Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення компенсації за договором купівлі-продажу. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що перебувала в шлюбі з [PERSON] з 10.11.2005 р. В зв'язку з розірванням шлюбу зверталася до суду про розділ спільно нажитого майна, в тому числі автомобіля марки „ Хюндай-Акцент", який придбали за власні кошти перебуваючи в шлюбі. В процесі слухання справи їй стало відомо, що відповідач в період роздільного проживання, не ставлячи її до відому, оформив договір купівлі-продажу автомобіля на ім'я свого брата [PERSON] Договір купівлі-продажу, який вчинено ПП „Небосвіт" між [PERSON] та [PERSON] 24.04.2013 р. визиває сумнів, оскільки не містить дати вчинення його, відсутнє посилання на посаду особи, яка посвідчила договір, не вказано її прізвище, ім'я та по-батькові, відсутні дані чи має ПП „Небосвіт" право вчиняти договори купівлі-продажу, бути одночасно оцінщиком автомобіля. Позивачка просила суд винести рішення яким стягнути компенсацію, половину вартості за договором купівлі-гіродажу автомобіля марки „ Хюндай-Акцент", вчинений по довідці № 158506 від 24.04.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] Під час розгляду справи в суді представник позивачки позовні вимоги уточнив, просив суд винести рішення яким: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки грошову компенсацію в розмірі 1/2 вартості автомобіля [NUMBER], 2008 р. випуску, в сумі 26767,00 грн. вчинений по довідці № 158506 від 24.04.2013 р. між [PERSON] та [PERSON]; стягнути солідарно з відповідачів на її користь 20000 грн. моральної шкоди та усі судові витрати(а.с.61). В судовому засіданні представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи в звязку із неявкою відповідачів в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялися судовими повістками. Суд вважає за можливе справу розглянути без їх участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, матеріали справи № 676/841/14-ц, суд встановив наступне. Ч.3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2014 р. по справі № 676/841/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу недійсним, яке набуло законної сили згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 23.06.2014 р., було встановлено: «10.11.2005 року сторони зареєстрували шлюб. З березня 2013 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2013 року шлюб між сторонами по справі розірваний. Під час спільного проживання подружжя придбали автомобіль [NUMBER]. 24 квітня 2013 року в комісійному магазині ПП «Небосвіт» [PERSON] продав автомобіль [NUMBER] [PERSON], що підтверджується договором ААВ № 158506, довідкою-рахунок, повідомленням ЦНП ДАІ м.Камянця-Подільського № 791/4497 від 06.05.2014 року.» Відповідно до договору по довідці-рахунку ААВ № 158506 вартість транспортного засобу згідно акту оцінки складала 53534,00 грн. (а.с.29). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому, автомобіль [NUMBER]., придбаний сторонами в період шлюбу, є спільним сумісним майном подружжя. Відповідно до ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Як встановлено судом відчуження автомобіля відповідачем [PERSON] відбулося без згоди дружини. Згідно зі статтею 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку, якщо один із подружжя здійснив відчуження спільного сумісного майна на свій розсуд, приховав майно тощо, то таке майно або його вартість враховується при його поділі. З огляду на те, що спірний автомобіль був спільним сумісним майном подружжя та був відчужений відповідачем без згоди позивача на користь третьої особи співвідповідача по справі [PERSON], а тому суд прийшов до висновку про те, що на користь позивачки слід стягнути грошову компенсацію з відповідача [PERSON] за її частку у спільному майні в розмірі 1/2 від вартості вказаної в договорі по довідці-рахунку ААВ № 158506 в сумі 26767,00 грн.( 53534,00 грн. : 2 = 26767,00 грн.). В звязку з цим вимоги позивачки в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. На думку суду вимоги позивачки стягнути з відповідачів солідарно на її користь 20000 грн. моральної шкоди, задоволенню не підлягають, в звязку із недоведеністю. При цьому суд враховує, що вищезазначеним рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2014 р. по справі № 676/841/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу недійсним, в задоволенні позову відмовлено. При подачі позову до суду позивачкою не було сплачено в повному обсязі судовий збір, а саме в порушення вимог абз.1 ч.3 ст.6 закону України «Про судовий збір» не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру. Оскільки в задоволенні цієї вимоги суд позивачці відмовляє, а тому з позивачки підлягає до достягнення судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved