Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

09.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначив, що на підставі трудового договору в період з літа 2007 року він працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» на посаді пресувальника. 21 січня 2008 року о 13 год.20 хв. в результаті нещасного випадку на підприємстві він отримав травму ока. У звязку з тим, що нещасний випадок, який стався з ним на підприємстві є виробничим, комісією територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Кіровоградській області було складено відповідний акт від 28.02.2008 року Форми Н-1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом. Відповідно до п. 81 Постанови Кабінету Міністрів України № 1112 від 25.08.2004 року «Деякі питання та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» у разі втрати працівником працездатності внаслідок професійного захворювання лікувальнопрофілактичний заклад, що обслуговує підприємство, працівником якого є потерпілий, направляє потерпілого на медико-соціальну експертну комісію для встановлення ступеня втрати ним професійної працездатності. Згідно п.1.2 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, затвердженого наказом МОЗ України від 22.12.1995 року № 212, огляд потерпілого МСЕК проводить при наявності направлення власника чи профспілкового органу підприємства, установи, організації, на якому потерпілий отримав травму чи професійне захворювання. 03.02.2015 року йому було призначено третю групу інвалідності у звязку з втратою працездатності, про що було видано відповідну довідку. 21.05.2015 року він звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді Кіровоградської області для того, щоб його поставили на облік та почали нараховувати пенсію по втраті здоровя, де повідомили, щоб він надав копію трудової книжки або контракту, довідку про заробітну плату та акт виконаних робіт. Для отримання вищевказаних документів він звернувся з письмовою заявою до ТОВ «Укрбудінвест», на яку отримав відповідь, що вищевказані документи не збереглись. 26.05.2015 року він повторно звернувся до відповідача з проханням поставити його на облік і виплачувати страхові виплати у звязку з втратою професійної працездатності. 08.06.2015 року відповідач надав відповідь, що немає законних підстав для призначення йому страхових виплат у звязку з тим, що ним поданий не повний комплект документів, а саме, не вистачає копії трудової книжки та довідки про середню заробітну плату (дохід). У звязку з відмовою відповідача він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Посилаючись на ст.ст.25, 26, 28, 34, 40, п.12 Постанови КМУ від 26.09.2001 року № 1266 просить зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді Кіровоградської області призначити йому щомісячні страхові виплати у розмірі не нижче мінімальної заробітної плати передбаченої законодавством, починаючи з 21.05.2015 року та в подальшому сплачувати страхові виплати у розмірі передбаченому законодавством України. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, уточнили, просять зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді Кіровоградської області призначити [PERSON] щомісячні страхові виплати у відповідності до ступеня втрати професійної працездатності, а саме 45% від розміру мінімальної заробітної плати передбаченої законодавством, починаючи з 25.05.2015 року та в подальшому сплачувати страхові виплати у розмірі передбаченому законодавством України, посилаючись на підстави, зазначені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що позивач у своєму позові зазначає, що працював в ТОВ «Укрбудінвест» на підставі трудового договору, але не надав будь-яких документів, які б підтверджували наявність у сторін трудових відносин. У відповідності до ст.8 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105 вказаному виду державного соціального страхування підлягають лише наймані працівники, які працюють на умовах трудового договору (контракту). Будь-які докази подання заяви про прийом на роботу на ТОВ «Укрбудінвест» позивачем не надано, також відсутні будь-які докази видачі наказу про прийом на роботу та запису у трудовій книжці [PERSON] Таким чином, письмовий трудовий договір між [PERSON] та ТОВ «Укрбудінвест» чи документальне оформлення його укладення відсутні. В листі ТОВ «Укрбудінвест» від 10.03.2015 року чітко зазначено, що у звітах, які подавалися до органів ПФУ та Податкової інспекції нарахування заробітної плати позивачу не відображено, наказів прийняття на роботу або звільнення в архівних даних немає. Тому вбачається, що позивач не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укрбудінвест», а працював на умовах договору підряду, що є цивільно-правовою угодою, тобто дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В позові позивач безпідставно просить зобовязати Відділення Фонду призначити йому щомісячні страхові виплати у розмірі не нижче мінімальної заробітної плати передбаченої законодавством, посилаючись при цьому на ст.34 Закону -1105, пункти 3,6,12 Постанови КМУ від 26.09.2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунків виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням. Стаття 34 Закону визначає суму щомісячної страхової виплати, яка встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. Відповідно до п.3.6.1. Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління ФССНВВ України 27.04.2007 року № 24 щомісячна страхова виплата визначається як частка від середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку, яка обчислюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності. Тобто, з зазначеного слідує, що не менше розміру мінімальної заробітної плати має бути обчислена середня заробітна плата, з якої вже на підставі ст.34 Закону -1105, п.3.6.1. Порядку встановлюється щомісячна страхова виплата. Натомість, позивач просить призначити йому щомісячні страхові виплати у розмірі не нижче мінімальної заробітної плати, що не відповідає вимогам вказаних вище нормативно-правових документів. Просять відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Укрбудінвест» в судове засідання не зявився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом положень статей 3, 4 та 11 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Частиною 1 статті 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. У відповідності до ч.1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно п.3,5,6,10,11,13,14 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України; нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обовязків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоровю або настала смерть; обєкт соціального страхування - страховий ризик та страховий випадок, із настанням яких у застрахованих осіб (членів їх сімей, інших осіб) виникає право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону залежно від видів соціального страхування; страхові випадки: за соціальним страхуванням від нещасних випадків - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці; страхові внески - кошти відрахувань