overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

24 квітня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що вона зареєструвала шлюб 08 жовтня 1996 року з відповідачем [PERSON] у Отинійській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 38. Від спільного проживання у них народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З початку їхнього спільного проживання у них склалися нормальні сімейні відносини, але з часом вони погіршилися. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. З листопада 2013 року вони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, оскільки втратили почуття любові та поваги одне до одного. У них немає спільних інтересів та бажання налагодити втрачені стосунки. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, неповнолітніх дітей залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 08 жовтня 1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Отинійській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 38 /а.с.4/. Від спільного проживання у них народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.5/. З початку їхнього спільного проживання у них склалися нормальні сімейні відносини, але з часом вони погіршилися. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. З листопада 2013 року вони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, оскільки втратили почуття любові та поваги одне до одного. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

24 липня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 09 листопада 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Печеніжинській селищній Раді Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис №51. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. 3 початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились з вини відповідача. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, часто зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп'яніння влаштовує безпідставні сварки, скандали, які негативно впливали на її здоров'я. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 09 листопада 1991 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Печеніжинській селищній Раді Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис №51/а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. 3 початку спільного проживання у позивачки з відповідачем були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились з вини відповідача. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, часто зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп'яніння влаштовує безпідставні сварки, скандали, які негативно впливали на здоров'я позивачки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

24 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] є її батьком, шлюб між батьками було розірвано 29.08.2000 року Краснолиманським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 154 та після розірвання шлюбу батьків вона залишилася проживати разом з матір'ю [PERSON], та знаходитися на її утриманні. На теперішній час вона продовжує навчатися на ІІ курсі денного відділення Державного навчального закладу "Харківське вище професійне училище № 6". Закінчує навчання 15 лютого 2016 року. Вона навчається в іншому населеному пункті, їй треба нести додаткові витрати на проїзд, на учбову літературу. Так як вона навчається на денній формі навчання, вона не має можливості влаштуватися на роботу і потребує матеріальної допомоги зі сторони батька до закінчення нею навчання в учбовому закладі. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі. (а.с. 22) Відповідач [PERSON]., будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає повністю, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 23) Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та вбачається з наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Позивач [PERSON] навчається на ІІ курсі денного відділення Державного навчального закладу "Харківське вище професійне училище № 6" та буде навчатися по 15.02.2016 року (а.с. 8). Позивач потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача [PERSON], так як навчається за денною формою навчання і не має можливості працювати самостійно, перебуває на утриманні матері. (а.с. 7) Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років, на умовах, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги доньці [PERSON] не надає, але [PERSON] є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію в розмірі 1049,00 грн, інших осіб на утриманні не має, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею учбового закладу. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

24 лютого 2002 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Устянської сільській раді Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 4). Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем різні за характерами та звичками люди, відповідач зраджував їй у подружньому житті, що призвело до розпаду їх сім"ї, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 24 лютого 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у виконкомі Устянської сільській раді Бершадського району, Вінницької області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

24 лютого 2015 року судом постановлено рішення за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання дій перевізника протизаконними та стягнення моральної шкоди. Позов задоволено частково. Визнано дії перевізника фізичної особи-підприємця [PERSON] у відмові пільгового безкоштовного проїзду по маршруту Кривий Ріг - Київ - протиправними. В іншій частині позову - відмовлено. Відповідно до ст.. 220 ч 1 п. 4 ЦПК України, суд який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. При подачі до суду позову позивач від сплати державного мита звільнений на підставі пп. 8 ст. 5 Закону України " Про судовий збір " та ст. 22 Закону України " Про захист прав споживачів ". Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що питання про стягнення судових витрат у справі підлягає вирішенню. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як задоволено позов не майнового характеру , підлягає стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 121,80 грв. В судове засідання сторони не з'явились. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

24 січня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.11.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі-Генеральна угода), за якою відповідач отримав кредит в сумі 39093,12 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно сплачувати позивачу нараховані проценти за кредитом і повністю погасити заборгованість за кредитом. Однак відповідач не виконував вчасно умови Генеральної угоди щодо сплати кредиту та відсотків, внаслідок чого станом на 02.01.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 42346,60 грн., де заборгованість по кредиту складає - 38330,26 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 1523,64 грн. ,а також штраф відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1992,70 грн. Добровільно повертати кошти банку відповідач не бажає. Позивач просить винести рішення, яким стягнути з відповідача у свою користь кредитну заборгованість в сумі 42346,60 грн. та понесені судові витрати. Позивач подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі і просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ст.526 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення заборгованості, суд позов задовольняє і стягує з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" 42346,60 грн. заборгованості за кредитним договором від 30.11.2012 року. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме 423,47 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

25.01.2017 року до суду з зазначеною позовною заявою звернулась [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19.07.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Скаржинецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, актовий запис №3. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. На даний час сторони припинили спільне проживання в зв"язку з різними поглядами на життя та відсутністю спільних інтересів, в зв"язку з чим у сторін виникають постійні сварки. Позивач прийшла до висновку, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її та дитини інтересам. Строк для примирення просить не давати, оскільки це не змінить її стосунків з відповідачем. У судове засідання сторони не з"явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьму позивач позов підтримує, а відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши докази, беручи до уваги заяви сторін, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5) від якого мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), спір щодо виховання якої між сторонами відсутній. У даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо через різні характери та погляди на життя, шлюб та сім'ю, а тому прийшли до переконання про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В зв"язку з викладеним суд, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально. Відповідно до ст.. 88 ч.1 ЦПК судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 25.01.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.05.2016 року між ПАТ КБ " ПриватБанк" та\~ [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 11 927 грн. 26 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Станом на 20.12.2016 року по даному договору відповідач заборгував\~ 13 967 грн. 86 коп.. Просять суд стягнути з відповідача за кредитним договором від 26.05.2016 року заборгованість в сумі\~13967 грн.\~ 86 коп. та сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~ Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~ 26.05.2016 року між ПАТ КБ " ПриватБанк" та\~ [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 11 927 грн. 26 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, в наступному порядку, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. \~ \~ \~ \~ Внаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у нього виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2016 року становить 13967 грн.\~ 86 коп., з яких 11 058 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 1285 грн. 24 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1326 грн. 99 коп.-заборгованість за пенею та комісією, а також штраф 297 грн. 22 коп.. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ В звязку з задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

25.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, збереження шлюбу неможливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання неповнолітньої дочки. Крім того, позивачка просила відновити їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Сторони у судове засідання не з'явилися, позивач надала суду заяву про слухання справи за її відсутністю, просить задовольнити позовні вимоги, стверджуючи, що спору в неї з відповідачем про місце проживання дитини та спільне майно немає, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи сповіщеним належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з'явився - конверти з судовими повістками повернулися до суду з приміткою пошти "адресат не проживає за зазначеною адресою, не розшуканий". Суд, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 27 червня 2013року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеської області (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 27.06.2013 року, актовий запис №54). Від цього шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] народження (свідоцтво про народження [NUMBER] від 07.10.20 13 року, а/запис №38), яка проживає з матір'ю; про наявність спору між сторонами про місце проживання дитини суду невідомо. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки вони продовжувати шлюбні відносини не бажають.

Outcome: approved