Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

19 січня 2018 року позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом про визнання незаконними нотаріальних дій та визнання недійсними нотаріальних актів. В позовній заяві зазначила, що 03 січня 2001 року померла її мати, [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. 20 червня 2013 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] та 3 липня 2013 року видано свідоцтво прав власності на спадщину на ім'я брата позивача [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину позивач вважає незаконним та прохає скасувати його, зазначаючи, що воно видане з порушенням вимог чинного законодавства: за наявності підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії та прийнятті заяви від зацікавлених нотаріусу осіб; нотаріальна дія вчинена з порушенням строків передбачених для вчинення нотаріальних дій щодо строків прийняття спадщини та строків відмови від спадщини, без оплати за вчинення дій; позивачу не роз`яснені права та обов'язки, суть і значення вчинення дій; нотаріусом порушено порядок встановлення факту вступу у спадщину. 20 березня 2018 року державний нотаріус Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якій зазначив, що позов [PERSON] є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки оскаржувані постанови прийняті з дотриманням вимог законодавства. 23 квітня 2018 року позивач, [PERSON], подала до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що постановою нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а тому крім визнання незаконною та скасування наторіальної дії Козельщинської державної нотаріальної контори вчиненої державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори третього липня 2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], прохає скасувати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 травня 2017 року про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину майна [PERSON] в зв'язку із неприйняттям спадщини. 13 червня 2018 року третя особа, [PERSON] подала до суду пояснення щодо позову, в якому зазначила, що повністю заперечує проти задоволення позову [PERSON], оскільки після смерті [PERSON] позивач добровільно відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері, а тому спадщину прийняв [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла [PERSON] Доводи позивача про незаконність дій державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори є нікчемними, з підстав, наведених відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву. Крім цього позивач, [PERSON] пропустила строк звернення до суду з зазначеним позовом, адже свідоцтво про право на спадщину [PERSON] видано 03.07.2013 року, про що позивачу було відомо, а тому з позовом до суду вона мала право звернутись до 03 липня 2016 року, однак фактично подано лише 19 січня 2018 року. 20.06.2018 року представник позивач, [PERSON] подав до суду відповідь на відзив та заперечення на пояснення третьої особи у справі, в якому зазначив, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину безпідставно звільнив спадкоємця від сплати платежів, крім цього сам здійснював збір інформації щодо наявності спадкового майна у спосіб та час, не передбачений законом. Підстави для відмови позивачу в позові за пропуском строку позовної давності відсутні. Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 лютого 2018 року провадження по справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23 березня 2018 року відповідача державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON] замінено на належного відповідача Козельщинську державну нотаріальну контору. Ухвалою суду від 23 квітня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено [PERSON]. 20 червня 2018 року підготовче провадження по справі закрито та по справі призначено судовий розгляд на 25 липня 2018 року. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON],\~ в судовому засіданні позов підтримав та проохав його задовольнити. Представник відповідача, Козельщинської державної нотаріальної контори, [PERSON], в судовому засіданні підтримав письмовий відзив на позовну заяву та прохав відмовити в задоволенні позову. Третя\~ особа,\~ яка\~ не\~ заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі. Представник третьої особи [PERSON], адвокат [PERSON], в судовому засіданні підтримав письмові пояснення [PERSON] та прохав відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 січня 2001 року померла [PERSON] (т.1 а.с.46). На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO] (т.1 а.с. 44, 45). 20 червня 2013 року [PERSON] подала до Козельщинської державної нотаріальної контори заяву, в якій повідомила, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті матері, однак із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, на спадщину не претендує, спадщину фактично не прийняла, до суду з заявою про продовження строку про прийняття спадщини чи визнання за нею права власності на спадкове майно звертатися не буде (т.1 а.с. 42). 03 липня 2013 року [PERSON] подав до Козельщинської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Фактом прийняття спадщини [PERSON] є наявність на руках [PERSON] сертифіката акцій А07310 від 06.11.1996 року виданного ВАТ «Кременчукцьким сталеливарним заводом» на ім'я померлої та пред'явленого спадкоємцем нотаріусу (т.1 а.с. 52). [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла 03 січня 2001 року ( т.1 а.с. 56). В зв'язку з необхідністю оформлення спадщини, на підставі статей 4, 5 ЗУ «Про нотаріат», п.8 Інстуркції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» державним нотаріусом витребувано виписку з рахунку власників іменних цінних паперів ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» власника: [PERSON] (т.1 а.с.58). 03 липня 2013 року на підставі ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке складається з : 4662 простих іменних акцій з належними дивідендами Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод», що належали померлій [PERSON], яка померла 03 січня 2001 року. Від оплати державного мита звільнено\~ згідно\~ п.16 ст. 4\~ ДКМУ\~ «Про державне мито» від 21.01.1993 року (т.1 а.с. 61). 20 квітня 2017 року до Козельщинської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері, [PERSON] (т.1 а.с. 69). 11 травня 2017 року до Козельщинської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON], в якій вона прохає скасувати свідоцтво про право на спадщину видане [PERSON] як таке, що видане в порушення вимог чинного законодавства (т.1 а.с. 82). 24 травня 2017 року [PERSON] подала до до Козельщинської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла 03 січня 2001 року. Факт прийняття спадщини [PERSON] відсутній ( т.1 а.с.85). 27 травня 2017 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадщину після смерті прийняв [PERSON], якому видано свідоцтво про право на спадщину на акції ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», а [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву, в якій повідомила, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті матері, однак із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, на спадщину не претендує, спадщину фактично не прийняла, до суду з заявою про продовження строку про прийняття спадщини чи визнання за нею права власності на спадкове майно звертатися не буде, а тому вона не є такою, що прийняла спадщину. Крім цього, рішенням Козельщинського районного суду від 23 березня 2017 року, яке набрало законної сили 04 квітня 2017 року, [PERSON] відмовлено в наданні додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини ( т.1 а.с.92, 200-203). 21 червня 2017 року [PERSON] звернулась до Козельщинського районного суду із позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва на спадщину від 03.07.2013 року, згідно з яким спадкоємцем [PERSON], яка померла 03.01.2001 року є її син [PERSON], [INFO] та визнання за [PERSON] право власності у порядку спадкування на 46662 простих іменних акцій з належними дивідендами ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», що належали [PERSON]. Із\~ акту,\~ складеного депутатом сільської ради та сусідами ( [PERSON], [PERSON],\~ [PERSON] та [PERSON] П.) вбачається, що в період з 1 жовтня 2000 року по 3.01.2001 року [PERSON] проживала без реєстрації разом із своєю матір'ю, [PERSON] в с. Павлівка (т.1 а.с. 101). 25 грудня 2015 року помер [PERSON] (т.1 а.с.136). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Козельщинської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] (т.1 а.с. 145). Крім [PERSON], заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала [PERSON], яка на час смерті спадкодавця постійно з ним проживала (т.1 а.с.168). Оскільки [PERSON] померла 03 січня 2001 року, та з цього часу відкрилась спадщина, то в данному випадку мають бути застосовані норми законодавства, які діяли на час виникнення права на спадкування. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. За життя [PERSON] заповіту не складала. За законом, право на спадкування виникло у дітей померлої: [PERSON] та [PERSON], яким було відомо про відкриття спадщини. [PERSON] фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Наданий [PERSON] акт проживання разом із спадкодавцем на момент смерті не може свідчити про те, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала. Крім цього, повідомила Козельщинській державній нотаріальній конторі, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті матері, однак на спадщину не претендує, спадщину фактично не прийняла, до суду з заявою про продовження строку про прийняття спадщини чи визнання за нею права власності на спадкове майно звертатися не буде. Дану заяву підписано [PERSON] та її посилання на те, що вона самостійно не виготовляла таку заяву,\~ суд не бере до уваги, оскільки законом не передбачено необхідності заявником самостійно виготовляти заяви. Нотаріус повинен посвідчувати подану до нього заяву. Крім цього, [PERSON] зазначила, що подана нею заява протирічить її волі та намірам, однак судом встановлено, що така заява підписана нею добровільно. Крім даної заяви інших заяв [PERSON] про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини протягом передбаченого строку для прийнятя спадщини не подавала.\~ Суду також не надано доказів того, що [PERSON] не мала змоги, за станом здоров'я прочитати зміст заяви, яку вона підписала. Статтею 560 ЦК УРСР ( 1963 р.) передбачено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 561 ЦК УРСР ( 1963 р.) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] видано 03 липня 2013 року, тобто після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини після [PERSON], яка померла 03 січня 2001 року. Щодо порядку вчинення нотаріальних дій, застосуванню підлягає законодавство, яке діяло на час вчинення нотаріальної дії. Судом встановлено, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про нотаріат» ( в редакції станом на липень 2013 року) та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом МЮУ 22.02.2012\~\~ року\~\~ № 296/5,\~ зареєстрований\~ в\~ МЮУ\~ 22\~\~ лютого\~ 2012\~ року\~ за\~\~\~ № 282/20595. Так, згідно статтей 66, 67 ЗУ «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини, за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Пунктом 1.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що факт смерті фізичної особи і час\~ відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно п. 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Судом встановлено, що державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори дотримано вимоги вище вказаного законодавства. Посилання позивача, що [PERSON] фактично\~ не\~ вступив\~ в\~ управління\~ спадковим\~ майном\~ ( іменними цінними паперами), оскільки не мав сертифікату акцій, а нотаріус самостійно витребував даний сертифікат спростовується наданими суду матеріалами справи, зокрема із змісту заяви, поданої [PERSON] вбачається, що останній має на руках сертифікат акцій на імя померлої, який предявив нотаріусу. Із запиту нотаріуса (т.1 а.с. 58) вбачається, що ним витребувано не сертифікат, а виписку з рахунку. Таким чином, державний нотаріус Козельщинської державної нотаріальної контори виконав всі вимоги ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, після чого правомірно видав свідоцтво про право на спадщину [PERSON]. Щодо посилання позивача, як на підставу для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним недотримання нотаріусом вимог Типової інструкції з діловодства, затвердженої постановою КМУ від 30.11.2011 року та Інструкції з діловодства в Міністерстві юстиції України від 02.07.2012 року, то суд зазначає, що зазначені інстукції не розповсюджуються на нотаріальну діяльність. В своїй діяльності нотаріуси при виконанні своїх посадових обовязків керуються ЗУ «Про нотаріат» та Правилами ведення нотаріального діловодства. Судом встановлено, у свідоцтві про право на спадщину, біля підпису особи, яка посвідчила даний документ не зазначено прізвище, імя та по батькові такої особи, не може бути підставою для визнання свідоцтва недійсним. Так, із змісту свідоцтва вбачається, що воно посвідчене державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON], який підтвердив в судовому засіданні, що в свідоцтві мається його підпис. Крім цього, на свідоцтві має відтиск печатки Козельщинської державної нотаріальної контори, що також підтверджує той факт, що свідоцтво видане уповноваженою на те посадовою особою. Також слід звернути увагу на те, що відповідно до п.16 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" ( в редакції станом на липень 2013 року),\~ від сплати державного мита звільняються громадяни - за видачу їм свідоцтва про право на спадщину - на\~ цінні папери. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане на прості іменні акції Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", які є одним із видів цінних паперів, а тому дії нотаріуса при звільненні [PERSON] від оплати мита є законними.\~ Судом також встановлено, що 27 травня 2017 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину майна [PERSON] в зв'язку із неприйняттям спадщини, яку позивач вважає незаконною, однак ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні ні позивачем ні її представником не уточнено підставу, в звязку з якою вони вважають дану відмову незаконною. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши оскаржувану постанову нотаріуса, суд вважає її обґрунтованою та не знаходить підстав для визнання її недійсною. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову [PERSON] повністю. Оскільки позовні вимоги [PERSON] суд вважає необґрунтованими та відмовив у задоволенні позову по суті, то питання про пропуск строку звернення [PERSON] до суду не вирішується. Відповідно до статтей 141, 142 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed