Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовною заявою до [PERSON], за участі третіх осіб ТОВ «Добробит», Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, в якій просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування належним позивачу будинком [ADDRESS], зобов'язати УДМС України в Полтавській області зняти з реєстрації відповідача за вказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS]. За цією адресою зареєстрована [PERSON], яка є її племінницею. [PERSON] не проживає в цьому будинку з 2002 року, а тому втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.10.2015 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], яка є співвласником будинку. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.10.2015 року задоволено клопотання представника позивача, залишено без розгляду позовні вимоги в частині зобов'язання УДМС України в Полтавській області зняти відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи УДМС України в Полтавській області в судове засідання не з'явився. Заперечував проти задоволення позову в частині покладення обов'язків на УДМС України в Полтавській області. Третя особа ТОВ «Добробит» в судове засідання не з'явились. Подали до суду письмову заяву, в якій просила справу слухати без їх участі. Третя особа [PERSON] не з'явилася в судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідчене 14.10.1997 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку [ADDRESS] В будинку [ADDRESS], зареєстрована [PERSON] -- племінниця позивача, що підтверджено довідкою ТОВ "Добробит" від 28.05.2015 року, адресною довідкою УДМС в Полтавській області. [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] з січня 2002 року і по теперішній час, що підтверджено актом про не проживання ТОВ «Добробит» від 28.05.2015 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] не проживала в будинку [ADDRESS] більше року. При вирішенні справи суд керуються такими вимогами закону. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вимогами частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В статті 71 ЖК України, встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не проживає більше року без поважних причин в будинку [ADDRESS] Зважаючи на викладене, з врахуванням ст.71,72 ЖК України, ст..405 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] втрачено право на користування зазначеним житлом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved