Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

13 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, який обгрунтовувала тим, що 25.02.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем. За час перебування в шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чорнухинського районного суду від 06.10.2010 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28.12.2010 шлюб між ними розірвано, але вони проживали разом однією сім`єю. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Відповідач тепер проживає окремо, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку змогу, оскільки є працездатним, працевлаштований, отримує стабільний дохід. Припускає, що у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати доходи відповідача збільшились і відповідно змінився його майновий стан. Посилаючись на\~зазначене,\~а також\~те,\~що сума\~стягуваних аліментів\~наразі є\~недостатньою для\~матеріального утримання\~дітей,\~які потребують\~значно більшого\~догляду та\~коштів на\~їх утримання,\~домовленості з\~відповідачем щодо\~утримання дітей\~не досягнуто,\~просила: 1)змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Чорнухинського районного\~\~суду Полтавської області\~\~від 06 жовтня 2010 року - з 1/4 на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу); 2)стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у загальному розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; 3)відкликати без подальшого виконання виконавчий лист №2-562/2010, виданий Чорнухинським районним судом Полтавської області у справі №2-562/2010 на підставі рішення суду від 06.10.2010 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до його повноліття. Ухвалою Чорнухинського районного суду від 19.04.2021\~у справі\~відкрито провадження\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження,\~призначено судове засідання, встановлено строк\~для подання\~відзиву. Відповідачем відзиву на позов не надано. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.23). Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден виплачувати аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Заперечує, що він не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей поповнює дітям мобільні телефони, працює майстром АТ "Полтаваобленерго" та сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку згідно з рішенням суду, що складає близько 3 500 грн, також окремо допомагає дітям грошовими коштами. Крім того зазначив, що у випадку збільшення його доходів відповідно збільшується і розмір отримуваних позивачем аліментів. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважачи на таке. Судом встановлено, що сторони з 25.02.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.12.2010 (а.с.9,10). За час перебування сторін у шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Чорнухинського районного суду від 06.10.2010 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі (а.с.8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради Полтавської області №798 від 30.03.2021 [PERSON] і [PERSON] проживають разом з матір`ю, позивачем у справі (а.с.12). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, зміна розміру аліментів, у тому числі шляхом зміни способу їх присудження, можлива виключно з підстав, визначених ст.192 СК України. З позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування своїх вимог підставою для збільшення розміру аліментів зазначила\~\~недостатність\~\~стягнутих аліментів в розмірі ј частини, зміна матеріального стану платника, народження другої дитини. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1,6 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч вказаним вимогам позивачем у позові не зазначено та не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України, зокрема зміну матеріального становища платника або одержувача аліментів. Матеріали справи не містять даних про зміну майнового стану сторін, фактичний розмір отримуваних позивачем аліментів в грошовому еквіваленті, які стягуються з відповідача, погіршення позивача та малолітньої дитини здоров`я, а посилання позивача на покращення майнового стану відповідача ґрунтуються на припущеннях. При цьому необхідно зазначити, що після ухвалення рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у сторін народився син [PERSON] . Зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.192 СК України, враховуючи також те, що позивачем заявлені окремі вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь сина [PERSON] . Крім того позивач належними та допустимими доказами не підтвердила погіршення її майнового стану у зв`язку з народженням дитини. При цьому необхідно зазначити, що згідно з Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» від\~17\~травня 2017\~року №\~2037-VIII частину другу статті 182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Разом з тим зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Законом України\~від 03\~липня 2018\~року №\~2475-VIII частину першу статті 71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18). За таких обставин, позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів грунтуються на припущеннях і не підлягають задоволенню. Також необхідно зазначити, що зміна частки заробітку (доходу), які стягуються як аліменти на дитину за рішенням суду, не є зміною способу стягнення, оскільки спосіб їх присудження - частка від заробітку (доходу) відповідача, в такому випадку не змінюється. Разом з тим заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] підлягають частковому задоволенню зважаючи на таке. Згідно ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач є працездатним, працевлаштований, що не заперечував у судовому засіданні, спроможний надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині, яка проживає з матір`ю, враховуючи також те, шо згідно з рішенням Чорнухинського районного суду від 06.10.2010 з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову. При цьому необхідно зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно з ст.26 Закону України «Про оплату праці» відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством. При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам . Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Таким чином, максимальний розмір стягнення аліментів не повинен перевищувати 70% кожної виплати заробітної плати та інших доходів платника аліментів. З урахуванням судового рішення, на підставі якого з відповідача стягуються аліменти у розмірі ј частини його заробітку (доходу), загальний розмір відрахувань на сплату аліментів із заробітної плати відповідача не буде перевищувати 50%, що відповідає вимогам ч.3 ст.70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» та узгоджується з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». В силу ч.6 ст.142\~ЦПК України слід стягнути з відповідача\~\~на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: partial