Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

22.09.2014 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулося в інтересах виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» у Дружківський міський суд з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 8313,33 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО «Дружківкатепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Але за послуги сплачував не регулярно. Станом на 01 грудня 2014 року за ним значиться заборгованість перед ОКП «ДТКЕ» ВО «Дружківкатепомережа» у розмірі 8313,33 гривень. 17 січня 2014 року було видано судовий наказ на зазначену суму, але ухвалою Дружківського міського суду від 28 лютого 2014 року даний наказ скасовано. Просить стягнути з відповідача цю заборгованість та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, пояснила, що відповідач, вселяючись у квартиру [ADDRESS], знав, що ця квартира обладнана системою централізованого опалення та оскільки не відмовився від цього житлового приміщення, він виразив згоду на отримання послуг теплопостачання. Послугами «Тепломережі» користувався з моменту вселення. Від нього ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність. Окремого індивідуального опалення у квартирі відповідача не встановлено. Якихось даних про переобладнання гарячої води у квартирі до позивача не надходило. Фактично отримані послуги теплопостачання відповідач не сплачував. Тарифи на послуги постачання теплової енергії, згідно ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання» були надруковані в засобах масової інформації. Послуги надавалися в повному обсязі йому належним чином. Просить позов Тепломережі задовольнити у сумі 8313,33 гривень, а також стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, просить застосувати строк позовної давності та розтрочити борг на три роки. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Суд встановив, що відповідач [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS] з 1993 року та є її власником. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідач від даних послуг не відмовлявся. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні від відповідача ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність. Таким чином суд вважає, що відповідач є споживачем теплопостачання. Згідно особового рахунку № [NUMBER] , який відкритий позивачем за об'єктом споживання вул. Чапаєва, заборгованість по цій квартирі за послуги з теплопостачання за період з лютого 2010 року включно складає 10041,97 гривень. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875 - IV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ці строки оплати послуг наданих в період з лютого 2010 року включно сплинули, заборгованість відповідача за цей період складає згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] (а.с.2-3) З особового рахунку № [NUMBER] , який відкритий позивачем за об'єктом споживання - [ADDRESS], вбачається, що зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що в спірний період відповідачем надані послуги з теплопостачання (централізоване опалення) оплачував нерегулярно та не в повному обсязі (а.с. 2-3 ), а тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. Відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не виключає обов'язок сплачувати ці послуги. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідача виникли щомісячні обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг. Плата за теплову енергію, передбачена до 2005 року Правилами надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями) та Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630, відповідно до ст. 10 Правил № 1497 р. - плата за послуги вноситься щомісячно по нормам та тарифам, встановленим обласними держадміністраціями із рахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» тарифи на комунальні послуги затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачам з 03 вересня 2003 року згідно рішення виконкому міської ради №761 від 03.09.03р. №761, і тарифи складають 0,97грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири, за 1 куб.м. гарячої води - 3,76грн. З вересня 2005 року - згідно рішення виконкому міської ради №654 від 30.06.2005р., тарифи складають 1,32грн. за 1м2 загальної площі квартири, за 1 куб м гарячої води -6,30грн. З серпня 2006 року - згідно рішення виконкому міської ради №643 від 23.06.2006 р., тарифи складають 1,92 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води - 10,16 грн. З жовтня 2006 року - згідно рішення виконкому міської ради № 851 від 17.08.2006 р., тарифи складають 2,64 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води - 10,16 грн., 194,14 грн. за 1 Гкал. Відповідач не регулярно сплачував послуги теплопостачання у зв'язку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості 22.09.2014 року, відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України після скасування 28 лютого 2014 року за заявою боржника судового наказу від 17 січня 2014 року про стягнення з нього заборгованості за послуги з централізованого опалення (а.с.7 ). Звернення ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з заявою по видачу судового наказу в 2014 році відповідно до частини 2 ст. 264 ЦК України перервало перебіг строку позовної давності. Будь-яких поважних причин пропуску строку на звернення до суду з заявленими позовними вимогами позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не наведено. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість лише в межах строку позовної давності - за останні три роки з часу винесення судового наказу, тобто з 17 січня 2014 року по 17 січня 2011 року. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання за період з 17 січня 2011 року по 17 січня 2014 року у сумі 6778,83 гривні. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з частиною 1 частиноюст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини 1 ст. 901, частини 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, право відношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання послуг з централізованого опалення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання за період з 17 січня 2011 року у сумі 6778,83 гривень ( 2-3 ). Оскільки відповідач добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів стягується судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа». Відповідач просить розтрочити йому борг строком на три роки. Представник позивача не заперечує. Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Суд, вважає можливим розтрочити виконання рішення строком на три роки. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України, та

Outcome: partial