на окремі види загальнообовязкового державного соціального страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", кошти, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування; страхові ризики: за соціальним страхуванням від нещасного випадку - обставини, внаслідок яких може статися нещасний випадок або професійне захворювання; субєкти соціального страхування - застрахована особа, члени її сімї або інша особа у випадках, передбачених цим Законом, страхувальник та страховик. Відповідно до п.1ст.1 ст.35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту). У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105 XIV дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону,Кодексу законів про працю України, Закону України "Про охорону праці" та інших нормативно-правових актів. Статтею 6 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків). Об'єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність. Відповідно до п.1 ст.8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» обов'язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших підставах, передбачених законодавством про працю. В судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Укрбудінвест» та [PERSON] 25 грудня 2007 року був укладений договір підряду, згідно якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання виконати наступну роботу виготовлення цегли-сирцю, обслуговування пресів, та виконання робіт за кваліфікаційними характеристиками пресовщика. Виконавець виконує роботу для замовника у відповідності до завдання, згідно з графіком, затвердженим замовником з випробувальним терміном. Строк виконання роботи з 25 грудня 2007 року по 25 лютого 2008 року. Пунктом 2.2. договору визначено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, пунктом 2.4. передбачено, що за наслідками виконаної роботи Замовник та Виконавець щомісяця складають акт виконаних робіт, в п.4.1. вказано, що за виконання роботи за даним Договором замовник виплачує виконавцю у вигляді винагороди 450 грн. за місяць, при умові виконання планових завдань, недопущення трудової дисципліни та при умові держання вимог технологічного процесу. У разі не проходження випробувального терміну винагорода не виплачується. Сума винагороди підлягає виплаті після підписання акту виконаних робіт згідно п.2.4. даного Договору протягом 10 днів (а.с.44). З акту про нещасний випадок повязаний з виробництвом, затвердженим начальником територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Кіровоградській області 03.03.2008 року вбачається, що нещасний випадок стався зі [PERSON] 21 січня 2008 року о 13 год.20 хв. на ТОВ «Укрбудінвест», даний нещасний випадок вважається повязаний з виробництвом (а.с.5-7). Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 21 січня 2008 року о 13 год.20 хв. на ТОВ «Укрбудінвест», затвердженим начальником територіального управління» Держгірпромнагляду» по Кіровоградській області 03.03.2008 року видно, що [PERSON], [INFO], пресувальник, загальний стаж роботи відомостей немає, на підприємстві (згідно договору підряду) за професією 1 місяць, наслідок нещасного випадку тяжка травма правого ока. Згідно з п.14 «Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 25 серпня 2004 року № 1112 даний нещасний випадок вважається повязаний з виробництвом, підлягає обліку на ТОВ «Укрбудінвест», на нього складається акт за формою Н-1 (а.с.8-10). З довідки МСЕК серії 10 ААА № 263426 від 03.02.2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги видно, що [PERSON] визначена 3 група інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 45 % з 23.01.15 року, дата переогляду лютий 2016 року, потреба у медичній та соціальній допомозі відшкодування засобів на лікування в ЛПЗ, медикаментозне, можливо оперативне лікування (а.с.15). Згідно вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2008 року вбачається, що [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.272 КК України і визначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 550 грн., без позбавлення права обіймати посади, повязані із організаційно-розпорядчою діяльністю. Стягнуто з ТОВ «Укрбудінвест» на користь [PERSON] 786,18 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с.11-13). З листа ТОВ «Укрбудінвест» № 97 від 10 березня 2015 року видно, що ними було піднято архівні документи за 2007-2008 роки. При цьому виявлено, що у звітах за вказаний період, які подавались до органів Пенсійного фонду та Податкової інспекції нарахування заробітної плати [PERSON] не відображено. Наказів на прийняття на роботу або звільнення з роботи в архівних даних немає. В наявності є Договір підряду від 25 грудня 2007 року, за яким передбачалася щомісячна грошова винагорода у разі підписання акта виконаних робіт, за умови відпрацювання працівником повного терміну випробування, а саме два місяці. Акта виконаних робіт в наявності не виявлено. В архіві підприємства документів щоб підтверджували факт нарахування та виплати зарплати [PERSON] немає (а.с.4). Відповідно до ст. 21 КЗпПУ трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст.ст. 139-152 КЗпП України). При цьому цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою, тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи ( а саме, договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно - правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації, тощо. При цьому за цивільно - правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформлюють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно правовими договорами. Приймаючи до уваги вищевикладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що акт про нещасний випадок повязаний з виробництвом, затверджений начальником територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Кіровоградській області 03.03.2008 року складений без законних на те підстав, без зясування факту наявності трудових відносин між ТОВ «Укрбудінвест» та [PERSON], та сплати внесків на державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві, позивач не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укрбудінвест», а працював на умовах договору підряду, що є цивільно-правовою угодою, тобто дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, а не трудовим законодавством, з листа ТОВ «Укрбудінвест» № 97 від 10 березня 2015 року видно, що у звітах за вказаний період, які подавались до органів Пенсійного фонду та Податкової інспекції нарахування заробітної плати [PERSON] не відображено, наказів про прийняття на роботу або звільнення з роботи в архівних даних немає, в наявності є Договір підряду від 25 грудня 2007 року, за яким передбачалася щомісячна грошова винагорода у разі підписання акта виконаних робіт, за умови відпрацювання працівником повного терміну випробування, а саме два місяці, акта виконаних робіт в наявності не виявлено, тому не має підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зобовязання відповідача призначити щомісячні страхові виплати. За наведених обставин позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved