Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДельтаБанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису від 07.02.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] в м Запоріжжі, що належить йому на праві власності, таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що 03.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «ДельтаБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір та договір іпотеки на квартиру [ADDRESS] в м Запоріжжі, що належить на праві власності позивачу. Зазначені договори позивач не оскаржував. До 2009 року [PERSON] виконував свої зобовязання за кредитним договором, однак у звязку з важким матеріальним становищем з 2009 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором. В липні 2013 року [PERSON] отримав від Хортицького відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2013 року про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 205 виданого 07.02.2013 року, в якому був встановлений строк на добровільне виконання виконавчого документу до 10.06.2013 року. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки банк не надсилав позивачу вимогу про усунення порушень кредитного договору, а також попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги; нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості, оскільки відповідачем було надано нотаріусу лише розрахунок заборгованості та не надано первинні бухгалтерські документи. Крім того на квартиру, передану в іпотеку банку існує заборона, накладена Ленінським ВДВС ЗМУЮ, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2011 року на виконання виконавчого листа від 05.04.2011 року, виданого Запорізьким районним судом Запорізької області, однак перед здійсненням виконавчого напису нотаріусом не перевірено, чи направлялись повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки іншому обтяжувачу, а також оскільки кредитний договір укладався в іноземній валюті, квартира, передана в іпотеку є єдиним нерухомим майном позивача та місцем проживання його самого та його родини, стягнення та реалізація квартири вважає незаконними на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті» від 03.06.2014 року. Також вважає, що розрахунок заборгованості в еквіваленті у національній валюті повинен бути зазначений на дату вчинення виконавчого напису, а не на останню дату періоду, за який здійснюється стягнення заборгованості, як зазначено у виконавчому написі. Представник відповідача ПАТ «ДельтаБанк» з позовом не згоден, в судовому засіданні пояснив, що 03.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «ДельтаБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 47250,00 доларів США та договір іпотеки на квартиру [ADDRESS] в м Запоріжжі, що належить на праві власності позивачу. Позивач неналежним чином виконував зобовязання по кредитному договору у звязку з чим у нього виникла заборгованість. 09.10.2012 року на адресу [PERSON] Банком була направлена досудова вимога про погашення суми заборгованості, яка отримана позивачем 31.10.2012 року, однак не виконана. 28.01.2013 року на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] Банком направлено заяву про вчинення нотаріального напису та надав всі необхідні документи, передбачені ст. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, а саме: оригінал нотаріально посвідченої угоди, заява АТ «ДельтаБанк» на вчинення виконавчого напису, кредитний договір, іпотечний договір, розрахунок суми заборгованості, договір про передачу активів, досудова вимога. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє, що документи, з яких обчислена заборгованість не були спірні. Щодо Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті» від 03.06.2014 року, то він не був чинний станом на час вчинення виконавчого напису, а при укладанні кредитного договору [PERSON] надав Банку заяву, в якій зазначив, що станом на дату складання заяви 03.12.2007 року осіб, в тому числі неповнолітніх дітей, що мають право користування належною йому квартирою № 42 в буд. № 9 по вул. 14 Жовтня в м. Запоріжжі немає, а також наявне рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2014 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили про виселення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із зазначеної квартири. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду копії документів за виконавчим написом № 205 від 07.02.2013 року та заяву про слухання справи за її відсутністю. Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення сторін, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «ДельтаБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11261817000 та договір іпотеки № 11261817000/З на квартиру [ADDRESS] в м Запоріжжі, що належить на праві власності позивачу (а.с.7-11), умови яких сторони не оспорюють. Згідно п.п.4.1.1 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернення на Предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання за іпотечним договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за Іпотечним договором. Відповідно до п.4.2.2 Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога залишається без задоволення Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Станом на 04.12.2012 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором, про що позивач був письмово повідомлений досудовою вимогою вих. № 48.4-10/5558/12 від 09.10.2012 року, а вимогу отримав особисто 31.10.2012 року (а.с.105-106). З цього часу заборгованість не погашена. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто банк може розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки за спливом 30 днів з часу отримання письмової вимоги і вдруге не повинен повідомляти боржника про існуючу заборгованість. Враховуючи, що після отримання вимоги [PERSON] протягом встановленого строку її не виконав, та не було спору щодо суми боргу, 28.01.2013 року АТ «ДельтаБанк» звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису на Договорі іпотеки № 11261817000/З про звернення стягнення на предмет іпотеки квартири [ADDRESS] в м Запоріжжі, яка на праві власності належить [PERSON] та передана банку в іпотеку, у звязку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору (а.с.55-47). До вказаної заяви були додані належні документи (а.с.52-54, 58-110). Відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. На підставі наданих документів нотаріус вчинив виконавчий напис з додержанням вимог ст.ст. 87,88 Закону України "Про нотаріат" відповідно до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та звернув стягненя на квартиру, передану Банку в іпотеку. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку що виконавчий напис здійснено у відповідності з умовами договору іпотеки та діючого законодавства. Таким чином вимоги [PERSON] є такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed