Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

25 лютого 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Він вступив в управління спадковим майном, так як взяв під охорону спадкове майно, обробляє земельну ділянку, сплачує податкові платежі. У відповідності до законодавства України він прийняв спадкове майно та з метою оформлення спадщини звернувся до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників майна та їх частки у цьому майні. Оскільки він фактично прийняв спадщину, то просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на будинковолодіння, що за адресою: [ADDRESS] Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують та відмовляються від своїх часток у колгоспному дворі. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Заповіт від імені померлої виконкомом Торговицької сільської ради не посвідчувався. Відповідно до довідки Торговицької сільської ради, в господарстві селянського типу по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року проживали і були зареєстровані: [PERSON], голова двору, яка померла [INFO]., [PERSON], [PERSON], який помер в 2001р., [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві їх проживало шестеро, то кожному із них належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Позивач вступив в управління спадковим майном, так як взяв під охорону спадкове майно, обробляє земельну ділянку, сплачує податкові платежі. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно ст. 120 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вищезазначене, нотаріус не має змоги встановити всіх співвласників жилого будинку та їх частки у цьому майні. Відповідно до ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це, або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідачі на спадкове майно не претендують та відмовляються від права власності на спірне будинковолодіння. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, в згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач фактично прийняв спадщину, а відповідачі відмовляються від своїх часток у майні, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на будинковолодіння, що за адресою: [ADDRESS] Наведене стверджується: копіями свідоцтв про народження /а.с.6-8/, копією свідоцтва про смерть /а.с.9/, копією довідки Торговицької сільської ради від 14.02.2014р. № 5/02-32/04 /а.с.10/, довідками Торговицької сільської ради № 53 та № 54 від 25.01.2014р. /а.с.11-12/, копією листа Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 07.02.2014р. № 448/02-14 /а.с.13/, копією технічного паспорта /а.с.14-17/, копіями паспортів /а.с.18-25/. На підставі ст. ст. 16, 328, 346, 347, 392, 1220, 1223, 1268 ЦК України, ст. 120 ЦК УРСР (1963р.), п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та

Outcome: approved