Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

15 січня 2020 року представник позивача АТ «ОТП Банк» Кременецька О.Л. звернулась до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2015439660 від 17.05.2017 року у розмірі 31 991,80 грн. та 1921 грн. судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 17.05.2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2015439660, згідно з умовами якого банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 33 601,12 грн., з яких 30 001,00 грн. на споживчі цілі; 3600,12 грн. на придбання послуг зі страхування. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 17.10.2019 року становить 31991,80 грн. та складається із: 24209,59 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5659,18 грн. заборгованості за відсоткам, 2 123,03 грн. заборгованість за комісією. Тому представник позивача звернулася до суду та просила стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості, а також судові витрати у справі. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В ухвалі про відкриття провадження від 10 лютого 2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось з відділення пошти з відміткою «За закінченням строку зберігання», відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17 травня 2017 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №2015439660 (а.с.13-15). Відповідно до заяви на видачу готівки № 311 ТО1ВSDY від 17.05.2017 року, АТ «ОТП Банк» виплатив [PERSON] кошти за кредитним договором № 2015439660 від 17.05.2017 року у розмірі 30 001,00 грн. (а.с.18) Відповідно до п. 2.1. договору, банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типа MasterCard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Відповідно до п. 2.2. договору, банк держателю надає кредит шляхом відкриття відновлювальної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту, який складає 30001.00 гривня. Держатель приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах в строки та в порядку, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 2.4. договору, строк користування кредитною лінією становить 3 роки, з моменту підписання банком і позичальником цього договору. Відповідно до п. 2.5. договору, за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладення угоди розмір процентної ставки становить 40% по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 процентів за день. Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань. Відповідно до п. 2.6. договору, за користування кредитною лінією, наданою держателю протягом розрахункового циклу, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0.01 % річних. Відповідно до п. 2.7. договору, підписанням цього договору держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями публічного договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток, правил та тарифів банку, що розміщені на інтернет сайті Банку (www.otpbank.com.ua), з якими він ознайомився сам та зобов`язується ознайомити кожну довірену особу. Відповідно до п. 3.2. договору, держатель заявляє, гарантує та підтверджує, що банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному обсязі та в повному об`ємі інформацію передбачену п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобов`язань відповідача позивачем була надана боргова розписка. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, в результаті чого, станом на станом на 17.10.2019 року має заборгованість - 31991,80 грн., яка складається із: 24209,59 грн. заборгованості по тілу кредиту, 5659,18 грн. заборгованості за відсоткам, 2 123,03 грн. заборгованість за комісією. (а.с. 12). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог АТ «ОТП Банк», оскільки судом встановлено, що дійсно [PERSON] отримав від АТ «ОТП Банк», за договором №2015439660 від 17.05.2017 року, грошові кошти в загальній сумі 33601,12 гривень, строком на 60 місяців тобто до 17.05.2022 року, які в обумовлений термін, не повернув, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором в сумі 31991,80 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved