Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

10 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 02 червня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблений актовий запис № 1124. Від шлюбу подружжя має дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Посилаючись на вказані обставини [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в сумі 11000 грн., починаючи з 08.11.2017 року, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку; стягнути аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] в твердій грошові в розмірі 11000 грн. щомісячно, починаючи з 08.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути на її користь кошти на додаткові витрати, пов»язані з лікуванням малолітньої дитини в розмірі 22432,75 грн.; стягнути на її користь грошову суму в розмірі 20000 грн. на додаткові витрати, пов»язані з оздоровленням дитини взимку та влітку щорічно, починаючи з 08.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відшкодувати судові витрати. 16 травня 2018 року відповідач [PERSON] надав до суду письмовий відзив по справі з дотриманням вимог ст. 178 ЦПК України. У відзиві відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1875 грн. щомісячно, починаючи з 10.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання дружини [PERSON] в сумі 1250 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 10.04.2018 року; додаткові витрати пов»язані з лікуванням дитини в сумі 1035 грн.; судові витрати на правничу допомогу просив стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В іншій частині позовних вимог [PERSON] просив відмовити. В судове засідання позивачка не з»явилася. Представник позивача в судове засідання 25 липня 2018 року не з»явився, просив розглядати справу за його відсутності. В судовому засіданні 04 липня 2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені відповідачем у відзиві, позовні вимоги просив задовольнити частково. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 02 червня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблений актовий запис № 1124. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Дитина проживає із матір»ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 79 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більше як за один рік. Доказів того, що [PERSON] вживала заходи щодо одержання аліментів від відповідача, а останній ухилявся від їх сплати, матеріали справи не містять. З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 10 квітня 2018 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. При цьому, суд враховує, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, офіційно не працевлаштований. Доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини в більшому розмірі, суду не надано. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Вищезазначені обставини судом були перевірені шляхом направлення відповідних запитів. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. Доказів того, що [PERSON] вживала заходи щодо одержання аліментів від відповідача, а останній ухилявся від їх сплати, позивачем не надано та судом не встановлено. Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 10 квітня 2018 року від дня пред»явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених сімейним Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Пленум Верховного суду України у п. 18 Постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягення аліментів», звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, згідно ч. 2 ст. 185 СК України. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2060 від 08.11.2017 року, виписки з Європейського радіологічного центру від 02.11.2017 року, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2427 від 22.12.2017 року, виписки з Європейського радіологічного центру від 14.12.2017 року дитині [PERSON], [INFO] встановлений діагноз: перинатальне гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи, гострий період, важкий перебіг, набряк головного мозку, стовбурових структур; спінальна родова травма шийного відділу, внутрішньочерепна родова травма: субдуральні пластичні гематоми по ходу намету мозочка; кефалогематома правої тім»яної кістки; транзиторна дисфункція міокарда, ФОО, СНО; кон»югаційна жовтяниця; нормохромна анемія. На підтвердження понесених витрат на лікування позивачкою надано копії чеків та квитанцій. При цьому до витрат на лікування позивачка включила витрати на придбання продуктів харчування, одежі тощо. Витрати на лікування дитини в сумі 22432,75 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд, враховуючи часткове визнання позову відповідачем в цій частині, вважає за можливе стягнути з [PERSON] одноразово понесені позивачкою витрати в розмірі 1035 грн. (1/2 частину від понесених витрат на лікування дитини). Крім цього, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] грошову суму в розмірі 20000 грн. на додаткові витрати (на оздоровлення дитини взимку та влітку), щорічно до досягнення дитиною повноліття. Однак, будь-яких доказів того, що вона понесла ці витрати позивачкою не надано. Зазначене не перешкоджає [PERSON] у разі здійснення відповідних додаткових витрат на утримання дитини, звернутися до суду з позовом про їх відшкодування. Стосовно заявлених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження виконання адвокатом умов договору про надання правових послуг до позовної заяви додано акт здачі-приймання № 1 від 07.04.2018 року, рахунок б/н від 07.04.2018 року, квитанція до прибуткового касового ордера №1-0704 від 07.04.2018 року. Суд дослідивши матеріали справи щодо розміру витрат на оплату послуг адвоката, складність справи та надані послуги адвоката, ціну позову та значення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов»язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 2000 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial