Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

13 серпня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання у Житомирському професійному політехнічному ліцеї, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання , тобто до 28.06.2019 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 10 лютого 2007 року між нею та відповідачем розірвано шлюб. Від шлюбу з відповідачем у них 31 травня 2000 року народився син [PERSON]. На даний час він досяг повноліття і навчається на денній формі навчання у Житомирському професійному політехнічному ліцеї на бюджетній основі. Термін навчання закінчується 28 червня 2019 року. Позивач [PERSON] зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків , матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так є працездатним, працює на автозаправній станції. Вона не працює, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від другого щлюбу, має тяжке матеріальне становище. Їх син стипендії не отримує, ніякого джерела доходів не має, однак потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась, її представник подав заяву про зменшення позовних вимог до 1 000 гривень розміру аліментів щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідач подав до суду заяву про визнання зменшених позовних вимог позовних вимог. При таких обставинах фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Оскільки відповідач позов визнав, про що подав письмову заяву , що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб , тому суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, суд постановляє рішення у підготочому судовому засіданні , що відповідає вимогам ч. 3 ст. 200 ЦПК України . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] є повнолітнім, навчається з 19.09.2016 року на денній формі навчання у Житомирському професійному політехнічному ліцеї на бюджетній основі. Термін навчання закінчується 28 червня 2019 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги (а.с. 6,12). Повнолітній син фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує належним чином обов»язки по утриманню своєї повнолітньої дитини , які встановлені ст. 199 СК України. Відповідач може надавати таку допомогу для своєї повнолітньої дитини, так як він працездатний та має офіційне місце роботи, що підтверджується відповідною довідкою ( а.с. 25). Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Постановляючи рішення суд враховує також визнання відповідачем позовних вимог, що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. так як позивач звільнена від його сплати при подачі позову на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" .

Outcome: approved