Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, третя особа [PERSON] про встановлення заповіту нікчемним. Позов обґрунтований наступним. 01.07.2014 року в с. Думенки Хмільницького району Вінницької області, у віці 74 роки, померла мати позивачів [PERSON]. 14.08.2014 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом, Хмільницькою районною державною нотаріальною конторою у Вінницькій області заведено спадкову справу № 254/2014, у спадковому реєстрі за № 56422341. Позивач [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом подав 27.08.2014 року, при цьому нотаріус повідомив, що заповіту [PERSON] у державному реєстрі немає. 22.01.2015 року з листа нотаріуса Хмільницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу [PERSON] стало відомо, що [PERSON] залишила заповіт, але не на імя [PERSON], а на іншу особу. Отримавши копію цього заповіту, [PERSON] дізнався, що він складений 19.12.2013 року в с. Лозова Хмільницького району Вінницької області та посвідчений секретарем Лозівської сільської ради [PERSON] Позивачі ознайомившись із змістом заповіту звернулись до суду з даним позовом, оскільки достовірно знають, що [PERSON] ніякого заповіту не складала, рукописний текст на заповіті виконаний не нею. Державне мито нею не сплачувалося. Мати за життя говорила, що її діти у неї всі однакові та рівні. І після її смерті спадкове майно має бути розподілено між дітьми у рівних долях. Крім того, заповіт підлягає державній реєстрації та є вчиненим з моменту такої реєстрації. Разом з тим, витягом зі Спадкового реєстру від 30.03.2015 року підтверджується, що вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі заповітів 15.08.2014 о 17:04 год., тобто далеко після смерті заповідача та після відкриття спадщини за заявою [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною, а згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В силу ст. 1257 ЦК України, заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним і за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, оскільки волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Позивачам відомо, що мати не могла у своєму заповіті згадати одних дітей, а інших своїх дітей забути і не зазначити. Також позивачі вважають, що заповіт було посвідчено секретарем Лозівської сільської ради з грубим порушенням норм законодавства, зокрема ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 37 Закону України «Про нотаріат» щодо посвідчення заповіту уповноваженою на це особою, ч. 1 ст. 56 Закону України «Про нотаріат» щодо необхідності забезпечення державної реєстрації у Спадковому реєстрі відповідно до Порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, а також п. 10 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, відповідно до яких заяви про реєстрацію подаються реєстратору в день вчинення відповідної нотаріальної дії. Враховуючи викладене, позивачі просять встановити нікчемність заповіту посвідченого 19.12.2013 року секретарем Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області [PERSON], за номером в реєстрі вчинення нотаріальних дій № 60, зареєстрованого в Спадковому реєстрі Вінницькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 15.08.2014 року від імені [PERSON], яка померла 01.07.2014 року. Усі витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено [PERSON]. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.08.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON]. В судовому засідання позивач 1 та його представник підтримали позов, з підстав вказаних в позовній заяві. Також позивач та представник позивача зазначили, що секретар Лозівської сільської ради [PERSON] не уповноважена посвідчувати заповіт, оскільки це входить в обовязки секретаря виконавчого комітету сільської ради. Вона уповноважувалась на вчинення нотаріальних дій розпорядженням голови сільської ради, а не рішенням органу місцевого самоврядування, як це визначено в Законі України «Про місцеве самоврядування». Нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів, однак прибутковий касовий ордер № 377 датований 23.12.2013 року, а заповіт - 19.12.2013 року. Позивач 2 [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав що підтримує позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання 26.10.2016 року не зявився, причини неявки суду не відомі. В інших судових засіданнях представник відповідача заперечував проти задоволення позову як безпідставного. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] зазначив про безпідставність позову та заперечував проти задоволення позовних вимог. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку що позов задоволенню не підлягає враховуючи наступне. Копієями відповідних свідоцтв про народження підтверджено, що матірю [PERSON] (т. 1 а.с. 10), [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]) (т. 1 а.с. 131), [PERSON] (т. 1 а.с. 197), [PERSON] (т. 1 а.с. 200), [PERSON] (т. 1 а.с. 207) є [PERSON], батьком [PERSON]. Свідоцтвами про смерть підтверджено, що [PERSON] помер 20.03.1997 року (т. 1 а.с. 13), а [PERSON] 01.07.2014 року (т. 1 а.с. 10, а.с. 194). Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 12154417 від 13.12.2007 року, № 12154668 від 13.12.2007 року (т. 1 а.с. 51, 52) підтверджено реєстрацію спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], спадкоємцем є його дружина [PERSON] (т. 1 а.с.53, 54). Спадкове майно складається з права на земельну частку пай, яке перебувало у КСП «Лісове» в с. Думенки Хмільницького району Вінницької області, розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Думенки, вул. Жовтнева, 4, Хмільницького району, Вінницької області, а також з грошового вкладу. Вказане також підтверджується копією спадкової справи (т. 1 а.с.148-185). Копією спадкової справи (т.1 а.с. 186-227) до майна померлої 01.07.2014 року [PERSON] підтверджено, що із заявою про прийняття спадщини 14.08.2014 року до Хмільницької районної державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] (т. 1 а.с.187). 14.08.2014 року було заведено спадкову справу (т. 1 а.с.191). 27.08.2014 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась [PERSON] (т. 1 а.с. 192), [PERSON] (т. 1 а.с. 193), а 09.09.2014 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся [PERSON] (т. 1 а.с. 202). Відповідно до заповіту (т. 2 а.с. 64) 19.12.2013 року в с. Лозова Хмільницького району Вінницької області [PERSON] скала заповіт, посвідчений секретарем Лозівської сільської ради, підписаний секретарем виконавчого комітету Лозівської сільської ради [PERSON] За змістом даного заповіту, [PERSON], житловий будинок з господарськими будівлями, приватизовану земельну ділянку розміром 0,85 га., заповідає [PERSON], а земельні ділянки розташовані на території Лозівської сільської ради площею 2,0143 га, 2,0190 га. заповідає синові [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі № 60, стягнуто державне мето 85 коп. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38145916 від 15.08.2014 року підтверджено реєстрацію в даному реєстрі заповіту, заповідач [PERSON], номер у реєстрі 60, дата посвідчення 19.12.2013 року, дата та час реєстрації в реєстрі 15.08.2014 року, 17:04 год., зареєстровано Вінницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (т. 1 а.с. 59). Однією з підстав позову є доводи позивачів про те, що заповіт не підписувала [PERSON] Вказані доводи позивачів спростовуються висновком комплексної судово-технічної та почеркознавчої експертизи № 1033/1034/16-21 від 04.07.2016 року, призначеної судом за клопотанням позивача 1. Відповідно до висновків даної експертизи підписи від імені [PERSON] на двох примірниках заповіту [PERSON] від 19.12.2013 року, посвідчених секретарем Лозівської сільської ради [PERSON] виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] на двох примірниках заповіту від 19.12.2013 року, як і рукописний текст на двох примірниках заповіту [PERSON] від 19.12.2013 року ймовірно виконані [PERSON] (т. 2 а.с. 125-130). При проведенні почеркознавчого дослідження експертом встановлено, що при порівнянні даних підписів між собою встановлені збіжності наведених загальних ознак, а також суттєвих окремих ознак почерку, які дають підстави для висновку про те, що дані підписи виконані однією особою. Наявність у даних досліджуваних підписах діагностичних ознак, ступінь їх прояву, характер та локалізація свідчать про вплив на виконавця якихось збиваючих факторів. Судячи з характеру та локалізації діагностичних ознак в підписах, на виконавця чинили переважний вплив ймовірніше за все природні збиваючі фактори, до яких зокрема, відносяться похилий або старечий вік. Наявність у даних досліджуваних рукописних текстів діагностичних ознак, ступінь їх прояву, характер та локалізація свідчать про вплив на виконавця якихось збиваючих факторів. Судячи з характеру та локалізації діагностичних ознак в рукописних текстах, на виконавця чинили переважний вплив ймовірніше за все природні збиваючі фактори, до яких зокрема, відносяться похилий або старечий вік. При порівнянні даних рукописних записів між собою встановлено збіжності наведених загальних ознак, а також суттєвих окремих ознак почерку, які дають підстави для висновку про те, що дані рукописні записи виконані однією особою. При цьому ймовірність висновків експерт пояснює відсутністю в розпорядженні експерта співставних по часу виконання підписів та рукописних текстів [PERSON] із підписами та рукописними текстами в заповіті. Суд приймає до уваги вказаний висновок експертів, оскільки дійсно на дослідження експертам були надані документи які містять підписи та рукописний текст, які [PERSON] виконувала в різний час свого життя, коли оформляла паспорт, коли зверталась за пенсією та інші. Підписів та рукописних текстів співставних по часу виконання з підписами та рукописними текстами виконаними в заповіті від 19.12.2013 року не було надано експертам за їх відсутності. Враховуючи це, висновки експерта не є припущенням, як на тому наполягає позивач 1 та його представник. При проведенні експертизи були встановлені ознаки, які вказують на виконання цих підписів та рукописних текстів однією особою, про що експертами вказано у висновку. При цьому довідкою КУ «Хмільницької ЦРЛ» від 27.07.2015 року (т. 1 а.с. 56) також підтверджено що [PERSON] періодично проходила лікування в лікарні та мала ряд хвороб та тривалий час хворіла. Те, що [PERSON] у 2013 році хворіла підтверджуються також свідки [PERSON], [PERSON] Також як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що заповіт складений не уповноваженою особою, яка не мала на це права, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо форми та порядку посвідчення (вказано посвідчення секретарем сільської ради, а не секретарем виконавчого комітету сільської ради, посвідчувальний надпис на заповіті не відповідає Додатку № 1 до Порядку, не забезпечено державну реєстрацію заповіту, сплачено державне мито після посвідчення заповіту). Відповідно до ст. ст.\~1233,\~1234 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 1247 ЦК України\~заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. У\~ст. 1251 ЦК України\~зазначено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Статтею 37 Закону України «Про нотаріат»\~встановлено, що у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, посвідчують заповіти (крім секретних). Відповідно до\~ч. 2ст. 41 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. Згідно з ч.ч. 1, 2, 4,5 ст. 52 Закону України "Про нотаріат" про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Запис у реєстрі робиться чітко, розбірливо, із заповненням усіх граф, передбачених за встановленою формою. Не допускаються підчистки, дописки, інші незастережні виправлення та запис олівцем. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії. Як встановлено із змісту заповіту від 19.12.2013 року його складеного та посвідченого в с. Лозова секретарем Лозівської сільської ради, підписаний секретарем виконавчого комітету Лозівської сільської ради [PERSON] та внесено в реєстр за № 60. Посилання позивача на те, що заповіт посвідчено та підписано [PERSON] яка не є уповноваженою особою, спростовуються рішенням № 3 1 сесії 6 скликання Лозівської сільської ради від 10.11.2010 року (т. 2 а.с. 204) відповідно до якого [PERSON] обрана секретарем Лозівської сільської ради і на неї покладено повноваження секретаря виконавчого комітету сільської ради. [PERSON] відповідно до рішення сільської ради від 10.11.2010 року № 6 входить до складу апарату сільської ради як секретар сільської ради (т. 2 а.с. 205), це підтверджується і штатним розписом (т. 2 а.с. 206). Окрім того, розпорядженням Лозівського сільського голови № 21 від 29.12.2010 року покладено відповідальність на секретаря сільської ради [PERSON] за посвідчення заповітів, довіреностей, засвідчення підпису, що прирівнюються до нотаріально посвідчених (т. 2 а.с. 207). При цьому доводи позивача 1 та його представника про те, що повноваження посвідчувати заповіти було покладено на [PERSON] розпорядженням сільського голови № 21 від 29.12.2010 року суд не приймає до уваги, оскільки цим розпорядженням на [PERSON] покладено відповідальність, а не повноваження. У свою чергу, повноваження як секретаря сільської ради так і повноваження секретаря виконавчого комітету сільської ради на [PERSON] покладено рішенням № 3 Лозівської сільської ради від 10.11.2010 року, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування». У свою чергу наявність повноважень у секретаря виконавчого комітету Лозівської сільської ради на складення та засвідчення нотаріальних дій визначена в п. 16 посадової інструкції секретаря виконавчого комітету сільської ради, затвердженої рішенням виконавчого комітету № 36 від 17.12.2010 року, що також відповідає Закону (т. 2 а.с. 210-211). Як встановлено з Реєстру для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Лозівської сільської ради (т. 1 а.