Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області шлюбі з 14 вересня 2013 року, актовий запис № 390. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з червня 2015 року через погіршення стосунків, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спору про поділ майна не має. На примирення не згодна. Дитина залишається жити з позивачкою. Просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 390. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, однак надала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 14 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 14 вересня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 390. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьками в свідоцтві про народження якого вказано позивачку та відповідача /а.с.5/. Дитина залишається жити з позивачкою. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають намір зберігати шлюб. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примирятися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн. /а.с.1/, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved