Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки та житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого [ADDRESS]. Позивач вчасно звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, частину майна оформила на себе. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок отримала відмову нотаріуса в оформленні спадщини. Тому [PERSON] змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] за [PERSON] та просить справу розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.12.2005 року відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області [PERSON] померла [INFO] року(а.с.6). Родинний зв'язок позивача з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим на ім`я [PERSON], [INFO], де в графі мати записана [PERSON](а.с.8). Відповідно до довідки №365 від 22.05.2017 року виданої виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району встановлено, що за життя [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті в [ADDRESS]. Спадкоємцем по закону до її майна являється [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину. До складу спадкового майна належить цілий житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. За даними земельно-кадастрової книги №1 Тростянчикської сільської ради запис №275 за адресою [ADDRESS] рахується земельна ділянка площею 0,38га. За даними погосподарської книги №5 за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року господарство відносилось до категорії колгоспних дворів. Членами були: голова двору - [PERSON], [INFO].(а.с.10). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №72/06р. до майна померлої [INFO] року [PERSON] встановлено, що позивач вчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.20,21), частину спадкового майна оформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.11). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. З відповіді - відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. за №381/02-17 від 10.06.2017 року випливає, що позивач [PERSON] має право на визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.9). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 07.04.2017 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 50,8кв.м., житловою площею 44,8кв.м., допоміжною площею 6,0 кв.м.(а.с.12-17). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с.Тростянчик, вул. Шкільна, 34, Тростянецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved