Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Виспянської сільської ради про визначення йому додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері [PERSON], яка померла 05 лютого 2012 року. У позовній заяві зазначено, що матері позивача [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виспянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. [PERSON] померла 05 лютого 2012 року. За життя матір склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому [PERSON] В даний час він бажає оформити право власності на спадкове майно, однак не може цього зробити через те, що не подав заяви до нотаріальної контори протягом строку, встановленого ст.1272 ЦК України. Строк подачі заяви ним пропущено через те, що протягом строку, встановленого для прийняття спадщини він перебував на тимчасових заробітках за межами України, через що не зміг подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Просить вважати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Просив позов задовольнити та визначити\~йому додатковий строк для подання у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача Виспянської сільської ради у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечував щодо задоволення позову. За ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обовязком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON]померла 05 лютого 2012 року в с. Виспа Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ № 140059 виданим 06.02.2012 р. виконавчим комітетом Виспянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно заповіту, посвідченого [PERSON], секретарем виконавчого комітету Виспянської сільської ради 20 травня 2004 року, за реєстровим № 31, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла своєму синові [PERSON] Як вбачається довідки виконавчого комітету Виспянської сільської ради від 05.03.2018 р. № 81, останнє постійне місце проживання [PERSON] було с. Виспа вул. Підзамок, 2 Рогатинського району Івано-Франківської області, де вона проживала одна. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON], не змінений і не скасований. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 15 березня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON] у зв'язку з пропуском строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У постанові зазначено, що із документів спадкової справи № 98/2018 р. вбачається, що станом на 15.03.2018 р. інші спадкоємці [PERSON] до Рогатинської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, видачі свідоцтва про право на спадщину не зверталися. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається зі\~ст. 1270 ч.1 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк, якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. За частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Відповідно до розяснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, бере до уваги те, що протягом строку, встановленого для прийняття спадщини позивач перебував на тимчасових заробітках за межами України, тому позов слід задовольнити і визначити йому\~додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved