Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], громадянки України, [INFO], уродженки с. Н - Камишенка, Волошенського району, Ростовської області, Російської Федерації яка померла [INFO] у м. Луганськ Луганської області. Свої вимоги заявник мотивує тим, що померла, [PERSON] доводиться їй матір'ю. При звернені до Міловського районного відділу державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], їй було відмовлено у його видачі оскільки, заявником пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому останній вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті матері . Заявник у судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу в її відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Міловський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.02.1976 року /а.с. 7/, [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 17.06.1979 року /а.с. 7/, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". Тобто, у судовому засіданні підтверджено родинний зв'язок заявника з [PERSON] З копії паспорту громадянина України [NUMBER] /а.с. 3-4/, виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 26.12.1997 року, слідує те, що Заявник, [PERSON], є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи /а.с 6/ фактично заявник мешкає за адресою: [ADDRESS] З копії паспорту громадянина України [NUMBER] /а.с 5/, виданого Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області 10 січня 2003 року, слідує те, що померла, [PERSON], є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] /а.с. 9/, яке було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Артемівського районного управління юстиції Міністерства [PERSON], [INFO], померла [INFO]. Суд оцінює це свідоцтво про смерть як доказ, на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає встановленому зразку. Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факт у смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України». За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, заявником було доведено, що вона є донькою [PERSON], яка померла на тимчасово непідконтрольній території України, де була похована за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved