Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] подав в інтересах [PERSON] в порядку захисту прав споживача фінансових послуг до ПАТ "Український інноваційний банк», третя особа без заявлення самостійних вимог на предмет спору ПАТ Український інноваційний банк» про оскарження розпорядження про стягнення грошових коштів строкового вкладу ( депозиту). У позовних вимогах просив визнати відповідача ПАТ "Український інноваційний банк" винним у порушенні права позивача [PERSON], як споживача фінансових послуг у вигляді невиконання умов договору-заяви розміщення банківського вкладу в іноземній валюті (євро) від 25.09.2015 р. № 10-2388391 щодо повернення банківського вкладу за заявою позивача від 08.10.2015 р. та з метою поновлення прав позивача [PERSON], як споживача фінансових послуг, стягнути з відповідача ПАТ «Український інноваційний банк» на користь позивача [PERSON] грошові кошти банківського вкладу в сумі 9765,40 євро, а також суму пені в розмірі який залежить від дати прийняття рішення і розрахунок буде надано суду та 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.09.2015 року [PERSON] уклала з ПАТ "Український інноваційний банк» договір-заяви розміщення банківського вкладу в іноземній валюті (євро) від 25.09.2015 року № 10-2388391 на суму 9765,40 євро з строком дії з 25.09.2015 року безстроково, але на умовах, у разі дострокового повернення вкладу кошти сплачуються не раніше ніж на третій робочий день від дати надання вкладником письмової заяви про повернення вкладу. Слід зазначити, що позивач уклала договір банківського вкладу ще рік тому у 2014 році, але коли позивач 25.09.2015 року звернулася до відповідача повернути банківський вклад відповідач умовив позивача припинити дію попереднього договору та укласти новий. Неосвідомлена у фінансово-економічній ситуації позивач погодилася та уклала вказаний договір незважаючи на його відверту невигідність для позивача, надзвичайно низький розмір нарахувань процентів - 0,5 % річних, окрім того, не виключено уведення НБУ для відповідача адміністрації фонду гарантування повернення вкладів. По договору відповідач сплатив проценти в розмірі 15,0 євро. Позивач виконала умови договору сплатила відповідачу передбачений договором розмір вкладу 9765,40 євро, що підтверджується меморіальним ордером № 011575441 від 25.09.2015 р. 08.10.2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу в іноземній валюті в сумі 9765,40 євро, але відповідач не виконав умови договору, не повернув банківський вклад. Вважає, дії відповідача такими, що порушують умови договору, законодавство та права позивача, як споживача фінансових послуг, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У судове засідання сторони належним чином повідомленні не зявилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, у якій позов підтримав та зазначив про можливість розгляду справи при відсутності позивача та її представника та надав суду розрахунок пені, процентів та інфляції, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідач належним чином повідомлений повторно у судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив та подав до суду письмові заперечення на позов. За таких підстав, за письмової згоди представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи суд, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Позов подано у порядку захисту прав споживача, оскільки дані правовідносини крім іншого регулюються законом «Про захист прав споживача» (далі закон № 1023-ХІІ) оскільки банківський вклад (депозит) згідно закону від 12.07.2001 року № 2664-ІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є різновидом фінансових послуг. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та відсотки на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязується видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладу, зробленому юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Крім того, Закон України «Про захист прав споживача» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Згідно п. 22 ст. 1 вказаного Закону, споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбавати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Правову позицію з цього приводу викладено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», у п. 20 зазначено, що неустойка (пеня) за порушення умов договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожен день прострочення, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Суд вважає, що грошові зобовязання відповідача перед позивачем виникли з договору. Згідно ст. 625 ЦК України до особи, яка не виконала грошові зобовязання застосовуються штрафні санкції у вигляді інфляційних втрат за час затримки виплати та пеня у розмірі 3% річних, якщо інший розмір не встановлено законом чи договором. Оскільки, відповідач не повернув позивачу суму депозитного вкладу то необхідно його стягнути у повному обсязі у тій валюті у якому було сплачено, тобто 9765,40 євро. Суд вважає, що датою повернення вкладу є 12.10.2015 року (згідно договору три дні з дати подання заяви про повернення депозиту) тому, кількість днів невиконання умов договору по дату винесення рішення складає 65 днів. Станом на дату винесення рішення курс євро становить 26,15 грн., тому сума депозиту 9765,40 євро еквівалентна 255365,21 грн. Розмір пені неустойки становить 255365,21 грн. х 0,03 х (65 : 365) = 13642,78 грн. Розмір процентів згідно договору становить 0,5% річних, 9765,40 євро 0,005 х( 65: 365) = 8,70 євро, еквівалентна 227,70 грн. Розмір інфляції, індекс інфляції у жовтні 2015р-98,7% тому не враховується. Індекс інфляції у листопаді 2015 року становив 102%, розмір інфляції становить 255365,21 грн. х 0,02 = 5107,30 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Відшкодування моральної шкоди не залежить від відшкодування матеріальної шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завдано внаслідок порушення її права. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на її відшкодування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при вирішенні питання захисту прав споживача суд вирішує питання про відшкодування моральної шкоди. Суд приходить до висновку, що неправомірні дії відповідача щодо повернення вкладу порушили право позивача на вільне користування своєю власністю, окрім того, позивач понесла певні морально - психологічні втрати повязані з відривом від звичайних умов проживання , оскільки змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. Завдану моральну (немайнову) шкоду суд оцінює у розмірі еквівалентній 1000,0 грн. виходячи із принципів виваженості, розумності і справедливості. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір у сумі 4130,11 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial