Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

18 лютого 2020 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу. Позивач зазначив, що шлюб з відповідачкою було зареєстровано 26 серпня 1995 року Веселинівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області. Від шлюбу мають двох дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] . В 2015 році він став інвалідом 1 групи. З того часу стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали виникати часті сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, а з 2016 року сім`я фактично припинила своє існування. З того часу сімейне життя вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідач проживає окремо від нього та дітей, фактично створила нову сім`ю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити та розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] , оскільки вони з 2016 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги та погодилася на розірвання шлюбу, вказала, що фактично створила нову сім`ю та проживає окремо від позивача. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 26 серпня 1995 року Веселинівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації про укладення шлюбу складено відповідний актовий запис № 39 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] . В 2015 році позивач став інвалідом 1 групи. З того часу стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали виникати часті сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, а з 2016 року сім`я фактично припинила своє існування. З того часу сімейне життя вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідач проживає окремо від позивача та дітей, фактично створила нову сім`ю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що сімейне життя сторін не склалося через непорозуміння та різні погляди на сімейні відносини, подружжя втратило почуття взаємної любові, поваги та підтримки один одного. Тому фактично припинили шлюбні відносини і з 2016 року позивач з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] , а відповідач проживає в цьому ж населеному пункті за адресою: [ADDRESS] . Подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, сторони не бажають, щоб суд надав їм строк на примирення, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила думку про бажання надалі іменуватись прізвищем " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" як інвалід І групи, що підтверджується довідкою Вознесенської МСЕК серії 12 ААА №559726 (а.с. 6), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 840 грн. 80 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. На підставі викладеного,

Outcome: approved