с. 116-129) в даному реєстрі під № 60 є запис про посвідчення заповіту [PERSON] 19.12.2013 року. За п. 2.9. Положення про Спадковий реєстр, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5, реєстратор вносить відомості до Спадкового реєстру у день вчинення відповідної нотаріальної дії. Згідно з п. 10 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 491 від 11.05.2011 року, заяви про реєстрацію подаються (надсилаються) Реєстратору, зокрема, в день вчинення відповідної нотаріальної дії. Запис про посвідчення заповіту від 19.12.2013 року [PERSON] як уповноваженою особою був внесений до реєстру для реєстрації нотаріальних дій, що підверджується відповідним реєстром (т. 1 а.с.116-129), що відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України "Про нотаріат" є доказом вчинення нотаріальної дії. В подальшому направлено та зареєстровано у Спадковому реєстрі 15.08.2014 о 17:04 год. Тобто, вимоги про внесення відомостей про заповіт до Спадкового реєстру виконано, а пропуск строку для вчинення цієї дії не може бути підставою нікчемності заповіту. Також позивачі посилаються на п. 2.2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року, відповідно до якого нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів. Як було встановлено з пояснень свідків [PERSON], [PERSON] державне мито в розмірі 0,85 грн. було отримано у [PERSON] 19.12.2013 року, однак оскільки у с. Лозова відсутня можливість перерахувати його на банківський рахунок, касир збирає отримані кошти до певної суми, а потім перераховує їх у м. Хмільнику, що і підтверджено касовою книгою, прибутковим касовим ордером № 377 (т. 1 а.с. 115) та квитанцією від 23.12.2013 року (т. 1 а.с. 112-113, 115), відповідно до якого у відділенні Ощадбанку державне мито було перераховано на відповідних рахунок. Саме по собі зазначення в заповіті про його посвідчення секретарем сільської ради, а не секретарем виконавчого комітету сільської ради, не відповідність посвідчувального надпису на заповіті Додатку № 1 до Порядку, суттєво не впливають на його зміст та форму, на волю спадкодавця, а тому не можуть бути підставою для визнання заповіту нікчемним. Також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] пояснила, що в розмові з [PERSON] дізналась, що вона заповіла майно [PERSON], оскільки він з дружиною доглядали її. Свідок [PERSON] зазначила, що була сусідкою з [PERSON], в якого проживала [PERSON] За [PERSON] доглядала також невістка [PERSON]. [PERSON] не говорила на кого буде складати заповіт. Свідок [PERSON] зазначила що приблизно вкінці 2013 року вона працювала касиром рахівником Лозівської сільської ради. В бачила як до сільської ради прийшла [PERSON], звернула увагу що вона дуже постаріла. Отримувала у [PERSON] кошти за посвідчення заповіту, які провела через платіжні документи та внесла в Ощадбанк. При цьому пам'ятає як [PERSON] та [PERSON] були в кабінеті сільської ради, остання позвала свідка зайти і взяти кошти у [PERSON] Кошти здавала не в той самий день, а на наступний. Свідок [PERSON] повідомила, що в грудні 2013 року бачила однокласника [PERSON], який сказав, що привезли мати складати заповіт. Володя та Лариса були в неї в кабінеті близько 40 хв.-60 хв. Свідок [PERSON] вказала що вона є медичною сестрою та проживає по сусідству з [PERSON] та [PERSON], які доглядали [PERSON] Її запрошували роботи уколи [PERSON] яка хворіла, однак не була прикована до ліжка. [PERSON] завжди була при свідомості, знала коли в кого день народження. Говорила що [PERSON] та невістка гарно її доглядають. Свідок [PERSON] вказала що вона як секретар виконавчого комітету сільської ради в грудні 2013 року в сільській раді складала та посвідчувала заповіт [PERSON], який набирала з її слів. В той день було сплачено державне мито. Покликали рахівника касира [PERSON] яка взяла гроші. За деякий час до посвідчення заповіту телефонувала [PERSON] та запитувала чи можна приїхати посвідчити заповіт. На складення та посвідчення заповіту пішло близько 40-60 хв. Текст в заповіті писала [PERSON], більше ніхто крім них не був присутній. Володя та Лариса були в кабінеті [PERSON]. [PERSON] взяла окуляри та особисто прочитала текст заповіту, вона усвідомлювала свої дії. Висловлювала хвилювання за дочку [PERSON] та памятала за всіх своїх дітей. Запис про посвідчення було зроблено в реєстр. Посвідчені заповіти надсилаються в м. Вінницю в Інформаційний центр для внесення в Спадковий реєстр. Пізно було направлено в цей центр заповіт [PERSON], оскільки була вказівка передати всі посвідчені заповіти. Деякі заповіти повертали назад, оскільки були якійсь помилки, можливо печатки не було тощо. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини встановлені у справі, наявні підстави для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed