Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~14.03.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої доводи мотивує тим, що 01.11.2016 року підписала угоду про купівлі продажу 3/5 частини квартири [ADDRESS] ( Пархоменко) в м. Волноваха, Донецької області, житловою площею 36,4 кв.м., відповідно до якого вона купила частину квартири у [PERSON], 2/5 частини квартири належало їй згідно свідотцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2008 року, свідотцтва про право на спадщину, посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою, 1/5 частина квартири належала [PERSON], згідно свідотцтва про право власності, виданого 14.10.1996 року Приазовською геологорозвідувальною експедицією на підставі розпорядження за № 68 від 14.10.1996 року. На підтвердження укладення вказаного договору позивач передала відповідачу 20\~000,00 гривень. В даний час вона проживає в квартирі, а відповідач проживає в іншому місці, позивач має можливість нотаріально оформити угоду, а відповідач відмовляється це зробити, хоча і не заперечує про його право власності на 3/5 частини квартири. Оскільки позивач та [PERSON] домовилися по усім суттєвим умовам договору та відбулося повне його виконання обома сторонами, нотаріально не оформили договір купівлі - продажу 3/5 частини квартири, вона не має права отримати правовстановлюючі документи, то просила визнати договір дійсним, та визнати право власності на 3/5 частини квартири. Позивач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно дост.316 ч.І ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 328 ІДК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України в разі не виконання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове його виконання. Відповідно до ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально-дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно свідотцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2008 року, зареєстрованого 20.03.2012 року Комунальним підприємством "Волноваське бюро технічної інвентарізвції" 2/5 частини квартири [ADDRESS] ( Пархоменко) в м. Волноваха, Донецької області, житловою площею 36,4 кв.м. належить [PERSON].(а.с.14,15,16). Ззгідно свідотцтва про право власності, виданого 14.10.1996 року Приазовською геологорозвідувальною експедицією на підставі розпорядження за № 68 від 14.10.1996 року 1/5 частина квартири [ADDRESS] ( Пархоменко) в м. Волноваха, Донецької області, житловою площею 36,4 кв.м. належить [PERSON]. (а.с.13) [PERSON], 23.07.2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис № 93, та взяла прізвище чоловіка " Дорога", що вбачається з копії свідотцтва про шлюб, є наявним в матеріалах справи, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиціїї Донецької області серії 1-НО, № 223192.(а.с.19). Згідно угоди купівлі-продажу 3/5 частини квартири від 01.11.2016 року, сторони уклали договір купівлі - продажу 3/5 частини квартири [ADDRESS] ( Пархоменко) в м. Волноваха, Донецької області, житловою площею 36,4 к кв.м. 3/5 частиною квартири фактично володіє позивач, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані [PERSON] (а.с.12). Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі - продажу нерухомості 3/5 частини квартири [ADDRESS] ( Пархоменко) в м. Волноваха, Донецької області, житловою площею 36,4 к кв.м., і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем необхідно визнати право власності на вказану нерухомість. На підставі ст.ст. 220, 657 ЦК України,

Outcome: approved