Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

21 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно на підставі заповіту, що залишилося після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] та матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 83,9 кв.м. та інвентаризаційною вартістю 114823 грн, що розташований по [ADDRESS] , посилаючись на те, що приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Ухвалою від 23 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Сторони в зал судового засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить позов задовольнити, справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Пендзей Г.Г. відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , що належав його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на вказаний будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. За даними довідки, виданої КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» Бучацької районної ради №162 від 08 грудня 2020 року інвентаризаційна вартість нерухомого майна [ADDRESS] , яке складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок, сарай, колодязь питний, становить 114823 грн. Як вбачається з довідки Золотопотіцької селищної ради від 14 грудня 2020 року №790, станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Законом України "Про власність" від 07 лютого 1991 року N 697-XII), згідно погосподарської книги №6 від 1991-1995 рр., господарство (особовий рахунок № [NUMBER] ) мав статус колгоспного двору, де були зареєстровані батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] . Згідно чинних на той час ст.ст.120, 123 ЦК (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 «а» постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Отже, [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій підставі набули право, по 1/2 частині кожен, на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , однак у визначеному законом порядку не оформили своє право власності на домоволодіння. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №005605, виданого 28 грудня 2004 року на підставі рішення 11 сесії 4 сликання Соколівської сільської ради від 18 червня 2004 року за №88, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1702 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Соколів Бучацького району Тернопільської області Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в м.Тернопіль (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 02 вересня 2008 року). Ще за життя, 10 лютого 2000 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Соколівської сільської ради Бучацького району та зареєстрований в реєстрі за №5, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну частину майна, яке буде належати йому на день смерті, заповів [PERSON] . Згідно довідки Золотопотіцької селищної ради, виданої 29 січня 2021 року за Р №46, [PERSON] , який помер [INFO] , належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому спадкодавець проживав до смерті. На час смерті разом із спадкодавцем постійно проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , 1928 р.н., яка прийняла спадщину. За даними селищної ради, [PERSON] та [PERSON] посвідчувались заповіти, які не скасовувались і не змінювались. Син спадкодавця [PERSON] , позивач по справі [PERSON] , на час смерті батька не був зареєстрований з ним в одному житловому будинку, із заявою до нотаріуса за місцем відкриття спадщини не звертався, а тому спадщину у встановленому законом порядку не прийняв. За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63107855, виданої Бучацькою державною нотаріальною конторою 05 січня 2021 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводились та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Наведене свідчить, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла спадщину на підставі закону його дружина [PERSON] , яка на час смерті проживала та була зареєстрованою разом із спадкодавцем в одному житловому будинку в с. Соколів Бучацького району Тернопільської області. Інших спадкоємців, які б заявляли свої права на спадкове майно після смерті [PERSON] , немає. Отже, в судовому засіданні доведено, що до спадкового майна спадкодавця [PERSON] належав цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Соколів Бучацького району Тернопільської області (Ѕ частина будинку належала їй особисто, а Ѕ частину спірного будинку [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , проте не оформила своїх спадкових прав). Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в с.Соколів Бучацького району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області 05 червня 2020 року). Ще за життя, 10 лютого 2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №6, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну частину майна, яке буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] . Згідно довідки Золотопотіцької селищної ради від 25 листопада 2020 року №769, [PERSON] , яка померла [INFO] , належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому спадкодавець проживала до дня смерті. Син [PERSON] , 1966 року народження, на час смерті матері проживав у її домогосподарстві без реєстрації. За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63107818, виданої Бучацькою державною нотаріальною конторою 05 січня 2021 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі 66345184 (номер у нотаріуса 78/2020). Як вбачається з листа приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Пензей Г.Г., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , 02 вересня 2020 року за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №78/2020. Інших заяв не надходило. Отже, [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою, має право на спадкове майна на підставі заповіту, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно, немає. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем право власності на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом, після смерті матері [PERSON] яка померла [INFO] . На підставі ст.ст.16, 25, 26, 328, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233-1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved