Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

16 грудня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі Банк) звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 16 листопада 2010 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір № 9117 про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. На підставі вказаного договору [PERSON] відкрито картковий рахунок з відновлювальною кредитною лінією для отримання заробітної плати шляхомїї зарахування на картрахунок. 15 травня 2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 9117 відповідно до умов якої Банк відкрив кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 10000 грн. 15 жовтня 2013 року було укладено Додатковий договір № 2 до Договору № 9117 відповідно до п. 1.1.4 якого Банк встановив клієнту кредит в сумі 6640 грн. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 28 % річних 15 листопада 2013 року Додатковим договором № 1 були внесені зміни до договору про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, зокрема щодо назви договору та була видана нова платіжна картка, що підтверджується розпискою про отримання платіжної картки та ПІН-конверту. 23 квітня 2014 року був укладений Додатковий договір № 3 до Договору № 9117 про відкиття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 Додаткового договору № 3 Банк встановив клієнту кредит в сумі 20000 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, кредит продовжується на строк платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 28 % річних та сплачується щомісячно. Пунктом 4.3 Додаткового Договору № 3 від 23 квітня 2014 року передбачено, що сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній правилами. Згідно умов п. 4.4 Додаткового договору № 3 в разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. [PERSON] отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 03 грудня 2019 року заборгував 29131,35 грн., у тому числі: 19380,84 грн. - заборгованість за кредитом; 7306,36 грн. - заборгованість за процентами; 1377,21 грн. - несплачена пеня; 373,75 грн. - загальна сума 3 % річних; 693,19 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Банк просить стягнути з [PERSON] 29131,35 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 31 січня 2020 року дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 05 березня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із зазначенням у ньому заперечень щодо пред`явленого позову. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. Із матеріалів справи встановлено, що 16 листопада 2010 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір № 9117 про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. На підставі вказаного договору [PERSON] відкрито картковий рахунок з відновлювальною кредитною лінією для отримання заробітної плати шляхом її зарахування на картрахунок. 15 травня 2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 9117 відповідно до умов якої Банк відкрив кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 10000 грн. 15 жовтня 2013 року було укладено Додатковий договір № 2 до Договору № 9117 відповідно до п. 1.1.4 якого Банк встановив клієнту кредит в сумі 6640 грн. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк діїіплатіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 28 % річних. 15 листопада 2013 року Додатковим договором № 1 були внесені зміни до договору про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, зокрема щодо назви договору та була видана нова платіжна картка, що підтверджується розпискою про отримання платіжної картки та ПІН-конверту. 23 квітня 2014 року був укладений Додатковий договір № 3 до Договору № 9117 про відкиття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п. 1.1.4 Додаткового договору № 3 Банк встановив клієнту кредит в сумі 20000 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, кредит продовжується на строк платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 28 % річних та сплачується щомісячно. Викладені твердження відповідача у відзиві на позовну заяву не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та ним не надано доказів, які б спростували зміст позовних вимог АТ «Ощаданку». Наданим позивачем розрахунком заборгованості доведена заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 29131,35 грн., яка складається з 19380,84 грн. заборгованість за кредитом; 7306,36 грн. - заборгованість за процентами; 1377,21 грн. - несплачена пеня; 373,75 грн. - загальна сума 3 % річних; 693,19 грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 грн., а тому він підлягає до стягнення із відповідача.

Outcome: approved