Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 643,00 грн. на кожного до повноліття дітей, допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 1500,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те що, 24 січня 2005 року у них з відповідачем народився син [PERSON], а 18 травня 2007 року, син [PERSON], згідно свідоцтв про народження батьком дітей є [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання\~\~дитини\~\~не надає, у зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився,\~\~причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.\~\~У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе\~\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження сторони по справі є батьками, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 9 від 26 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю [PERSON] за адресою: м. Харків, пр. Л.Свободи, б. 50В, кв. 16. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 643 грн. 00 коп. на кожного щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснює відповідачеві його відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 Сімейного кодексу України. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1,3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно з ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до п.47-48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано Договір № 27/10/15 про надання юридичних послуг, предметом якого є надання адвокатом [PERSON] правової допомоги позивачу в складенні позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей для подання до Дзержинського районного суду м. Харкова, за яку позивач зобовязаний здійснити оплату в сумі 1500,00 грн. (а.с. 11). На підтвердження оплати за правову допомогу позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 27/10/15 від 27 жовтня 2015 року, в якій зазначається про сплату [PERSON] 1500,00 грн. на підставі договору № 27/10/15 від 27 жовтня 2015 року (а.с. 12). Однак до матеріалів справи позивачем не додано розрахунку витрат на правову допомогу, надану адвокатом [PERSON] позивачу [PERSON], у відповідності до вимог Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"що є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1500,00 грн. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, сума судового збору у розмірі 243, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial