Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

27 серпня 2015 року ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 23 червня 2012 року ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] уклали договір №120268741 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання ноутбук «Lenovo IdeaPad V570G». Згідно договору відповідач брала участь в системі LeaseIT, зокрема отримала ІТ-обладнання та інші товари від постачальників учасників системи LeaseIT, а також отримала послуги на умовах, визначених обраним клієнтом пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT зобовязується на підставі договору забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання щодо надання обладнання відповідачу згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобовязань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п.14.2 правил та п.5.4.2 договору. Враховуючи вищевикладене заборгованість [PERSON] становить 24282,63 грн. ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» просив стягнути з відповідача заборгованість за невиконання договірних зобов'язань та судові витрати. У судове засіданні представник ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" не зявився, позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення в газеті «Волинь-нова» від 15 грудня 2015 року (а.с.65). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2015 року між ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] був укладений договір №120268741 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, згідно якого відповідач отримує обладнання та інші товари на умовах, передбачених правилами отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг у системі LeaseІT (далі Правила), які є невід'ємною частиною зазначеного договору. [PERSON] своїм підписом в договорі підтвердила, що вона ознайомлена з правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІT та погоджується дотримуватись зазначених правил (а.с.5). Згідно з п. 3.3 Правил пакети LeaseІT формуються і затверджуються оператором LeaseІT та є публічною пропозицією оператора LeaseІT. Умовами Пакету LeaseІT Інвайт встановлено вид договору - фінансовий лізинг, строк якого становить 2 роки, кількістю місячних лізингових платежів - 24 та проценти за надання фінансування - 2% від вартості обладнання в місяць до повної виплати вартості обладнання, а також визначено, що виплати проводяться щомісячно рівними частинами і перехід права власності відбувається після виплати повної вартості обладнання. Можливе дострокове погашення вартості обладнання без додаткових комісій (а.с.6-11). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг) на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу. Пунктом 8.1 Договору про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІT передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його розірвання з ініціативи будь-якої з сторін, або з підстав, передбачених цим договором та правилами, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Копією акту приймання-передачі майна №120268741 від 25 червня 2012 року (а.с.13) підтверджується, що відповідно до умов договору [PERSON] отримала в користування обладнання - ноутбук «Lenovo IdeaPad V570G» вартістю 5754 грн. [PERSON], згідно з умовами договору зобов'язана була сплачувати лізингові (орендні) платежі щомісячно на протязі 5 місяців в розмірі 959 грн. (компенсація вартості обладнання). Особовим рахунком № 60031020828 від 07 серпня 2015 року (а.с. 14) підтверджується, що відповідачем за період з 25 червня 2012 року по 20 березня 2014 року сплачено 1959 грн. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов'язана була сплатити до грудня 2012 року усі кошти передбачені укладеним договором. Тобто, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач в порушення вимог договору не здійснила повної оплати вартості обладнання та лізингових платежів в передбачені строки. Згідно із п.п. 6.8., 6.9 Правил кошти, які надійшли від клієнта в першу чергу спрямовуються на погашення заборгованості по пені, процентів (комісії), в останню чергу на оплату частини вартості обладнання. Пунком 14 Правил встановлена відповідальність сторін за порушення сторонами договору та правил, зокрема в п. 14.2. передбачено, що в разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу клієнт сплачує на користь оператора LeaseІT 10% від суми простроченого платежу, якщо погашення заборгованості здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Отже, враховуючи вищезазначені умови Договору та Правил, заборгованість [PERSON] по оплаті вартості обладнання станом на день подачі позову становить 4795 грн. (а.с.14) Таким чином, відповідач зобов'язана сплатити вартість обладнання в сумі 4795 грн. та 19487,63 грн. плати за просторочення щомісячних платежів, а всього 24282,63 грн., тому ця сума підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача ПАТ Лізинг інформаційних технологій судовий збір у сумі 243,60 грн., що був сплачений останнім при подачі позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved