Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

16 березня 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст. ст. 316, 317, 319, 321, 328, 375, 376, 392 ЦК України, Закон України «Про внесення зміни до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Постанову КМУ від 13 квітня 2011 р. № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», просить суд: Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, загальною площею 107,6 кв.м, житловою 73,3 кв.м з приналежними господарськими будівлями і спорудами, до складу яких входять літня кухня, позначена в технічному паспорті під літерою «Б» з прибудовою, що позначена літерою «б», погріб, позначений літерою «б1», навіс, позначений літерою «Д», господарська будівля, позначена літерою «Е», вбиральня, позначена літерою «Ж» та огорожа, що розташований за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Чернишевського, 4. Позовні вимоги мотивуються тим, що 15 березня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно якого позивачем було придбано у власність житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в м. Шостка Сумської області по вул. Чернишевського за № 4. Вказаний договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] 15.03.2004 р., та зареєстрований в реєстрі за № 499. Також вказаний договір 16.03.2004 року був зареєстрований в відповідному КП МБТІ, про що видано витяг за № 3080376. В 2008 році позивач отримала державний акт на право власності на земельну ділянку під належним будинком. Протягом 2005-2010 років позивач побудувала прибудову до житлового будинку та побудувала господарську будівлю. За рахунок здійсненого будівництва було збільшено загальну і житлову площу будинку. В 2016 році позивач вирішила оформити належним чином правовстановлюючі документи на належний їй житловий будинок. Звертаючись до різних організацій позивачу стало відомо, що за її юридичної необізнаності дане будівництво на сьогоднішній день має статус «самовільного», бо було здійснено без належних дозволів і проектів. Здійснюючи будівництво, позивач вважала себе такою, що має на це право, бо згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше наркоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за п цільовим призначенням. Під час здійснення будівництва позивачем були дотримані всі необхідні умови для відповідного виду будівництва, про що надаються висновки відповідних органів та організацій. Отримати право власності будь-яким іншим шляхом позивач немає можливості, бо 13.01.2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення зміни до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, який набрав чинності з 01.02.2015 року. Сторони просили розглянути справу без їх участі про що надали відповідні заяви. Позивач позовні вимоги підтримує, витрати по розгляду справи в суді бере на себе. Представник відповідача виконкому Шосткинської міської ради Сумської області в рішенні покладаються на розсуд суду. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про їх взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорту позивача з якого вбачається реєстрація позивача у спірному будинку, копію договору купівлі-продажу житлового будинку нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] 15.03.2004 року та зареєстрований в реєстрі за № 499. Також вказаний договір 16.03.2004 року був зареєстрований в відповідному КП МБТІ, про що видано витяг за №3080376, копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно з якого вбачається, що спірний будинок належить позивачу на праві приватної власності, копії Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 408559 площею 0.1000 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд, а також на земельну ділянку серії ЯЕ № 408560, площею 0.1088 га., для ведення особистого селянського господарства з планом меж земельних ділянок, виданих 05.08.2008 року Управлінням земельних ресурсів у м. Шостка Сумської області на імя [PERSON], копію технічного паспорту на житловий будинок з його технічними характеристиками, довідку ПП «Шостказемпроект» від 22.02.17 за № 4 про технічні характеристики будинку, уточнення розмірів та перерахунку площ, що не є самочинним будівництвом згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна № 127 від 24.05.2001 р., окрім самочинного побудованої житлової прибудови « А-1», прибудови «а2», довідку про склад сімї з якої вбачається реєстрація в спірному будинку позивача та її чоловіка, лист Шосткинського міськрайонного відділу управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області № 149 від 02.03.17 р. про відповідність протипожежним нормам домоволодіння, лист управління Держпродспоживслужби в м. Шостка від 28.02.2017 р., за № 01-15/119 про відповідність санітарним нормам самочинної побудованої житлової прибудови під літерою «А-1», прибудови під літерою «а2» та господарської будівлі під літерою «Е» за адресою м. Шостка вул. Чернишевського, 4, висновок відділу містобудування та архітектури від 03.03.2017 р. № 19, щодо обстеження будівель при домоволодінні № 4 по вул. Чернишевського, м. Шостка встановлено, що прибудова до будинку під літерою «А-1», прибудова під літерою «а2» та господарська будівля під літерою «Е» не порушує містобудівних вимог та прав інших осіб, звіт про незалежну оцінку нерухомого майна від 24.02.2017 року, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження належність [PERSON] права власності на житловий будинок, загальною площею 107,6 кв.м., житловою 73,3 кв.м. з приналежними господарськими будівлями і спорудами, до складу яких входять літня кухня, позначена в технічному паспорті під літерою «Б» з прибудовою, що позначена літерою «б», погріб, позначений літерою «б1», навіс, позначений літерою «Д», господарська будівля, позначена літерою «Е», вбиральня, позначена літерою «Ж» та огорожа, що розташований за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Чернишевського, 4. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майне вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, ще не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або: істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 186 ЦК України «річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом». Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. Відповідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.п. 10 п. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінет у Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved