Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

30.09.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок затоплення квартири. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.05.2017 року до участі в справі залучено в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON]. В позовній заяві вказують, що вони є співвласниками та проживають в [INFO]. [PERSON] належить 2/3 частки вказаної квартири, а [PERSON] 1/3 частка. 27 липня 2016 року відбулось залиття їх квартири внаслідок дефекту різьби та зриву крану рушникосушителя у ванній кімнаті в розташованій поверхом вище квартирі [ADDRESS], власником якої є відповідач по справі - [PERSON] Відповідач свою вину в затопленні квартири визнав та погодився добровільно відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 5000 гривень, однак сплатив лише 4000 гривень. Більше останній відшкодовувати завдану шкоду відмовляється. З метою встановлення пошкоджень квартири позивачі звернулися до суб'єкта оціночної діяльності, згідно із звітом якого розмір завданого матеріального збитку становить 29812 гривень. Враховуючи частки у праві власності в квартирі та добровільно сплачені відповідачем 4000 гривень, просили стягнути з відповідачів на користь [PERSON] 15874 гривень, а на користь [PERSON] 9937 гривень - в відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Крім того, їм була завдана й моральна шкода, яку вони оцінюють в сумі по 2 000 гривень, та просять стягнути з відповідачів по 2000 гривень на користь кожної з них. Оскільки відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану шкоду, [PERSON] та [PERSON] просять суд стягнути з відповідачів на свою користь заподіяну внаслідок залиття квартири матеріальну шкоду в розмірі 15874 гривень на користь [PERSON] та 9937 гривень на користь [PERSON] і по 2000 гривень моральної шкоди, а також судові витрати. Позивачі в судовому засіданні уточнили свої позовні та просили суд позов задовольнити. Акцентували увагу суду, що враховуючи суму збитків, зазначених в висновку експерта №134/17 від 16.12.2016 року, складеного судовим експертом [PERSON] та сплаченими добровільно відповідачем за розпискою 4000 гривень, просили суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заподіяну внаслідок залиття квартири матеріальну шкоду в розмірі 8000 гривень на користь [PERSON] та 8000 гривень на користь [PERSON] і по 2000 гривень моральної шкоди, а також судові витрати, включаючи сплачений ними судовий збір та витрати на допомогу адвоката в сумі 1500 гривень. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином: через судового розпорядника, а також через оголошення в газетах «Рідне Прибужжя» №34 від 24 серпня 2017 року та «Южная Правда» від 16 вересня 2017 року. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав повністю та просив в задоволенні позову відмовити. [PERSON] пояснив, що 27 липня 2016 року відбулось залиття квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON], внаслідок дефекту різьби та зриву крану рушникосушителя у ванній кімнаті квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] Відповідач відшкодував позивачам шкоду в сумі 4000 гривень, про що позивач написала розписку. Згідно висновку експерта розмір завданих збитків становить 11659,81 грн. Вказані збитки, на його думку, не можуть бути стягнуті з відповідачів солідарно, а тільки з врахуванням часток. Вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивачів щодо стягнення моральної шкоди, яка ніякими доказами не доведена. Щодо стягнення судових витрат по справі, просить суд відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], [PERSON] належить 2/3 частки вказаної квартири, а [PERSON] 1/3 частка, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2001 року та копією договору купівлі-продажу 1/3 частки квартири від 09.04.2004 року (а.с. 3, 4). [PERSON] та члени його сімї [PERSON] та [PERSON] є власниками та проживають в [INFO], яка знаходиться поверхом вище, ніж квартира позивачів, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 19.01.1994 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, кожному з них належить по 1/3 частці вказаної квартири (а.с. 126, 127). 