Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Миколаївської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 31 січня 2017 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Добрянську сільську раду Вільшанського району Кіровоградської області. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 02 березня 2017 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Маловільшанська сільська рада Вільшанського району Кіровоградської області. В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що 22 січня 2008 року в с. Миколаївка Братського району Миколаївської області померла його мама [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю), що розташована в межах території Добрянської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, згідно сертифікату серії КР № 0080264. В установленому законодавством порядку позивач після смерті мами звернувся з заявою про прийняття спадщини в Братську державну нотаріальну контору. Однак, з'ясувалось, що через те, що немає оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті останньої. В нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно представити оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Отримати ж вказаний сертифікат від імені померлої особи неможливо. У судове засідання представник позивача не зявився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згодний. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 22 січня 2008 року в с. Миколаївка Братського району Миколаївської області померла [PERSON]. За життя [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії КР 0080267 була власником земельної частки (пай) площею 5,7 ум.кад.га (арк.с.33) Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю), що розташована в межах території Маловільшанської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, згідно сертифікату серії КР № 0080267. Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради Братського району Миколаївської області № 470 від 15.08.2016 року, померла 22.01.2008 року [PERSON] проживала разом із сином [PERSON]. Згідно повідомлення Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 41/10-16 від 17.01.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 21.01.2008 року, не заводилась (а.с. 16). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46443022 від 17.01.2017 року, інформація по спадкодавцю [PERSON], померлої 21.01.2008 року, у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 18-19). Позивач, син померлої, є спадкоємцем 1-ї черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має (а.с. 47-49). Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 9). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Під час судового засідання судом було встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку у позивача відсутній. Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 22 січня 2008 року. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved