Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою перебував у шлюбі, який згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.02.2018 року розірвано. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач змінила місце проживання, забрала малолітніх дітей, після чого вчиняє перешкоди у побаченні та спілкуванні з дітьми. Посилаючись на те, що такі неправомірні дії позбавляють його можливості в достатній мірі спілкуватися з малолітніми дітьми та виховувати їх, користуватися рівними правами з матір'ю дітей, а тому, просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з синами [PERSON] та [PERSON] і у їх вихованні та зобов'язати [PERSON] надати [PERSON] можливість систематично спілкуватися з синами щотижня з 18 год. вечора п'ятниці до 18 години вечора неділі. Початок систематичних побачень щотижня о 18 год. вечора п'ятниці здійснювати з участю державного виконавця відділу Державної виконавчої служби за місцем фактичного проживання або перебування [PERSON] та [PERSON] на день побачення. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] не з'явилися. До суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації Супоровський М.О. в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року розірвано (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач змінила місце проживання, забрала малолітніх дітей. Позивач не дійшов спільної згоди з відповідачем щодо виховання та спілкування з дітьми, оскільки відповідачем чиняться перешкоди у побаченні та спілкуванні батька з дітьми. Відповідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Статтею 153 СК України закріплено право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто, ніхто не може чинити перешкоди спілкуванню батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У ст. 15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді верстатника д/о верстатів фанерного цеху ПАТ «Цумань, з його заробітної плати утримуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей, має задовільні умови проживання (а.с.4, 32, 37). Виходячи з наведеного, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дітей не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен бути формальним, а між батьками та дітьми повинен існувати систематичний контакт, а тому приходить до висновку про задоволення позову в частині усунення перешкод [PERSON] у спілкуванні з неповнолітніми дітьми: сином - [PERSON], [INFO], сином - [PERSON], [INFO] і у їх вихованні та зобов'язати [PERSON] надати [PERSON] можливість систематично спілкуватися з синами щотижня з 18 год. вечора п'ятниці до 18 години вечора неділі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" - відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Таким чином, не підлягає до задоволення позовна вимога позивача [PERSON] щодо здійснення початку систематичних побачень щотижня о 18 год. вечора п'ятниці з участю державного виконавця відділу ДВС за місцем фактичного проживання або перебування [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на день побачення.

Outcome: partial