Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

30.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що проживає у [INFO], в багатоквартирному будинку по сусідству із [PERSON], [PERSON], [PERSON] У їх спільному користуванні перебуває прибудинкова територія, на якій відповідачі без будь яких дозвільних та правовстановлюючих документів збудували сараї та клітки для кролів. Прибудинкова територія знаходиться в антисанітарному стані. На неодноразові приписи Старосамбірської міської ради про перенесення кролячих кліток та проведення благоустрою території з врахуванням забезпечення санітарних норм та вимог щодо утримання таких відповідачі не реагують. Відповідачі викопали ще малі очисні споруди в складі фільтруючого колодязя каналізаційні септики, які встановлені в безпосередній близькості від її квартири, що суперечить санітарним нормам. Вона є людиною старшого віку, має проблеми зі здоровям, а незаконне встановлення відповідачами каналізації в безпосередній близькості від її квартири має негативний вплив на її самопочуття та здоровя. Своїми незаконним діями відповідачі порушують правила добросусідства, правила та норми містобудування та санітарні норми. А тому просила суд, визнати незаконним будівництво та встановлення [PERSON] та [PERSON], малих очисних споруд в складі фільтруючого колодязя каналізаційних септиків та зобовязати відповідачів демонтувати вказані малі очисні споруди в 30 - денний термін з дня вступу рішення в законну силу та стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати. 18.05.2015 року [PERSON] подала суду уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що [PERSON] самовільно, без відповідно дозволу встановила на прибудинковій території малі очисні споруди в складі фільтруючого колодязя каналізаційний септик, який розміщений в безпосередній близькості до її квартири, що суперечить санітарним нормам, а тому просила позовні вимоги застосувати і до неї. Ухвалою від 04.06.2015 року, [PERSON] було залучено в якості співвідповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог та додатково пояснила, що ніхто з відповідачів немає дозволів на встановлення септиків, кролячих кліток. Клітки не чистять, від них сморід. Власником квартири є її син, а вона в квартирі проживає та зареєстрована. Незаконне встановлення відповідачами септиків порушують її права, шкодять її здоровю. Просила позов задовольнити, стягнути з відповідачів сплачений нею судовий збір та кошти за проведення експертизи. Відповідач [PERSON], співвідповідач [PERSON] проти позову заперечили, посилаючись на те, що звели на прибудинковій території будинку №153 по вулиці Лева Галицького у м. Старий Самбір очисні споруди з дозволу Старосамбірської міської ради, мають документи, жодної шкоди здоровю позивачки не створюють, а тому просили у позові відмовити. Представник [PERSON] проти позову заперечив, просив відмовити у позові, посилаючись на те, що згідно договору купівлі продажу будинку від 22.08.2003 року, в якому проживає позивач [PERSON] власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], отже [PERSON] звернулася до суду як неналежний позивач. Крім того, квартири в яких проживають відповідачі [PERSON] [PERSON] належать не тільки їм, а там є більше співвласників. Представник третьої особи Старосамбірської міської ради [PERSON] просив відмовити у позові, так як позовні вимоги є безпідставними, [PERSON] не є належним позивачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи був належно повідомлений. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд не знаходить підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим\~\~відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів\~\~сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає з відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в багатоквартирному будинку № 153 на вул. Л. Галицького в м. Старий Самбір, який перебуває на балансі КП "МВУЖКГ м. Старий [PERSON]" з 1963 року по даний час і знаходиться у комунальній власності (а.с.40). [PERSON] обстеження земельної ділянки від 12.04.2012 року, складеного представниками Старосамбірської міської ради, земельна ділянка під будинком № 153 на вул. Л. Галицького в м. Старий Самбір є прибудинковою територією, відноситься до земель загального користування і перебуває у комунальній власності м. Старий [PERSON] (а.с.50). Рішенням виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Львівської області № 88 від 17.07.2014р. [PERSON] надано дозвіл на підключення квартири № 5 житлового будинку № 153 в м. Старому Самборі на вул. [PERSON] до центрального водопроводу та надано дозвіл на будівництво малих очисних споруд в складі септика і фільтруючого колодязя біля житлового будинку № 153 на вул. Л. Галицького в м. Старий Самбір (а.с.66). Також [PERSON] виготовлено та затверджено технічні умови на підключення вказаного вище житлового будинку до центральної водопровідної мережі м. Старий [PERSON] (а.с.67-70). Рішенням № 27 від 26.03.2015 року виконавчий комітет Старосамбірської міської ради Львівської області надав дозвіл [PERSON] на будівництво малих очисних споруд в складі септика і фільтруючого колодязя біля житлового будинку № 153 на вул. Л. Галицького в м. Старий Самбір (а.с.39). Крім цього [PERSON] виготовлено та затверджено технічні умови на підключення вказаного вище житлового будинку до центральної водопровідної мережі м. Старий [PERSON] (а.с.39, 41-43). [PERSON] п.3.26 Наказу Держкоммістобудування від 17.04.1992р. №44 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**" майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Згідно п.3.35 цього ж нормативного акта сараї для домашньої худоби, кроликів, нутрій, лисиць і птиці треба розміщувати на відстані від житлових будинків відповідно до протипожежних і санітарних норм: одинокі або подвійні - не менше 15 м. Посилання [PERSON] на те, що відповідачі самовільно забудували прибудинкову територію сараями та клітками для кролів, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки жодними належними та допустимими доказами не доведено факту будівництва жодним із відповідачів будь-якого сараю на території прибудинкової території будинку № 153 на вул. Л. Галицького в м. Старому Самборі. З приводу розміщення кліток для кролів, то такий факт дійсно мав місце згідно [PERSON] обстеження земельної ділянки від 12.04.2012 року зі сторони [PERSON] (а.с.50), яка не є стороною у справі, а відповідно до [PERSON] обстеження згідно заяви [PERSON] від 24.03.2015 року, антисанітарного стану на прибудинковій території будинку № 153 на вул. [PERSON] не виявлено, клітки для кролів чисті та знаходяться на відстані 16.2 м від житлового будинку, що відповідає нормам ДБН 360-92** (норма 15м.) (а.с.28). Не обґрунтовано позивачкою також того, в чому полягає порушення відповідачами правил добросусідства та те, що її сусідами без жодних дозвільних документів проводилося будівництво каналізаційних септиків, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, клітки з кролями встановлено згідно вимог ДБН 360-92**, а дозвіл на будівництво малих очисних споруд [PERSON] та [PERSON] було надано виконкомом Старосамбірської міської ради Львівської області. [PERSON] не представив суду дозвільних документів на будівництво малих очисних споруд, проте [PERSON] обмеження згідно заяви [PERSON] від 24.03.2015р. стверджується, що [PERSON] та син заявниці - [PERSON] подали заяви в Старосамбірську міську раду про надання дозволу на будівництво малих очисних споруд в складі фільтруючого колодязя (а.с.4-5, 66, 39). Висновком судової будівельно технічної експертизи від 19.10.2016 року №116 встановлено, що на прибудинковій території будинку №153 по вулиці Лева Галицького у місті Старий Самбір очисні споруди існують та використовуються за призначенням. Розташування існуючих очисних споруд [PERSON] (квартира №1) та [PERSON] (квартира №2) відповідає вимогам будівельних норм та санітарним правил. Існуючі очисні споруди [PERSON] (квартира №5) розташовані всупереч вимогам 3.25, 3.26 ДБН 360.92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивачка посилається на те, що є особою похилого віку, має проблеми зі здоров'ям і встановлення відповідачами каналізації в безпосередній близькості до її квартири негативно впливає на її самопочуття та здоров'я, проте нею не представлено доказу на підтвердження причинно-наслідкового зв'язку між захворюванням позивачки (вузловий зоб) та встановленням каналізаційних септиків відповідачами у справі. [PERSON] виписки із медичної карки [PERSON] від 07.03.2014 року останній поставлено діагноз: вузловий зоб (а.с.6-8), а будівництво малих очисних споруд почалося у 2015 році, тобто після того, коли діагноз [PERSON] вже був поставлений. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів судом згідно п.3 ч.2 ст.16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. Позивач [PERSON] просить суд захистити її право шляхом зобовязання відповідачів демонтувати малі очисні споруди в складі фільтруючого колодязя каналізаційні септики будинку №153 по вулиці Л.Галицького [PERSON] [PERSON] Львівської області. Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам, або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснює будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснює будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснює будівництво. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) №6 від 30.03.2012 року, самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту. [PERSON] ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та користування своїм майном. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не є власником квартири, згідно договору купівлі продажу від 22.08.2003 року, власником є її син [PERSON], окрім того, земельна ділянка, на якій відповідачі встановили малі очисні споруди, знаходиться у комунальній власності, отже позивач [PERSON] є особою, якій не належить право вимоги за пред'явленим позовом, оскільки не її права, свободи чи інтереси порушені. Враховуючи те, що чинне процесуальне законодавство України не передбачає можливості заміни неналежного позивача, суд дійшов висновку за необхідне відмовити позивачці в задоволенні позову. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідачів в користь позивачки понесені нею судові витрати згідно вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed