Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

11.01.2018 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить : визнати в порядку спадкування, після смерті [PERSON], яка померла 24.10.2011 року, за ним право на завершення приватизації земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER], що розташовані за адресою: Київська область Бориспільський район, с.Дударків, [ADDRESS], та зареєструвати на своє ім»я в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина, до складу якої в тому числі увійшли: земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], які належали за життя [PERSON] і на які вона оформила технічну документацію та отримала державні акти. Однак остання не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме - зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім'я. У встановлений законом строк позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 19 березня 2018 року (а.с.15-16) було задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Науменко Л.Г. копію спадкової справи, відкритої щодо майна померлої [PERSON], а також з Головного управління Держгеокадастру у Київської області копію технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшов лист за підписом сільського голови М.Г. Гуральник, у якому просили слухати справу у відсутності їхнього представника, покладаються на розсуд суду (а.с.23). Суд, перевіривши повноваження представника позивача [PERSON], заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, копію спадкової справи № 34/2011, відкритої щодо майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області 25 жовтня 2011 року.( а.с. 26). За життя, 28 липня 2010 року, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося в, взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті та на що вона за законом матиме право, заповідала позивачу [PERSON], [INFO], що підтверджується заповітом від 28.07.2010 р., реєстровий № 208, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. (а. с. 6). Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, звернувшись в передбачений шестимісячний строк, 28.10.2011, до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 34/2011 та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 5, 24-60). Відомості про інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину в матеріалах дослідженої спадкової справи відсутні. До спадкового майна, у тому числі, увійшли: земельні ділянки площею 0,25га та 0,15 га, з кадастровими номерами [NUMBER], що розташовані за адресою: Київська область Бориспільський район, с.Дударків, вул.Ланова (Щорса),37 (а.с.7, 61-85). Приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння [ADDRESS], Бориспільського району, Київської області та на земельну ділянку, площею 1,0000га кадастровий номер [NUMBER] (а.с.9, 59). Однак, свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] нотаріусом не було видано, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а надані копії державних актів на право власності на земельні ділянки не зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності( а.с.8). Судом також встановлено, що на підставі рішення [PERSON] сільської ради № 499 37 сесії 5 скликання від 11.09.2009 року про передачу у власність земельних ділянок площею 0,25 га та 0,15 га та 07.09.2011 року на ім'я спадкодавця виготовлено державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку загальною площею - 0,25га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку загальною площею - 0,15 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована [ADDRESS], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується технічною документацією із землеустрою та копіями державних актів( а.с.7, 62-85). Однак, [PERSON] у зв'язку зі смертю не встигла отримати правовстановлюючі документи та зареєструвати своє право власності на землю. З цих причин, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на зазначені земельні ділянки, що належали спадкодавцю за життя. А тому порушене право позивача підлягає визнанню в судовому порядку. Так, за повідомленням Управління Держкомзему у Бориспільському районі Київської області № 1814 від 21.03.2012 року, державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] не зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, та не видано [PERSON] (а. с. 8-на звороті). Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з приписами п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Абзацом 2 п.1 розділу X "Перехідних положень" Земельного Кодексу України передбачено, що рішення про передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта (свідоцтва) про право власності на землю на ім'я спадкоємця. (пункт 1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку згідно зі ст.ст.125, 126 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, виготовила відповідні документи необхідні для реєстрації права власності на земельні ділянки, проте за життя не встигла його зареєструвати, то до спадкоємців переходить право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів на землю на ім'я спадкоємців. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1. ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] набув право щодо завершення приватизації зазначених земельних ділянок у порядку спадкування за заповітом з моменту відкриття спадщини та реєстрації на своє ім'я в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved