Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Управління Держгеокадастру в Гощанському районі, [PERSON] сільської ради Гощанського району про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання права власності на земельні ділянки. Позивачі посилаються на те, що [PERSON], на підставі рішення [PERSON] сільської ради Ради народних депутатів № 72 від 11 травня 2000 року було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,21 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гощанського району Рівненської області, та 07 грудня 2000 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 031467. [PERSON], на підставі рішення [PERSON] сільської ради Ради народних депутатів № 72 від 11 травня 2000 року було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,59 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гощанського району Рівненської області, та 07 грудня 2000 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 031464. Позивачі, звернувшись до Рівненської регіональної філії Центру ДЗК для отримання інформації щодо процедури визначення кадастрових номерів на земельні ділянки, що перебувають у їхній власності, стало відомо, що конфігурація їхніх земельних ділянок (ріллі) в масиві № 6 згідно державних актів не відповідає її конфігурації в проекті організації території масиву № 6 (рілля), розробленому Гощанським районним відділом Рівненської регіональної філії Центру ДЗК в ході виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам [PERSON] сільської ради в рамках проекту Світового банку [PERSON] державних актів на право власності на землю в сільській місцевості та розвиток системи кадастру у 2007 році, а саме - конфігурація земельних ділянок, на яку було видано державні акти раніше в 2000 році, не враховані при розроблені проекту організації території масиву N° 6 (рілля) у 2007 році. У масиві кормових угідь № 25, виникла зовсім інша проблема на місці розташування земельних ділянок позивачів видано у 2008 році державні акти іншим людям. Тобто, земельні ділянки позивачів, на які державні акти видано раніше у 2000 році не були враховані при розроблені проекту організації території масиву № 25 (кормові угіддя) у 2007 році. За заявами позивачів, в липні 2015 року Рівненською регіональною філією Державного підприємства "Центру ДЗК" було виготовлено нову технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно з фактичними розмірами. Технічну документацію було розроблено та погоджено з власниками земельних паїв масиву № 6 та [PERSON] сільською радою Гощанського району Рівненської області. Так, [PERSON] було погоджено встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в розмірі 2,0923 га (рілля площею 1,9266 га в масиві № 6, ділянка № 2 та кормові угіддя (сіножаті) площею 0,1657 га в масиві № 26, ділянка № 4). [PERSON] було погоджено встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в розмірі 2,4729 га (рілля площею 2,0372 га в масиві N° 6, ділянка № 1 та кормові угіддя (сіножаті) площею 0,1657 га в масиві № 26, ділянка N° 5). Позивачі просять суд визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 031467, виданий 07 грудня 2000 року [PERSON] сільською радою Гощанського району Рівненської області на ім'я [PERSON] та визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 031464, виданий 07 грудня 2000 року [PERSON] сільською радою Гощанського району Рівненської області на ім'я [PERSON], визнати за ними право власності на земельні ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю з підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити.\~ В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте направив до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] позов визнав повністю та не заперечував щодо задоволення позову. Пояснив, що [PERSON] сільська рада не може скасувати чи змінити державний акт, в якому допущено помилку, спір можливо вирішити тільки в судовому порядку. Помилку неможливо усунути іншим шляхом, тому позов визнає повністю та не заперечує щодо його задоволення. В судовому засіданні представник відповідача - Управління держгеокадастру в Гощанському районі [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо його задоволення, пояснив, що при видачі державного акту було допущено технічну помилку, - зазначено не той розмір та місце розташування земельної ділянки, яка була виділена фактично, тому є підстави для задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини регулюються ст. 14 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 119, 125, 126, 140, 149, 152, 158 ЗК України, ст. 373 ЦК України. Право власності громадян та юридичних осіб на землю гарантується\~ ст.14 Конституції України. Відповідно до положень ч.2 ст.14 Конституції України це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підстави набуття права на землю передбачені ст.116 Земельного кодексу України. Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку) набувається\~ і здійснюється відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 155 ЗК України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Поняття, зміст права власності на землю та підстави його набуття визначено в нормах ст.ст. 78, 81 і 116 цього Кодексу. Частиною\~ 2 та 3\~ ст. 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами і юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок\~ із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.\~ Відповідно до ст. 11 ЦПК України\~ цивільні справи розглядаються судом в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу ( ч.1 ст. 60 ЦПК України ). Встановлено, що [PERSON], на підставі рішення [PERSON] сільської ради Ради народних депутатів № 72 від 11 травня 2000 року було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,21 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гощанського району Рівненської області, та 07 грудня 2000 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 031467. [PERSON], на підставі рішення [PERSON] сільської ради Ради народних депутатів № 72 від 11 травня 2000 року було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,59 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гощанського району Рівненської області, та 07 грудня 2000 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-РВ № 031464. Позивачі, звернувшись до Рівненської регіональної філії Центру ДЗК для отримання інформації щодо процедури визначення кадастрових номерів на земельні ділянки, що перебувають у їхній власності, дізналися, що конфігурація їхніх земельних ділянок (ріллі) в масиві № 6 згідно державних актів не відповідає її конфігурації в проекті організації території масиву № 6 (рілля), розробленому Гощанським районним відділом Рівненської регіональної філії Центру ДЗК в ході виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам [PERSON] сільської ради в рамках проекту Світового банку [PERSON] державних актів на право власності на землю в сільській місцевості та розвиток системи кадастру у 2007 році, а саме - конфігурація земельних ділянок, на яку було видано державні акти раніше в 2000 році, не враховані при розроблені проекту організації території масиву N° 6 (рілля) у 2007 році. У масиві кормових угідь № 25, виникла зовсім інша проблема на місці розташування земельних ділянок позивачів видано у 2008 році державні акти іншим людям. Тобто, земельні ділянки позивачів, на які державні акти видано раніше у 2000 році не були враховані при розроблені проекту організації території масиву № 25 (кормові угіддя) у 2007 році. За заявами позивачів, в липні 2015 року Рівненською регіональною філією Державного підприємства "Центру ДЗК" було виготовлено нову технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно з фактичними розмірами. Технічну документацію було розроблено та погоджено з власниками земельних паїв масиву № 6 та [PERSON] сільською радою Гощанського району Рівненської області. [PERSON] було погоджено встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в розмірі 2,0923 га (рілля площею 1,9266 га в масиві № 6, ділянка № 2 та кормові угіддя (сіножаті) площею 0,1657 га в масиві № 26, ділянка № 4). [PERSON], було погоджено встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в розмірі 2,4729 га (рілля площею 2,0372 га в масиві N° 6, ділянка № 1 та кормові угіддя (сіножаті) площею 0,1657 га в масиві № 26, ділянка N° 5). Згідно пункту 2 статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Аналіз статті 140 ЗК України 2001 року дає підстави для висновку про те, що зазначена норма підлягає застосуванню тільки до тих правовідносин, коли право власності на земельну ділянку набуто особою правомірно із передбачених законом підстав та у передбаченому законом порядку. Такий висновок узгоджується з іншими правовими нормами. Так, згідно з частино другою статті 78 ЗК України 2001 року право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою в субєктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою. Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обовязкове прийняття уповноваженим органом держави (органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обовязковою юридичною підставою для подальшого оформлення на неї відповідних прав. За таких обставин суд прийшов до висновку, що [PERSON], [PERSON] набули право власності на вказані земельні ділянки в порядку, визначеному законом, однак не з вини [PERSON], [PERSON] при\~ прийнятті рішення та видачі державного акта було допущено арифметичну помилку щодо місця розташування та площі земельних ділянок, що підтвердили в судовому засіданні представники відповідача. Також, ст. 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Відповідно до п. 2.14 Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів. Оскільки державний кадастровий реєстратор відмовив позивачам у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, внести зміни до державних актів позивачів про дані щодо розміру земельних ділянок, переданих позивачам у власність неможливо в позасудовому порядку, а без внесення змін неможливе подальше використання позивачами земельних ділянок за призначенням, чим порушується їхнє право власності, а тому державні акти серії ІІІ-РВ № 031467 та ІІІ-РВ № 031464,які видані 07.12.2000 року [PERSON] сільською радою Гощанського району Рівненської області підлягають скасуванню. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved