Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

27.09.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 27 липня 2007 року вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №157. Від спільного шлюбу вони мають доньку [PERSON] 2007 року народження. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них з відповідачкою відсутній спільний інтерес, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачкою спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу, супечить інтересам позивача. Наполягає на розірванні шлюбу. Позивач надав до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області заяву, у якій зазначив, що вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення з відповідачкою не згоден. У зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні, просить суд розглядати справу без його участі. Відповідачка надала до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області заяву, у якій зазначила, що вимоги визнає в повному обсязі, на примирення з позивачем не згодна. У зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні, просить суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 27 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] про укладення шлюбу виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області. (а.с. 4). Від спільного\~життя сторони\~мають доньку [PERSON] 2007 року народження, що підтверджується ксерокопією свідоцтв про народження (а.с. 5). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу відповідачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved