Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів . Позов мотивує тим. що 25.09.1999 року вони з відповідачкою уклали шлюб у Бершадському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (актовий запис № 71). Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося і рішенням Бершадського районного суду від 12.05.2014 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO] , залишився проживати разом з ним , а дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] , [INFO] проживають з відповідачкою. Відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 15.07.2014 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , на кожну дитину, починаючи з 26.06.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідачка [PERSON] добровільно допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідачки на його користь на утримання сина [PERSON], [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, а також стягнути судові витрати по справі . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що позивач , як батько дітей зобов"язаний їх утримувати. Крім того зауважила, що оскільки її менший син [PERSON] часто хворіє вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею п"яти років. Просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], відповідачки [PERSON], вивчивши та дослідивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25.09.1999 року сторони уклали шлюб у Бершадському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (актовий запис № 71), однак їх сімейне життя не склалося і рішенням Бершадського районного суду від 12.05.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO], залишився проживати з позивачем [PERSON], який створив для нього всі необхідні умови для нормального розвитку та проживання , що підтверджується довідкою Бершадської міської ради № 1461 від 07.07.2014 року, актом обстеження умов проживання неповнолітньої дитини від 10.07.2014 року, характеристикою на [PERSON], [INFO], виданою Бершадською ЗОШ І-ІІІ ступенів №2.. Дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] , [INFO] проживають з відповідачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 1140 від 11.08.2014 року, актом обстеження матеріально-побутових умов. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи проживають вони окремо від дитини, оскільки це не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п.17) за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Зважаючи на те, що сторонами спору визнається та обставина, що між ними не досягнуто домовленості щодо утримання їх спільної дитини, а також те, що неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає з батьком, відтак у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідачки на утримання їх спільної дитини. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. Оскільки, позивач був звільнений від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, тому судовий збір слід стягнути з відповідачки.

Outcome: approved