Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, який мотивує тим, що вона з відповідачем з 2002 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, навчається у ДПТНЗ «Конотопське професійно-технічне училище», термін навчання з 01.09.2020 року по 21.02.2022 року. Син навчається на денній формі навчання і у неї не має можливості власними силами заробити кошти на його утримання, у зв`язку з тим, що останньому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, середні витрати на які складають 6000 грн. на місяць. Проте, [PERSON] не надає матеріальної допомоги для повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча має можливість її надавати, оскільки працює в СФГ «Віталія» та має постійний дохід. Аліменти він нікому не платить. На підставі викладеного [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 3000 грн. з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області [PERSON] від 26.08.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи з викликом сторін. Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1978/0/15-21 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Буринського районного суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Буринського районного суду Сумської області від 30.09.2021 року №128 проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Гука Т.Р.. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області Гука Т.Р. від 01.10.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи з повідомленням учасників справи. В судовому засіданні [PERSON] , заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що не заперечує свого обов`язку допомагати сину, однак з врахуванням розміру його середньомісячної заробітної плати, який становить близько 8000 грн. він має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина лише в розмірі 2000 грн. на місяць. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.3). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Дубов`язівської селищної ради та довідки Чернечослобідського старостинського округу №9 Конотопського району Сумської області позивачка [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 7). Відповідачем [PERSON] не заперечується, що їх з позивачкою син проживає з останньою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час спільний син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття та навчається у ДПТНЗ «Конотопське професійно-технічне училище» (другий атестаційний рівень) по професії слюсар ремонту колісних транспортних засобів, електрозварник, термін навчання з 01.09.2020 року по 21.02.2022 року. Знаходиться на повному держзабезпеченні. Денна форма навчання, що підтверджується копією паспорта [PERSON] , довідкою вказаного навчального закладу від 13.08.2021 року №139 (а.с.4, 6). Таким чином, син сторін [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги. Разом з цим, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання повнолітнього сина в зв`язку з його навчанням, та що є необхідність в стягненні аліментів саме в тому розмірі, який вона просить, а також що відповідач має можливість її в такому розмірі надавати. Враховуючи, що [PERSON] частково визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 2000 грн. на місяць, суд приходить до висновку про наявність в останнього можливості надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина саме в такому розмірі. За наведеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн. щомісячно до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. На думку суду саме такий розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач, оскільки наявність у нього можливості надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу у більшому розмірі позивачкою не доведено. Згідно частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог (67%) судовий збір в розмірі 608,36 грн.

Outcome: partial