Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі, [PERSON], зареєстрували шлюб 04.10.1997 року у виконкомі Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №09. Від шлюбу народилося троє дітей: доька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на його утриманні та вихованні. Причиною розпаду їхнього шлюбу стало те, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, між ними немає взаємопорозуміння. Спільним сімейним життям з відповідачкою вони не проживають з жовтня 2013 року. Переконавшись, що відновлення сімейних відносин з відповідачкою не можливе, тому на розірванні шлюбу наполягає, оскільки такий існує лише формально. Відповідачка, як мати дітей, добровільно не надає кошти на їх утримання. Вважає, що відповідачка має можливість надавати кошти на утримання дітей, оскільки є особою працездатного віку. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Інших дітей у відповідачки не має. На підставі наведеного просив шлюб між ним та відповідачкою - розірвати. Винести рішення, яким зобов'язати [PERSON] сплачувати у його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 800 гривень, щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивач, [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. В своїх показах зазначив, що основною причиною розпаду їх сім'ї є те, що дружина зраджує йому у подружній вірності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Поряд з цим, зазначила, що вона не буде сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки ніде не працює. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з неї аліментів. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04.10.1997 року у виконкомі Лугівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №09. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] від 09.09.1998 року, серії[NUMBER] від 02 березня 2000 року та серії [NUMBER] від 16 лютого 2004 року. Наразі діти перебувають на утриманні позивача, [PERSON], відповідачка, на порушення своїх материнських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Богданської сільської ради № 3022 від 06.10.2014 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]. Суд не має можливості встановити точну дату з якої сторони припинили спільне подружнє життя, оскільки жодна із сторін не надала суду доказів з якого саме періоду припинилися їхні шлюбні відносини. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Шлюб між сторонами носить формальний характер, їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу та відповідачки, яка надала згоду на розірвання шлюбу, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка, [PERSON], як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, виявила бажання залишити собі прізвище - [PERSON]. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачка зобов'язана надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їхніх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідачка не має постійного місця роботи та постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є неповнолітніми, не мають доходу, і матеріальне становище відповідачки, яка не надала жодних доказів про свій матеріальний стан та стан свого здоров'я, тому суд приходить до висновку, що відповідачка є працездатною особою, інших утриманців не має, має мінливий дохід, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 гривень, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 08.10.2014 року. В силу вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати у відділ ДРАЦСу Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, для виконання. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Тому, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial