Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

22 липня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON]та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 17.01.2007року між банком, яким є - Акціонерний комерційний банк "ТАС-комерцбанк", правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та фізичною особою, якою є - [PERSON]було укладено кредитний договір 2505/0107/96-001 від 17.01.2007, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 64 000,00 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит в терміни та в розмірах, встановлених графіком погашення кредиту щомісячними платежами, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 16.10.2010 року. 02.02.2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» відповідно до Договору факторингу № 11 свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами до боржників, у тому числі, за кредитним договором № 2505/0107/96-001. 05.06.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та [PERSON] (Поручитель 1) уклали договір поруки №2505/0107/96-001-П, згідно якого обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання відповідачем, яким є - [PERSON] умов кредитного договору № 2505/0107/96-001 від 17.01.2007 року, становить - 2000,00 гривень. В порушення умов кредитного договору, відповідач припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі - 98 667,04 дол. США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 є еквівалентом - 788 645,67 гривень. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві ТОВ «Вердикт Фінанс» просило суд: -стягнути солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» 2000,00 гривень - заборгованість за кредитним зобов'язанням по договору поруки №2505/0107/96-001-П, -стягнути з Відповідача 1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитом у розмірі 98 667,04 дол. США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 є еквівалентом - 788 645,67 гривень. -судові витрати покласти на відповідачів. В судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON], - в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені із заявою про розгляд справи за їх відсутності не зверталися, що дозволило суду, відповідно до вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступного. Згідно до ст. 11,16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 17.01.2007 року між банком, яким є - Акціонерний комерційний банк "ТАС-комерцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та фізичною особою, якою є - [PERSON] було укладено кредитний договір №2505/0107/96-001, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 64 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 16.10.2010 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим, заборгованість за договором станом на 31.07.2013 року складає - 98 667,04 дол. США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 (за курсом 7,993 грн. за 1 долар США) є еквівалентом - 788 645,67 гривень, що складається з: заборгованість за кредитом - 36 200,00 доларів США, що відповідно складає 289 346,60 грн.; заборгованість по відсоткам - 25 970,92 долара США, що складає відповідно 207 585,56 грн.; пеня за прострочення виконання зобов'язання - 36 496,12 доларів США, що складає відповідно 291 713,48 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком ТОВ «Вердикт-Фінанс». Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позичкодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що залишається та сплати процентів. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). В силу вказаних норм 02.02.2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» відповідно до Договору факторингу № 11 свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами до боржників, у тому числі, але не виключно за кредитним договором № 2505/0107/96-001. 05.06.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та [PERSON] уклали договір поруки №2505/0107/96-001-П, згідно якого обсяг відповідальності поручителя 2 перед кредитором за невиконання відповідачем, яким є - [PERSON] умов кредитного договору №2505/0107/96-001 від 17.01.2007 року, становить - 2000,00 гривень. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, пред'являються за місцем проживання або знаходження одного із відповідачів за вибором позивача, отже судовий розгляд зазначеної цивільної справи повинен проводитися у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області. В зв'язку з наведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved