Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Добросвіт-Кредо» про захист прав споживача, визнання угоди недійсною внаслідок здійснення нечесної підприємницької практики та як таку, що містить несправедливі умови, стягнення грошових коштів в розмірі 12 000 грн., сплачених за угодою та моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 22.03.2011 року позивач уклав з відповідачем ПП «Добросвіт-Кредо» договір №050018 з додатками (додаток №1 - Програма «Еліт-Люкс» та додаток №2 - Умови програми «Еліт-Люкс» з метою отримання певної суми на придбання товару на умовах Програми «Еліт-Люкс». Згідно умов спірної угоди, а також Закону України «Про захист прав споживача» відповідач виступає виконавцем певних послуг, зазначених у ст.1 Угоди, а позивач є їх споживачем. Відповідно до ст.1 Угоди предметом цієї угоди є надання Учаснику послуг системи Еліт-Люкс, спрямованих на придбання певного товару. Угода укладається шляхом підписання Сторонами угоди, додатку №1 та додатку №2, які є невід'ємними частинами угоди. Терміни, що використовуються в угоді та системі Еліт-Люкс, визначаються в додатку №2 до угоди. Згідно ст.2.1.1 договору та додатку №2, позивач як Учасник системи, повинен одноразово сплатити Реєстраційний платіж у день підписання Сторонами договору та Адміністративний платіж, який сплачується не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання Дозволу. Перед укладанням угоди, протягом нетривалого часу відбулася бесіда між позивачем та представником відповідача, яка запевнила позивача у вигідності умов угоди, в результаті чого позивач її уклав. При підписанні угоди, на виконання статті 2.1.1 позивачем на користь відповідача було сплачено 12000 грн., в якості Реєстраційного платежу, який згідно ст. 4 даного Договору визначається як одноразовий платіж, що підлягає сплаті Учасником у момент підписання Договору за реквізитами, вказаними Адміністратором, та являє собою узгоджені Сторонами витрати Адміністратора, пов'язані із включенням Учасника до Програми «Еліт-Люкс». Очевидно, що при укладанні угоди ніяких витрат, окрім вартості бланків, з боку відповідача не було і не могло бути, а тому ні їх наявність, ні розмір нічим не підтверджені, більш того, ці витрати з позивачем ніхто не узгоджував, як передбачено самим визначенням терміну «Реєстраційний платіж». Таким чином, зазначена умова угоди та додатку №2 до угоди є несправедливою відносно позивача як споживача, так як кошти, сплачені ним на користь відповідача в якості Реєстраційного платежу отримані останнім безпідставно шляхом включення в угоду декларативної умови, яка не має під собою реального виконання відповідачем будь-яких обов'язків, забезпечених цією оплатою. Таким чином, з угоди вбачаються явно невигідні одній стороні - споживачу договірні умови, які протилежна сторона правочину - відповідач сформулював в односторонньому порядку, тим самим створив істотний дисбаланс між правами і обов'язками сторін за угодою на свою користь і не врахував при цьому інтересів контрагента - споживача. Позивач вважає, що умови угоди є несправедливими, так як обмежують права споживача порівняно з правами, тому угода повинна бути визнана недійсною та завдані збитки відшкодовані. Після сплати Реєстраційного платежу в розмірі 12 000 грн. позивач забажав розірвати договір, проте в односторонньому порядку не зміг цього зробити, так як з моменту підписання пройшло більше ніж 7 календарних днів (п.8.1 Додатку №2). Позивач вважає, що підприємницька діяльність відповідача водить споживача в оману, а саме створення та обслуговування пірамідальної схеми під назвою програма «Еліт-Люкс», що полягає у формуванні Групи Учасників за рахунок сплати щомісячних загальних платежів, сплачених Учасниками системи, тобто, за кошти Учасників системи, формуванні Фонду даної Групи. Згідно ст.4 Договору Фондом Групи є сума Чистих внесків, сплачених Учасниками, що витрачаються на їх користь і знаходяться на спеціальному рахунку Адміністратора в банківській системи, які матимуть найбільшу кількість сплачених Загальних платежів, а на випадок коли декілька Учасників надіслали однакові Заяви з максимальною загальною кількістю запропонованих та сплачених Загальних платежів, перевагу має той Учасник, який раніше уклав Договір (ст. 4.11.б Додатку №2). Таким чином, зазначений Фонд Групи формується виключно за рахунок внесків Учасників програми «Еліт-Люкс» без залучення коштів ПП «Добросвіт-Кредо», а розподіл коштів Фонду Групи між Учасниками системи являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми, що порушує вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а саме коли один Учасник системи за свої власні кошти без інвестування коштів відповідача оплачує придбання товару іншому Учаснику системи. Тобто позивач сплачував відповідачу власні кошти не за одержання певного товару, а фактично за можливість отримати дозвіл для придбання товару, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів та їх кошів до системи придбання в групах «Еліт-Люкс», а право на отримання дозволу залежить від розміру Фонду Групи і внесення коштів іншими Учасниками системи. Така діяльність відповідача водить позивача як споживача в оману, є елементом нечесної підприємницької практики у вигляді створення та експлуатації пірамідальної схеми. Моральна шкода полягає у порушені прав позивача, як споживача та в неправомірному користуванні його коштами, вкладеним до системи придбання в групах «Еліт-Люкс», що порушує його право власності на ці кошти., залучення до пірамідальної схеми, яка є недійсною внаслідок здійснення відповідачем нечесної підприємницької діяльності, що призводить до постійного хвилювання, глибокого обурення і відчуття несправедливості, переживає глибокі душевні страждання, які почалися від дня укладення даної угоди та тривають до теперішнього часу. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, згідно наданої заяви просять розглянути справу у їх відсутність, позовну заяву підтримують у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, неодноразово викликався до суду, належним чином повідомлявся про дату та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.03.2011 року позивач уклав з відповідачем ПП «Добросвіт-Кредо» договір №050018 з додатками (додаток №1 - Програма «Еліт-Люкс» та додаток №2 - Умови програми «Еліт-Люкс»). За умовами договору позивач сплатив відповідачу реєстраційний платіж в сумі 12 000 грн. Згідно умов договору послуги, які надає відповідач надаються шляхом формування груп Учасників Програми «Еліт-Люкс» з метою придбання товару визначеному в додатку №1 «побутові» без визначення точного терміну надання товару та його вартості. Кожній групі присвоюється номер. Після активування договору на восьмий день після підписання, Учасник реєструється у Програмі «Еліт-Люкс» і йому присвоюється код в групі. Номер групи та код у Групі повідомляється Учаснику в письмовій формі. Відповідач організовує Асигнаційний Захід, коли Фонд Групи є достатнім, надає Дозволи на отримання Товару, проводить оплату Товару, організовує його передачу у власність Учаснику. Фонд програми Програми «Еліт-Люкс» формується за рахунок чистих платежів, сплачених учасниками програми без залучення коштів підприємства, в разі розірвання договору учаснику повертаються лише чисті платежі, Реєстраційний платіж та Адміністративні витрати не повертаються взагалі, що створює істотний дисбаланс між правами та обов'язками сторін договору. Тобто відповідач організовує і проводить заходи щодо надання права на отримання обраного товару, організовує та створює умови для придбання цього права, передача права на отримання товару одному Учаснику групи здійснюється за рахунок коштів інших Учасників групи. Частина 1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначає, що виконавець послуг не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Згідно ч.2, п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.18 вищевказаного Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути замінено або визнано недійсним, або договір може бути визнаний недійсним в цілому. Згідно п.7 ч. 3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Згідно ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що створення та обслуговування пірамідальної схеми під назвою програма «Еліт-Люкс», а саме: в створенні груп покупців "Учасників", включення учасника до системи «Еліт-Люкс» шляхом підписання угоди, включення учасника до групи для отримання права на товар та інше, є нечесним видом підприємницької практики, що вводить споживача в оману, з однієї сторони, та порушує принцип рівноправності сторін -з іншої. Згідно ч.2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Тобто, суд повинен обмежитись лише констатацією такого факту. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то вони не підлягають задоволенню, тому що споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки у разі завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), що регулюється п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: partial