overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. На обгрунтування вимог у позові зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON]. На даний час діти проживають з нею і фактично знаходяться на її утриманні. Відповідач же добровільно допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний та матеріально спроможний. [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує (а.с.19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився повторно, за місцем реєстрації не проживає, у зв"язку з чим повістку вручено виконавчому органу місцевого самоврядування, як то передбачено ч.3 ст.76 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і є батьками неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір"ю і фактично перебуває лише на її утриманні(а.с. 2-5). Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач же добровільно матеріальної допомоги не надає хоча має таку можливість, оскільки працездатний та матеріально спроможний. З урахуванням вищевикладеного із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як то передбачено ст.183 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 січня 1986 року секретарем Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області посвідчено договір дарування, яким [PERSON] було подаровано [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. Однак, секретарем було допущено помилку і в договорі вказано, що це договір купівлі-продажу будинку (бланк), а потім від руки виправлено на договір дарування, однак печаткою виправлення не завірено. Також, в договорі не вказано вулицю та номер будинку. Позивачка не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки правовстановлюючі документи містять помилки. В зв"язку з змінами в законодавстві, остання не може зареєструвати в реєстраційній службі право власності на будинок. В даний час [PERSON] фактично є власником зазначеної нерухомості, однак не може оформити належним чином документи, не має можливості повноцінно розпоряджатися, користуватися та володіти вказаним нерухомим майном. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач, сільський голова Григорівської сільської ради, в судове засідання не з"явився, однак надав до суду заяви, в яких повністю покладається на розсуд суду та просить справу розглядати без його участі . Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09 січня 1986 року секретарем Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області посвідчено договір дарування, яким [PERSON] було подаровано [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. Однак, секретарем було допущено помилку і в договорі вказано, що це договір купівлі-продажу будинку (бланк), а потім від руки виправлено на договір дарування, однак печаткою виправлення не завірено. Також, в договорі не вказано вулицю та номер будинку. Позивачка не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки правовстановлюючі документи містять помилки. В зв"язку з змінами в законодавстві, остання не може зареєструвати в реєстраційній службі право власності на будинок. В даний час [PERSON] фактично є власником зазначеної нерухомості, однак не може оформити належним чином документи, не має можливості повноцінно розпоряджатися, користуватися та володіти вказаним нерухомим майном. Згідно ст. 382 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати або відсутності ним документа, який засвідчує його право власності. Тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаною заявою. Зазначила, що 01.03.1989 року була прийнята на роботу до хмелерадгоспу «ім. Куйбишева» робітницею столової, про що в трудовій книжці [NUMBER] на ім'я [PERSON] ([PERSON]) зроблено відповідний запис. Під час звернення до Овруцького ОУПФУ в Житомирській області в архівних довідках № 128 та № 129 від 09.10.2017 року, виданих трудовим архівом Лугинського району для призначення пенсії зазначено прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Дана невідповідність призвела до того, що у трудовій книжці та в довідках, які підтверджують трудовий стаж, її прізвище не співпадає, що стало перешкодою при оформленні пенсії. Просить встановити факт належності їй архівних довідок № 128 та № 129 від 09.10.2017 року, виданих трудовим архівом Лугинського району на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала і просить їх задовольнити з підстав, наведених у заяві. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони проживають у с. Будо-Літки Лугинського району Житомирської області. Зазначили, що [PERSON] з 1989 року працювала у хмелерадгоспі "ім. Куйбишева ". Заслухавши заявницю, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорту серії [NUMBER] виданого 15 березня 2006 року Лугинським РВ УМВС України імя заявника «[PERSON]». В трудовій книжці [NUMBER], дата заповнення якої - 06 вересня 1987 року, зазначено, що власник книжки - "[PERSON], [INFO]" прийнята на роботу до хмелерадгоспу ім. Куйбишева з 01.03.1989 року. Згідно архівних довідок № 128 та № 129 від 09.10.2017 року виданих трудовим архівом Лугинського району стверджується, що [PERSON] працювала в хмелерадгоспі ім. Куйбишева з 1989 року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне заявниці для зарахування стажу при призначенні пенсії, а іншим чином довести цей факт неможливо, то суд задовольняє заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до акціонерного товариства "Херсонгаз"; третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про скасування рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ "Херсонгаз", оформлене витягом з протоколу №33 від 13.09.2019 року по розгляду акту про порушення №1736/508, визнання недійсним акту-розрахунку неврахованих обсягів природного газу в розмірі 66482-07 грн., зобов`язання відновити постачання газу. Зважаючи на складність у викладенні повного змісту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні проголосити його вступну та резолютивну частини, що у повній мірі узгоджується з вимогами, викладеними в ст.268 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що з 1955 року вона працювала різноробочою у колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області, однак при видачі державного акту на право колективної власності на землю її помилково не було включено до списків членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай). В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву у якій справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила зобов'язати Погребищенську районну державну адміністрацію видати їй документи, що посвідчують право на земельну частку (пай), а Очеретнянську сільську раду Погребищенського району - надати його із земель резервного фонду сільської ради. Представник Погребищенської районної державної адміністрації до суду не з'явився, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Представник Очеретнянської сільської ради до суду не з'явився також., у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає також, не заперечував проти його задоволення, справу просив розглянути у його відсутності. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Встановлено, що [PERSON] на час розпаювання земель КСП ім. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області, була його членом, однак сертифікат про право на земельну частку (пай) помилково не отримала. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям", право на земельну частку (пай) мають особи, які на час розпаювання земель були його членами. Оскільки [PERSON], як член КСП ім. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району в період розпаювання земель підприємства безпідставно не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), то з метою захисту її прав необхідно за нею визнати право на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП ім. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району, зобов'язавши Очеретнянську сільську раду та Погребищенську районну державну адміністрацію посвідчити це право відповідними документами на земельну частку (пай) в землях резервного фонду. На підставі п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом в якому зазначає, що її мама [PERSON] померла 17.01.2016 р. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою вул. Ковальова, 27 с. Ременів, Кам"янка-Бузького району Львівської області. Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що [PERSON] померла 17.01.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-СГ № 418402, виданим виконавчим комітетом Ременівської сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, актовий запис № 7. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку, який знаходиться за адресою вул. Ковальова, 27 с. Ременів, Кам"янка-Бузького району Львівської області, належний [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, зареєстрований в реєстрову книгу під №1, за реєстровим №324 від 29.04.1993року. Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким житловий будинок за адресою: вул. Ковальова, 27 с. Ременів, Кам"янка-Бузького району, Львівської області заповідає дочці - [PERSON] Факт зміни дівочого прізвища з „Путько" на „Маслюк'' підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії 1-СГ № 129475. У звязку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] На її утримання під час навчання відповідач допомоги не надає. На даний час дочка навчається на денному відділенні "Коледжу Київського національного унівеситету технологій та дизайну", строк закінчення навчання 30.06.2017 року. [PERSON] перебуває на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, не надає, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки на час її навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення і до закінчення навчання - до 30.06.2017 року, разом із судовими витратами. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи без нього та визнання позову. Згідно положень ст.199 Сімейного кодексу (далі СК) України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд вважає, що є законні підстави для стягнення аліментів та задоволення позову в цілому. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,59 га, за державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , запис в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1159 від 22.07.2002 року. Спадщину вона прийняла і вона є єдиним спадкоємцем. У вказаному акті також допущено помилку і замість по-батькові " [PERSON] " вказано " [PERSON] ", внаслідок чого вона не може оформити спадщину. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування. Від позивача отримано заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідачем подано заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, позов визнається в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадщину у порядку спадкування, та позов визнано відповідачем, то позов необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 40. Після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 08.03.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім»я розпалася і відновити її неможливо. З січня 2014 року разом не проживають, шлюбні відносити між ними припинені. Спору про розподіл майна у них немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і суперечить її інтересам. Примирення між ними виключається, оскільки шлюб розпався остаточно. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку. Даний спір виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України згідно якої: "Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу" та ст. 112 Сімейного кодексу України, згідно якої: "Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення." Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.03.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 40, що стверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.5) Подружнє життя між сторонами не склалось, шлюбні відносити між ними припинені, вони разом не проживають. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. (а.с.5,6) Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На основі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, заявила, що [INFO] помер її дідусь [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно. В даний час вона виявила бажання оформити спадкове майно, але нотаріус відмовила її мотивуючи тим, що вона в шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивачка пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що перебувала в сильному душевному хвилюванні після втрати близької людини. Тому змушена звернутись до суду і просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить визначити її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник Літинецької сільської ради в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. Із копії державного акту (а.с.8) видно, що покійному [PERSON] належить земельна ділянка площею 2.5789 га. Із копії свідоцтва про народження (а.с.3), що матір'ю позивачки [PERSON]., зазначена [PERSON] Із копії свідоцтва про одруження (а.с.10) судом встановлено, що позивачка після одруження змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". Із копії заповіту (а.с.11) видно, що [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Довідка Літинецької сільської ради (а.с.12) свідчить, що [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Враховуючи ту обставину, що позивачкою пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за незалежних від неї обставин, суд має підстави для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України, де вказано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити її додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved