Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

25.04.16 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій, з врахуванням уточнених позовних вимог просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір фінансового лізингу №002288, підписаний відповідачкою [PERSON] 25 січня 2016р із ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО»; стягнути з відповідача ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» в його користь 45 000 грн., які були сплачені 25 січня 2016р. на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» для укладення оспорюваного договору та стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що перебуває з відповідачкою [PERSON] в шлюбі з 1998 року. З того часу вони проживають однією сімєю та ведуть спільне господарство. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей, які є неповнолітніми та яких вони спільно виковують та утримують. 25.01.2016р. відповідачка без його відома та згоди уклала договір фінансового лізингу №002288, із відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО». Предметом договору є надання фінансових послуг, а саме фінансовий лізинг, предметом якого є легковий автомобіль [PERSON], ціна вказана 6 070,27 доларів США. Решта платежів також визначені або у відсотках від суми або в доларах США. В оспорюваному договорі не вказано кінцеву вартість послуг фінансового лізингу ні в доларах США ні в гривнях. Також, згідно договору, вартість предмету лізингу може змінюватися в залежності від курсу валюти. Своїми діями відповідачка [PERSON] без його згоди та відома розпорядилася спільними коштами подружжя у розмірі 45 000 грн. Тому він змушений звернутись до суду про захист своїх прав як співвласника коштів, оскільки такі заощаджувались на освіту дітей, а не на придбання автомобіля. Угода, укладена його дружиною виходить за межі дрібної побутової, відтак не могла укладатись без його письмової згоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов та уточнення до нього підтримали повністю, посилаючись на викладені в них обставини. Крім того позивач додав, що оспорюваний договір не посвідчений нотаріально, а тому є нікчемним та підлягаю визнанню недійсним. Відповідач [PERSON] подала на адресу суду письмову заяву про визнання позову. А саме зазначила, що згодом, після укладення оспорюваного договору зрозуміла, що уклала такий без згоди чоловіка. Також усвідомила усі можливі ризики договору лізингу, те, що такий укладений в іноземній валюті, відтак сума виплат може змінюватись згідно курсу гривні до долара США. Договір фінансового лізингу є обтяжливим для сімї, а тому просить визнати такий недійним та повернути сплачені кошти. Представник відповідача ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про дату та місце розгляду справи належним чином. Від третьої особи Нацкомісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1998 року, що стверджується свідоцтвом про одруження від 29.09.1998р. В шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] , 6 грудня 1998р.н., та [PERSON] 27 січня 2013р.н. З часу одруження вони проживають однією сімєю, ведуть спільне господарство, виховують та утримують дітей. Також встановлено, що 25 січня 2016р. відповідачка [PERSON] без відома та згоди чоловіка [PERSON] уклала договір фінансового лізингу №002288, із відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО». Предметом договору є надання фінансових послуг, а саме фінансовий лізинг на придбання легкового автомобіля [PERSON], модифікації М16. Ціна вказана у доларах США 6 070,37 дол.США. Решта платежів також визначені у відсотках від суми та доларах США. Крім того в договорі не вказано кінцеву вартість послуг фінансового лізингу ні в доларах США ні в гривнях, натомість зазначено що вартість предмету лізингу може змінюватися в залежності від курсу валюти. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом частини пятої цієї норми, у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону). Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Відтак для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобовязань, включаючи умови про взаємозалік, зобовязання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у звязку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону). За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобовязанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Окрім того, згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Вказані обставини наведені у Правових позиціях Верховного Суду України у справі № 6-2766цс 15. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Слід визнати недійсним договір фінансового лізингу № 002288, укладений між ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та [PERSON] 25.01.16 року, а також застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» в користь [PERSON] 45 000 грн., сплачених на виконання умов договору, оскільки відповідачем [PERSON] позов визнано. Крім того, слід стягнути в рівних частинах з ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та [PERSON] в користь [PERSON] судовий збір та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved