Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

26 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], зазначивши третьою особою Орган опіки та піклування служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, в якому просив суд зобов'язати відповідачку не чинити перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми, визначивши наступний порядок спілкування з дітьми: влітку - 30 днів поспіль або 2 рази по 15 днів за бажанням батька без присутності матері; в будні дні навчального періоду: щотижня - кожної середи з 18:30 до 20:30 без присутності матері; у вихідні дні кожні перші та треті вихідні місяця з 19:00 п'ятниці, що передує вихідним дням до 19:00 неділі без присутності матері; в канікулярні дні протягом року (за виключенням літніх канікул): половину канікулярних днів відповідних канікул поспіль без присутності матері; день народження дітей відзначається з матір'ю [PERSON], батько в даному випадку забирає дітей в першу найближчу суботу з 9 до 20 години. У разі, якщо день народження дітей випадає на суботу - батько забирає їх в неділю на наступний день, якщо на неділю - то на найближчу суботу тижня; діти проводять з кожним з батьків у всі державні і православні святкові дні по черзі (а. с. 2-5). В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві та у судовому засіданні посилався на те, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який на даний час розі рівний за рішенням суду, у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], місце проживання яких також за судовим рішенням було визначено з матір'ю. Відповідачка перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми, що стало причиною звернення [PERSON] до суду з даним позовом. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову, зазначили, що жодним чином [PERSON] не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми, сини не бажають спілкуватись з батьком через неадекватну поведінку останнього, просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування служби у справах дітей Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог з урахуванням висновку № 5-38-160 від 23 вересня 2014 року, наданого у судовому засіданні від 15 січня 2015 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких наявні в матеріалах справи (а. с. 9, 10). Також судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] було визначено з матір'ю - [PERSON] (а. с. 12). Дане судове рішення не було оскаржено сторонами та вступило в законну силу. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач знаходяться в конфлікті, свідками сварок між сторонами є їхні діти, а також сторонні люди. У зв'язку з зазначеним [PERSON] зверталась до різних державних органів із заявами та скаргами щодо дій [PERSON] (а. с. 21, 22, 30, 75, 76, 77, 83, 84). Згідно з висновком Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 23 вересня 2014 року за № 5-38-160, даний державний орган вважає за можливе та доцільне встановити порядок побачень [PERSON] з [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у вигляді спільного проведення часу без присутності матері: кожної середи з 18:00 години до 20:30 години; перші та треті вихідні місяця з 19:00 години п'ятниці до 19:00 години неділі; 50% часу в канікулярні дні, починаючи з І частини, та 30 календарних днів влітку для оздоровлення дітей з урахуванням графіку відпусток [PERSON] (а. с. 91-92). Згідно ст.ст. 71, 153, 155, 157, 159 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Згідно з ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачено, зокрема, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт чинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні малолітніх синів та усунення перешкод у спілкуванні з синами. Проте, враховуючи напруженість відносин між сторонами, а також приймаючи до уваги висновок Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради щодо доцільності встановлення порядку побачень позивача з дітьми, суд вважає за необхідне визначити спосіб та порядок спілкування [PERSON] з [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у вигляді спільного проведення часу без присутності матері: кожної середи з 18:00 години до 20:30 години; перші та треті вихідні місяця з 19:00 години п'ятниці до 19:00 години неділі; 50% часу в канікулярні дні, починаючи з І частини, та 30 календарних днів влітку для оздоровлення дітей з урахуванням графіку відпусток [PERSON], частково задоволеними таким чином позовні вимоги [PERSON]

Outcome: partial