Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, в якому просить зняти арешт на рухоме майно, а саме на автомобіль марки KIA моделі MAGENTIS, VIN - KNEGE224375114766, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить автомобіль марки KIA моделі MAGENTIS, VIN - KNEGE224375114766, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], який він придбав за договором купівлі-продажу від 14 травня 2016 року. При спробі зняти автомобіль з обліку, з метою його відчуження, йому стало відомо про наявність арешту на вказаний автомобіль. Арешт був накладений на майно попереднього власника в рамках невідомого виконавчого провадження, до якого він не має жодного відношення, накладений арешт перешкоджає позивачу розпоряджатись автомобілем, знімати його з обліку, продавати та здійснювати інші права власника, тому він звернувся з зазначеним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача позов підтримав, в подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідачі заперечень проти позову не надали, в судове засідання не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, тому суд, з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, відповідно до вимог ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 14.05.2016 року позивачем було придбано у громадянки [PERSON] транспортний засіб - автомобіль марки KIA моделі MAGENTIS, VIN - KNEGE224375114766, рік випуску 2007-й, чорного кольору, державний номер [NUMBER]. Цей договір було оформлено та підписано позивачем і продавцем в Територіальному сервісному центрі № [NUMBER] у Дніпропетровській області в присутності адміністратора Територіального центру № 1246 [PERSON], яка перевірила відповідність інформації, внесеної до договору, що підтверджується копією договору, доданою до матеріалів справи. Новомосковським територіальним сервісним центром МВС в Дніпропетровській області вказаний транспортний засіб було зареєстровано за позивачем та позивачу було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХО 094328, копія якого міститься в матеріалах справи. Як видно зі змісту договору купівлі-продажу транспортного засобу від 14.05.2016 року, до придбання позивачем, автомобіль марки KIA моделі MAGENTIS, VIN - KNEGE224375114766, рік випуску 2007-й, чорного кольору, державний номер [NUMBER] належав громадянці [PERSON], що підтверджувалося свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 282179 виданих 22.07.2015 року виданим підрозділом ЦНП № 1202. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №\~51193943 від 03.11.2017 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, на вказаний вище транспортний засіб було накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 46879194 від 17.03.2015 року, винескеної державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ [PERSON] на виконання виконавчого листа № 336/6345/14-ц. Відповідно до цього ж витягу, боржником у виконавчому провадженні є відповідач - [PERSON]. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Право власності позивача на транспортний засіб - автомобіль марки KIA моделі MAGENTIS, VIN - KNEGE224375114766, рік випуску 2007-й, чорного кольору, державний номер [NUMBER] належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 14.05.2016 року. Право власності позивача зареєстроване належним чином, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №\~094328, виданого Територіальним сервісним центром № 1246. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як видно із матеріалів справи, позивач набув право власності на транспортний засіб у спосіб та на підставах не заборонених законом у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Системний аналіз положень чинного цивільного законодавства\~дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна. Суд вважає за необхідне зауважити наступне. Згідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. В свою чергу, ст. 388 ЦК України встановлює, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності хоча б однієї з обставин, визначених ст. 388 ЦК України. Більше того, наявність в матеріалах справи належним чином укладеного договору купівлі-продажу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу повністю виключають можливість витребування його у позивача. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення. Матеріали справи свідчать про те, що ані позивач, ані особа, в якої позивачем було придбано транспортний засіб, не є боржниками у виконавчому провадженні, в межах якого було накладено арешт на належний позивачу транспортний засіб. Отже обмеження в праві користування позивачем належного йому транспортного засобу суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права і законні інтереси. Згідно ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню, суду не подано жодного доказу, що позивач може бути обмежений у здійсненні права власності іншими особами, які заперечують його право власності або мають першочергове право на автомобіль марки KIA моделі MAGENTIS, VIN - KNEGE224375114766, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER].

Outcome: approved