Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

13 серпня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» про зобов`язання вчинити певні дії. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим,\~що у період з 26.03.1997 року по 13.08.2019 року перебував у трудових відносинах з КП «Жовтоводськтепломережа». У зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників КП «Жовтоводськтепломережа» та відмови від запропонованих посад, 13.08.2019 року був звільнений згідно п.1ст.40 КзпП України. При цьому також зазначає, що у період з 05.07.2010 року по 03.08.2010 року Контрольно-ревізійним відділом в м. Дніпропетровську, на виконання п. 2.1. Плану роботи Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області на III квартал 2010 року, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Жовтоводськтепломережа» за період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року (у цей проміжок часу працював на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання КП «Жовтоводськтепломережа», тобто відносився до категорії керівних працівників, спеціалістів і службовців підприємства), за результатами якої 03.08.2010 року складено акт ревізії № 06-21/22. На підставі вищевказаного акту ревізії Контрольно-ревізійним управлінням в Дніпропетровській області була складена вимога №06-04-15/2464 від 02.09.2010 р. щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства. Зокрема, ревізією встановлено не донарахування посадових окладів працівникам, які підлягали виплаті, внаслідок заниження коефіцієнтів співвідношення розмірів місячних окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців підприємств комунальної теплоенергетики до мінімальної тарифної ставки першого розряду робітника основної професії та не донарахування передбачених законодавством обов`язкових доплат за роботу у вечірній, нічний час та святкові дні внаслідок заниження посадових окладів на загальну суму 162 703,91 грн., чим порушено вимоги ст. 97 (абз.2) Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 року №322-VІІІ, розділу «Нормування та оплата праці» (Додатку №6) Регіональної угоди між Управлінням житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ОКП «Дніпротеплоенерго» і Обласною профспілкою працівників теплоенергетичного постачання на 2009-2013 роки та п.п. 1, 2 розділу 5 Колективного договору між роботодавцем і профспілковим комітетом підприємства на 2009 рік, прийнятим на загальних зборах трудового колективу 02 грудня 2009 року та порушення ст. 107 Кодексу законів про працю України. Пунктом 3 вимоги Контрольно-ревізійного управлінням в Дніпропетровській області №06-04-15/2464 від 02.09.2010 року КП «Жовтоводськтепломережа» було зобов`язано відшкодувати суму виявлених порушень в розмірі 162 703,91 грн. шляхом нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства. У січні 2011 року КП «Жовтоводськтепломережа» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування п. 3 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області №06-04-15/2464 від 02.09.2010 року щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року позов задоволено, визнано протиправними дії Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровську щодо складання п. 3 вимоги № 06-04-15/2464, скасовано п. 3 вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.09.2010 року № 06-04-15/2464. Постановою Вищого адміністративного суду України від 06.07.2017 року у справі № К/800/3498/15 касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області задоволено; постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року скасовані; у задоволенні позовних вимог КП «Жовтоводськтепломережа» відмовлено. Однак, відповідачем зазначена вимога до теперішнього часу не виконана, зокрема йому не здійснені нарахування та виплата належної заробітної плати. З метою отримання інформації щодо точної суми заборгованості, 12 серпня 2019 року звернувся на адресу відповідача з відповідною заявою. Проте, відповідач, листом № 431/19 від 13.08.2019 року констатуючи наявність спору про нарахування сум, що належать до виплати фактично відмовився надавати точну суму заборгованості, що належить йому відповідно до результатів ревізії - Акту від 03.08.2010 року № 06-21/22 та пункту 3 вимоги Контрольно-ревізійного управлінням в Дніпропетровській області №06-04-15/2464 від 02.09.2010 р., якою відповідача зобов`язано відшкодувати заборгованість шляхом нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства. Вважає, що в день звільнення роботодавцем з ним не проведено повного розрахунку по належним виплатам, зазначені дії є такими, що порушують його права, як працівника, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~Просить суд зобов`язати КП «Жовтоводськтепломережа» нарахувати та виплатити заборгованість із заробітної плати, обов`язок нарахування якої встановлено п.3 вимоги Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровську щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.09.2010 року №06-04-15/2464 та інфляційні втрати відповідно до чинного законодавства України. Одночасно просить стягнути з комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» на свою користь відшкодування середнього заробітку за час затримки зі сплати заробітної плати за період з 13 серпня 2019 року по 12 серпня 2020 року в розмірі 169\~771,92 грн. та судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 3600 грн. і витрат по сплаті судового збору у розмірі 1\~697,73 грн. Ухвалою судді від 17 серпня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Одночасно зазначеною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 18 серпня 2020 року копії вказаної ухвали суду направлено на адресу учасників справи. 27 серпня 2020 року на виконання ухвали суду КП «Жовтоводськтепломережа» надано належним чином завірену копію Акту №06-21/22 від 03.08.2010 року планової ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Жовтоводськтепломережа» за період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року з додатком /а.с.35-90/. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, заперечень щодо розгляду справи за його відсутності до суду не надав. Відповідач КП «Жовтоводськтепломережа» належним чином повідомлене про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, шляхом направлення поштовим зв`язком копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими до неї документами. Надано строк для подачі відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. 08 вересня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, в строки, надійшов відзив на позовну заяву та клопотання директора КП «Жовтоводськтепломережа» Донченка С.О. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін з метою надання усних пояснень по суті справи. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2020 року у задоволені зазначено вище клопотання відмовлено. Зі змісту наданого відзиву вбачається, \~що відповідач позовні вимоги не визнає, вважаючи, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Так, зазначає, що у період часу з березня 1997 року по 13 серпня 2019 року позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Жовтоводськтепломережа», обіймаючи такі посади: інженер матеріально-технічного забезпечення; начальник відділу матеріально-технічного забезпечення; з 16.11.2010 року по 01.01.2016 року - директор комунального підприємства Жовтодськтепломережа»; заступник головного інженера; начальник енергоінспекції. З 05.07.2010 року по 03.08.2010 року Контрольно-ревізійним відділом в м. Дніпропетровську проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Жоводськтепломережа» за період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року, за результатами якої 03.08.2010 року складено акт ревізії № 06-21/22. За наслідками Акту ревізії Контрольно-ревізійним управлінням в Дніпропетровській області 02.09.2010 року була складена Вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства за № 06-04-15/2464. Відповідачу було пред`явлено наступну Вимогу, а саме: «п. 3. Ревізією встановлено не донарахування посадових окладів працівникам, які підлягали виплаті, внаслідок заниження коефіцієнтів співвідношення розмірів місячних окладів керівних працівників, спеціалістів…. на загальну суму 162\~703,91 гри., чим порушено вимоги ст. 97 (абз.2) Кодексу законів про працю України, розділу «Нормування та оплата праці» (Додатку №6) Регіональної угоди між управлінням житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ОКП «Дніпротеплоенерго» і Обласною профспілкою працівників теплоенергетичного постачання на 2009-2013 роки та п.п.1, 2 розділу 5 Колективного договору між роботодавцем і профспілковим комітетом підприємства на 2009 рік, прийнятим на загальних зборах трудового колективу 02.12.2009 та порушення ст. 107 Кодексу законів то працю України, у зв`язку з чим суму у розмірі 162 703.91 грн. відшкодувати шляхом нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства.» Не погоджуючись із Вимогою, 13 січня 2011 року засобами поштового зв`язку на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду КП Жовтоводськтепломережа» за підписом директора Плис О.Л. було направлено позов до Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровську про скасування п. 3 Вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушення законодавства від 02.09.2010 року №06-04-15/2464. Суд першої та апеляційної інстанції позовні вимоги КП «Жовтоводськтепломережа» задовольнили в повному обсязі. Не погодившись із таким рішеннями, Державна фінансова інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою (справа № 2а/0470/1280/11). Постановою Вищого адміністративного суду України від 06 липня 2017 року касаційну скаргу задоволено, рішення попередніх інстанцій скасовано. Також Вищий адміністративний суд України вказав: «У справі, що розглядається, Інспекція пред`явила вимоги, які вказують на виявлені збитки та їхній розмір. Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, підстави та правильність їх обчислення перевіряє суд при розгляді справи за позовом про їх стягнення, а не в порядку визнання такої вимоги протиправною та її скасування». У 2013\~році до\~Дніпропетровського окружного\~адміністративного суду\~звернувся Східний\~офіс Держаудитслужби\~з позовною\~заявою до\~КП «Жовтоводськтепломережа»,\~де просив\~зобов`язати КП\~«Жовтоводськтепломережа» виконати\~вимоги контрольно-ревізійного\~відділу в\~м.Дніпропетровську\~від 02.09.2010\~року №06-04-15/2464.(справа № 804/16913/13-а). Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 17.12.2019 року у задоволені позовних вимог відмовлено. При цьому також вказує, що позивач, перебуваючи на посаді директора КП «Жовтоводськтепломережа», звертався до старшого слідчого прокуратури м.Жовті Води Ломакіна В.В. з листом стосовно того, що встановлене в ході проведення перевірки контрольно-ревізійним відділом в м. Дніпропетровську порушення буде усунено в квітні 2011 року шляхом донарахування і виплати вказаної суми, тобто позивач достеменно знав про наявність акту ревізії та був обізнаний про його розмір, а його доводи в частині необізнаності про суму, яка вказана у ревізії не відповідає фактичним обставинам справи та спростовуються відповідними доказами. Окрім того, у відзиві зазначено, що в акті від 03 серпня 2010 року №06-21/22 розрахунки недоотриманої заробітної плати працівниками підприємства внаслідок заниження посадових окладів в період з 01.07.2009 року по 02.12.2009 року наведено в Додатках в період коли колективний договір від 02.12.2009 року не набрав чинності. Тобто посилання посадових осіб ДКРВ при проведенні ревізії на вимоги Колективного договору від 02.12.2009 року є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, а тому у підприємства відсутні правові підстави для відшкодування суми у розмірі 162\~703,91 грн., шляхом нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства, у тому числі позивачу. Щодо вимоги позивача про зобов`язання КП «Жовтоводськтепломережа» нарахувати і виплатити заборгованість із заробітної плати обов`язок нарахування якої встановлено п.3 вимоги контрольно-ревізійного відділу від 02.09.2010 р.№06-04-15/2464 та інфляційні втрати зауважує, що жодного визначення фізичної особи із вказівкою прізвища, ім`я та по батькові, як працівника відповідача не містить, не містить вимога і суми, яку необхідно нарахувати та виплатити працівникам підприємства, у тому числі і позивачу. Наостанок зазначає, що судами у справах № 804/16913/13-а та № 2а/0470/1280/11 не досліджувалася правова природа походження та обчислення суми в Акті ревізії та Вимозі. Окрім того, Акт ревізії не є вимогою щодо усунення порушень законодавства (у даному випадку з оплати праці) в розумінні Закону «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», він є службовим документом, який створюється посадовою особою суб`єкта повноважень (старшим контролером-ревізором сектору інспектування у сфері послуг ( [PERSON] ) під час інспектування підконтрольної установи (під час здійснення завдань служби), та не несе у собі жодних правових/юридичних наслідків для (КП «Жовтоводськтепломережа»). Окрім того на адресу суду 17 вересня 2020 року директором КП «Жовтоводськтепломережа» [PERSON] направлено письмові пояснення. Так, у своїх поясненнях останній проводячи аналіз норм права (Кодексу законів про працю України (в редакції діючої на час проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Жовтоводськтепломережа» Контрольно - ревізійним управлінням в Дніпропетровській області), Положення про міністерство праці і соціальної політики, Положення про Головне контрольно-ревізійне управління України) зазначає, що під час проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Жовтоводськтепломережа» за наслідками якої складено Акт, Контрольно-ревізійний відділ вийшов за межі наданих йому повноважень, а саме встановивши (на його думку) порушення норм Кодексу законів про працю України та положень Колективного договору, оскільки нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю покладено на інший державний орган, а саме на Міністерство праці та соціальної політики України. Позивачем 21.09.2020 року подано відповідь на відзив, де позивач вказав, що жоден із наведених відповідачем аргументів не спростовує обставини, викладені в позовній заяві. Так, головним аргументом проти позову відповідач фактично зазначає те, що Акт ревізії Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровську №06-21/22 від 03.08.2010 року, яким перевірялась фінансово-господарська діяльність КП «Жовтоводськтепломережа» за період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року не несе у собі жодних правових і юридичних наслідків для підприємства. Частиною 2 ст.15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» встановлено, що законні вимоги осіб державної контрольно - ревізійної служби є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що ревізуються. На підставі вищевказаного акту ревізії Контрольно-ревізійним відділом в м. Дніпропетровську була складена Вимога №06-04-15/2464 від 02.09.2010 щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства. Зокрема, і щодо виплати недоплаченої працівникам заробітної плати на загальну суму 162 703,91 грн. Судове оскарження зазначеної Вимоги тривало з 2010 по 2017 роки. Вимога не скасована, а дії працівників Контрольно- ревізійного відділу в м. Дніпропетровську під час проведення ревізії та складання акту ревізії не визнані неправомірними. Отже, вимога №06-04-15/2464 від 02.09.2010 є чинною та обов`язковою для виконання службовими особами КП «Жовтоводськтепломережа». Факт неповної виплати заробітної плати у 2009 році в розмірі 3781 грн. 34 коп. знайшов своє документальне підтвердження у офіційних документах, а саме Додатку «Розрахунок недоотримання заробітної плати працівниками КП «Жовтоводськтепломережа» внаслідок заниження посадових окладів за період з 01.07.2009 по 02.12.2009» до Акту ревізії Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровськ №06-21/22 від 03.08.2010. Зазначений розмір відповідачем не спростований належними та допустимими доказами. У період 2017-2019 років працюючи начальником енергоінспекції підприємства та будучи ознайомлений з деталями справи неодноразово в усній формі звертався до директора, заступника директора та головного бухгалтера підприємства щодо необхідності виконання п.3 Вимоги Контрольно-ревізійного відділу та проведення розрахунків з працівниками підприємства за цим питанням. Керівництвом підприємства усі звернення були проігноровані. Також зазначає, що посилання відповідача у своєму відзиві на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2019р. у справі №804/16913/13-а, де у задоволенні вимог Східного офісу Держаудитслужби до КП «Жовтоводськтепломережа» про зобов`язання КП «Жовтоводськтепломережа» виконати вимоги контрольно-ревізійного відділу в м.Дніпропетровську від 02.09.2010 року №06-04-15/2464 відмовлено, не може свідчити про порушення, здійснені під час проведення перевірки та про перевищення своїх контролюючих функцій органом державного фінансового контролю, оскільки, як вбачається з тексту постанови суд аргументував свою відмову тим, що «Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути відшкодовані (стягнуті) за позовом про зобов`язання вчинити певні дії, а саме виконати вимогу». Тобто, службові особи КП «Жовтоводськтепломережа» до даного часу продовжують ігнорувати необхідність виконання перед членами трудового колективу підприємства законних вимог, що викладені у п.3 вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02 вересня 2010 року №06-04-15/2464. Посилання відповідача про відсутність «Жодного визначення фізичної особи із вказівкою прізвища, ім`я та по-батькові, як працівника відповідача, а також розміру заробітної плати , яка належить до виплати вказує на намагання відповідача ухилитись від обов`язку сплатити належну заробітну плату. Окрім того, у відповіді на відзив позивач, не змінюючи підстав і предмету позову, просить зобов`язати комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа» нарахувати та виплатити заборгованість із заробітної плати в розмірі\~3\~781\~грн.\~34\~коп., обов`язок нарахування якої встановлено п. 3 Вимоги .N206-04- 15/2464 від 02.09.2010 Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровську щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.09.2010 року № 06-04-15/2464 та інфляційні втрати, відповідно до чинного законодавства України, в розмірі 6902 грн. 22 коп. 25.09.2020 року представником відповідача [PERSON] подано заперечення на відповідь на відзив, де остання вказала, що відповідно ЗУ «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» не вбачається проведення перевірки Контрольно-ревізійним управлінням нормування та оплати ( у тому числі і встановлення заниження коефіцієнтів за колективним договором) праці суб`єкта, який ревізується, що також узгоджується з Положенням про Головне контрольно-ревізійне управління України. Окрім того, відповідач критично ставиться до доводів позивача стосовно термінів подання позовної заяви протягом року після звільнення з причин пошуку необхідної доказової бази для подання даного позову та вважає їх необґрунтованими та такими, які дають підстави відповідачу вважати вказані дії з боку позивача, як зловживання процесуальними правами з метою отримання неправомірної вигоди оскільки: 1. позивач, перебуваючи з 2010 року по 2016 рік на посаді директора КП «Жовтоводськтепломережа» був в повній мірі обізнаний про Акт ревізії, Вимогу та суми, вказані у названих документах; 2. Впродовж року з моменту звільнення позивача (у період часу з 13.08.2020 р. по 17.06.2020 р.), останній не звертався до відповідача із запитами, скаргами або будь-якими іншими зверненнями з приводу надання «необхідної доказової бази, для подання даного позову»; 3. Пошук нової роботи позивачем жодним чином не впливає на подання останнім будь-яких звернень із будь-яким змістом на адресу відповідача, а також не перешкоджає такому поданню. При цьому, представник відповідача просить застосувати строк позовної давності до вимог в частині нарахування інфляційних втрат. Згідно вимог ч.13\~ст.7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з урахуванням наданого відповідачем відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази, прийняті судом, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, викладені у заявах по суті справи, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків, за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 26.03.1997 року по 13.08.2018 року працював в КП «Жовтоводськтепломережа», обіймаючи такі посади: інженер матеріально-технічного забезпечення, начальник відділу матеріально-технічного забезпечення, з 16.11.2010 року по 01.01.2016 директор підприємства, заступник головного інженера, начальник енергоінспекції, що підтверджується записами в трудовій книжці та відповідними наказами та розпорядженнями /а.с.12-14,135-137/. 13.08.2019 року [PERSON] звільнений, зв`язку зі скороченням штатів на підставі п.1\~ст.40 КЗпП України. З 05.07.2010 року по 03.08.2010 року Контрольно-ревізійним відділом в м. Дніпропетровську, на виконання п. 2.1. Плану роботи Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області на III квартал 2010 року, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Жовтоводськтепломережа» за період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року за результатами якої 03.08.2010 року складено акт ревізії № 06-21/22 /а.с.36-90/. На підставі вищевказаного акту ревізії Контрольно-ревізійним управлінням в Дніпропетровській області була складена вимога №06-04-15/2464 від 02.09.2010 р. щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства. Зокрема, ревізією встановлено не донарахування посадових окладів працівникам, які підлягали виплаті, внаслідок заниження коефіцієнтів співвідношення розмірів місячних окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців підприємств комунальної теплоенергетики до мінімальної тарифної ставки першого розряду робітника основної професії та не донарахування передбачених законодавством обов`язкових доплат за роботу у вечірній, нічний час та святкові дні внаслідок заниження посадових окладів на загальну суму 162 703,91 грн., чим порушено вимоги ст. 97 (абз.2) Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 року №322-VІІІ, розділу «Нормування та оплата праці» (Додатку №6) Регіональної угоди між Управлінням житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ОКП «Дніпротеплоенерго» і Обласною профспілкою працівників теплоенергетичного постачання на 2009-2013 роки та п.п. 1, 2 розділу 5 Колективного договору між роботодавцем і профспілковим комітетом підприємства на 2009 рік, прийнятим на загальних зборах трудового колективу 02 грудня 2009 року та порушення ст. 107 Кодексу законів про працю України. Пунктом 3 вимоги Контрольно-ревізійного управлінням в Дніпропетровській області №06-04-15/2464 від 02.09.2010 року КП «Жовтоводськтепломережа» зобов`язано відшкодувати суму виявлених порушень в розмірі 162 703,91 грн. шляхом нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства. 03 грудня 2010 року позивач, перебуваючи на посаді директора КП «Жовтоводськтепломережа», направив на адресу Фінансового управління Жовтоводської міської ради відповідь у якій зазначив, що КП «Жовтоводськтепломережа» заперечує щодо п.3 Вимоги та вказує на те, що суму у розмірі 162\~703,91 грн. відшкодувати шляхом нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства не має законних підстав /а.с.138,139/. Не погоджуючись із Вимогою Контрольно-ревізійного управлінням в Дніпропетровській області №06-04-15/2464 від 02.09.2010 року 13 січня 2011 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду комунальним підприємством Жовтоводськтепломережа» за підписом директора Плис О.Л. направлено позов до Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровську про скасування п. 3 Вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушення законодавства від 02.09.2010 року №06-04-15/2464 /а.с.140-141/. Суд першої та апеляційної інстанції позовні вимоги КП «Жовтоводськтепломережа» задовольнили в повному обсязі. Не погодившись із таким рішеннями, Державна фінансова інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою. Постановою Вищого адміністративного суду України від 06 липня 2017 року касаційну скаргу задоволено, постанову Дніпровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року та ухвалу Дніпровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року скасовано, у задоволенні позовних вимог КП «Жовтоводськтепломережа» відмовлено. Постанова набрала законної сили 19.07.2017 року. /а.с.15-19/. Як вбачається з листа від 29.03.2011 року за підписом директора КП «Жовтоводськтепломережа» Плис О.Л. адресованого старшому слідчому прокуратури м.Жовті Води Ломакіну В.В., порушення в ході проведення перевірки контрольно-ревізійним відділом в м. Дніпропетровськ фінансово-господарської діяльності та дотримання вимог чинного законодавства при встановленні, нарахуванні та виплаті посадових окладів працівникам КП «Жовтоводськтепломережа» в період з липня до листопада 2009 року на загальну суму 160\~226,74 грн, шляхом зменшення коефіцієнтів співвідношень розмірів місячних окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців підприємств теплоенергетики до мінімальної тарифної ставки 1 розряду робітника основної професії буде усунено в квітні 2011 року шляхом донарахування і виплати вказаної суми /а.с.142/. Як вбачається з Додатку «Розрахунок недоотримання заробітної плати працівниками КП «Жовтоводськтепломережа» внаслідок заниження посадових окладів за період з 01.07.2009 року по 02.12.2009» до Акту ревізії контрольно-ревізійного відділу в м.Дніпропетровськ №06-21/22 від 03.08.2010 року, витребуваного у КП «Жовтоводськтепломережа» ухвалою суду зазначено, що начальник відділу Плис О.Л. в період з липня по грудень 2009 року недоотримав заробітну плату в розмірі 3781,34 грн. 12 липня 2019 позивач звернувся з листом до відповідача з вимогою про надання при звільненні розрахунку належної йому до виплати заробітної плати з урахування п.3 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області №06-04-15/2464 від 02.09.2010 року та Постанови колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 06 липня 2017 року /а.с.20/. Листом Вих.№431/19 від 13.08.2019 року КП «Жовтоводськтепломережа» повідомило, що у зв`язку з наявністю спору з боку [PERSON] з нарахування сум, що належать до виплати, підприємство виплатить суми у строк встановлений законом, належні як працівнику, який підлягає звільненню на підставі п.1 ст.40 КЗпП України /а.с.21/. Позивач зазначає, що в день звільнення йому виплачена заробітна плата за серпень 2019 року, вихідна допомога та компенсація за невикористану відпустку. Відповідно до письмового повідомлення КП «Жовтоводськтепломережа» від 13.08.2019 року [PERSON] згідно ст.116 КЗпП зроблено розрахунок по заробітній платі при звільненні за серпень 2019 року та сума, що належить до виплати становить 21616,77 грн. (оплата по окладам, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомого). Однак, заборгованість із заробітної плати, що повинна була нарахована та сплачена відповідачем на виконання п.3 вимоги про усунення порушень законодавства від 02.09.2010 року №06-04-15/2464 після набрання чинності остаточного рішення Вищого адміністративного суду України виплачена не була. Стаття 43 Конституції України\~визначає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У відповідності із ч.1\~ст.115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Стаття 116 Кодексу законів про працю України\~передбачає, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені,\~\~власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Позивач заявляє вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплати заборгованість по заробітній платі в розмірі 3781,34 грн. Зазначена сума заборгованості підтверджується Додатком «Розрахунок недоотримання заробітної плати працівниками КП «Жовтоводськтепломережа» внаслідок заниження посадових окладів за період з 01.07.2009 року по 02.12.2009» до Акту ревізії контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровськ №06-21/22 від 03.08.2010 року. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач КП «Жовтоводськтепломережа» своїми діями порушив\~ право позивача, яке закріплено\~Конституцією України, на отримання заробітної плати, а також трудове законодавство, яке захищає права та свободи працівників, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення зазначеної заборгованості підлягають задоволенню. Відповідачем не спростовано доводів позивача, не надано суду належних доказів, які б вказували на недостовірність суми заборгованості та/або на відсутність такої заборгованості взагалі. Актом ревізії встановлено наявність заборгованості по заробітній платі [PERSON] . Акт ревізії ніким не скасований, дії контрольно-ревізійного відділу не визнані в судовому порядку неправомірними. А тому не прийняти до уваги цей акт ревізії суд не може. Факт неповної виплати позивачу заробітної плати у 2009 році в розмірі 3781 грн. 34 коп. знайшов своє документальне підтвердження у офіційних документах, а саме Додатку «Розрахунок недоотримання заробітної плати працівниками КП «Жовтоводськтепломережа» внаслідок заниження посадових окладів за період з 01.07.2009 по 02.12.2009» до Акту ревізії Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровськ №06-21/22 від 03.08.2010. Зазначений розмір відповідачем не спростований належними та допустимими доказами. В будь-якому випадку роботодавець зобов`язаний провести повний розрахунок з працівником під час його звільнення, виплатити належні працівникові всі суми при звільненні. І від зазначеного обов`язку роботодавець не звільнений в жодному випадку. За таких обставин, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 3781,34 грн., обов`язок нарахування якої встановлено п. вимоги №06-04-15/2464 від 02.09.2010 року Контрольно-ревізйного відділу в м. Дніпропетровську щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.09.2010 року №06-04-15/2464. Щодо вимоги позивача про зобов`язання позивача нарахувати зазначену заборгованість, суд не знаходить законних підстав для її задоволення, оскільки обов`язок щодо нарахування заробітної плати покладено на роботодавця. Щодо позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат суд зазначає наступне. Згідно ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статті\~551\~та\~625 ЦК України\~розміщені в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 цього Кодексу і визначають загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширюють свою дію на всі види зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. У даному випадку відсутні підстави для застосування вимог ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних, так як між сторонами виникли трудові правовідносини, які регулюються спеціальними нормами трудового права. Оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані трудовим законодавством, а відповідач не є боржником по відношенню до позивача у цивільно-правових відносинах, тому позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 6902,22 грн. не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до частини 1статті 117\~КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із ст.47, частиною 1 статті\~116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117\~КЗпП України\~обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116\~КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум належних при звільненні роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Здійснення розрахунків середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). При цьому з вищевикладеного вбачається, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, можуть проводитися з розрахунку відпрацьованих годин працівника, якщо це є доцільним. В даному випадку суду надані відомості для розрахунку саме виходячи з кількості відпрацьованих годин. Середньогодинна заробітна плата позивача складає 86,53 грн., середньомісячне число робочих годин позивача складає 163,5 робочих годин, згідно копії довідки КП «Жовтоводськтепломережа» №7-ж від 19.05.2020. (а.с.23). Середньомісячне число робочих годин за період невиплати тривалістю 1 повний місяць складає 163,5 середньомісячних робочих години, а за 14 повних місяців (13 серпня 2019 року по 13 жовтня 2020 року) \~2289 середньомісячних робочих години. 2289 робочих години за час затримки розрахунку відповідача перед позивачем при звільненні слід помножити на середньогодинну заробітну плату позивача 86,53 грн., що складе 198\~067,17 грн. Із змісту п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999р. вбачається, що справляння та сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а отже суд визначає суму до стягнення без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із позивачем, суд враховує, що позивач був звільнений 13 серпня 2019 року, у зв`язку із чим розмір середнього заробітку за весь час затримки має обчислюватися саме з цього дня, що відповідає положенням\~ст.116 КЗпП України. Отже, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 169\~771,92 грн., тобто в межах позовних вимог, оскільки суд відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму середнього заробітку за час затримки зі сплати заробітної плати за період з 13.08.2019 року (дата звільнення) по 13.10.2020 року (день ухвалення рішення), що визначена без утримання податків й інших обов`язкових платежів, в розмірі 169,771,92 грн. Вимоги до доказів встановлені\~ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. \~\~\~\~\~\~ Згідно із\~ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Згідно\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до\~ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки\~ст. 81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд не приймає позиції відповідача стосовно не погодження з положеннями позовних вимог, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами і нічим об`єктивно не підтверджується. Доводи стосовно не визнання позовних вимог відповідач обґрунтовує лише неправомірністю винесення вимоги Контрольно-ревізійного управлінням в Дніпропетровській області №06-04-15/2464 від 02.09.2010 року, що не є предметом розгляду даної справи, а тому не може прийнято судом до уваги. Згідно приписів\~ст. 21 КЗпП України\~власник підприємства зобов`язаний виплачувати найманому працівнику заробітну плату і забезпечувати необхідні умови праці. Суд також бере до уваги, що відповідачем протягом тривалого часу не було вчинено жодних дій для погашення суми заборгованості з виплати заробітної плати перед позивачем, тобто характер порушення трудових прав позивача з боку відповідача в даному випадку є свідомим, тривалим та не містить ознак наявності у роботодавця волі щодо відновлення порушених трудових прав працівника. За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з КП «Жовтоводськтепломережа» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати у розмірі 3781,34 грн., обов`язок нарахування якої встановлено п.3 вимоги №06-04-15/2464 від 02.09.2010 року Контрольно-ревізйного відділу в м. Дніпропетровську щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.09.2010 року №06-04-15/2464 та середній заробіток\~за час\~затримки зі\~сплати заробітної\~плати за\~період з\~13\~серпня 2019\~року по\~13\~жовтня 2020\~року у\~розмірі 169\~771,92\~грн.\~(в\~межах заявлених\~позовних вимог) без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів та зборів які підлягають утриманню відповідно до вимог чинного законодавства України з цієї суми, в задоволенні ж решти позовних вимог [PERSON] до КП «Жовтоводськтепломережа» слід відмовити. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті\~133\~та частин 1\~3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134\~ЦПК України\~визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, між адвокатом Кудлай М.О. та позивачем [PERSON] 01 серпня 2020 року було укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання позивачу правової допомоги у вигляді усних та письмових консультацій, складання процесуальних документів, а також представництво інтересів останнього в судових органах під час розгляду справи за позовом [PERSON] до КП «Жовтоводськтепломережа» щодо зобов`язання нарахування заробітної плати та стягнення заробітної плати та компенсації середнього заробітку за час затримки зі сплати заробітної плати. Відповідно до акту про надання послуг - правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 11.08.2020 р. [PERSON] було надано правову допомогу на загальну суму 3 600,00 грн., яка складається з наступного: надання усних консультацій та роз`яснень трудового законодавства та цивільного процесуального права України - 400,000 грн.; складання процесуального документу-позовної заяви - 3200,00 грн. Сплата зазначеної суми підтверджується прибутковим касовим ордером №11 від 11 серпня 2020 року. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи положення ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3462,30 грн. (173\~553,26х3600/180 455,48), виходячи з того, що позовні вимоги позивача задоволені частково, а тому відповідно до положень п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову про стягнення\~\~ середнього\~\~заробітку\~\~за\~\~час затримки\~\~ розрахунку, сплатив судовий збір у розмірі 1697,73 грн., на підставі\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1632,80 грн. (173\~553,26х1697,73/180 455,48), виходячи з часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ\~Про судовий збір\~від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. У зв`язку з частковим задоволенням позову, оскільки позивач звільнений від оплати судового збору в частині стягнення заробітної плати, то з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 808,64 грн. На підставі\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial