Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся з позовом до ФГ «БМВ-АГРО» (далі відповідач) про стягнення заборгованості з виплати орендної плати. Позовна заява мотивована таким. Між позивачем та відповідачем 04.05.2006 було укладено\~договір оренди землі, який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №040602200039. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу у строкове платне користування строком на 8 років земельну ділянку площею 9,38 га, яка належить йому на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №425477, виданого Первомайської райдержадміністрацією Миколаївської області 01.10.2002. Позивач 19.07.2008 уклав додаткову угоду до вищеозначеного договору, яка зареєстрована в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №041048300011, якою сторони збільшили строк дії договору на 49 років. Сторони погодили виплату орендної плати в розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки починаючи з 01.09.2008. Відповідач не виконує умови договору та не сплачує орендну плату з 2015 року. Позивач неодноразово з усній формі звертався до відповідача з вимогою сплатити орендну плату. Позивач 01.08.2018 звернувся до відповідача з письмовою вимогою про виплату орендної плати. Проте відповідач так і не сплатив заборгованість з орендної плати. Заборгованість відповідача по виплаті орендної плати за 2015-2020 роки складає: 3% становлять 8415,20 грн. за рік * 5 років = 42076,00 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті орендної плати за 2015-2020 роки в сумі 42076,00 та судові витрати. Ухвалою судді від 18.01.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 21.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник відповідача 12.02.2021 надав відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що за наданою позивачем довіреністю [PERSON] отримав орендну плату за 2015-2019 роки у сумі більше ніж 40 000,00 грн. (видаткові касові ордери від 10.02.2015, 30.03.2016, 14.03.2018, 01.02.2019). Крім того, розрахована сума 8415,20 грн. є неправильною, оскільки договором передбачена плата за користування земельної ділянкою у розмірі 2700,00 грн. Представник позивача 17.02.2021 надав до суду клопотання про збільшення розміру позовних вимог, у якому просить розірвати договір оренди землі, укладений 04.05.2006 між [PERSON] та ФГ «БМВ-АГРО», зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Тарасівській сільській раді за реєстровим записом №040602200039, в первісній частині позовних вимог залишити без змін. 17.02.2021, 04.03.2021 у зв`язку з неявкою учасників справи, перебуванням судді на лікарняному, підготовче засідання було відкладено. Ухвалою суду від 30.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд, у задоволенні клопотання представника позивача про збільшення позовних вимог відмовлено. 27.04.2021, за клопотання представника позивача з підстав оскарженням ухали суду від 30.03.2021 року в частині відмови у задоволенні клопотання про збільшення позовних вимог, судове засідання було відкладено. 11.05.2021 з Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга позивача разом з ухвалою від 29.04.2021 року, яка повернута для виконання вимог п.п.15.11 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України. Ухвалою судді від 17.05.2021 апеляційну скаргу\~ [PERSON] , від імені якого діє адвокат Манжос Ігор Миколайович, на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні клопотання про збільшення позовних вимог у справі за позовом [PERSON] до Фермерського господарства «БМВ-АГРО» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати - повернуто заявнику. 20.05.2021, 16.06.2021, 30.06.2021, 07.07.2021, з підстав неприбуття учасників справи до суду, за клопотанням учасників справи про відкладення судового засідання, у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті у іншій справі, судове засідання було відкладено. Судове засідання призначено на 13.07.2021. У судове засідання учасники справи не з`явились. У матеріалах справи міститься заява представника позивача з проханням розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача директор ФГ «БМВ-АГРО» Беккер М.В. про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений у телефонному режимі за допомогою телефонограми. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно зі\~статтею 2 Закону\~"Про оренду землі"\~відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~ЗК України,\~ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до\~статті 1 Закону України "Про оренду землі"\~(далі\~Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону). Статтею 21 Закону\~\~передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати передбачене статтею 24 Закону. За правилом виконання зобов`язань належними сторонами (стаття 527 ЦК) прийняття виконання кредитором здійснюється ним особисто або уповноваженою на це особою. Відповідно до\~статті 237 ЦК\~представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, при цьому представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Положеннями частин 1, 3 статті 244 ЦК\~\~представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю, яка є письмовим документом, що видається однією особою для представництва перед третіми особами, тобто видача довіреності є одностороннім правочином. Відповідно до частин 1 та 3 статті 247 ЦК\~строк довіреності встановлюється у довіреності, а якщо строк довіреності є встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. За правилами\~статті 248 ЦК\~представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність. Відповідно до\~статті 249 ЦК\~особа, яка видала довіреність може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її,\~повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. Як випливає з положень\~статті 249 ЦК\~\~момент скасування довіреності та момент втрати нею чинності для представника та третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, не збігаються. Так, нотаріально посвідчена довіреність є скасованою з моменту подання особою нотаріусу відповідної заяви та вчинення нотаріусом на її підставі окремих дій. При цьому права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. Отже, скасована довіреність втрачає чинність для представника та третіх осіб з моменту настання першої із подій: або коли представник довідався або міг довідатися про скасування довіреності; або коли третя особа дізналась або могла дізнатись, що дія довіреності припинилася. \~ \~ \~ \~До настання такої події скасована довіреність є чинною для представника та третіх осіб, перед якими представник представляє інтереси довірителя (далі\~треті особи). Відповідно, всі вчинені представником в цей час правочини є чинними і для довірителя, тобто особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Вказаний обов`язок вона може виконати самостійно або доручити його виконання іншій особі, зокрема, державному нотаріусу, який скасував довіреність. Така можливість передбачена, зокрема, пунктом 154 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5, відповідно до якого повідомлення осіб про скасування довіреності може бути оформлено нотаріусом за правилами пункту 275 цієї Інструкції, шляхом передавання відповідної заяви. Таким чином,\~скасування довіреності має наслідки для представників і третіх сторін лише у випадку їх обізнаності про припинення дії довіреності. До настання такої події скасована довіреність є чинною\~для представника та третіх осіб, перед якими представник представляє інтереси довірителя. Відповідно, всі вчинені представником в цей час правочини є чинними і для довірителя. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 19.12.2018 в справі № 331/5517/17 (провадження № 61-9474св18), від 09.09.2020 в справі № 522/3746/19-ц (провадження № 61-7230св20). Чинним законодавством не передбачено спосіб повідомлення фізичною особою представника та третіх осіб про скасування довіреності. Проте аналіз зазначених норм свідчить, що у випадку спору довіритель має довести не тільки факт вчинення ним відповідних дій з метою повідомлення повіреного або третю особу про скасування довіреності, але й факт\~отримання\~такого повідомлення цими особами. [PERSON] є власником земельної ділянки переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,38 га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №425477 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №81. Згідно з\~договором оренди\~землі б/н\~від 04.05.2006 [PERSON] передав ФГ «БМВ-АГРО» в оренду земельну ділянку площею 9,38 га строком на вісім років. Договір зареєстровано 