Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

11.06.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з донькою та в участі в її вихованні (а.с.2-3), вимоги якого згодом уточнив (а.с.22), мотивуючи вимоги наступним. 18.04.2012 р. шлюб з відповідачкою розірвано. Від шлюбу мають доньку [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Після розлучення відповідачка, не пояснюючи причини, не дає йому можливості спілкуватися з донькою і приймати участь у її вихованні. З цього приводу він звертався з заявою до виконкому Новозаводської районної у м. Чернігові ради. Рішенням виконкому Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 11.03.2014 р. йому було дозволено забирати для спілкування малолітню доньку кожної першої та другої неділі місяця з 10 до 18 години, але відповідачка цього рішення не виконує. Посилаючись на ст.ст. 18, 141, 159 СК України, просить: винести рішення, яким усунути перешкоди в спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO] та в участі в її вихованні, зобов'язав відповідача надати йому можливість спілкування з донькою кожної першої та третьої неділі місяця з 10 до 18 години. В ході розгляду справи уточнено, що третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача є Новозаводська районна у м. Чернігові рада як орган опіки та піклування. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов(а.с.2-3) підтримав за вимогами, викладеними в заяві(а.с.22), та пояснив, що дитині у зв'язку з захворюванням потрібна дієта; судові витрати з відповідачки просить не стягувати. Представник позивача [PERSON] позов(а.с.2-3) підтримала за вимогами, викладеними в заяві(а.с.22). Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Новозаводської районної у м. Чернігові ради як органу опіки та піклування - Змійок А.А. і Попович І.М. вважають, що позов підлягає задоволенню, та підтримали рішення № 49 та рішення № 159 виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові(а.с.6,32). Відповідачка [PERSON] позов визнала частково згідно письмових заперечень від 12.08.2014 р.(а.с.34-37) та пояснила, що вона медичною сестрою; у доньки захворювання, яке потребує її присутності. Представник відповідачки [PERSON] позов визнала частково як і відповідачка. Судом ставилось на обговорення питання про заслуховування думки малолітньої дитини стосовно спору відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність дитини без заслуховування її думки. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (сторони) перебували у шлюбі, що розірвано рішенням Новозаводського районного суду від 18.04.2012 р.(а.с.5). Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], (а.с.6), яка на даний час проживає з відповідачкою. Дані правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються положеннями СК України та Законом України "Про охорону дитинства". Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.ст. 150-151 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Стаття 153 СК України передбачає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею: той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Положеннями ч. 3 ст. 157 СК України тим самим визнано неправомірність поведінки того, хто перешкоджає матері чи батькові бачитися з дитиною. Праву того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов'язок того, з ким проживає дитина, не чинити йому перешкод у здійсненні свого права. Статтею 159 СК України встановлено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Крім того, відповідно до ст.ст. 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків; батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей; предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Оскільки батьками не досягнуто згоди про порядок виховання дитини та спілкування з нею, виконавчим комітетом Новозаводської районної у м. Чернігові 11.03.2014 р. винесено рішення № 49 про участь позивача у вихованні малолітньої дитини(а.с.6) та рішення № 159 про затвердження висновку щодо розв'язання спору між сторонами(а.с.32), зокрема: дозволено [PERSON] забирати для спілкування малолітню доньку [PERSON], [INFO], кожної першої та третьої неділі місяця з 10.00 до 18.00 години, за умови задовільного стану здоров'я дитини, повідомлення матері дитини про місце перебування, обов'язкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, прав безпеки, встановлених для дітей даного віку. Між сторонами виникли непорозуміння, які носять особистий характер і заважають сторонам самостійно та за рішенням органу опіки і піклування вирішити питання про участь позивача в спілкуванні з донькою та в участі в її вихованні. Судом не встановлено підстав для відсторонення батька від спілкуванні з дитиною та в участі в її вихованні. За вказаних встановлених обставин при вирішенні питання про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та в участі в її вихованні судом враховується ставлення дитини до батька, до виконання батьком своїх батьківських обов'язків; крім цього, враховується вік дитини, стан її здоров'я, а також рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові № 49 від 11.03.2014 р.(а.с.6) та № 159 від 28.07.2014 р. з висновком(а.с.32-33); також те, що малолітня [PERSON] щодня, крім вихідних днів та державних свят, перебувала у дошкільному навчальному закладі(а.с.40,41) та має захворювання, що потребує медичної допомоги, яку може надати позивачка. Тому з огляду на зазначене суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, а саме: усунути перешкоди [PERSON] в спілкуванні з донькою - [PERSON], [INFO], та в участі в вихованні дитини: визначити спосіб участі [PERSON] у спілкування з донькою - [PERSON], [INFO], та в вихованні дитини шляхом встановлення часу спілкування з дитиною кожної першої та третьої неділі місяця з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. у межах м. Чернігова за попередньою домовленістю з матерю дитини - [PERSON] та в присутності матері; а в задоволенні решти позовних вимог потрібно відмовити. Судові витрати в зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідачки на користь позивача не стягуються (частково), оскільки позивач просить цього не робити. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: partial