Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , якою, після зміни її предмету, просить: звільнити [PERSON] від обов`язку утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , на час її навчання, у вигляді щомісячної сплати на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18 квітня 2019 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Ухвалою від 19 травня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, судом позивачу надано строк для усунення недоліків, а ухвалою від 23 червня 2021 року, після усунення недоліків позовної заяви, провадження у справі було відкрито, справу вирішено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, а перше судове засідання було призначено на 20 липня 2021 року о 09 годині 30 хвилин. Але у зв`язку із витребуванням доказів, судове засідання було відкладено на 06 жовтня 2021 року, 14 годину 15 хвилин. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач просив розглянути справу без його участі, свої вимоги підтримав. У випадку неявки відповідачів, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідачі у встановлений строк правом на подачу відзиву на позов не скористались. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Аргументи учасників спору. Позиція позивача полягала у тому, що на підставі рішення суду з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої дитини - доньки [PERSON] , яка після повноліття продовжила навчання. Але він не має можливості сплачувати аліменти на її утримання, так як він має обов`язок з утримання ще двох дітей, які є неповнолітніми, надає матеріальну допомогу своїм непрацездатним батькам, а також утримує свою дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Тому він просить звільнити його від обов`язку з утримання повнолітньої доньки. Відповідачі правом на подачу відзиву на позов не скористались, і будь-які докази суду не надали; були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але не з`явились без повідомлення причин; позивач не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Щодо заочного розгляду справи. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Встановлені судом обставини. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття [INFO] , але продовжує навчання. Тому рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 липня 2019 року з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) були стягнуті аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , на час навчання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18 квітня 2019 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років (рішення набрало законної сили 16.08.2019 року) (а.с. 50-52). Відповідно до інформації наданої Східноукраїнським Національним університетом імені Володимира Даля, [PERSON] навчається на денній формі навчання з 01 вересня 2018 року, і її навчання розраховано до 30 червня 2022 року (а.с. 90,91). Крім доньки [PERSON] , [PERSON] , за судовими рішеннями, має обов`язок з утримання ще двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 7,8,10,11). При цьому обов`язок з утримання останньої дитини, виник [PERSON] вже після того, як суд прийняв рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, [PERSON] , яка продовжує навчання. На підставі трьох судових рішень, з доходів [PERSON] , який працює на посаді охоронця в ТОВ «ОА «Патріот», утримуються аліменти (а.с.12,95). Крім аліментів, [PERSON] , добровільно надає допомогу своїй дружині - [PERSON] , яка дійсно знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 07 вересня 2020 року по [INFO] , у розмірі 500 гривень на місяць (а.с. 110,123,124,125,126,127,128,129,130). Що вказує на виконання [PERSON] , у добровільному порядку, свого обов`язку по утриманню дружини, з якою проживає їх дитина, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до наданих позивачем чеків, [PERSON] , несе додаткові витрати з надання матеріальної допомоги щодо занять донькою [PERSON] дзюдо та самбо, покупку ліків для неповнолітніх дітей та необхідних для навчання канцелярських товарів (а.с. 113,114,115,116,117,118,131,132,133). Встановлені судом правовідносини. Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачами виникли сімейні правовідносини, в межах яких між позивачем та відповідачами, як батьками дитини, виник спір щодо можливості утримання батьком повнолітньої дитини, шо продовжує навчання. Оцінка суду щодо права позивачки. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Поряд з цим, згідно з положеннями частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, тільки за наявності вказаних у частині першій статті 199 Сімейного кодексу України умов, як виключення із загального правила, обов`язок батьків щодо утримання дитини після досягнення нею повноліття, може виникнути знову. В силу положень частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню доньку чи сина, які продовжують навчання, мають як самі дочка чи син, які продовжують навчання, так і той із батьків, з якими вони проживають. Згідно з положеннями частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у постанові №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", зокрема у пункті 20, в частині того, що: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. І Рубіжанський міський суд Луганської області, послуговуючись саме вказаними нормами права, зобов`язав [PERSON] на користь [PERSON] сплачувати аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , на час її навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18 квітня 2019 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років (рішення набрало законної сили 16.08.2019 року). Проте положення частини 4 статті 273 ЦПК України встановлюють, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Обставини встановлені судом під час судового розгляду вказують на те, що після присудження судом аліментів, з липня 2020 року, тобто після того як суд зобов`язав позивача сплачувати аліменти, у [PERSON] змінився сімейний стан, оскільки з`явився обов`язок з утримання ще однієї дмалолітньої дитини: [PERSON] , та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має свого доходу, і розмір щомісячно сплачуваних позивачем коштів на аліменти збільшився настільки, що у залишку він має дохід, менший ніж встановлено статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", для працездатних осіб. Зокрема, менший ніж 2379 гривень, що підтверджується наданими ним доказами та здійсненими ним розрахунками, у їх сукупності (а.с.10), що не спростовано відповідачами (а.с.10,50-52,11,12,54,95,112,113-130,140-142). Тому суд погоджується із тим, що матеріальний та сімейний стан позивача, після постановлення судом рішення про стягнення з нього аліментів на [PERSON] , змінились настільки істотно, що позивача дійсно слід звільнити від обов`язку сплати ним аліментів на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання. Таким чином,

Outcome: approved