Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

28.07.2021 року [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що з лютого 2021 року, після смерті її батька, [PERSON] , 1954 р.н., між нею та заінтересованою особою - її рідним братом, [PERSON] , [INFO] , ускладнилися і до того недоброзичливі відносини. Після смерті батька відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . В квартирі залишилася проживати їх мати, [PERSON] , 1953 р.н., яка є інвалідом І групи. За час життя [PERSON] , склав заповіт відносно сина заявниці - [PERSON] , [INFO] , на спадкування зазначеної квартири після його смерті. З моменту смерті і по теперішній час заявниця потерпає від домашнього насилля з боку [PERSON] . Періодично , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно та систематично брат вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до [PERSON] , та її сина - [PERSON] , [INFO] , а саме словесними образами, висловлюваннями на її адресу нецензурною лайкою, приниженнями та погрозами, переслідуванням, хватання за горло тощо, що призводить до психологічних страждань, негативних переживань, після яких вона почала побоюватися за своє життя та життя своєї дитини. В період, коли [PERSON] , перебуває поряд із нею, вона хвилюється за своє життя і не знає як він себе поведе в цей час, навіть переймається і боїться виходити з квартири і ходити на роботу. Домашнє насильство відносно неї має регулярний та систематичний характер. Починаючи з 2000 року і по теперішній час, їй також нерідко завдавалися словесні образи та погрози її життю та здоров`ю. У зв`язку з чим, провила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , встановити заходи тимчасового обмеження, а саме: - заборонити [PERSON] , наближатися на відстань ближче - 50 метрів до місця проживання заявниці та її сина, а саме: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] , наближатися на відстань ближче - 100 метрів до місця проживання матері заявниці та знаходження спадкового майна, а саме: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та її сином строком на 6 місяців; - заборонити вести листування, телефонні переговори [PERSON] або контактувати з постраждалою особою [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON] , через всі можливі засоби зв`язку особисто та через третіх осіб строком на 6 місяців. Ухвалою суду від 29.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Заявниця [PERSON] надала заяву в якій свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа: [PERSON] до суду не з`явився, в телефонній розмові повідомив, що за станом здоров`я з`явитись не має можливості, просив розглядати заяву без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №321. (12) Відповідно до заповіту від 22.10.2020 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., [PERSON] . [INFO] , все своє належне майно, де б воно не знаходилось, заповів [PERSON] , [INFO] .(а.с.33). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.2012 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10). На підтвердження факту насильства заявниця надала талон - повідомлення єдиного обліку №2222 від 22.02.2021 ,та №5270 від 15.03.2021 року про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу дію, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.02.2021 року Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області, копію заяви до МРУП ГУНП в Донецькій області від 15.03.2021 року, 23.07.2021 року про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення відносно неї та її сина насильства. Також , заявниця надала відповіді Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області від 09.03.2021, 23.03.2021, 15.04.2021 року в яких зазначено, що в діях [PERSON] не вбачається ознак кримінального правопорушення, однак стосовного останнього складено протоколи за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Пунктом 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до вимог п.п. 6, 8 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1ст. 24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до вимог п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству ). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.09.2019 року по справі № 452/317/19-ц. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців. Досліджені судом письмові докази вказують на наявність тривалого конфлікту між заявницею та заінтересованою особою. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення ЄСПЛ у справі Chahal v. the UK , n. 145). З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, яке чинив [PERSON] щодо [PERSON] та малолітнього [PERSON] , суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Вирішуючи цю заяву, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] та малолітнього [PERSON] , які потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і є підстави для видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] та застосування наступних заходів тимчасового обмеження прав кривдника, а саме, у вигляді заборони [PERSON] , наближатися на відстань ближче - 50 метрів до місця проживання заявниці та її сина,та знаходження спадкового майна, а саме: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] особисто та через третіх осіб розшукувати заявницю та її сином, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та її сином строком на 6 місяців; заборонити вести листування, телефонні переговори [PERSON] або контактувати з постраждалою особою - заявницєю та її сином, через всі можливі засоби зв`язку особисто та через третіх осіб строком на 6 місяців . Суд вважає, що застосування вказаних заходів тимчасового обмеження прав кривдника є достатніми для забезпечення прав заявника. Крім того, суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис строком на шість місяців. Підстави до застосування обмежувального припису відносно [PERSON] в частині заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання матері заявниці, суд в цій частині відмовляє, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, того, що [PERSON] якимось чином чинить психологічний або фізичний тиск на матір заявниці, а також відсутні будь яких заяв та пояснень матері з цього приводу. За вказаних обставин, заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до вимог ч. 2ст. 350-8 ЦПК України,про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial