Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся з позовом до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - Відповідач 1), Макарівської районної державної адміністрації (далі - відповідач 2), про визнання права на земельну частку (пай). В обгрунування вимог, позивач вказує, що з 1994 року був членом колгоспу «Україна», що розташовувався в с. Забуяння Макарівського району Київської області. 08 серпня 1995 року було прийнято Указ Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Однак з невідомих йому причин позивач був пропущений в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тому останній не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай) і не може отримати відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку. У зв'язку з вищевикладеним був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання Позивач не прибув, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Забуянська сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання свого представника не направили, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Надіслали лист у якому просять розглядати справу без представника сільської ради. Проти позовних вимог не заперечують. Макарівська районна державна адміністрація у судове засідання свого представника не направили, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. Надіслали клопотання у якому просять розглядати справу без присутності представника райдержадміністрації. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки ТОВ «Україна-Модуль» від 02.02.2015 року №13, [PERSON] з 1994 року був членом колгоспу «Україна», що розташовувався в с. Забуяння Макарівського району Київської області. На момент паювання земель позивач був членом КСП «Україна», що підтверджується довідкою ТОВ «Україна-Модуль» від 02.02.2015 року № 13. У відповідності до п. 2 Указу № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Порядок виділення земельних часток (паїв) на місцевості регулюється Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року (далі Закон). Однак з невідомих причин позивача було пропущено в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тому він не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай) і не може отримати відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно ст. 1 Закону право на земельну частку (пай) мають право колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, а ткож громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Цією ж нормою передбачено, що земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку , а також той факт, що визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved