Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні заїздною дорогою. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та пояснив, що йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,118 га. та видано 30.08.2001 року Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 08-27-2/000070. На протязі тривалого часу користується заїзною дорогою загального користування, дана дорога є також заїзною дорогою і до господарства [PERSON]. Однак, відповідачка яка межує ії даною заїздною дорогою, самовільно звузила ширину заїздної дороги, а саме влаштувала огорожу, посадила кущі та фруктові дерева, що унеможливлює існування повноцінного заїзду до гаража його автомобілем. При неодноразовому зверненні до Соколівської сради щодо вирішення питання наплежного заїзду, йому було відмовлено та роз"яснено право звернення до суду. В провадженні суду вже перебували спори між ними щодо користування земельними ділянками. Однак срадою умисно не вирішується питання належного заїзду так як це передбачено його приватизаційним документами на землю. Такі дії відповідачів він вважає незаконними, а тому просить позовні вимоги задоволити. Представник відповідачки [PERSON], [PERSON] позов не визнав оскільки, вважає позов безпідставним та недоведеним в судовому засіданні. Вважає що з даного приводу позивач вже звертався до суду де прийнято рішення по суті, більше того відповідачка не є межівником позивача і відсутні будь які документи, які підтверджують самовільне захоплення нею земельної ділянки. Просить в позові відмовити. Представник Соколівської сільської ради Стефурак В.Г., позов не визнав та пояснив, що земельною комісією проведено обміри земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], розміри цих земельних ділянок не відповідають попереднім обмірам та розмірам визначеним в даржавному акті [PERSON] Вважає, що розміри заїзної дороги не відповідають нормам через те, що [PERSON] частину своєї земельної ділянки віддав [PERSON], а захопив частину заїзної дороги. А також дані обміри не точні у зв"язку з відсутністю межових знаків на земельгій ділянці, яка приватизована [PERSON]. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності, іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборонення вчинення нею дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як встановлено судом, позивач являється власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 043673 від 30.08.2001р. тобто він являється законним користувачем земельної ділянки та має право згідно наведеного закону вимагати усунення будь-яких порушень щодо користування ним земельною ділянкою. Відповідно до ст.. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, право власності на земельну ділянку на якій розміщена будівля до набувача переходить право користування цією земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі що були у попереднього землекористувача. Як вбачається з долученої до матеіалів справи копії плану забудови земельної ділянки виданого 04.06.1976р. Косівською райахітектурою, що заїзна дорога вказана шириною 3.3м. по всій довжині земельної діляки позивача. Також, розміри даної дороги стверджуються долученою до матеріалів справи копією плану земельної ділянки під будівництво житлового будинку виданому позивачу відповідно до рішення Соколівської сільської ради від 21.08.1965р. Однак, як встановлено в судовому засіданні, що заїздна дорога на даний час становить в де-яких місцяїх 3,00м, що не відповідає нормам ДБН. Даний заїзд звужений відповідачкою, з приводу чого [PERSON] звертався в сільську раду щодо встановлення межі заїзної дороги до його господарства, яка межує з присадибною ділянкою [PERSON]. Повідомленням від 08.05.2014р. виданого Соколівською сільською радою стверджується, що земельною комісією проведено обміри земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] і виявлено, що розміри цих земельних ділянок не відповідають попереднім обмірам та розмірам визначеним в державному акті [PERSON]. Однак, дані обміри не точні у зв'язку з відсутністю межових знаків на земельній ділянці, яка приватизована [PERSON] Про відсутність належного заїзду до господасртва позивача частково стверджується і поясненнями представника Соколівської с/ради який зазначив що, вказана заїзна дорога не відповідає нормам через спір між сторонами. Аналогічні покази надали суду і свідки [PERSON] та [PERSON] які зазначили що заїздна дорога звужена оскільки кожна із сторін частково захопили даної земельної ділянки у власне користування. Згідно висновку спеціаліста земельно-технічної експертизи від 22.05.2014р. вбачається, що проводячи дослідження будівельного паспорта, що виданий на перебудову будинку [PERSON], ширина спірного роїзду повинна становити 3,3м., а віддаль від будинку до проїзду повинна становити 3.0м., тобто віддаль від будинку [PERSON] до огорожі [PERSON] згідно плану на забудову повинна становити 6,3м., а фактично мінімальна відстань становить 4,01м. А також те, що нормам ДБН 360-92 заїзна дорога, що розташована в [ADDRESS], що проходить між земельною ділянкою [PERSON] та [PERSON] до будинку [PERSON] не всюди відповідає. Ширина проїзду повинна бути не менше як 3,5м. Відповідно до ст 152 ЗК України що власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю шляхом відновлення стану земельної ділянки що існувала до порушення прав . Як встановлено в судовому засіданні що позивач являється належним власником земельної ділянки відповідно до ст. 125 ЗК України. Із представлених до суду заяв видно, що позивач неодноразово звертався до Соколівської с/ради щодо вирішення питання належного заїзду до його господарства. Проте, Соколівською с/радою з даного приводу не прийнято жодного рішення, що суперечить вимогам ст. 26, 33 ЗУ " Про місцеве самоврядування " оскільки, саме до виключної компетенції сільських селищних рад відноситиься питання у сфері земельного законодавства. Крім цього вимогами ст. 98 ЗК України предбачено встановлення земельного сервітуту на право проїзду, що також в компетенції Соколівської сради. Тому, враховуючи наведені обставини, слід зобов'язати відповідача Соколівську сільську раду вирішити питання щодо встановлення заїздної дороги до господарства, [PERSON], що знаходиться в [ADDRESS], розміром 3,5 метра по всій довжині згідно ДБН. На підставі наведеного ст.ст.386 ЦК України, ст.103,116,120 ЗК України та

Outcome: dismissed