Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

17.07.2013 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа: комунальне підприємство "Павлограджитлосервіс", в якому просили (з урахуванням зменшення позовних вимог від 25.03.2014 року) відшкодувати майнової шкоду в розмірі 20261 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судові витрати по справі, а саме судовий збір, витрати на проведення експертизи, витрати на правову допомогу. Позов мотивовано тим, що [PERSON] і [PERSON] є власниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування. В період з січня 2012 року по серпень 2012 року ними із залученням будівельно-підрядних організацій було зроблено капітальний ремонт нашої квартири, а саме: на підлогу було покладено паркет; було зроблено натяжний потолок з матеріалу - «гіпсокартон»; вирівняно стіни квартири з матеріалу «гіпсокартон»; для створення естетичного вигляду квартири було поклеєні нові шпалери; було закуплено та вбудовано в спальні кімнати нові меблі - шкаф-купе, комбінована тумба та навісний пенал. Над їх квартирою, тобто за адресою: [ADDRESS] мешкає Відповідач зі своєю сім'єю згідно даних КП «Павлограджитлосервіс». 20.09.2012 року о 10 годині 30 хвилини квартира позивачів була затоплена. Відповідно до акту про заливання, аварії, що виникли в системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складеного 20.09.2012 року, причиною затоплення квартири [ADDRESS] стало відкриття крану на радіаторі опалення в квартирі [ADDRESS], тобто квартири в якій мешкає Відповідач. Згідно висновку комісії (тобто представників КП «Павлограджитлосервіс» (дільниця № 2) заливання квартири позивачів виникло по вині мешканця квартири [ADDRESS], тобто Відповідача. Пошкодження в цей же день були зафіксовані на цифрову відеокамеру марки NIKON тип 810. Також позивачі вважають, що неправомірними діями Відповідача, ним було спричинено моральну шкоду, яка була виражена в душевних стражданнях та переживаннях які зазнали внаслідок вищезазначених протиправних дій Відповідача в момент заливання квартири, а також до сьогоднішнього дня зазнають душевних страждань та переживань, з наступних причин: по-перше з моменту залиття квартири Відповідач не відшкодувала в повному розмірі заподіяну нею матеріальну шкоду, та ухилялася від її подальшого відшкодування; по-друге: з моменту залиття квартири сім'я позивача (в тому числі малолітня та новонароджена дитина) більше двох місяців не могли використовувати своє житло для проживання, і тому змушені були проживати у своїх батьків, і в подальшому проживають в сирій квартирі з цвіллю на стінах, яку неможливо прибрати без проведення капітального ремонту та проведення спеціальних хімічних обробок, на проведення яких у позивачів немає грошових коштів; по-третє: сім'я позивача (в тому числі малолітні діти) по сьогоднішній день не має змоги мати належні умови для проживання в квартирі тому, що вона потребує ремонту. В судовому засіданні позивач, [PERSON], та представник позивачів позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі на підставі доводів позовної заяви та висновку експерта. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача просили позов не задовольняти в повному обсязі, вважали, що сума матеріальної шкоди, зазначена експертом у своєму висновку є завищеною, розмір моральної шкоди також є завищеним зважаючи на матеріальний стан відповідача, оплата правової допомоги представнику не підтверджена відповідними документами, витрати на проведення експертизи, тобто розмір винагороди експерта за проведення експертизи визначено експертом без обґрунтування такої суми, розмір судового збору, який просять позивачі стягнути з відповідача на свою користь визначено відповідно до первісних позовних вимог, тому стягненню з відповідача підлягає сума судового збору, визначена відповідно до зменшених позовних вимог. При цьому в судовому засіданні відповідач факт залиття квартири позивачів визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши сторін та їх представників, пояснення експерта, покази свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] є позивачі, [PERSON], [PERSON] на підставі договору дарування від 15 липня 2006 року. Згідно довідки, виданої КП «Павлограджитлосервіс», в квартирі за адресою: [ADDRESS], проживає відповідач, [PERSON], з квітня 2012 року без реєстрації, власник згідно договору купівлі-продажу від 03.03.2012 року р№2-336 (а.с.16). Згідно акту від 20.09.2012 року, складеного КП «Павлограджитлосервіс», залиття квартири [ADDRESS] в результаті аварійної ситуації в системі теплопостачання, причина - відкритий кран на радіаторі опалення в квартирі №43, залиття сталось з вини мешканця квартири №43 (а.с.20). Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, підтвердив факт складання вищевказаного акту. Згідно розписки [PERSON] зобов'язалась відшкодувати шкоду, завдану в результаті залиття квартири позивачів, в розмірі 5000 грн. з 01.10.2012 року по 08.2013 року по 500 грн. на місяць, сплачувала позивачам по 500 грн. 01.10.2012 року, 20.112012 року, 26.12.2013 року, в січні 2013 року (а.с.80). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частина 2 статті 1166 ЦК України, встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин). За змістом зазначених норм закону у правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність його вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Згідно п.41 Постанови Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 року "Про затвердження Правил користування тепловою енергією" споживач несе відповідальність за технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи теплоспоживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності). Відповідно ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Відповідач доказів того, що залиття з її квартири 20.09.2012 року відбулося не з її вини, суду не надав. Як вбачається із матеріалів справи, позивачі є власниками залитої квартири, а тому шкода завдана залиттям квартири підлягає відшкодуванню у повному обсязі. За ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку експерта №2, складеного 23.01.2014 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт з будівельними матеріалами, які необхідно виконати в квартирі позивачів, які виникли в результаті заливу 20.09.2012 р., склала 22261,20 грн. Згідно пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні, відповідач сумнівається в обґрунтованості висновку експерта. Судом роз'яснено право відповідача на заявлення клопотання про проведення додаткової, повторної або іншої експертизи, проте відповідач таким правом не скористалась. Згідно ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Висновок експерта є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування та є допустимим, оскільки одержаний без порушень порядку, встановленого законом та не протирічить ч.2 ст. 59 ЦПК України. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували відомості, зазначені у висновку експерта. Відповідачу та представнику відповідача було роз'яснено в судовому засіданні вимоги ст.60 ЦПК України щодо подання доказів. Відповідно до копії товарного чеку №41 від 26.10.2013р. позивачем, [PERSON], було оплачено послуги за проведення судової експертизи у розмірі 1200 грн. Згідно зі ст.ст.11,58-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідач надані позивачами докази не спростував, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню, виходячи з розміру матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття відповідно до висновку експерта: Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги наслідки залиття квартири позивачів і викликані цим незручності та неприємності для проживаючих в зазначеному житловому приміщенні осіб, а також доводи та докази завдання позивачам моральної шкоди. Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи тривалість неправомірних дій відповідача, характер заподіяної позивачам шкоди та обсяг перенесених позивачами страждань, суд вважає, що розумний, співрозмірний, достатній та справедливий розмір моральної шкоди не може перевищувати 500 грн. на користь позивачів. Згідно частин 1, 3 ст. 87 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ст.87 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», в редакції станом на час розгляду справи, затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2013 року [PERSON] уклав з громадянином [PERSON], договір про надання юридичних послуг, в судовому засіданні [PERSON] представляв інтереси позивачів на підставі довіреностей (а.с.21,61,62). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що [PERSON], який надавав правову допомогу, має право на зайняття адвокатською діяльністю або є іншим фахівцем в галузі права, що згідно вказаних норм закону є підставою для стягнення витрат на правову допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачам в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам: на користь кожного з позивачів в розмірі 772 грн. 05 коп., які складаються з 172 грн. 05 коп. - судовий збір, 600 грн. - витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи (1200 грн. (оплата експертизи) +344,10 грн. (судовий збір) / 2). Оскільки судом задоволено дві вимоги позивачів: немайнового (відшкодування моральної шкоди) та майнового (відшкодування матеріальної шкоди) характеру, тому стягненню з відповідача підлягає сума судового збору в розмірі 344,10 грн. (114,70 грн. (0,1 розміру мінімальної заробітної плати (немайнова вимога) +229,40 грн. (0,2 розміру мінімальної заробітної плати (немайнова вимога).

Outcome: partial