Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

28.04.2020 року до суду звернувся позивач [PERSON] представник позивача адвокат Бажан В.П., з позовом зняття (скасування) арешту з нерухомого майна до відповідача Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Дніпропетровській області . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 02.06.2020 року. 02.06.2020 року постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального провадження. Справа призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 17.08.2020 року. 01.06.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 17.08.2020 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи на 07.10.2020 року. 07.10.2020 року справа не розглядалась в зв`язку з хворобою судді. Справа призначена до розгляду на 25.11.2020 року 25.11.2020 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 25.11.2020 року. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить: зняти арешт з майна боржника, накладений постановою Ленінського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ в межах виконавчого провадження ВП № 36212186 з виконання виконавчого листа № 2-1479. Виданого 26.111.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ( Новокадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області) від 24.01.2013 року ВП № 36212186 на все нерухоме майно [PERSON] , накладено арешт. На адвокатський запит від 13.03.2019 року Новокадацьким ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області було повідомлено листом від 01.04.2019 року № 180112/29, що в 2013 році на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 36212186 по виконанню виконавчого листа № 2-1479/11, виданого 26.11.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» боргу в розмірі 291169.61 грн. 25.04.2013 року на підставі заяви стягувача державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яка разом з виконавчим документом була надіслана до Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровської області. Додатково повідомлено, що на теперішній час ВП № 36212186 знищене на підставі п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, видати копії виконавчих документів по ВП № 36212186 неможливо. Також повідомлено, що виконавчий лист № 2-1479/11, виданий 26.11.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська та інші виконавчі документи стосовно [PERSON] ,, до Новкадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області не надходили Листом від 09.09.2019 року № 06/13.16-34/22908 Південний ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області повідомив, що виконавчий лист № 2-1479 (ВП № 36212186) перебував на виконані у Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровської області. 27.08.2013 року державним виконавцем Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровської області винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Для вирішення питання про скасування арешту, накладеного постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ВП № 36212186, запропоновано звернутись до Новокадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області. 26.11.2019 року позивач звернувся до Новокадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області із заявою 01/БВ про скасування арешту. Однак листом від 06.12.2019 року № 81785/29 Новокадацький ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області повідомив, що для вирішення питання щодо зняття арешту необхідно звернутись до Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області. 28.12.2019 року позивач звернувся до Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою 02/БД про скасування арешту. Однак листом від 15.01.2020 року Південний ВДВС м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Дніпропетровській області повідомив про відсутність підстав для зняття арешту та запропоновано звернутись до суду. В той же час станом на теперішній час арешт не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 153538243, накладений згідно постанови Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 24..01.2013 року ВП 36212186 арешт на все рухоме майно перешкоджає [PERSON] ,. розпоряджатись власним нерухомим майном та порушує його право на мирне розпорядження своїм майном, що й стало підставою звернення до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач, представник Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, подавши відзив на позовну заяву. Згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки винесена державним виконавцем постанов про повернення виконавчого листа стягувану не дає підстав для застосування ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.199 року. Так як на момент Повернення виконавчого листа не сплачений виконавчий збір, який стягується в Державний бюджет України у розмірі 10% від суми, що підлягає примусовому стягненню та не сплачені витрати органів державної виконавчої служби пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо примусового виконання рішень. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що позивач є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про правов ласності на житло. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ( Новокадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області) від 24.01.2013 року ВП № 36212186 на все нерухоме майно [PERSON] , накладено арешт. На адвокатський запит від 13.03.2019 року Новокадацьким ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області листом від 01.04.2019 року № 180112/29 було повідомлено, що в 2013 році на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 36212186 по виконанню виконавчого листа № 2-1479/11, виданого 26.11.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] ,. на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» боргу в розмірі 291169.61 грн. 25.04.2013 року на підставі заяви стягувача державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яка разом з виконавчим документом була надіслана до Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровської області. Додатково повідомлено, що на теперішній час ВП № 36212186 знищене на підставі п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, видати копії виконавчих документів по ВП № 36212186 неможливо. Також повідомлено, що виконавчий лист № 2-1479/11, виданий 26.11.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська та інші виконавчі документи стосовно [PERSON] ,, до Новкадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області не надходили Листом від 09.09.2019 року № 06/13.16-34/22908 Південний ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області повідомив, що виконавчий лист № 2-1479 (ВП № 36212186) перебував на виконані у Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровської області. 27.08.2013 року державним виконавцем Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровської області винесена постанова про поверненняч виконавчого документа стягувану на підставі п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Для вирішення питання про скасування арешту, накладеного постановою Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ВП № 36212186, запропоновано звернутись до Новокадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області. 26.11.2019 року позивач звернувся до Новокадацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області із заявою 01/БВ про скасування арешту. Однак листом від 06.12.2019 року № 81785/29 Новокадацький ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровської області повідомив, що для вирішення питання щодо зняття арешту необхідно звернутись до Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області. 28.12.2019 року позивач звернувся до Південного ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою 02/БД про скасування арешту. Однак листом від 15.01.2020 року Південний ВДВС м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в Дніпропетровській області повідомив про відсутність підстав для зняття арешту та запропоновано звернутись до суду. Судом встановлено, що позивач звернувся із позовом про порушення його прав, як власника майна, на стадії виконання рішення суду про стягнення з позивача, як з божника заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» боргу в розмірі 291169.61 грн., а саме щодо скасування арешту з належного позивачеві нерухомого майна, накладеного державним виконавцем в забезпечення виконання рішення суду. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином позивачем пред`явлений позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення. Судом також встановлено, що позивач є боржником перед фінансовою установою та є стороною виконавчого провадження. У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20 Таким чином враховуючи, що між сторонами відсутній спір про право і для вирішення питання про зняття (скасування) арешту майна, накладеного на стадії виконання рішення, нормами Цивільного-процесуального кодексу України передбачений інший порядок. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України, відповідачем не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed