Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

18 вересня 2017 року школа-інтернат, звернулась до суду із позовом в інтересах малолітнього [PERSON], в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01 вересня 2015 року у школі -інтернаті № 2 на неповному державному утриманні перебуває малолітній [PERSON], [INFO], який був направлений до закладу на підставі путівки департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської облдержадміністрації від 27 серпня 2015 року за № 147. Дитина, відповідно до витягу із протоколу діагностичного засіданні ПМПК за № 1 § 10 від 12.08.2015 року має діагноз: зниження інтелектуально-мнестичних функцій. Емоційна та соціальна незрілість з порушенням поведінки та емоційно-вольової сфери. Системне порушення мовлення середнього ступеня. Відповідач - [PERSON] є батьком дитини. Однак, відповідно до відомостей адміністрації закладу, останній за весь час перебування дитини в закладі, лише один раз відвідував сина у листопада 2015 року, при цьому перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Відповідач стосунки із дитиною не підтримує, не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріальної допомоги не надає. [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, як людина, що зловживає спиртними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, спілкується з сумнівними громадянами, не працює, власне житло занедбане, не придатне для проживання. В зв'язку з цим, органом опіки та піклування Вітовської райдержадміністрації був наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача щодо малолітнього [PERSON]. батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила про вище викладене. Послалась на те, що до цього часу відповідач своєї поведінки щодо сина не змінив, його життям та здоров'ям не цікавиться та проживання малолітнього з батьком створює реальну загрозу для здоров'я хлопчика. Відповідач [PERSON] в ході розгляду справи по суті заперечував проти задоволення позовних вимог, та вказав, на те, що є достатньо хорошим для нього батьком. Син його любить та бажає бути з ним. Однак не оспорював тих обставин, що, постійної роботи або доходу не має, проживає у дачному будиночку який не обладнаний для постійного проживання, не опалюється. Дитину періодично відав дує у школі- інтернаті, однак матеріально утримувати не в змозі. Представник служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердивши висновок про доцільність позбавлення батьківських право щодо [PERSON]. Суду пояснила, що сім'я [PERSON] тривалий час перебуває на профілактичному обліку як така, де мати ухиляються від виконання батьківських обов'язків, при обстеженні матеріально-побутових умов проживання відповідача комісією було зроблено висновок, що умови проживання вкрай жахливі та не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, будинок не придатним для проживання. Відповідач зловживає спиртними напоями, не працює. В ході розгляду справи по суті судом допитано в якості свідка виховательку ДНЗ де перебуває дитина [PERSON], яка пояснила, що дитина перебуває у школі інтернаті третій рік. Має вади як психічного так і фізичного розвитку. Батьки ні лікуванням ні розвитком дитини не займаються. Зловживають спиртними напоями. Працюють, періодично, зароблене витрачають на спиртні напої. Дитина перебуває не на повному державному забезпеченні і батьки мають право забирати її на вихідні. Часто при поверненні дитини вона виявляє розлади у поведінці, агресивна. Довить часто батьки взагалі не турбуються дитиною та не забирають її ні на вихідні, ні на канікули. Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Як вбачається з витягу протоколу діагностичного засіданні ПМПК за № 1 § 10 від 12.08.2015 року дитина має діагноз: зниження інтелектуально-мнестичних функцій. Емоційна та соціальна незрілість з порушенням поведінки та емоційно-вольової сфери. Системне порушення мовлення середнього ступеня (а.с. 5) Хлопчика, відповідно до путівки № 147 направлено до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 2 Миколаївської обласної ради, на підставі витягу із протоколу засіданні МОПМПК за № 1 § 10 від 12.08.2015 року за заявою матері (а.с. 4). З акту від 12.09.2017 року вбачається, що батько - [PERSON] за весь час перебування дитини у закладі з 01.09.2015 року по теперішній час, приїздив до сина лише один раз в листопаді 2015 року, при цьому перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 11). Що підтверджує той факт, що відповідач здоров'ям, розвитком та життям сина не цікавиться, байдуже ставиться до дитини. Відповідач, згідно з довідкою виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом із ним зареєстрована дружина - [PERSON] та син - [PERSON] (а.с. 6). Відповідач за місцем проживання характеризується як людина, що веде антисоціальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, ніде не працює, спілкується з сумнівними громадянами. Власне житло занедбане, не придатне для проживання. Крім цього, останній не контактує з дружиною та сином. Схильний до конфлікту та сварок (а.с. 8). Виконавчим комітетом Галицинівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області видо винесено рішення № 1 від 31.05.2017 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо його малолітнього сина та направлення відповідного клопотання до Жовтневого районного суду Миколаївської області (а.с. 7). Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10), посилаючись на наявну реальну загрозу здоров'ю дитини через проживання у помешканні, де не створено належних умов, до того ж батько зловживає спиртними напоями. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Судом також дотримано вимоги щодо з'ясування думки неповнолітнього [PERSON] В той же час, поясненням хлопчика надана оцінка з урахуванням зрілості його поглядів, що стосуються питань його долі та життята, а також з урахуванням його психологічного стану. Враховуючи викладене, з пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO], створенню для нього належних умов для проживання, здорового розвитку та навчання, що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення його батьківських прав, та що таке рішення відповідає інтересам цієї дитини. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, то за встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо матеріального утримання дитини, та враховуючи положення ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/ 4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON], [INFO] до його повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 1280 грн. 00 коп.

Outcome: approved