Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

20 червня 2019 року позивачі звернулись в суд з позовом до Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що [INFO] померла мати [PERSON] та баба [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заяв [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області 21 березня 2016 року була заведена спадкова справа № 53/2016 до майна померлої [PERSON] 04 червня 2019 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , однак, їм відмовлено у видачі таких свідоцтв у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просять суд визнати за ними, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частки кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] 18 липня 2019 року позивачі у підготовче судове засідання не з`явились. Одночасно із позовною заявою вони подали письмові клопотання від 18 червня 2019 року про розгляд справи без їх участі, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 18 липня 2019 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 53/2016 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] та баба [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 23 вересня 2015 року (а.с.14). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 21 березня 2016 року № 189 та випискою з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 рік (а.с 19, 20). 21 березня 2016 року на підставі поданих [PERSON] та [PERSON] заяв про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 53/2016 до майна померлої [PERSON] (а.с.17,18). Як вбачається із матеріалів вказаної спадкової справи, позивачі у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті [PERSON] та не відмовились від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). [PERSON] - мати [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 березня 2007 року (а.с.13). Статтею 1266 ЦК України передбачено спадкування за правом представлення. У частині 1 вказаної статті зазначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець за правом представлення після смерті матері [PERSON] . Згідно із заповітом від 28 травня 2013 року, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за № 10, спадкодавець [PERSON] належний їй земельний пай заповіла своєму внуку [PERSON] , який 03 червня 2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 1,8436, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області. Вказане стверджується матеріалами спадкової справи № 53/2016. Факт родинних відносин позивачів і спадкодавця [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] від 03.11.1965 р., копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] від 01.09.1993 р., копією свідоцтва про народження [PERSON] (матері позивача [PERSON] ) від 01.08.1969 р. та копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] , з якого вбачається, що остання після укладення шлюбу змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 7,10,11,12). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 червня 2019 року вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на 1/2 частки кожному житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , що належав спадкодавцю [PERSON] , однак позивачам відмовлено у видачі таких свідоцтв, оскільки ними не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.29). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні визнав позов, що стверджується його заявою від 18 липня 2019 року (а.с. 43). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивачів [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємців за законом та за правом представлення і за ними необхідно визнати право власності по 1/2 частки кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved