Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

22.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Територіальної громади м. Лиман про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті [PERSON], а саме: житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями та земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 1 500кв.м., кадастровий номер [NUMBER], для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.08га, кадастровий номер [NUMBER](а.с. 3-5). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON], діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с.13), не з'явились, до суду надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності (а.с. 102,) Відповідач - представник Територіальної громади м. Лиман, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду (а.с. 106,107). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. 16, 25, 328, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, положеннями узагальнення ВВСУ від 01.03.2013р "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власнсті та інших речових прав", цивільно-процесуальним законодавством України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9,10, 94). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями та земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, площею 1 500кв.м., кадастровий номер [NUMBER], для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.08га, кадастровий номер [NUMBER]. Зазначене спадкове майно розташоване за адресою: [ADDRESS], та належало спадкодавцю [PERSON] на підставі правовстановлюючих документів: свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого 02.04.1968року, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації м. Красний Лиман 08.04.1968року за № 1097, державних актів на право приватної власності на землю, які видані Дробишеською селищною радою Краснолиманського району 20.12.1994 і 13.05.1996 , серії [NUMBER] і серії [NUMBER], відповідно (а.с. 14,22-23, 24-25). Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] прийняли спадкоємці за законом першої черги - дружина [PERSON], яка постійно, проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] з 2010 року по день його смерті (а.с. 8, 94, 105), та син [PERSON], який своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори (а.с.168). Спадкоємці першої черги за законом - [PERSON] та [PERSON] спадкове майно після смерті [PERSON] прийняли, але юридично не оформили свої спадкові права. [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS] (а.с. 11, 94). Спадкове майно після смерті [PERSON] прийняв єдиний спадкоємець за законом першої черги ( ст. 1261 ЦК України ) її син - [PERSON], оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем [PERSON] (а.с. 94). Спадкоємець [PERSON] спадкове майно прийняв, але юридично не оформив спадкові права. [INFO] помер [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS] (а.с. 12, 94). Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON], дочка спадкодавця [PERSON], спадкоємець за законом першої черги (а.с. 6, 7). [PERSON] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], прийняла спадщину, оскільки згідно вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, подала заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори (а.с.168). Інші спадкоємці після смерті спадкодавця [PERSON] відсутні. Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори 26.08.2017 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, та виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону(а.с.103-104). Статтею 25 ч.4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини: вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності, не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним, із способів такого захисту може бути і визнання права власності. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] ґрунтується на законі та її вимоги щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved