Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

11.01.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що [PERSON] на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.02.2015 р. належить 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Це право виникло в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 04.01.2012 року. Право на іншу частку цієї квартири має брат позивача - відповідач по справі [PERSON] (про оформлення з його боку документів на право власності на квартиру позивачу невідомо). З моменту смерті [PERSON] відповідач заволодів спадковою квартирою та не допускає до неї позивача. З приводу надання позивачу доступу до спадкової квартири вона була змушена тричі звертатися до правоохоронних органів, позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на вказану квартиру, оскільки для цього реєстраційній службі необхідно надати технічний паспорт на квартиру, а відповідач не допускає до неї працівників ММ БТІ, що підтверджується листом ММБТІ від 19.08.2016 р. Факт створення перешкод в користуванні даною квартирою позивачем підтверджується Постановою старшого слідчого СВ Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про закриття кримінального провадження від 30.11.2012 р. та листом начальника Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області. Позивач також зазначив, що своїми неправомірними діями відповідач заподіяв позивачу матеріальні збитки, оскільки нею було сплачено за послуги реєстраційної служби з державної реєстрації її речових прав на нерухоме майно та отримання відомостей з Єдиного державного реєстру 14.08.2015 р. 85,26 грн. та 120 грн., а за послуги ММ БТІ по виготовленню технічного паспорту на квартиру 22.07.2016 р. 219,04 грн., всього на суму 424,30 грн. Однак, в результаті неправомірних дій відповідача, послуг відповідних служб позивачем не отримано. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 22, 319, 321, 391 ЦК України позивач просила :вселити її до квартири [ADDRESS]. Зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні квартирою № 167 в будинку 12 по пр. Корабелів в м. Миколаєві та зобов'язати його надатиїй ключі від вказаної квартири. Стягнути з відповідача на її користь збитки в розмірі 424,30 грн., сплачений судовий збір в розмірі 1102,40 грн., а також витрати на правову допомогу 5000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві, надали пояснення, що підтверджують обставини справи зазначені в позові. Представник відповідача пояснив, що вважає позовні вимоги недоведеними, відповідач не створює перешкод позивачу у проживанні в квартирі, так як право власності позивача на спірне нерухоме майно не є зареєстрованим, отже відповідно до закону позивач не є власником спірного майна тому його права не порушені, посилався на. ст. 331 ч.2, ст. 182 ч.1 ЦК України. Як вбачається з детального опису робіт вартість судового представництва позивача складає 5000 грн., за ловідкою адвоката позивача. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне : Як вбачається з копії рішення суду від 10.02.2015 р. в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом за [PERSON] було визнано право власності на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька. Даний позов було подано в зв'язку з тим, що позивачка не мала можливості надати правовстановюючі документи на квартиру нотаріусу для оформлення спадкових прав, так як останні не надавав відповідач, більш того відповідач заволодів спадковою квартирою та не допускає до неї позивача. Як вбачається з копії постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2012 р. [PERSON] звернулась з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності її зведеного брата [PERSON], який перешкоджає заявниці у доступі до квартири. В ході перевірки [PERSON] пояснила, що в січні 2012 р. помер її батько [PERSON], після чого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Однак ключі від квартири заявниця загубила, а її зведений брат [PERSON] має намір звертатися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Брат заявниці [PERSON] пояснив, що квартирою він розпоряджається, оскільки батько залишив заповіт, у якому єдиним спадкоємцем квартири вказує його. [PERSON] ніколи не мала ключів від квартири. В справі також міститься копія заяви позивачки до Корабельного відділу поліції, відповідно до якої вона просить вжити заходи до її брата [PERSON], який незаконно проживає в її власності ? частці спірної квартири, не допускає в квартиру для реєстрації власності і проживання, не надає ключі від квартири, не допускає на її вимогу до квартири працівника БТІ. Також позивачка зверталась з подібною заявою до відділу поліції 23.08.2016 р. Як вбачається з копії відповіді на звернення відділу поліції : в ході збору матеріалу було встановлено, що [PERSON] не хоче впускати позивачку до житла з працівниками БТІ. Неприязні стосунки з причини спільного помешкання мають місце протягом тривалого часу. До позову також додані поштове повідомлення від 25.07.2016 р. про направлення позивачкою листа-попередження [PERSON] відповідачу про необхідність надати доступ до квартири [ADDRESS] для огляду спеціаліста з метою виготовлення технічного паспорту. Звернення позивачки до БТІ підтверджується копією замовлення про поточну інвентаризацію спірної квартири з метою виготовлення технічного паспорту, за що було сплачено авансовий платіж 300 грн. Як вбачається з листа БТІ за замовленням від 22.07.2016 р. було виконано вихід техніка КП ММБТІ для проведення інвентаризації спірної квартири, у доступі до квартири було відмовлено. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, зважаючи на зміст досліджених письмових доказів суд вважає доведеним факт створення перешкод в користуванні спірною квартирою позивачу з боку відповідача, тому позовні вимоги щодо усунення вказаних перешкод є обгрунтованими та доведеними. Посилання представника відповідача на ст. 331 ч.2, ст. 182 ч.1 ЦК України в обгрунтування відсутності права прасності позивачки на спірну квартиру вбачаються безпідставними, з огляду на ті обставини, що право власності позивача на зазначене майно виникло на підставі рішення суду, що відповідно до ст. 11 ч.4 ЦК України є самостійною підставою виникнення права власності. Крім того відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це лише " офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно". Заподіяння позивачу матеріальних збитків також підтверджено матеріалами справи. оскільки, з копій квитанцій вбачається, що позивачем було сплачено за послуги реєстраційної служби з державної реєстрації її речових прав на нерухоме майно та отримання відомостей з Єдиного державного реєстру 14.08.2015 р. 85,26 грн. та 120 грн., а за послуги ММ БТІ по виготовленню технічного паспорту на квартиру 22.07.2016 р. 219,04 грн., всього на суму 424,30 грн. Однак, в результаті неправомірних дій відповідача, послуг відповідних служб позивачем не отримано. Відповідно до ст. 22 ЦК України позивач має право на відшкодування вказаних збитків. Вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. є обгрунтованими, виходячи з наявності розрахунку детального опису робіт наданого представником позивача на вказану суму, вимог ст. 137 ЦПК України.

Outcome: approved