Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

19 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 квітня 2018 року о 20:00 в с.Володимирівка Городнянського району Чернігівської області, по вул.Леніна, [PERSON] під час керування автомобілем марки ВАЗ 2101 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено опори №1,2 повітряної лінії електропередач напругою 0,4 кВ, які знаходяться на балансі ПАТ ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО. Вартість ремонту повітряної лінії електропередач становить 13787,45 грн. Постановою Городнянського районного суду від 26.04.2018 року встановлено, що під час ДТП транспортним засобом керував водій [PERSON], останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення. Посилаючись на ст.ст.1166 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування шкоди 13787,45грн. та судові витрати у розмірі 1762,00грн. У підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю. Вважає, що вина відповідача у заподіянні шкоди повністю підтверджена постановою Городнянського районного суду від 26.04.2018 року. Факт пошкодження опори та суму збитків встановлено кошторисом на відшкодування збитків від 10 квітня 2018 року. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав. факту вчинення ДТП та завдання шкоди позивачу не заперечував. Про наслідки визнання позову попереждений. Частина 4\~ст. 200 ЦПК України\~передбачає, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206 ЦПК України. Відповідно до вимог частини 4 статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, враховуючи наступне. Відповідно до\~ст.1166 ЦК\~майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. \~Згідно з ч. ч. 2, 5\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. \~\~У п. п. 4,6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~Судом встановлено, що 08 квітня 2018 року о 20:00 в с.Володимирівка Городнянського району Чернігівської області, по вул.Леніна, відповідач [PERSON] під час керування автомобілем марки ВАЗ 2101 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено опори №1,2 повітряної лінії електропередач напругою 0,4 кВ, які знаходяться на балансі ПАТ ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди постановою Городнянського районного суду від 26.04.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення (а.с.5). Зазначена постанова набрала законної сили 07.05.2018 р. Відповідно до ч.4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, оскільки вину [PERSON] у вчиненні ДТП доведено, то саме він на підставі ст.\~1166,\~1187 ЦК\~є відповідальним за заподіяну внаслідок ДТП шкоду. \~Розмір матеріальних збитків, спричинених пошкодженням електричних опор №1,2 повітряної лінії електропередач напругою 0,4 кВ Л-2 від КТП- 11 підприємству позивача у розмірі 13787,45 грн., підтверджується кошторисом про вартість робіт від 10.04.2018 року, розрахунком прямих витрат, розрахунком витрат на доставку бригади, спеціальних механізмів та машин, розрахунком загальновиробничих витрат, журналом обліку робіт, оперативним журналом №2 (а.с.8-22). Наведені розрахунки збитків відповідачем не спростовано. В судовому засіданні відповідач не оспорював розмір збитків, заявлений до відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved