Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 24 квітня 2015року біля 15 години 30 хвилин водій автомобіля марки « ГАЗ 33023 «, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], рухаючись по проїзній частині вул. Бахарєва в м. Рівне, зі сторони вул. Ніла Хасевича у напрямку перехрестя вулиць Бахарєва - Кн. Володимира - Ж. Кюрі, повертаючи на цьому перехресті ліворуч у напрямку вул. Кн. Володимира, не надав переваги у русі зустрічному транспортному засобу, раптово та в безпосередній близькості виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із мопедом під керуванням позивача, який рухався в зустрічному напрямку та не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування. В результаті ДТП [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, в тому числі і мопед. Після ДТП позивач був доставлений в Рівненський обласний центр ортопедії, травматології та вертебрології, де лікувався з 24 квітня по 23 червня 2015року з діагнозом : Політравма : вторинно-відкритий уламковий перелом проксимального мета епіфізу лівої великогомілкової кістки та в\\3 лівої малогомілкової кістки із зміщенням; закритий уламковий перелом задньої стінки лівої вертлюгової западини ( 62 А. 1 ) із зміщенням, вивих голівки лівого стегна ; закритий перелом дистального мета епіфізу лівої променевої кістки із зміщенням ( 23 А.2 ); Ускладнення основного : після травматичний неврит сідничного та малогомілкового нерву з парезом лівої стопи і стійкими протопатичними болями. В ході лікування було проведено 7 операцій. З 25 червня по 06 липня 2015року повторно стаціонарно лікувався в цій же клініці з діагнозом консолідований перелом задньої стінки лівої вертлюгової западини. Консолідуючий перелом ПМЕ лівої в\\гомілкової кістки. Нейропатія лівого сідничного нерва. Під час лікування проведено операцію. Оскільки ліва нога так і не функціонувала, то згідно відповідного направлення у період з 07 липня 2015року по 20 липня 2015року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Інституті нейрохірургії м. Києва, де також йому робили операцію. З 10 серпня по 13 серпня 2015року позивач повторно знаходився в цьому ж Інституті нейрохірургії, де його знову оперували. Однак після проведення всіх операцій функції лівої ноги так і не відновилися. З 09 листопада по 19 листопада 2015року позивач змушений був вкотре пройти курс лікування в центральній міській лікарні. 27 серпня 2015року згідно заключення медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлена друга група інвалідності. 03 вересня 2015року Рівненською міською медико-соціальною експертною комісією видано індивідуальну програму реабілітації інваліда, згідно якої у позивача є обмеження до пересування та трудової діяльності. При цьому позивач повинен проходити медичне спостереження, лікувальну фізкультуру, лікувальний масаж, санаторно-курортне лікування тощо. Згідно висновку лікарів [PERSON] лікувався з 22 жовтня по 05 листопада 2015року в ПрАТ санаторно-готельному комплексі « Дніпро-Бескид «, який знаходиться в м. Трускавець. Потім він знову змушений був періодично проходити курси лікування, оскільки не міг ступати на пошкоджену ногу. Останній раз, 28 лютого 2017року в котрий раз ліг у лікарню для проведення операції, на що також будуть витрачені певні кошти. В загальному матеріальні витрати на лікування складають 149 157 грн. З казаної суми 100 тис. грн. відшкодовує позивачу ПрАТ «СК «Уніка»» Для складання позову та надання юридичної допомоги під час розгляду в суді, позивач змушений був укласти відповідний договір із адвокатом, на що витратив 2 тис. грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди становить 51 157 грн. Крім того, позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 300 000 грн. Просить позов задовольнити . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позові, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача Костевич Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, вважає, що позов безпідставний, оскільки водій збив позивача, коли їхав по власних справах, а не під час виконання трудових обов'язків. Вважає, що ТзОВ "Укрбудреммонтаж інжиніринг" не може нести відповідальність в цьому випадку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з березня 2015 року працював у ТзОВ "Укрбудреммонтаж інжиніринг" водієм, вчинив ДТП, в наслідок якого постраждав позивач. 24 квітня 2015 року був на роботі, здійснював перевезення будівельних матеріалів на підставі шляхового листа, який виписувався кожен робочий день. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи, був повідомлений завчасно та належним чином, про причину неявки повідомлення до суду не надіслав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що є директором ТзОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг». [PERSON] працював водієм з початку 2015 року і в квітні 2015 року теж. 24 квітня 2015 року [PERSON] був на роботі, до 11 години у нього було завданння по перевезенню будівельних матеріалів, а після обіду [PERSON] завдань по роботі не мав . Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача Костевича Т.О., третю особу [PERSON], допитавши свідка [PERSON], з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 24 квітня 2015року біля 15 години 30 хвилин у світлу пору доби [PERSON], керуючи автомобілем марки « ГАЗ 33023 «, реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по проїзній частині вул. Бахарєва в м. Рівне, зі сторони вул. Ніла Хасевича у напрямку перехрестя вулиць Бахарєва - Кн. Володимира - Ж. Кюрі, повертаючи на цьому перехресті ліворуч у напрямку вул. Кн. Володимира, не надав переваги у русі зустрічному транспортному засобу, раптово та в безпосередній близькості виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із мопедом Regal, реєстраційний номер [NUMBER],під керуванням позивача, який рухався в зустрічному напрямку та не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування. В результаті ДТП [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, в тому числі і мопед. Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 21 лютого 2017 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік шість місяців. Відповідно до ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік шість місяців. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін (а.с.75-76). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував автомобілем марки Газель -33023, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до подорожнього листа № 46 від 24 квітня 2015року на вказаний вище автомобіль під керуванням [PERSON] виданого ТзОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» останній здійснював розвезення будматеріалів по місту Рівне, режим роботи ненормований (а.с.79). Відповідно до довідки виданої ТзОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» від 28 серпня 2015р. [PERSON] працював з 12 березня 2015року по день надання довідки у ТзОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» на посаді водія (а.с.80). Відповідно до договору від 05 січня 2015року укладеного між фізичною особою підприємцем [PERSON] та ТзОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» про оренду транспортних засобів, автомобіль марки Газель -33023, державний номерний знак [NUMBER] використовувався відповідачем для здійснення господарської діяльності (а.с.81). Вказане підтверджує, що [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових відносинах з відповідачем та спростовує заперечення представника відповідача та покази свідка [PERSON], як заінтересованої особи. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01.03.2013р. « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки « не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових ( службових ) обов'язків на підставі трудового договору ( контракту ) із особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових ) обов'язків. Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обовязків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 28 січня 2015 року у справі № 6-229цс14 Таким чином, саме ТзОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» як відповідач несе відповідальність за завдану шкоду перед позивачем. Позивач [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був доставлений в Рівненський обласний центр ортопедії, травматології та вертебрології, де лікувався з 24 квітня по 23 червня 2015року з діагнозом : Політравма : вторинно-відкритий уламковий перелом проксимального мета епіфізу лівої великогомілкової кістки та в\\3 лівої малогомілкової кістки із зміщенням; закритий уламковий перелом задньої стінки лівої вертлюгової западини ( 62 А. 1 ) із зміщенням, вивих голівки лівого стегна ; закритий перелом дистального мета епіфізу лівої променевої кістки із зміщенням ( 23 А.2 ); Ускладнення основного : після травматичний неврит сідничного та малогомілкового нерву з парезом лівої стопи і стійкими протопатичними болями. В ході лікування було проведено 7 операцій. З 25 червня по 06 липня 2015року стаціонарно лікувався в Рівненський обласний центр ортопедії, травматології та вертебрології з діагнозом консолідований перелом задньої стінки лівої вертлюгової западини. Консолідуючий перелом ПМЕ лівої в\\гомілкової кістки. Нейропатія лівого сідничного нерва. З 07 липня 2015року по 20 липня 2015року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Інституті нейрохірургії м. Києва, де йому проводили операцію. З 10 серпня по 13 серпня 2015року позивач знаходився в цьому ж Інституті нейрохірургії, де його знову оперували. З 09 листопада по 19 листопада 2015року позивач проходив курс лікування в центральній міській лікарні. 27 серпня 2015року згідно заключення медико-соціальної експертної комісії [PERSON] встановлена друга група інвалідності. 03 вересня 2015року Рівненською міською медико-соціальною експертною комісією видано індивідуальну програму реабілітації інваліда, згідно якої у позивача є обмеження до пересування та трудової діяльності. При цьому позивач повинен проходити медичне спостереження, лікувальну фізкультуру, лікувальний масаж, санаторно-курортне лікування тощо. Згідно висновку лікарів [PERSON] лікувався з 22 жовтня по 05 листопада 2015року в ПрАТ санаторно-готельному комплексі « Дніпро-Бескид «, який знаходиться в м. Трускавець. В зв'язку з лікуванням позивачем здійснено витрати на придбання медичних препаратів та відновлення здоров'я на суму 146829 грн. 09 коп., що підтверджується квитанціями наявними в матеріалах справи. Суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ благодійні внески здійснені позивачем РМБО «Допомога і підтримка» на суму 127 грн., так як благодійні внески здійснюються добровільно. Вимога в частині стягнення правової допомоги в розмірі 2000 грн. до задоволення не підлягає, оскільки вказана допомога надавалась адвокатом по кримінальній справі, а не в цивільній. Позивач [PERSON] в позовній заяві вказує, що страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. йому виплачує страхова компанія ПрАТ «СК Уніка», тому із суми 146829 грн. 09 коп., що підтверджується квитанціями необхідно виключити 100000 грн. Таким чином, матеріальна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача становить 46 829 грн. 09 коп. Згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно із п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За положеннями ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В обґрунтування розміру завданої моральної шкоди позивач покликається на те, що за час знаходження в медичних закладах йому проведено 8 різних операцій. Неможливо описати ту глибину болі та фізичних страждань, які перенесені ним до проведення цих операцій та після їх проведення. Упродовж 3-х місяців після ДПТ [PERSON] знаходився лише в лежачому положенні, у нього були просто жахливі болі в нозі, аж до втрати свідомості, через що отримував знеболюючи препарати. Через травми позивача з ним постійно змушені були чергувати мама або дружина, що збільшувало його душевні страждання.В ході лікування позивач неодноразово змушений був піддаватись опроміненню від призначених систематичних рентгенівських знімків, які, безперечно, нанесли істотну шкоду здоров'ю. Враховуючи що обставини завдання моральної шкоди знайшли своє підтвердження, тому виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial