Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

19 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту електроенергію. В позові зазначив, що відповідач на підставі відкритого на ім'я померлого [PERSON] особового рахунку [NUMBER] та договору на постачання електроенергії від 16 березня 2007 року є споживачем електроенергії за адресою [ADDRESS]. Станом на 18 серпня 2014 року відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 819 грн. 62 коп. Оскільки заборгованість відповідач у добровільному порядку сплатити відмовляється, позивач просить стягнути з нього суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує частково в частині заборгованої суми, судові витрати просить не стягувати за їх сплати відповідачем добровільно. Відповідач в судове засідання не з"явився, суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково в частині сплати боргу за добровільної сплати ним судового збору. В судовому засіданні 01 вересня 2014 року позовні вимоги не визнавав, посилаючись на відсутність заявленого боргу. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року N 562 (далі - Методика). Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Судом встановлено, що [PERSON] є фактичним споживачем електроенергії за особовим рахунком [NUMBER], який відкритий на ім"я [PERSON], який помер [INFO], після смерті якого позивач- з 01 березня 2007 року перейшов проживати до його будинку, що за довідкою Новоперівської сільської ради Снігурівського району має адресу [ADDRESS]. 16 березня 2007 року [PERSON] уклав з позивачем договір на постачання електричної енергії. Виходячи з положень ст.ст.6,626-631,526 ЦК України укладений договір є обов"язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Як вбачається з наданої позивачем особової картки станом на 18 серпня 2014 року за особовим рахунком, який використовує відповідач, рахується заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 819 грн. 62 коп. За спливом наданого судом часу для звірки наявної заборгованості, відповідач позов визнав, заперечень проти доводів позивача не надав, зворотнього належними доказами не довів, заборгованість не погасив. Вищезазначене свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по оплаті за спожиту електроенергію. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в заявленому розмірі, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Суд, на прохання позивача не стягує з відповідача судовий збір на його користь за його добровільної сплати згідно представленої квитанції №105 від 10.09.2014 року на суму 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved