Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

09.10.2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/3516/14-ц від 25.09.2014 року, та стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 400 грн. Відповідач сплачує вказану суму, однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для його утримання. Позивач не в змозі забезпечити сину належне харчування, навчання, оздоровлення та лікування. Її матеріальний стан у зв'язку з такими обставинами суттєво погіршився. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В судове засідання позивач не з'явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився також. В заяві просить справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками від 03.10.2018р. №3616 та 3617 виданими КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» (а.с. 8-9). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, вони зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року - 1559, з 01.12.2018 року - 1626 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2018 року - 1860 грн., з 01.07.2018 року - 1944 грн., з 01.12.2018 року - 2027 грн. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання сина у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан у сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням цін на комунальні послуги. Згідно довідки № 1960 від 16.10.2018р. син [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у дитячого окуліста поліклініки КДД міськрад ТМО з діагнозом: гіперметропічний астигматизм обох очей. Дитина потребує проведення амбулаторного лікування та огляду дитячого окуліста 2 рази на рік (а.с. 23, 25). Суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має (інших відомостей на спростування - не надав), а тому має можливість утримувати свою неповнолітню дитину. Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, однак розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог задовольняє їх частково в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. При визначенні такого розміру суд враховує, що позивач, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно. Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п.23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак встановлені підстави для часткового задоволення позову.

Outcome: partial