Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

15.07.2021 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON] про винесення додаткового рішення в даній справі, в частині здійснення розподілу судових витрат та стягнення на їх користь витрат пов`язаних з явкою до суду. Свою заяву [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують тим, що при ухваленні рішення не було вирішення питання про стягнення з позивача судових витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду. Виходячи з того, що мінімальна заробітна плата на 1 січня 2021 року становить 6000 грн, а тобто 6000/20 - 300(триста) гривень 00 коп. за один день відриву від звичайних занять, а таких було 10 днів, саме: 29.10.2020р - був присутній [PERSON] та [PERSON] 10.12.2020р.- був присутній [PERSON] та [PERSON] 18.01.2021р. - був присутній [PERSON] та [PERSON] 09.02.2021р. - був присутній [PERSON] та [PERSON] 19.02.2021р. - був присутній [PERSON] та [PERSON] 02.03.2021р. - був присутній [PERSON] та [PERSON] 26.04.2021р. - був відсутній [PERSON] , присутня - [PERSON] 31.05.2021р. - був присутній [PERSON] та [PERSON] 12.07.2021р. - був присутній [PERSON] та [PERSON] . Тобто, під час 9 із 10 судових засідань [PERSON] , а тому вважає за необхідне стягнути з позивача на користь [PERSON] за кожен день відриву [PERSON] від звичайних занять у зв`язку з розглядом цивільної справи у розмірі 2700 грн. Із 10 судових засідань [PERSON] була присутня на всіх 10, а тому вважає за необхідне стягнути з позивача на користь [PERSON] за кожен день відриву [PERSON] від звичайних занять у зв`язку з розглядом цивільної справи у розмірі 3000 грн. Крім того, посилаючись на те, що він, [PERSON] - мешкає в іншому місті, а саме [ADDRESS] , при цьому, згідно аналітичної бази gооg1е - відстань між адресою його мешкання та Петриківським районним судом є 33.3 км. Отже, з метою прибуття до суду, він подолав відстань 66,6 кілометрів. Згідно аналітичної бази gооg1е витрати палива на 100 км відстані -17,1 літр бензину, тобто при дистанції 66,6 км., (17.1/100)*66,6 = 11,39л пального [PERSON] витрачає пального на доставку до суду та повернення з нього, виходячи з квитанцій які надає до суду мінімальна ціна на паливо з урахуванням знижки - складає 26.95 грн, тобто 26.95 * 11.39 = 306,96 грн. це вартість доставки [PERSON] до суду та повернення за адресою мешкання, враховуючи, що таких судових засідань було 10 із яких на 9 був присутній [PERSON] - 306,96 грн. витрати за день * 9 судових засідань = 2762,64 грн. Крім того, ним витрачено кошти на відправлення кореспонденції у зв`язку з наданням клопотань та відзивів по справі, а тому він просить стягнути з [PERSON] витрати на відправлення кореспонденції на загальну суму 98,74 грн. Отже, [PERSON] і [PERSON] просять суд винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] понесених нею витрат, що пов`язані з явкою до суду за кожен день відриву від звичайних занять в розмірі 3000 гривень та стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] понесених ним витрат, що пов`язані з явкою до суду за кожен день відриву від звичайних занять в розмірі 2700 грн., витрат понесених в зв`язку з прибуттям до суду на суму 2762,64 грн та витрати пов`язаних з відправленням кореспонденції в розмірі 98,74 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали подану до суду заяву та просили відшкодувати їм час, витрачений на участь в даному судовому засіданні, як компенсацію за відрив від звичайних занять. [PERSON] зазначає, що ним попередньо, повідомлялось в поданому відзиві, про намір заявити клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат. Представник позивача адвокат Балаян А.Г., в судовому засіданні, заперечував проти заяви відповідача та третьої особи стверджуючи про їх безпідставність. Інші учасники справи, до суду не прибули та жодних заяв і клопотань не подавали, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду поданої заяви. Вирішуючи заяву відповідача та третьої особи по суті, суд виходить з наступного. Як встановлено судом 07.09.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. 11.09.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 29.10.2020. 12.03.2021 прийнято змінену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, виключити з пункту 2 Договору Дарування житлового будинку відомості стосовно окремої будівлі, про скасування рішень Петриківської селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визнання дії Петриківської селищної ради протиправними, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] , на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON] , приватний нотаріус Петриківського РНО Дніпропетровської області Лимар Є.В. і приватний нотаріус Кам`янського МНО Ялова О.М. Ухвалою суду від 26.04.2021 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 31.05.2021. 12.07.2021 в даній цивільній справі ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено в повному обсязі. При цьому, розподіл судових витрат, за відсутності відомостей про них, здійснено не було. 15.07.2021 до суду надійшла заява [PERSON] і [PERSON] про винесення додаткового рішення в даній справі в частині здійснення розподілу судових витрат. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. При цьому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги (ч. 12 ст. 141 ЦПК України). Правилами ст. 138 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, зокрема , визначено, що стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. N 155) компенсація у цивільних справах за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові у зв`язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять. Відповідно до ст.7 Закону про держбюджет на 2020 рік розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року становить 2027 гривень. Таким чином, розмір компенсації за одну годину в 2020 році, становить: 12,67 год., що обраховано наступним чином 2027:20:8=12,67 (грн/год). Відповідно до ст.7 Закону про держбюджет на 2021 рік розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року становить 2270гривень. Таким чином, розмір компенсації за одну годину становить: 14,19 год., що обраховано наступним чином 2270:20:8=14,19 (грн/год). При цьому, оскільки, законодавцем для обрахунку витрачено часу, визначено одну годину, як одиницю виміру, суд враховує таку одиницю виміру, при обрахунку часу судового засідання, яке тривало близько години. Так, згідно протоколу судових засідань, за участі [PERSON] всього відбулося 10 судових засідань, загальною тривалістю 17 годин. Із них в 2020 році: 2 засідання загальною тривалістю 2 год., а 2021 року - 8 засідань тривалістю 15 годин. За участі [PERSON] , згідно протоколу судових засідань, всього відбулося 11 судових засідань загальною тривалістю 19 годин. Із них в 2020 році: 2 засідання загальною тривалістю 2 год. а 2021 року - 9 засідань тривалістю 17 годин. З урахування віддаленості постійного місця проживання [PERSON] від місця проведення судових засідань, з урахуванням його пояснень, суд приходить до висновку, що загальний час на прибуття [PERSON] до приміщення суду, з урахуванням зворотного шляху складає 2 години, що підлягає врахуванню при обрахунку фактичних годин відриву від звичайних занять, щодо кожного судового засідання. Отже, загальний час фактичного відриву [PERSON] від звичайних занять в 2020 році становить 6 год., що обраховано наступним чином:(2 засідання*2 год. витрачені на прибуття до приміщення суду, щодо кожного засідання)+2 год. загальна тривалість засідань= 6 год. Загальний час фактичного відриву [PERSON] від звичайних занять в 2021 році становить 31 год., що обраховано наступним чином:(8 засідання*2 год. витрачені на прибуття до приміщення суду, щодо кожного засідання)+15 год. загальна тривалість засідань= 31 год. Відомостей чи обрахунку витраченого для прибуття до суду часу [PERSON] з урахуванням її місця проживання, не надано, тому він судом не враховується. Отже, загальний час фактичного відриву [PERSON] від звичайних занять в 2020 році становить 2 год., що відповідає загальній тривалості засідань., при цьому в 2021 року така тривалість складає 17 годин. З урахуванням обрахованого судом часту фактичного відриву від звичайних занять, відшкодуванню [PERSON] підлягає 515,91 грн. (76,02+439,89) що складається з наступного: за 2020 рік 76,02 грн. (6 год.* 12,67=76,02) і за 2021 рік 439,89 грн, (31*14,19=439,89) З урахуванням обрахованого судом часту фактичного відриву від звичайних занять, відшкодуванню [PERSON] підлягає 266,57 грн. (25,34+439,89) що складається з наступного: за 2020 рік 76,02 грн. (2 год.* 12,67= 25,34) і за 2021 рік 439,89 грн, (17*14,19= 241,23). Твердження відповідача [PERSON] про понесення ним витрат на прибуття до суду в розмірі 2762,64 грн., що пов`язано з придбанням полива, суд відноситься критично, так як розмір таких витрат не підтверджено належними та допустимими доказами. При цьому, посилання відповідача на відомості, що містяться в аналітичній базі gооg1е, не можуть бути прийняті судом як джерело достовірних відомостей, щодо тих обставин, які повинні бути перевірені судом. Крім того, наданий [PERSON] обрахунок не відповідає наведеному Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. N 155), яким визначено, що витрати пов`язані з переїздом до іншого населеного стороні, на користь якої ухвалено судове рішення не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Виходячи з матеріалів справи, які містять відомості про направлення відповідачем [PERSON] , іншим учасникам справи копії заяв по суті справи, тому суд вважає обґрунтованим та підтвердженим належними та допустимими доказами (копією платіжних документів, виданих АТ «УКРПОШТА»), розмір витрат понесених відповідачем на направлення поштової кореспонденції на загальну суму 98,74 грн., що відноситься до судових витрат та підлягає відшкодуванню.

Outcome: approved