Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

25.11.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якій просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] . На підставі рішення Лубенського міськрайонного суду від 04.07.2013 року шлюб між ними розірвано. З відповідача на її користь 21.12.2012 року було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 11.12.2012 року і до повноліття дитини. 01.06.2018 року розмір стягнутих з [PERSON] аліментів було збільшено за рішенням суду і присуджено аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Станом на 01.09.2019 року загальна сума заборгованості по аліментах складає 60567, 93 гривні і в даний час вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів. Після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] , [INFO] залишилась проживати з нею в [ADDRESS] і на даний час вона являється ученицею 1 класу Лубенської ЗОШ І-ІІІ ступенів №10. Виховання дитини, її навчання, а також матеріальне забезпечення знаходиться повністю на ній, оскільки батько дитини - відповідач [PERSON] самоусунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки, не піклується про дитину, не цікавиться її здоров`ям, фізичним, духовним розвитком, не бере участі у створенні належних умов для нормального розвитку дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, згідно наданої заяви просили справу розглядати у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Заяви про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Третя особа Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Ухвалою від 06.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24 грудня 2019 року, згідно якого ухвалою суду від 24 грудня 2019 року закрите підготовче провадження та призначено справу у відкритому судовому засіданні на 28 січня 2020 року. Судом встановлено такі обставини справи. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області [INFO] народилась [PERSON] (а.с.9). Батьками дитини є [PERSON] - мати та [PERSON] - батько, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.2012 року, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб, виданого 27.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області (а.с.10) і який за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області суду від 04.07.2013 року було розірвано (а.с.11). Згідно довідки Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління №10324 від 16.10.2019 року (а.с.8), позивач [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , разом з нею проживає донька [PERSON] , [INFO]. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.12.2012 року (а.с.12), з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 11.12.2012 року і до повноліття дитини. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.06.2018 року (а.с.13-14) розмір стягнутих аліментів збільшено і присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Разом з тим, як вбачається з розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, які надано Лубенським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.16,18), загальний розмір заборгованості по аліментах у боржника [PERSON] становить 60567, 93 гривні. В актах вуличного комітету від 17.10.2019 року (а.с.19-20) зазначено, що [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] удвох, позивач піклується про свою доньку, умови їх проживання задовільні, однак, сім`я потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов`язків по відношенню до дитини. У зв`язку з отриманням невеликої заробітної плати за місцем роботи (а.с.26), позивачу Управлінням соціального захисту населення надається державна соціальна допомога як малозабезпеченим сім`ям (а.с.27). Згідно довідки Лубенської ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 №95 від 14.11.2019 року (а.с.21), та акту комісії школи (а.с.22), [PERSON] навчається у 1-А класі, і мати дитини [PERSON] відвідує школу, цікавиться успішністю навчання та поведінкою доньки, а батько дитини [PERSON] за час навчання дитини жодного разу до навчального закладу не з`являвся і дитиною не цікавився. Під час відвідування дитиною Лубенського дошкільного навчального закладу №5 «Зірочка», її вихованням займалась мама, приводила та забирала із садочку, в той час як батько дитини, жодного разу до закладу не з`явився, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.23). Згідно Висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради № 01-19/1020 від 11.10.2019 року (а.с.24-25), вважається доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків , є хронічними наркоманами або алкоголіками та інше. Як зазначено в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав"від 30.03.2007 року №3, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. Згідно ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідає інтересам дитини, оскільки батько не спілкується з нею, матеріально та духовно не забезпечує, а тому вважає за можливо позбавити [PERSON] батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і застосовується за умов доведеності тих обставин, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про його свідоме нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач та його дитина проживають за різними адресами, що також свідчить про те, що в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки він не проживає з нею, так само даний захід не позбавить відповідача можливості побачення зі своєю дитиною. Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено обов`язок батьків, котрі проживають окремо, брати участь у вихованні дитини, вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При цьому суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved