Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

16.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до комунального комерційного підприємства «Облавтосервіс» Чернігівської обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6622,53 грн. мотивуючи позовні вимоги тим, що позивача було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників 22.05.2014 року, однак остаточний рахунок не було проведено. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] працював на посаді водія 1 класу в комунальному комерційному підприємстві «Облавтосервіс» Чернігівської обласної ради та був свільнений відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатів на підставі наказу № 29-к від 22.05.2014 року (а.с. 8). Відповідно до довідки ККП «Облавтосервіс» Чернігівської обласної ради № 28 від 11.06.2014 року виданої позивачу [PERSON] в тому, що станом на 11.06.2014 року не виплачено 5000,45 грн. заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги (а.с. 9). Відповідно до копії довідки ККП «Облавтосервіс» Чернігівської обласної ради № 18 від 23.05.2014 року середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 101,38 грн. (а.с. 10). 02.07.2014 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні - 29 робочих днів у сумі 2940,02 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника роботодавець зобов'язаний виплатити йому в день звільнення всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», саме власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні невиплату працівникові належних йому від підприємства, установи, організації сум в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Згідно із частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за, наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з характеру спірних правовідносин, між сторонами відсутній спір про розмір належних звільненому працівникові сум, розмір яких за спірний період не оспорює і відповідач, який не виплатив ці суми з порушенням строків, передбачених ст.. 116 КЗпП України. Отже судом встановлено, що мала місце невиплата належних працівникові сум в розмірі 5000 грн. 45 коп. - заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги та 2940,02 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку з 23.05.2014 року по 04.07.2014 року в строки, передбачені ст.. 116 КЗПп України з вини відповідача. Згідно Постанови КМ України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" за спірних правовідносин середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні повні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. За таких обставин, на користь позивача підлягає стягненню 5000 грн. 45 коп. - заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги та 2940,02 грн. (101,38 грн. (середньоденна заробітна плата)*29 (робочі дні)) середнього заробітку за час затримки розрахунку з 23.05.2014 року по 04.07.2014 року Враховуючи, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проведено без врахування обов'язкових платежів, а справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, судом зазначені суми визначені без утримання податку та інших обов'язкових платежів, які підлягають відрахуванню при виплаті зазначених сум, що не призведе до порушення прав і обов'язків сторін спору. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved