Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті - [PERSON] , яка сталася [INFO] та [PERSON] , яка сталася [INFO] на два місяці, після набрання рішення суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її батьком є [PERSON] . Її мати [PERSON] , проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] однією сім`єю з 16.08.2000 по 29.07.2006. При реєстрації факту народження дитини, її прізвище, ім`я та по батькові, матір відомості про батька вказала усно, і такі у Книзі реєстрації народжень були записані з її слів у відповідності до ч.1 ст.135 СК України. ЇЇ було зареєстровано як [PERSON] , а у графі «батько» зазначено « [PERSON] ». Мати її батька, її бабуся - [PERSON] , померла [INFO] . [INFO] її батько [PERSON] помер. У той час їй було лише 6 років і вона не могла звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після смерті батька, його рідний брат - [PERSON] разом з [PERSON] вступили в управління майном і прийняли спадщину, оскільки проживали з ними на день смерті. На підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.02.2013, [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Інших родичів крім неї немає. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.07.2021 встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , здійснено 20.10.2000. Внести зміни актового запису про народження №532 від 20.10.2000 року, складений по Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] у графі «Відомості про батька» - батьком записати [PERSON] , громадянина України, [INFO] , у графі «Відомості про дитину» прізвище дитини залишити без змін « [PERSON] », по батькові дитини залишити без змін « [PERSON] ». Під час того, як вона була змушена встановлювати факт батьківства та вносити зміни до актового запису про народження, пройшов строк на подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріус рекомендував їй звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки була неповнолітня на момент смерті батька, у її свідоцтві про народження відомості про батька мати вказала мати вказала усно такі дані були записані з її слів, а тому н могла отримати у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтва про смерть спадкоємців. Процесуальні дії суду. Ухвалою судді від 19.10.2021 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.11.2021. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Представник позивача адвокат Шулак О.І. в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з приводу задоволення позову покладається на думку суду. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного: У частині 1 статті 13 ЦПК України регламентовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] . Згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER] її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.07.2021 встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] , внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , зроблений 20.10.2000 року. Ухвалено внести зміни актового запису про народження №532 від 20.10.2000, складений по Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м.Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] у графі «Відомості про батька» - батьком записати [PERSON] , громадянина України, [INFO] , у графі «Відомості про дитину» прізвище дитини залишити без змін « [PERSON] », по батькові дитини залишити без змін « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер. Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . У [PERSON] був рідний брат [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається з листа приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І. від 01.07.2021 №29/01-16 та №30/01-16 відповідно, на усне звернення [PERSON] щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] нотаріусом надано роз`яснення про пропуск нею строку на подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Документом, який підтверджує факт відмови нотаріуса чи посадової особи у вчиненні конкретної нотаріальної дії з підстав, передбачених законом, є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Саме цей процесуальний документ є належним доказом на підтвердження відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування») Враховуючи те, що позивачем не представлено суду постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що в даному випадку було б належним доказом - підтвердженням вирішення питання про видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Це є самостійною підставою для відмови у позові. Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №2-390/2006 від 16.01.2019. Окрім цього, суд звертає уваги позивача на те, що у відповідності до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Даний висновок суду кореспондує із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 03.06.2019 у справі №636/1160/19. З урахуванням викладеного у Постанові Верховного Суду від 5 грудня 2018 року (справа №756/2764/15-ц), суд вважає, що позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для її прийняття, понад установлений законом шестимісячний строк, оскільки пояснення та доводи позивача не є підставою для поновлення строку, а тому з ними погодитися неможливо. Аналізуючи викладені обставини справи, суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку, зокрема, відсутність рішення суду на підтвердження факт родинних відносин із спадкодавцями та її неповноліття на час смерті батька, не слід брати до уваги, оскільки такі не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для прийняття спадщини. Суд вважає, що рішення суду про встановлення факту батьківства та зобов`язання внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька датовано 19.07.2021 значно віддалено у часі від дня досягнення повноліття позивачкою та дати смерті спадкодавця. Отже, такі причини, як неповноліття позивачки та встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту батьківства та зобов`язання внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, не можуть бути визнані судом поважними. Враховуючи вище наведене, а також беручи до уваги непредставлення позивачем постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed