Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

26.05.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 28.04.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося, на протязі 2012-2013 років сімейні стосунки погіршились, з березня 2014 року спільне проживання припинено, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище "[PERSON]". У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що 28.04.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося, на протязі 2012-2013 років сімейні стосунки погіршились, з березня 2014 року спільне проживання припинено, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що мешкає у батьків, наміру поновлювати спільне проживання не має, прохає шлюб розірвати. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 28.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 105 в Жовтневому відділі РАЦСу Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 28.04.2007 року (а.с.8). 11.09.2007 року народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом РАЦСу Запорізького міського управління юстиції 20.09.2007 року (а.с.9). Влітку 2012 року позивач припинила спільне проживання з відповідачем і сторони мешкали окремо. За ініціативою відповідача і за згоди позивача спільне проживання було поновлено через 2 місяці. Восени 2013 року позивач припинила спільне проживання з відповідачем і сторони мешкали окремо. За ініціативою відповідача і за згоди позивача спільне проживання було поновлено через 2 місяці. З березня 2014 року сторони мешкають окремо. Син мешкає з позивачем. Спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили. Спору щодо майна подружжя і виховання сина у сторін немає. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина то чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України не піклувалися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими доказами.

Outcome: approved