Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

13.06.2019 позивач, [PERSON] , звернулася до суду із позовом до відповідача, Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що після смерті [INFO] її сина, [PERSON] , вона звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Смоковенко Т.О. з приводу оформлення спадкових прав. Однак, постановою нотаріуса від 15.04.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири по [ADDRESS] , оскільки на вказане майно Октябрським відділом державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції 17.05.2010 року накладено арешт. У відповідь на звернення позивача Шевченківський відділ ДВС міста Полтави ГТУЮ в Полтавській області 16.05.2019 року повідомив, що 30.07.2013 року виконавчий документ повернуто стягувану та рекомендовано звернутися до суду. Позивач не може розпорядитися належним їй майном через наявність накладеного арешту, тому вимушена звернутися до суду з вказаними позовом. Позивач просила зняти арешт з майна - 1/3 частини квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладеного на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 13478092 від 17.05.2010 року (виконавчий лист №1-26 від 16.06.09 Октябрський районний суд) державним виконавцем Октябрського відділу державної виконавчої служби. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судові засідання двічі поспіль не з`явився, без повідомлення причин, відзив на позов не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер її син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області серія [NUMBER] від 20.09.2018 року. Згідно постанови нотаріуса №87/02-31 від 15.04.2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] на 1/3 частину квартири по [ADDRESS] , оскільки відповідно до інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на вказане майно накладений арешт згідно постанови Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 13478092 від 17.05.2010 року (виконавчий лист Октябрського районного суду № 1-26 від 16.06.2009). Згідно листа №35148 від 16.05.2019 року Шевченківський відділ ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області повідомив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №13478092 по виконанню виконавчого листа № 1-26, виданого 16.06.2009 року Октябрським районним судом м. Полтави, щодо конфіскації всього майна [PERSON] Державним виконавцем 25.06.2009 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17.05.2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у зв`язку з тим, що боржнику належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . 30.07.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Щодо зняття арешту із майна боржника рекомендовано звернутися до суду відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження». Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно статей 316, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії. необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Ураховуючи те, що виконавчий лист № 1-26 від 16.06.2009 року, на підставі якого державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області накладений арешт на майно - 1/3 частину квартири [ADDRESS] , повернуто стягувачу, арешт підлягає скасуванню, а позов - задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню їй за рахунок відповідача.

Outcome: approved