Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Піщанської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обгрунтування позову вона зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею за заповітом після померлого і звернулась до Красноградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і отримала Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді земельної ділянки площею 8,7312 га. Але оформити своє право власності на спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями не може, так як відсутні необхідні правовстановлюючі документи на нього, а саме її чоловік за життя не зареєстрував своє право власності на житловий будинок з надвірними будівлями. Позивачка просить визнати за нею, як за спадкоємицею за заповітом після померлого чоловіка, право власності на нерухоме майно в порядку спадкування у вигляді житлового будинку (А-1), прибудови (а), тамбуру (а-1), сараю (Б), сараю (В), гаража (Г), погрібу (Д), убиральні (Ж), літнього душу (З), колодязя (К), огорожі (Н), воріт (Н-1) за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачки подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу без його участі. Піщанська сільська рада позов визнала і просила розглянути справу у відсутність їх представника. У відповідності до ст.197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і правовідносини. 29.12.1963 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про їх шлюб (а.с.11). 21.12.2000 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно, яке буде йому належати на момент смерті, своїй дружині [PERSON] (а.с.9-10) У відповідності до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.12) Позивачка у встановлені строки прийняла спадщину після померлого чоловіка, але оформити своє право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] не може, бо відсутні правовстановлюючі документи на нього, про що зазначено в постанові державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори Мошкової Н.О. про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.15). Віповідно до довідок Піщанської сільської ради Красноградського району домоволодіння за вищевказаною адресою належало [PERSON] згідно погосподарського обліку №4 ст.341, в цьому будинку він був прописаний і постійно проживав з 1941 року і по день смерті [INFO]. Разом з ним на момент його смерті була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.19). Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно слід звернути увагу, що позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268- 1270 ЦК. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Таким чином, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Враховуючи, що позивачка є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після померлого чоловіка, те, що будинок фактично належав її померлому чоловіку, про що також свідчить запис в погосподарській книзі Піщанської сільської ради, а визнання за нею права власності на вищевказане майно не порушує права інших осіб, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved