Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

30 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 4989,30 гривень, компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 33691,03 гривень та компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати у розмірі 3811,64 гривень. Позивач обґрунтовує позов наступним. Відповідно до наказу від 17.11.2005 року №2-п відповідач прийняв позивача на роботу за строковим трудовим контрактом. Трудові відносини з позивачем припинено 29.03.2013 року. Трудову книжку позивачу видали, однак, розрахунку по заробітній платі відповідач з ним не провів. Позивача було звільнено у березні 2013 року, однак, останні два місяці перед звільненням позивач не працював, а тому для розрахунку компенсації за затримку розрахунку при звільненні ним було взято листопад та грудень 2012 року. Середньоденний заробіток позивача становить 58,39 гривень. З часу звільнення позивача пройшло 577 робочих днів. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на день подання позовної заяви становить 33691,03 гривень. Також позивачу належить компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати, виходячи із розміру заборгованої заробітної плати у розмірі 3811,64 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився уповноважив на представництво інтересів [PERSON] Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 17.11.2005 року позивача було прийнято на посаду слюсаря інструментальника 6 розряду на ТзОВ "Науково-виробниче підприємство Розліт". 29.03.2013 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Вищенаведене, стверджується трудовою книжкою позивача. На день звільнення відповідач мав перед позивачем заборгованість по заробітній платі у розмірі 4989,30 гривень, що стверджується довідкою про заборгованість, виданою відповідачем 20.07.2015 року №48. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у встановлені законом строки. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму ВС України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Середньоденний заробіток позивача становить 58,39 гривень. З часу звільнення позивача пройшло 577 робочих днів. Таким чином, середній заробіток позивача за період затримки розрахунку становить 33691,03 гривень. Відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2001 року №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Таким чином, розмір компенсації, який належить виплатити позивачу становить 3811,64 гривень. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за 1 місяць.

Outcome: approved