Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.34) просила стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по несплаті аліментів у сумі 71694,85 грн. і пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 10008,13 грн. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] Відповідач ухилявся від сплати аліментів, а тому виникла заборгованість на суму 71694,85 грн. і як наслідок пеня 10008,13 грн. На підставі викладеного позивач звернулася до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив стягнути заборгованість по аліментам і пеню. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, заперечень чи відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , повторно виданим ВДРАЦС Кіровоградського РУЮ у Кіровоградській області, актовий запис №35, де в якості батьків дитини вказані сторони (а.с.4). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2004 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 16.08.2004 року і по [INFO] року, тобто до повноліття сина (а.с.60). На підставі вказаного рішення Кіровоградським районним судом Кіровоградської області 04.02.2008 року видано виконавчий лист №2-701/2004р. (а.с.8). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.03.2013 року і по [INFO] року, тобто до повноліття сина (а.с.61). На підставі вказаного рішення Кіровоградським районним судом Кіровоградської області 15.04.2013 року видано виконавчий лист №2/390/225/13 (а.с.6). Постановами державного виконавця від 18.03.2017 року та 26.07.2017 року вказані вище виконавчі листи повернуто стягувачу, оскільки у боржника не виявлено майно на яке може бути звернено стягнення та закінчився строк пред`явлення до виконання (а.с.5,7). Відповідно розрахунку заборгованості по аліментам за період з 16.08.2004 року по [INFO] року по виконавчому листу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області №2-701 від 15.09.2004 року, який надано Кіровоградським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області позивачу, заборгованість по аліментам станом на [INFO] року становить 71694,85 грн. (а.с.11-22). На запит суду Кіровоградським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області надано розрахунок заборгованості по аліментам за період з 16.08.2004 року по [INFO] року по виконавчому листу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області №2-701 від 15.09.2004 року, яка станом на [INFO] року становить 68651,85 грн. (а.с.63-75). Відповідно ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач несвоєчасно та неповно сплачував аліменти, а тому саме з вини відповідача виникла заборгованість. Відповідач не надав суду доказів про те, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин (несвоєчасна виплата заробітної плати, затримка або неправильне перерахування аліментів банками, тощо). Розмір неустойки (пені), який визначено позивачем, суд вважає обгрунтованим. Відповідно ст.194 ч.ч.1,3,4 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання; заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду; заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ст.195 ч.3 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, а також статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, де зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, при відсутності спору щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Матеріали справи свідчать про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем зі сплати аліментів, проте будь-які докази наявності спору між сторонами щодо розміру заборгованості відсутні, а тому заборгованість зі сплати аліментів має стягуватися державним виконавцем у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів на підставі Закону України ''Про виконавче провадження'', а не на підставі повторного рішення суду про стягнення аліментів, які не виплачені (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року по справі №532/712/16-ц провадження №61-23963св18, а також постанові Кропивницького апеляційного суду від 07.12.2018 року по справі №397/688/18). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення заборгованості по несплаті аліментів не підлягає задоволенню. Відповідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial