Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої злочином, посилаючись на те, що постановою Новоазовського суду Донецької області від 22 вересня 2011 року по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1ст.364 КК України, відповідачка була звільнена від кримінальної відповідальності на підставі п.«г» ст.1, ст.6 Закону України від 08.07.2011 року «Про амністію у 2011 році». По вказаній кримінальній справі вона була визнана потерпілою, оскільки їй спричинено матеріальну шкоду в розмірі 2 800 гривень та моральну шкоду, яку вона оцінює в 2 000 гривень. Спричинену моральну шкоду остання обґрунтовує тим, що вона зазнала моральних страждань у зв'язку з протиправним заволодінням її грошовими коштами. [PERSON] до судового засідання не з`явилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявивилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, в установленому законом порядку. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вимоги позивачки, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Постановою Новоазовського районного суду від 22 вересня 2011 року, яка набрала законної сили, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190, ч.1ст.364 КК України на підставі п. «г» ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року, у зв'язку з тим, що вона досягла 55-річного віку. Провадження у кримінальній справі було закрито, а цивільні позови потерпілих, зокрема [PERSON] залишені без розгляду. Із даної постанови вбачається, що 14.12.2009 року [PERSON] на запрошення голови обслуговуючого кооперативу човнової станції (ОКЧС) «Волна», прибула в с.Широкино Новоазовського району Донецької області для участі у зборах членів зазначеного кооперативу. При проведенні зборів, будучи заступником начальника управління - начальником Східного відділу Маріупольського управління інспекції ДАБК, виступила перед присутніми на зборах членами кооперативу, і достовірно знаючи про самовільне будівництво на території ОКЧС «Волна» членами кооперативу, навмисне, будучи посадовою особою і державним службовцем, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, а також в інтересах третьої особи - своєї дочки, приватного підприємця [PERSON], шляхом обману і зловживання довірою, переконала членів кооперативу в можливості за грошову винагороду оформити у законному порядку право власності на самовільно зведені об'єкти з наступним отриманням права власності на земельні ділянки під зазначеними будівлями. У період з 14.12.2009 року по червень 2010 року члени кооперативу перерахували у рахунок оплати послуг по оформленню документів на розрахунковий рахунок ПП [PERSON] грошові кошти, зокрема [PERSON] в розмірі 2 800 гривень, чим потерпілим, в тому числі позивачці [PERSON], завдана значна матеріальна шкода на вказану суму (а.с 5). Згідно положень Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину. Якщо злочином було завдано шкоду, то звільнений на підставі закону про амністію повинен її відшкодувати, оскільки амністія не звільняє особу від цього обов'язку. Кваліфікуючою ознакою складу злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за вчинення якого [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності, є завдання значної шкоди потерпілому. Отже вказана обставина є предметом доказування у кримінальній справі для кваліфікації дій особи за цією частиною вказаної статті. Згідно вищезазначеної постанови суду діями [PERSON] потерпілим завдано значну матеріальну шкоду на загальну суму 46 026 гривень, в тому числі і [PERSON] у розмірі 2 800 гривень. Тобто суд, звільняючи [PERSON] від кримінальної відповідальності за вказаними статтями обвинувачення, вважав вину відповідачки у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України доведеною, зокрема щодо розміру завданої потерпілим матеріальної шкоди виходячи із кваліфікації її дій у цій частині. Тому, вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди спричиненої злочином у розмірі 2 800 гривень підлягають задоволенню, а також у відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року, який у п.1 своєї постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, зокрема: на підставі Закону України про амністію чи акта помилування. Закриття кримінальних справ у цих випадках відбувається за нереабілітуючими обставинами. Що стосується вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, то вони на думку суду підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка його заподіяла при наявності вини. Вина відповідачки [PERSON] на думку суду доведена постановою Новоазовського районного суду Донецької області від 22 вересня 2011 року, якою її звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190, ч.1ст.364 КК України на підставі п. «г» ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року. Провадження у кримінальній справі закрито з нереабілітуючих підстав. Відповідно до ч.3ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди повинен бути визначений судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Заявлену моральну шкоду в сумі 2 000 гривень позивачка обґрунтовувала наявністю душевних страждань, пов'язаних з протиправним заволодінням її грошовими коштами. При цьому, нею не були доведені і обґрунтовані характер, глибина і тривалість душевних страждань. Але, суд приймає до уваги наявність у позивачки певних душевних переживань у зв'язку з протиправним заволодінням її грошовими коштами в розмірі 2 800 гривень, а відповідно і моральної шкоди, у зв'язку з чим вважає обґрунтованим і справедливим задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково в сумі 500 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК необхідно стягнути із відповідачки в дохід держави судовий збір в розмірі 551, 20 гривень (станом на день подачі позову 11 квітня 2016 року) за вимоги про відшкодування збитків завданих злочином та судовий збір за вимоги немайнового характеру (про стягнення моральної шкоди), які станом на день подачі позову складають 1 378 гривень, від сплати якого позивачка [PERSON] звільнена, згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, всього з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 929,20 гривень.

Outcome: partial