Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

22.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит (далі Кредитний договір) № 1387 від 20.03.2008 року, згідно до якого останній отримав грошові кошти у сумі 11000 доларів США на невідкладні потреби під заставу житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23 березня 2018 року з зобов'язанням сплачувати 14,5 (чотирнадцять з половиною) відсотків річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання співвідповідачем [PERSON] зобов`язань за іпотечним кредитним договором, між позивачем та співвідповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки № 1387/1 20.03.2008 року. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позивач звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на квартиру, що є предметом іпотеки. 03.11.2010 року Первомайський міськрайонний суд своїм рішенням задовольнив позовні вимоги Банку. 09.04.2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та квартиру виставлено на електронні торги. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 106737 від 05.08.2015 року квартира реалізована у сумі 49975,92 грн. Проте, вказаної суми не вистачило аби погасити всю наявну заборгованість відповідачів перед банком за рішенням суду, а також штрафних нарахувань з 23.06.2010 року та станом на 06.02.2017 року. Загальна сума заборгованості на вказану дату становить 10016,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 271229,03 грн. і яка складається з: прострочена заборгованість по кредиту - 9092,69 доларів США, що еквівалентно 246210,95 грн.; нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту - 866,55 доларів США, що еквівалентно 23464,35 грн.; нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків - 57,38 доларів США, що еквівалентно 1553,73 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов повністю підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до суду не з'явилися, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомили, за таких обставин суд не має відомостей про причини їхньої неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду представника позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання сторін, наявність заяви представника позивача про розгляд справи без його участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав: зокрема, судом встановлено, що між ПАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачем [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит (далі Кредитний договір) № 1387 від 20.03.2008 року, згідно до якого останній отримав грошові кошти у сумі 11000 доларів США на невідкладні потреби під заставу житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 23 березня 2018 року з зобов'язанням сплачувати 14,5 (чотирнадцять з половиною) відсотків річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання співвідповідачем [PERSON] зобов`язань за іпотечним кредитним договором, між позивачем та співвідповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки № 1387/1 20.03.2008 року. В порядку ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона має довести обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог, так і на підтвердження своїх заперечень. Згідно ч.3 ст.61 того ж Кодексу обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03.11.2010 року, ухваленому у справі № 2- 3270/ 2010 рік за позовом ВАТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Первомайського відділення № 2856 ВАТ „Державний ощадний банк України" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, позов задоволено, а саме: стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача розмір заборгованості станом на 23.06.2010 року в сумі 88065 грн.69 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, яка розташована у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], а також судові витрати. 09.04.2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с.15) та квартиру виставлено на електронні торги. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 106737 від 05.08.2015 року квартира реалізована у сумі 49975,92 грн. Проте, вказаної суми не вистачило аби погасити всю наявну заборгованість відповідачів перед банком за рішенням суду, а також штрафних нарахувань з часу 23.06.2010 року та станом на 06.02.2017 року. Загальна сума заборгованості на вказану дату становить 10016,62 доларів США, що у гривневому еквіваленті дорівнює 271229,03 грн. і яка складається з: прострочена заборгованість по кредиту - 9092,69 доларів США, що еквівалентно 246210,95 грн.; нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту - 866,55 доларів США, що еквівалентно 23464,35 грн. (згідно ст. 625 ЦК України); нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків - 57,38 доларів США, що еквівалентно 1553,73 грн. (згідно ст. 625 ЦК України) (а.с.25). Дійсно, згідно ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, за договором, або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ст. 1054 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася зі сплатою відсотків. Одночасно для забезпечення виконання боржником зобов'язань за договором, між позивачем та співвідповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки № 1387/1 від 20.03.2008 року. Згідно договору поруки «поручитель» зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за кредитним договором № 1387 від 20 березня 2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1.) Поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник (п.3.1.) Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором поки всі зобов'язання за кредитним договором, не будуть виконані повністю (п. 3.2.). З ксерокопії листа - повідомлення № 118.20-12-65 від 02.02.2017 року вбачається, що позивач на виконання вимог вище зазначеного договору поруки надіслав співвідповідачці [PERSON] повідомлення про невиконання співвідповідачем [PERSON] свого зобов'язання по кредитному договору. Також, у відповідності до вимог кредитного договору було надіслано аналогічного листа № 118.20-12-64 від 02.02.2017 року співвідповідачу [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом в порядку, визначеному Законом (а.с.22-24). Однак до теперішнього часу вимоги залишились без задоволення, заборгованість не погашена. Відповідно до п. 5.2. договору поруки та п. 6.2. Кредитного договору, спори за цим Договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів протягом тридцяти календарних днів, вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. Також, ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктом 2.4.2 договорів поруки від 19.12.2007 року передбачено право позивача вимагати виконання зобов'язань за Кредитним договором як з боржника так і з поручителя. Оскільки відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, то, задовольняються згідно з принципом диспозитивності вимоги позивача станом на 06.02.2017 року, позивач, як і суд, виходять з діючого на цю дату офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним Банком України (1 долар США = 27,0779 гривень). Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 4068,43 грн. - по 2034,22 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 526, 543, 554, 610-612, 625, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved