в інтересах держави у порядку, передбаченому КПК України та законом. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором (ст.ст. 127, 128 КПК України). При цьому ч. 7 ст. 128 КПК України визначено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Оскільки [PERSON] вчинив злочин, але його звільнено від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, тобто з неребіалітуючої підстави, він повинен відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON], що стали наслідком вчинення ним кримінального правопорушення, а саме необережне завдання тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя у момент спричинення, тому збільшені вимоги позивача ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення в розмірі 5324 грн. 42 коп. Відповідно до частини 1 пунктів 6,11 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету м. Миргорода 243,60 грн. судового збору, від сплати якого був звільнений позивач Миргородський міжрайонний прокурор при зверненні до суду.

Outcome: approved