Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним позовом, в якому вказала, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка в даний час продовжує навчання на стаціонарній контрактній формі в Польщі у м.Кєльце за спеціальністю "економіка" на другому курсі. Навчання триватиме з 01.10.2017 по 30.09.2020 року, рік навчання коштує 2400 злотих, що еквівалентно 18000 грн., донька також орендує квартиру та сплачує за неї 2000 грн. щомісячно, також необхідні грошові кошти на харчування у розмірі 3500 грн. З огляду на те, що добровільно відповідач не бажає допомогти доньці, просила стягувати з нього на її користь аліменти на утриманні доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до закінчення навчання. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляду справи без її участі, на задоволенні позову наполягала. У судовомузасіданні відповідач та його представник проти позову заперечували, вказавши, що відповідач в даний час не взмозі допомогати доньці, так як отримує фактично заробітну плату у розмірі 4920 грн., має на утриманні двої неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом та потребує лікування та реабілітації. Крім того, вказали, що позивачкоє не надано доказів, що на даний час донька продовжує навчання, до позову надано лише договір, датований 2017 р., також вказав, що з вказаних документів не можливо встановити чи взагалі було сплачено навчання. Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази, що надані сторонами, суд при прийнятті рішення виходить з огляду на наступне. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних відносин: Так, на час звернення з позовом до суду між сторонами існували відносини, що регулюються Сімейним кодексом України та стосуються обов'язку батьків утримувати повнолітніх дітей. Як встановлено під час судового розгляду [PERSON], [INFO] є донькою позивачки та відповідача та вказаний факт ніким не оспорюється. Як вбачається з договору про надання навчальних послуг, укладений в м.Кєльце 13.07.2017 року між Старопольською Вищою Школою в м.Кєльце в особі Ректора доктора [PERSON] та [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS] та навчальний заклад підтверджує, що студента зараховано до навчального закладу відповідно до вступних вимог (а.с. 12-13). До позову не надано будь-яких доказів, що підтверджували б сплату за навчання [PERSON], надано два документа, виготовлених іноземною мовою без перекладу (а.с.9,11). Надано довідка, що позивачка отримує мінімальну заробітну плату. Відповідачем до відзиву надано копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , довідку, з якою вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з ним проживають сини [PERSON] та [PERSON], співмешканка [PERSON] [PERSON] [INFO] має захворювання, яке потребує постійного лікування та реабілітації (а.с. 33-38). Позивач працює в ТОВ "Агро-РОсь-Інвест" та отримав у серпні та вересні 2018 року заробітну плату у сумі 4830 грн. Крім того, позивачкою надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що за частковим співпадінням встановлено, що [PERSON] передано у оренду земельну ділянку, однак будь-яких даних щодо суми орендної плати не надано. Мотиви суду при прийнятті рішення Оцінивши кожний аргумент, наведений учасниками справи, щодо наявності та відсутності підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Так, частина 1 вказаної статті передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.184 СК України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Так відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, діючим законодавством передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, якщо є можливість надавати таку допомогу. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на те, що позивачкою надано лише докази того, що донька вступила на 1 курс вищого навчального закладу у 2017 році, разом з тим нею не доведено, що вона несе витрати, вказані у позові, крім того, не доведено, що відповідач взмозі допомогати доньці, тоді як відповідачем надано письмові докази, що вказують на неможливість сплачувати аліменти так як у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, один яких хворий та потребує лікування та задоволення позову призведе до порушення прав малолітніх дітей, суд відмовляє у задоволенні позові за необгрунтованістю.

Outcome: dismissed