Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

17.08.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою і вказав, що\~27 січня 1998 року в м. Первомайськ, Миколаївської області померла його бабуся [PERSON], про що відділом ДРАЦСу по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського МРУЮ у Миколаївській області проведено державну реєстрацію смерті та складений відповідний актовий запис № 75. На момент смерті [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РА № 402881 від 12.03.1997 року належало право на земельну частку (пай) розміром 5,0 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області, із земель колишнього КСП «Україна». Після смерті спадкодавиці, позивач, як спадкоємець за законом, у встановлениму законодавством порядку прийняв спадщину. 09.02.2016 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), через те, що у нього відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), що посвідчує право на спадкове майно. Також нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва через те, що позивач не зміг підтвердити факт родинних відносин з бабусею, так як у витязі про державну реєстрацію народження його матері, прізвище бабусі записане як «Динисюк», а у свідоцтві про смерть «Гудима». Просить визнати за ним право на земельну частку ( пай) розміром 5,0 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області, із земель колишнього КСП «Україна», що належало [PERSON], яка померла 27 січня 1998 року в м. Первомайськ, Миколаївської області, в порядку спадкування за законом та встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавицею. В судове засідання зявився представник позивача, який підтримав\~позовні вимоги\~в повному обсязі та просив позов задовольнити. Свідок, [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в м. Первомайськ. Вона добре знає позивача, так як проживали з ним по сусідству. Памятає [PERSON], яка виховувала [PERSON] та підтверджує, що покійна дійсно була рідною бабусею позивача [PERSON]. Свідок, [PERSON], в судовому засіданні надала суду аналогічні покази, які були надані свідком\~[PERSON]. Підтвердила факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON], як рідних онука та бабусі. Представник відповідача Первомайська міська рада Миколаївської області у судове засідання не зявився , надав суду заяву , в якій проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати\~\~в його відсутність . Представник відповідача [PERSON] сільської ради Голованівського району Кіровоградської області у судове засідання не з»явився , надав суду заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати\~\~в його відсутність. Третя особа - представник відділу Держгеокадастру у Голованівському районі Кіровоградської області у судове засідання не з»явився , надав суду заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує , просить справу розглядати\~\~в його відсутність. Відповідно до положення ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2\~ст. 16 ЦК України, є визнання права. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, 27 січня 1998 року в м. Первомайськ, Миколаївської області померла [PERSON], яка приходилась бабусею позивача [PERSON] .Після\~ її смерті відкрилася спадщина на належне\~їй майно, що складалося з права на земельну частку (пай) розміром 5,0 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області, із земель колишнього КСП «Україна», яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РА № 402881 від 12.03.1997 року. Після смерті [PERSON] [PERSON] у встановленому законодавством порядку прийняв спадщину, про що йому був виданий витяг про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі. Він являється єдиним спадкоємцем після смерті бабусі. 09.02.2016 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), через те, що у нього відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), що посвідчує право на спадкове майно. Крім того [PERSON] не зміг підтвердити факт родинних відносин з [PERSON] , так як у витязі про державну реєстрацію народження його матері, прізвище бабусі записане як «Динисюк», а у свідоцтві про смерть «Гудима». Право на земельну частку (пай) належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РА № 402881 від 12.03.1997 року, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Голованівському районі Кіровоградської області № 99-28-99.3-195/15-16 від 05.02.2016 р. Через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлявся в одному примірнику та видавався на руки його власнику, - отримати його дублікат неможливо. Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5\~і зареєстрованого\~\~в Міністерстві юстиції України 22 .02.2012 р за № 282/20595\~\~видача\~\~свідоцтва про право на спадщину на майн, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено. Згідно абзацу 3 п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Позивач\~\~в установленому законом порядку звернувся до державного нотаріуса Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області\~\~для оформлення спадщини на земельну ділянку, але нотаріус відмовив позивачу\~\~в оформленні спадщини\~\~в зв»язку з відсутністю\~\~ правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), тобто Сертифікату на право на земельну частку (пай).\~\~\~\~\~\~ Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену земельну частку (пай). У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено , що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~.Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РА № 402881 від 12.03.1997 року\~видавався [PERSON], державний акт\~вона не отримувала, сертифікат був втрачений . Судом не встановлено осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), ратифікована\~Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини . Відповідно ч.7\~ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.»\~державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], але не оформив\~\~право власності в установленому законом порядку, тому вимога позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом є законною та обґрунтованою. Також факт родинних відносин в судовому засіданні повністю підтверджений показами свідків\~: [PERSON] та [PERSON], копією паспорту [PERSON], а/с-10 , копією свідоцтва про смерть [PERSON], а/с-12, копією свідоцтва про народження позивача, а/с-17, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу померлої, а/с-18, , копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження матері позивача, а/с-19, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб матері позивача, а/с-20, копією довідки про тотожність особи,\~а/с-22, не викликає сумніву, є достовірним. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивач [PERSON] має законне право на отримання у спадщину за законом права на земельну частку (пай) розміром 5,0 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області, із земель колишнього КСП «Україна» після смерті бабусі [PERSON], що померла 27.01.1998 року, як спадкоємець за законом. Викладене підтверджується копією довідки з останнього місця проживання померлої, а/с-13, копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а/с-14, копіями довідок з питань діючого законодавства, а/с-15-16, , копією свідоцтва про народження позивача, а/с-17, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу померлої, а/с-18, , копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження матері позивача, а/с-19, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб матері позивача, а/с-20, копією довідки про тотожність особи,\~а/с-22, копіями інформаційних листів Відділу Держземагенства у Голованівському районі, а/с- 23-24, не викликає сумніву, є достовірним. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~витрати по сплаті судового збору покладається на позивача. На підставі\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 року), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.),\~ст. 41 Конституції України, ст.ст.\~15,\~16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved