Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що [INFO] в смт.Велика Писарівка Сумської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння [ADDRESS], розміщене на земельній ділянці, кадастровий номер [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем за законом вказаного спадкового майна, однак оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку можливості не має з причини відсутності належним чином оформленого правовстановлювального документа на домоволодіння. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити, оскільки в іншому порядку оформити право власності на нерухоме майно неможливо. Представник відповідача В.Писарівської селищної ради та відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення позивача та її представника, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта житлового будинку індивідуального житлового фонду, виготовленого 14.06.2016 КП ОМР «БТІ та АПР» в [ADDRESS] розташований житловий будинок з гаражем та огорожею (а.с.9-11), розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER], належній на праві приватної власності [PERSON] (а.с.12,13). З довідки-характеристики КП ОМР «Бюро технічних експертиз та архітектурно-планувальних робіт» від 26.09.2017 вбачається, що реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 згідно матеріалів інвентарізаційної справи відсутня (а.с.17). [INFO] в смт.Велика Писарівка Сумської області помер [PERSON] (а.с.14), після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно та права, що належали померлому на час відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З Інформаційної довідкоки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49569716 від 24.10.2017 (а.с.33) вбачається, що заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався. З довідки виконкому В.Писарівської селищної ради (а.с.41) вбачається, що на час відкриття спадщини разом з померлим за однією адресою були зареєстровані та проживали дружина - позивач [PERSON] та син [PERSON], які за відсутноісті заповіту, є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України. З повідомлення державного нотаріуса Перлік Т.М. (а.с.31) слідує, що 25.05.2017 за № 73 відкрита спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO], за заявою спадкоємця за законом - сина [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується також відповідною Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.32). Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З повідомлення державного нотаріуса Перлік Т.М. вбачається, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлювальний документ на спадковий житловий будинок (а.с.16). Відповідно до ст.25 та ст.346 ЦК України зі смертю особи її права та дієздатність припиняються, тому зареєструвати право власності на нерухоме майно за особою, яка померла, неможливо. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав, нотаріусу як спеціальному суб'єкту, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно; рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті чоловіка [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити свої права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на вищезгадане нерухоме майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved