Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання разом з її батьком [PERSON] на час відкриття спадщини. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га, розташованої на території Коржівської сільської ради Роменського району, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 20 вересня 2002 року. Її батько - [PERSON] в установленому порядку прийняв спадщину, оскільки на час смерті своєї дружини проживав спільно з нею та був зареєстрований за однією адресою. [INFO] року її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало йому як спадщина після смерті дружини [PERSON], право на яке він не встиг юридично оформити у зв'язку зі смертю, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,98 гак, розташована на території Коржівської сільської ради, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на землю, виданого 20 вересня 2002 року. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її рідний брат [PERSON] Її брат на спадщину не претендує, про що написав відповідну заяву про відмову від її прийняття в нотаріальну контору. Вона з січня 2012 року по день смерті постійно проживала разом з батьком у належному йому будинку, оскільки він важко хворів та потребував стороннього догляду, який вона здійснювала. Після смерті батька вона вважала, що для прийняття спадщини достатньо факту спільного проживання разом із спадкодавцем, вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, розпорядженням особистими, тому до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк не зверталася. В даний час вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті батька, але у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй відмовлено, оскільки заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк вона не подала, а нотаріальна контора встановлює факт проживання разом із спадкодавцем на час його смерті лише з документів про реєстрацію місця проживання. Тому звернулася до суду з даною заявою. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просить її задовольнити. При цьому заявниця пояснила, що з січня 2012 року по [INFO] року вона проживала разом з батьком за місцем його проживання в [ADDRESS], оскільки він хворів і потребував догляду, але всі її речі, крім засобів гігієни та деяких необхідних речей знаходились в її будинку по [ADDRESS], де проживає її сім'я і куди вона повернулась після смерті батька. За цією ж адресою вона отримувала поштову кореспонденцію, квитанції на оплату комунальних послуг та сплачувала за них. Після смерті батька вона вважала, що спадщину фактично прийняла, тому з заявою в шестимісячний строк до нотаріальної контори не зверталася. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Коржівської сільської ради Роменського району у судове засіданні не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують (а.с.28). Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав і просив задовольнити. При цьому пояснив, що все відбувалось так, як пояснила заявниця. Суд, вислухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що мати заявниці [PERSON] померла [INFO] року в с. Ярмолинці Роменського району Сумської області (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року в м. Ромни Сумської області (а.с.7). З довідки Роменської районної державної нотаріальної контори № 251/01-16 від 24 лютого 2015 року вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON] не заводилася. Відомості про коло спадкоємців відсутні (а.с.25). Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК не заявив про відмову від неї. Тобто місце проживання спадкодавця також повинно бути постійним і для спадкоємця. Згідно ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. З довідки Коржівської сільської ради Роменського району № 51 від 09.02.2015 року вбачається, що заявниця [PERSON] з січня 2012 року по день смерті [INFO] року її батька [PERSON] здійснювала постійний догляд за ним, так як потребував сторонньої допомоги і проживала разом з ним в с. Ярмолинці Роменського району без реєстрації (а.с.29). Суд не приймає дану довідку як доказ щодо постійного проживання заявниці зі спадкодавцем, оскільки з її змісту вбачається, що заявниця проживала зі спадкодавцем у зв'язку з доглядом за ним, що не свідчить про переїзд до нього на постійне місце проживання. Крім того, період проживання становив неповних чотири місяці. До того ж, дана довідка суперечить відомостям, внесеним до Свідоцтва про смерть [PERSON], згідно якого він помер у м.Ромни. При цьому із заявами про внесення змін до актового запису про смерть батька щодо місця смерті, заявниця не зверталась. Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" про зміну постійного місця проживання може свідчити повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення тощо. Доказів наявності таких обставин заявниця не надала, навпаки, пояснила, що основні речі не перевозила, кореспонденцію отримувала у м.Ромни, де проживала її сім'я, сплачувала там за комунальні послуги, що підтверджує висновки суду про обумовленість проживання зі спадкодавцем необхідністю догляду за ним, а не зміною постійного місця проживання заявниці з м.Ромни на [ADDRESS], де проживав постійно її батько. Таким чином, заявниця не надала достатньо доказів щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. На роз'яснення суду щодо виклику свідків пояснила, що не вважає за необхідне викликати свідків, оскільки в справі надано достатньо письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Однак заявниця не надала доказів щодо звернення в нотаріальну контору щодо прийняття спадщини на підставі ст. 1268 ЦК України і їй було відмовлено у оформленні спадкових прав, тому іншим чином встановити їх не можливо, хоча зазначила про це у своїй заяві.

Outcome: dismissed