Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

23 листопала 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до Дорогиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла його прабаба [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне її майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Дорогиничівською сільською радою Локачинського району Волинської області, 07.11.2005 року за №17, яким вона заповіла позивачу все належне їй майно. Відповідно до заяви про прийняття спадщини його законного представника [PERSON] , який діяв в інтересах свого неповнолітнього сина, у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області 27 березня 2007 року була заведена спадкова справа № 69/2007 до майна померлої [PERSON] 16 жовтня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , однак, йому відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будиннок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Дорогиничі Локачинського району Волинської області. 27.11.2020 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12:00 23 грудня 2020 року. 23 грудня 2020 року позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 23 грудня 2020 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 69/2007 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 13 лютого 2007 року (а.с. 6). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , рік побудови 1990 рік, який по особовому рахунку № [NUMBER] з погосподарської книги № 2 за 2007 рік Дорогиничівської сільської ради Локачинського району, належав [PERSON] , що підтверджується довідкою Дорогиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області № 491 від 13 жовтня 2020 року, витягом з погосподарської книги № 2 за 2007 рік. Копією заповіту від 07.11.2005 року, що посвідчений секретарем Дорогиничівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 17, стверджується, що [PERSON] заповіла все своє майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, садок, земельна ділянка, яка належала їй на праві приватної власності, земельна частка (пай), згідно державного акта на право власності, майновий пай, хатні речі [PERSON] (а.с. 7,8, 22). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). 27\~березня 2007\~року та 09 жовтня 2007 року на підставі поданих [PERSON] заяв про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 69/2007 до майна померлої [PERSON] (а.с.17,18). Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , який постійно проживав і проживає в господарстві баби за адресою с. Дорогиничі Локачинського району Волинської області (а.с. 23). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено, і з копіїї спадкової справи їх теж не вбачається. 09.10.2007 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається із: права на земельну частку (пай), площею 2,61 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0220670, виданого Локачинською РДА 02 жовтня 2007 року та права на майновий пай, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВЛ №0099894 від 18.10.2001 року відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай затвердженого зборами співвласників (а.с.24,25,26,27). 16 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). З матеріалів справи вбачається, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.09.1991 року (а.с.38), матір позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис №5, після одруження прізвище дружини змінено на " [PERSON] ", даний факт стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 10.11.1990 року (а.с.37), а батьками [PERSON] (матері позивача) є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.1969 року народження (а.с.36). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № витягу: 00028179510, [PERSON] являється сином спадкодавця [PERSON] (а.с.34). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.11.1974 року [PERSON] народилася [INFO] та 09.10.1946 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 183, після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно " [PERSON] " (а.с.39,40). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 жовтня 2020 року вбачається, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки ним не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 15,43). Позивачем було додано до матеріалів справи виписку з рішення Дорогиничівської сільської ради №28/1 від 06.10.2009 року, що земельна ділянка, загальною площею 0,62 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою [ADDRESS] , 0,37 га для особистого селянського господарства надано безоплатно у власність спадкодавцю [PERSON] (а.с.54). Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні визнав позов, що стверджується його заявою від 23.12. 2020 року (а.с. 52). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved