Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

25 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом (збільшеним заявою від 15.02.2019р.) до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони перебували в зареєстровану шлюбі, який рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2015 року розірвано. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не дійшли згоди щодо того з ким з батьків будуть проживати діти. Позивач в інтересах сина та доньки просить суд визначити їх місце проживання разом з ним. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також заяві зазначив, що на позовних вимогах наполягає та судові витрати бажає залишити за собою. Відповідач в судове засідання також не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Представник органу опіки та піклування Шосткинської міської ради Гришкова О.П. також надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2015р. /а.с. 6/ Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.7, 8/. Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 14.06.2018р., в будинку [ADDRESS] зареєстровані сторони та їх спільні діти /а.с. 14/. За доводами позову відповідач повністю усунулась від виховання сина та лише іноді приділяє увагу дочці, наразі відповідач має намір переїхати на постійне місце проживання до м. Києва та виявила бажання забрати з собою дітей, однак останні відмовляються переїздити з матір`ю та хочуть залишитись з батьком. Вказані обставини жодним чином відповідачем не спростовані. В своїй заяві суду від 11.11.2019р., остання не заперечує проти того, щоб діти залишись проживати з батьком та вказує, що за місцем реєстрації вона не проживає. В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позивач з 03.12.2016р. працює продавцем непродовольчих товарів у ФОП [PERSON] та за період з грудня 2017 року по травень 2018 року отримав дохід в розмірі 12899 грн. 88 коп. /а.с. 11, 13/. При цьому, житло - будинок [ADDRESS] , в якому наразі проживають і зареєстровані діти, належить на праві спільної часткової власності саме батьку/а.с.16-18 /. Відповідно до характеристики за місцем роботи [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони /а.с. 12/. З інформації про участь батьків у вихованні учениці 3-Б класу [PERSON] , наданої комунальною організацією (установою, закладом) «Шосткинська спеціалізована школа І ступеня № 13 Шосткинської міської ради Сумської області» вбачається, що у першому класі вихованням [PERSON] займалися батьки [PERSON] і [PERSON] . Тато щоранку привозив [PERSON] та її брата [PERSON] до школи на велосипеді, забирали дітей зі школи батьки по черзі. В період з 06.11.2015р. по 22.02.2016р. [PERSON] зі школи вибула у зв`язку зі зміною місця проживання матері до с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області й навчалася в Матвіївському загальноосвітньому навчально-виховному комплексі «Всесвіт». З 22.02.2016р. [PERSON] продовжила навчатися в комунальній організації (установі, закладі) «Шосткинська спеціалізована школа І ступеня № 13 Шосткинської міської ради Сумської області». Після повернення адміністрацією школи, класним керівником, шкільним психологом з батьками дівчинки було проведено бесіду щодо участі обох батьків у виконанні батьківських обов`язків. З мамою [PERSON] було проведено індивідуальну роз`яснювальну бесіду щодо надання допомоги доньці у навчанні. У 2-3 класах домашнє завдання дитина виконувала несистематично, більшість з яких батьками не перевірялися. Зі школи зазвичай [PERSON] додому забирав старший брат [PERSON] , який навчався на клас старше в цій же школі. Учениця забезпечена шкільним приладдям, одягом та харчуванням в шкільній їдальні. Батьківську плату за харчування сама [PERSON] ніколи не приносила, завжди плату передавав брат [PERSON] /а.с. 9/. Таку ж інформацію надано й щодо учня 4-Б класу [PERSON] , відповідно до неї останній навчався в комунальній організації (установі, закладі) «Шосткинська спеціалізована школа І ступеня № 13 Шосткинської міської ради Сумської області» з 1 вересня 2014 року по 25 травня 2018 року. В першому класі навчанням і вихованням дитини займались батьки [PERSON] і [PERSON] . Батьки забирали його зі школи, відвідували батьківські збори, брали участь в житгі класного колективу. В період з 06.11.2015р. по 22.02.2016р. мати була відсутня й вихованням та утриманням сина займався батько [PERSON] В другому класі, в період відсутності матері, [PERSON] відвідував групу подовженого дня. Починаючи з 3 по 4 класи вихованням хлопця займалися тато з мамою, відвідували збори, приймали участь в індивідуальних бесідах. Учень був забезпечений шкільним приладдям, одягом та харчуванням /а.с. 11/. З аналізу вказаних документів та заяв учасників справи можна дійти висновку, що на час розгляду справи діти тривалий час проживають саме разом з батьком, а матір проживає окремо від дітей. Вирішуючи спір між сторонами щодо місця проживання малолітніх дітей, яким на момент розгляду справи виповнилося 12 і 10 років, суд виходить з рівності прав та обов`язків матері й батька відносно дитини і положень частини другої статті 160 та статті 161 СК України. Так, відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити здоров`ю дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. При цьому під забороною розлучення дитини з своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі матері прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини. Головним критерієм при визначенні місця проживання дітей, є інтереси дитини, які повинні переважати над інтересами батьків (ст. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гофман проти Німеччини" від 11.10.2001 року). Разом з тим, той із батьків, який не проживає з дитиною, повинен мати можливість підтримувати регулярні контакти з нею, має право на відвідування (рішення ЄСПЛ у справі "Ельсгольц проти Німеччини" від 13.07.2000 року). Урахувавши особисте добровільне бажання як сина [PERSON] , так і доньки [PERSON] проживати разом з батьком, висловлене у присутності представника органу опіки і піклування в письмових заявах, їх прихильність до позивача, беручи до уваги позицію органу опіки та піклування, яким підтримано вимоги позову щодо визначення місця проживання дітей з батьком, а також те, що батько має бажання виховувати дітей, має можливість забезпечувати їх матеріально, тривалий час діти проживають саме із батьком та відсутність будь-яких даних щодо його негативної характеристики, суд вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідно задовольнити та встановити місце їх проживання з батьком. На думку суду, це якнайкраще відповідатиме інтересам дітей, забезпечить збереження їх соціальних зв`язків та подальший розвиток в спокійному, стійкому та звичному для них середовищі. При цьому, суд враховує і ставлення до цього питання матері, яка вже під час розгляду справи, висловила згоду із заявленими вимогами. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі на ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved