Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

19.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на його користь суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 99\~500 грн., пеню в розмірі 6\~526, 11 грн. 3% річних, 6501,44 грн. інфляційних, 1500 грн. витрат на проведення звіту про оцінку майна, а всього 114\~706,55 грн., та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в порушення умов договору страхування укладеного між [PERSON], з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, останній після настання страхового випадку прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, з вини якового сталося ДТП, [PERSON], була застрахована ПрАТ «СК «Провідна». Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В письмовому запереченні до суду, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях до суду просили позовну заяву задовольнити. Представник ПрАТ «СК «Провідна», будучи належним чином повідомленим в судове засідання не прибув. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2016 р. о 23 год. 10\~ хв.\~ [PERSON]\~ керував автомобілем [NUMBER] в м. Новоград-Волинський, на перехресті вулиць Барвінкова Лубчиця, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], в результаті чого відбулось\~ ДТП,\~ автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.08.2016 року [PERSON]Ю, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9). Внаслідок вказаної ДТП та пошкодження автомобіля позивачу було завдано матеріальних збитків, розмір яких підтверджується звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої позивачу. [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4809443 від 02.08.2016 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON], була застрахована у ПАТ «СК «Універсальна» (а.с. 13). Також судом достовірно встановлено, та не заперечувалося сторонами, що з січня 2016 року та на дату ДТП, транспортний засіб ВАЗ 21043, д.н.з. [NUMBER], був забезпеченим за полісом № АЕ/5897865 в ПрАТ «СК «Провідна». Оскільки страховик значно занизив розмір страхового відшкодування, позивачем було ініційовано проведення незалежної оцінки розміру завданого збитку. Вартість послуг оцінки становить 1500 грн. Відповідно до Звіту ПП «Україна-Експерт-Центр» про оцінку майна (вартості матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП) власнику автомобіля [NUMBER],від 22.08.2016 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля внаслідок його пошкодження, складає: 297\~034 грн. ринкова вартість відновленого ремонту, 171\~423 грн. матеріальна шкода (а.с. 18). Як вбачається з листа № 4490/09/16 від 03.11.2016 року, за результатом розгляду заяви [PERSON] на виплату страхового відшкодування, зазначена подія визнана ПАТ «СК «Універсальна» не страховою, з тих підстав, що страховиком було встановлено, що в момент настання вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER], [PERSON] також була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», полісом № АЕ/5897865(а.с. 14). Що стосується тверджень представника ПАТ «СК «Універсальна» про те, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АК/4809443 від 02.08.2016 року є нікчемним, з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність наземного транспортного засобу автомобіля [NUMBER], на момент здійснення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», про що не був попереджений страховик ПАТ «СК «Універсальна» при укладенні договору № АК/4809443 від 02.08.2016 року, суд зазначає наступне. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України на страхувальника при укладенні договору страхування покладено обов'язок повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Аналогічні положення містяться у Законі України «Про страхування», зокрема, відповідно до п. 3 ст. 21 цього Закону при укладенні договору страхування страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору. Виходячи із змісту вказаних положень законів страхувальнику не забороняється укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з іншими страховиками, а лише передбачено обов'язок страхувальника повідомити про їх чинність. При цьому наслідків невиконання цього обов'язку ні Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ні Закон України «Про страхування» не встановлюють. Відповідно до ч.2.1 ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону, зокрема це стосується також і норми п.3 ч.1 ст. 989 ЦК України. Крім цього, як вбачається з пояснень позивача та [PERSON]Ю, страхувальник за Полісом № АК/4809443 від 02.08.2016 року, не знав про наявність чинного [PERSON] № АЕ/5897865, укладеного між ПрАТ «СК «Провідна», та [PERSON], як власником транспортного засобу ВАЗ 21045 д\\н АМ4114АА. Суд не приймає до уваги посилання представника ПАТ «СК «Універсальна», на те, що страхувальник [PERSON]Ю, при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України, внаслідок чого вказаний договір є нікчемним, оскільки [PERSON]Ю, не був страхувальником за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу ВАЗ 21045 д\\н АМ4114АА, а отже, не міг повідомити страховика, що ним, як страхувальником, укладено інші договори страхування щодо транспортного засобу. Крім того, суд зауважує, що об'єктом (предметом) договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є саме цивільно-правова відповідальність особи, а не транспортний засіб, а тому відсутні підстави стверджувати, що на момент дорожньо-транспортної пригоди 05.08.2016 року ПАТ «СК «Універсальна» було застраховано саме цивільно-правову відповідальність [PERSON]Ю, як власника транспортного засобу ВАЗ 21045 д\\н АМ4114АА, що спростовується також безпосередньо Полісом № АЕ/5897865, згідно якого вбачається, що було застраховано саме цивільно-правову відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу ВАЗ 21043 д\\н АМ4114АА. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність посилань представника відповідача ПАТ «СК «Універсальна» на нікчемність Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.08.2016 року ([PERSON] № АК/4809443), та про наявність підстав для стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 99\~500 грн., враховуючи розмір матеріального збитку завданого позивачу (виходячи з ліміту відповідальності відповідача, яка складається з шкоди заподіяної відповідачу в розмірі 100\~000 грн., 500 грн. франшизи), як власнику транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], що підтверджений звітом про оцінку майна (матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП). Стороною відповідача заперечень щодо розміру матеріального збитку завданого [PERSON], як власнику транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], суду надано не було. Зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що єдиною підставою для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування за договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, було посилання страховика на нікчемність [PERSON] № АК/4809443 від 02.08.2016 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування. Що стосується позовних вимог про стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» пені за несвоєчасну виплату суми страхового відшкодування, суд має зазначити наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних\~\~транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З огляду на заяву позивача про виплату страхового відшкодування від 08.08.2016 року, суд приходить до висновку, що передбачений законодавством строк для проведення виплати позивачу страхового відшкодування закінчився 09.11.2016 року, з огляду на це суд стягує з відповідача на користь позивача пеню в межах заявлених позовних вимог в розмірі 6 526,11 грн. Стаття 625 ЦК України встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч.2 ст.625 ЦК України, так і нормами ст.549-550 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12). Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 1 березня 2013 року положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Аналогічна позиція щодо відповідальності страховика на умовах ст.625 ЦК міститься в п.21 цієї постанови. За таких обставин позовна вимога про стягнення з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» 3% річних та інфляційних витрат підлягає до задоволення. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо розміру 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування, який складає 679 грн. за період з 23.09.2016 року по 15.12.2016, та розміру інфляційних втрат 6501,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати по оплаті звіту про оцінку майна, що підтверджується квитанцією від 22.08.2016 року, в розмірі 1500 грн., та оплаті судового збору в розмірі 1\~147,06 грн.

Outcome: approved