27 липня 2016 року у квартирі позивачів сталося залиття. Згідно з копією акту № 221 про затоплення квартири від 27 липня 2016 року, складеного комісією в складі представників КП «ЖЕО» за участю мешканців будинку, причиною залиття квартири є дефект різьби діаметром 15 мм, внаслідок чого вирвало кран діаметром 15 мм на різьбовому зєднанні рушникосушителя у ванній кімнаті. В результаті затоплення, у квартирі позивачів були пошкоджені стеля у ванній кімнаті - повністю, санвузлі - стіни та стеля повністю, кухні стеля по шву, коридор стеля, стіни повністю, спальня стеля стіни повністю, зал стеля по шву, стіни повністю. Про затоплення квартири [ADDRESS] комісією в складі КП «ЖЕО» складено також акт про затоплення. Згідно звіту фізичної особи-підприємця «[PERSON]М.» від 27 липня 2016 року з доданим до цього звіту орієнтовним кошторисом на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт ринкова вартість матеріального збитку, нанесеного мешканцям квартири [ADDRESS] на дату оцінки становить 29812 гривень (а.с. 10-38). Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25.11.2016 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу на предмет встановлення розміру матеріальних збитків, завданих в результаті залиття квартири [ADDRESS] та визначення вартості відновлюваних робіт. Згідно з висновком експерта №134/17 від 16.12.2016 року, складеного судовим експертом [PERSON] (свідоцтво про експертну діяльність №1374), який зазначений в реєстрі атестованих судових експертів за №2290 і має повноваження на проведення будівельно-технічних експертиз), вартість матеріальної шкоди становить 11659,81 гривень (а.с. 90-100). Відповідно до приписів вимог ст.\~ст. 27-30 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 22 ЦК України передбачено, що\~особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до\~ст. 1166\~\~ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом цієї статті обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27. 03. 1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"\~шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Ч. 1\~ст. 177 ЖК України передбачено, що громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08. 10. 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Згідно зі\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зі змісту ст. 322 ЦК України вбачається, що\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто тягар утримання майна та відповідальність за нього несе саме власник. Таким чином відповідачі, як співвласники квартири [ADDRESS], несуть тягар утримання належного їм майна і зобов'язані відшкодовувати збитки, завдані позивачам внаслідок залиття у розмірі, що необхідні для відновлення пошкодженої квартири позивачів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом було встановлено, що залиття квартири [ADDRESS]сталось з вини власника квартири [ADDRESS]в наслідок дефекту різьби діаметром 15 мм, внаслідок чого вирвало кран діаметром 15 мм на різьбовому зєднанні рушникосушителя у ванній кімнатіквартири, що знаходиться поверхом вище, вищезазначеного будинку, суд вважає, що позивачами було доведено ті обставини на які вони посилались, як на підставу своїх вимог, а відтак приходить до висновку про часткове задоволення позову, з врахуванням суми збитків, сплачених [PERSON] [PERSON] за розпискою від 05.08.2016 року в сумі 4000 гривень (а.с. 124), та стягнення з відповідачів в солідарному порядку майнової шкоди в зв'язку із затопленням квартири позивача в сумі 3773,21 гривень на користь позивача [PERSON] та 3886,60 грн. - на користь позивача [PERSON]\~\~ Позивачами заявлено вимогу про стягнення з відповідачів моральної шкоди на їх користь в сумі по 2000 грн., яка виразилася у душевних стражданнях та порушенням звичайного способу життя через пошкодження їх майна. Разом з тим, враховуючи глибину та тривалість душевних страждань позивачів, а також виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає достатньою компенсацією стягнення з відповідачів солідарно на користь позивачів по 600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору за задоволені вимоги майнового та немайнового характеру пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто 260,01 гривень на користь [PERSON] та 433,14 гривень на користь [PERSON] (оскільки вимоги про стягнення майнової шкоди на користь [PERSON] задоволені в розмірі 47,17%, а на користь [PERSON] в розмірі 48,58% та про стягнення моральної шкоди 30%). Що ж стосується витрат на правову допомогу адвоката, вказані витрати нічим не підтверджені, а тому стягненню з відповідачів не підлягають. Витрати в сумі 2900 грн., понесені відповідачем за проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.12.2016 року є збитками у розумінні\~ст. 22 ЦК України, а тому ці витрати також повинні бути покладені на відповідача (а.с. 125).

Outcome: partial