Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

30.10.2018 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить поновити строк позовної давності для звернення до суду, визнати за позивачем право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], а також визнати дійсним договір купівлі-продажу цього житлового будинку, що був укладений на Одеській товарній біржі 28.08.1998 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що позивач є власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS], - на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, що був укладений 28.08.1998 року на Одеської товарній біржі між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON], який помер [INFO]. Цей договір був зареєстрований у Болградському БТІ за №3612 від 16.12.1998 року. На даний момент позивач не може повною мірою реалізувати право власності на свої майно - володіти та розпоряджатися своїм власним житловим будинком через те, що на час укладання відповідного договору діяли норми Закону, згідно яких такий договір вважався дійсним, проте, згідно ЦК України мали бути дотримані вимоги про нотаріальну його реєстрацію, і, оскільки процедура повністю не була дотримана, цей договір, як тепер виявилося, не є недійсним, і, у зв'язку зі смертю продавця у нотаріальному порядку цей договір наразі зареєструвати неможливо, тому в позивача виникла потреба у судовому порядку визнати право власності на вищевказану нерухомість. Відповідачем є дочка продавця - [PERSON], яка є спадкоємцем майна продавця, але вимоги позову визнає, не заперечуючи проти його задоволення, оскільки погоджується, що це майно фактично - ще за життя її батька і з його волі вибуло з його власності, а дійсним власником нерухомості є позивач. Позивач у судове засідання не з'явилася, її представник заявою просив задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю та відсутністю позивача. Відповідач та представник третьої особи - Болградської міської ради Одеської області - надіслали суду заяви про те, що вони копії позовної заяви отримали, вимоги позивача визнають, просять розглянути справу без їх участі. Згідно ч.3ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - 28.08.1998 р. на Одеській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON], був укладений договір №3612 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] загальна площа якого становить 126,1кв.м., житлова - 75,1кв.м.; під час укладання вищезазначеного договору були дотримані всі вимоги, пред'явлені до договору купівлі - продажу об'єкту нерухомості станом на час укладення цього договору і сторони не оспорювали будь-які пункти цього договору, сторонами також була обумовлена продажна вартість нерухомого майна - за усіма пунктами договору сторонами була досягнута згода, позивачем була сплачена обумовлена сума вартості об'єкту нерухомості. Таким чином, при укладанні вищезазначеного договору купівлі-продажу спірної нерухомості, сторонами були дотримані всі вимоги, пред'явлені до цього виду договорів, він був зареєстрований в БТІ, проте нотаріально договір посвідчений не був ( а.с. 9-18); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть [NUMBER], видане 27.12.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.15); - з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.11-13); - згідно рішення Болградської міської ради Одеської області від 19.02.2016 року за №112-VII, назву вулиці з "Асена Христєва" в м.Болград Одеської області змінено на "Болгарських ополченців" ( а.с.16); - відповідно до заяв відповідача [PERSON] та третьої особи - представника Болградської міської ради Одеської області - вони позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв на час укладення вищевказаного договору, договори, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, крім інших - договір купівлі-продажу нерухомого майна, договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі в установленому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням ст.227 ЦК України, тобто без оформлення в нотаріальній конторі, позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним вищезазначеним майном. Відповідно до заяви відповідача - представника Болградської міської ради Одеської області - він вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторонами договору купівлі-продажу були в повному обсязі виконані усі його умови, а невизнання договору купівлі-продажу дійсним позбавить позивача вільно розпоряджатися нерухомістю, що належить їй на праві власності, що встановив суд. Таким чином, позов про визнання дійсним договору №3612 купівлі-продажу нерухомості від 28.08.1998 року, зареєстрованого Одеською товарною біржею, - є обґрунтованим, та таким, що, згідно наданих належних доказів, - що підлягає задоволенню, враховуючи відсутність підстав для невизнання його таковим. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Outcome: approved