06.12.2006 у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Тарасівській сільські раді за № 040602200039. Згідно з пунктом 3 Розділу «Орендна плата» Договору орендар сплачує плату протягом терміну дії договору, але не пізніше, як у строк до першого грудня щороку. Згідно з п. 4 Розділу «Об`єкт оренди» нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 84447,67 грн. 19.07.2008 [PERSON] уклав з ФГ «БМВ-АГРО» додаткову угоду до договору оренди землі від 04.05.2006 року за реєстраційним №40602200039. Додаткова угода зареєстрована 15.02.2010 у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Тарасівській сільські раді за № 041048300011. Відповідно до пункту 1 Розділу «Строк дії договору» сторони продовжили дії договору на 50 років з 01.12.2008 по 01.12.2058. Відповідно до пункту 1 Розділу «Орендна плата» орендна плата сплачується Орендарем у грошовій формі в розмірі не менше 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, починаючи з 01.09.2008, що складає 2700 грн. Актом прийому-передачі від 04.05.2006 підтверджено, що [PERSON] передав, а ФГ «БМВ-АГРО» прийняло зазначену земельну ділянку. 12.03.2010 [PERSON] видав довіреність на ім`я [PERSON] та [PERSON] , якою надав цим особам право одержувати орендну плату (в грошовій та натуральній формах) в строки та в розмірах, передбачених договором оренди землі, а також уповноважив їх на вчинення дій щодо зміни умов договору, при необхідності розірвання договору, укладання нового договору оренди землі та проведення його державної реєстрації. На підставі довіреності фермерське господарство видало Флоренку С.І. за [PERSON] орендну плату: за видатковим касовим ордером від 10.02.2015 в сумі 9000,00 грн. за 2015 рік; за видатковим касовим ордером від 30.03.2016 в сумі 8350,00 грн. за 2016 рік; за видатковим касовим ордером від 14.03.2018 в сумі 7000,00 грн. за 2018 рік; за видатковим касовим ордером від 01.02.2019 в сумі 21010,50 грн. за 2019-2021 роки. 25.05.2018 до Єдиного реєстру довіреностей внесені відомості про припинення дії довіреності від 12.03.2010 на підставі заяви. На підтвердження факту повідомлення повіреного [PERSON] та ФГ «БМВ-АГРО» про скасування довіреності позивач надав опис вкладення до цінних листів обом адресатам зі штемпелем почтового відділення від 28.05.2018, які позивач направляв адресатам самостійно. Екземпляр листа - повідомлення від 28.05.2018 або його копії суду не надано. На підтвердження факту вручення цього листа-повідомлення адресатам представник позивача надав суду зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу з відміткою про його отримання 31.05.2018 та позначкою про вручення його «бухгалтеру». З відзиву вбачається, що факт отримання повідомлення про скасування довіреності представник відповідача заперечує. Порядок вручення поштової кореспонденції, в тому числі і листів з оголошеною цінністю, передбачено Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 05.03.2009 №270 (тут і далі в редакції яка діяла станом на час здійснення відправлення) (далі - Правила) Пунктом 96 Правил передбачено, що реєстровані поштові відправлення (крім рекомендованих), адресовані юридичним особам, видаються їх представникам, уповноваженим на одержання пошти, в об`єкті поштового зв`язку на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. Копія довіреності, засвідчена в установленому порядку, зберігається в об`єкті поштового зв`язку. За правилом пункту 104 Правил поштові листи з оголошеною цінністю видаються адресату за умови пред`явлення ним документа, що посвідчує особу, або уповноваженій ним особі за умови пред`явлення нею документа, що посвідчує особу, та відповідної довіреності, засвідченої в установленому законодавством порядку. При цьому зворотне повідомлення не містить не тільки посилань на відповідну довіреність, але й взагалі не зазначене прізвище, ім`я та по-батькові особи, що отримала цінного листа. Відсутній і підпис особи, якій його вручено. Отже, надане суду зворотне повідомлення від 31.05.2018, яке не відповідає вимогам Правил та не містить необхідної інформації, не спростовує заперечень представника відповідача та не може бути достатнім доказом належного повідомлення господарства про скасування довіреності у червні-липні 2018 року та його обізнаності щодо припинення повноважень повіреного [PERSON] на отримання орендної плати від імені [PERSON] . Будь-яких доказів отримання [PERSON] повідомлення позивача про скасування довіреності від 28.05.2018, позивач суду не надав. Не містить відомостей про скасування довіреності і заява [PERSON] від 01.08.2018 щодо незгоди з розміром орендної плати, яку направлено на адресу орендаря. Водночас, представник позивача надав суду рекомендоване поштове повідомлення вручення [PERSON] , направлене на адресу [PERSON] , та отримане ним 17.09.2019. Факт отримання цього повідомлення 17.09.2019 представник ФГ «БМВ-АГРО» не заперечує. Отже, довіреність від 12.03.2010 втратила чинність для представника [PERSON] та [PERSON] , а повірений втратив повноваження представника, в тому числі і щодо отримання орендної плати, з вересня 2019 року. З цього часу ФГ «БМВ-АГРО» мало виплачувати орендну плату [PERSON] особисто. Але орендна плата за 2019 рік вже була виплачена [PERSON] 01.02.2019, тобто до втрати чинності довіреності. Оскільки дії по виплаті орендної плати за 2019 рік [PERSON] вчинені до втрати чинності довіреності, вони мають юридичну силу як для орендаря, так і для орендодавця. Водночас, суд по-іншому оцінює факт виплати 01.02.2019 представнику [PERSON] орендної плати за 2020 рік. За змістом пункту 3 Розділу «Орендна плата» Договору орендар сплачує плату протягом терміну дії договору, але не пізніше, як у строк до першого грудня щороку. Умов щодо можливості її виплати наперед Договір не містить. Доказів того, що виплату орендної плати у такий спосіб було узгоджено з орендодавцем, або здійснено в його інтересах, матеріали справи не містять. Змін до умов Договору сторони не вносили. Отже, виплата орендної плати, яка має виплачуватись щорічно, наперед здійснена поза межами повноважень орендаря, а тому не може вважатись належним виконанням ним умов Договору. Орендна плата за 2020 рік в розмірі 7003,50 грн. (21010,50:3) особисто позивачу не виплачена. Отже, ФГ «БМВ-АГРО» має заборгованість з орендної плати за 2020 рік в розмірі 7003,50 грн., які підлягають стягненню на користь [PERSON] . Заборгованості з виплати орендної плати за період 2015-2018 роки відповідач не має, оскільки передав виконання за Договором особі, уповноваженій орендодавцем. Суд не може погодитись з твердженням представника позивача, що розмір орендної плати має визначатись з застосуванням 3% вартості ділянки, що передбачено\~Указом Президента України від 02.02.2002 року № 92/2002. Закон «Про оренду землі»\~та інші нормативно-правові акти для земель приватної форми власності не встановлюють будь-яких обмежень у виборі шкали та граничного розміру орендної плати, тобто дозволяє обирати будь-який розмір і формат орендної плати. Крім того, аналіз норм Указу № 92 свідчить про те, що вимога про встановлення орендної плати в розмірі не менше 3 % вартості земельної ділянки не є імперативною нормою, яка змінює або доповнює основний спеціальний нормативний акт щодо оренди землі, а носить лише рекомендаційний характер та є підставою для ініціювання внесення змін до договору в порядку, прописаному в самому договорі згідно зі статтею 23 Закону (постанова Верховного Суду від 18.05.2020 року (ЄДРСР, реєстр. № 89345634). З вимогами про зміну умов Договору в цій частині, як то передбачено пунктом 1 розділу «Зміна умов договору і припинення його дії» цього договору, [PERSON] до суду не звертався. Розмір орендної плати орендар збільшив на власний розсуд. Суд не може взяти до уваги розписку [PERSON] від 12.03.2010 та від 21.11.2009 про відсутність претензій. Зміст цього документу суперечить характеру орендних правовідносин сторін, виходить за межі угод, дозволених законом, а тому не може вважатись належним доказом відсутності будь-якої заборгованості. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги характер виплати орендної плати та умови Договору, відсутність підстав для виплати орендної плати уповноваженій особі наперед, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача документально\~підтверджена сплачена\~сума судового\~збору пропорційно\~до задоволених\~позовних вимог\~у розмірі\~151,09\~грн.\~(сума,\~заявлена позивачем\~до стягнення\~ 42076,00\~грн.;\~сума,\~яку має\~бути стягнуто\~за рішенням\~суду \~7003,50 грн.; позов задоволено на 16,64 %).

Outcome: partial