Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

27.12.2019 року позивач - [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду міста Миколаєва із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову до суду і до закінчення дитиною навчання або досягнення 23 років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.11.2003 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 420. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі. В судове засідання сторони не з"явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності. Відповідач повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу. Частина четверта статті 223 ЦПК України, роз"яснює про наслідки неявки в судове засідання учасника справи: у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги вмотивованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем по справі [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін по справі народилась дитина, донька - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони по справі мешкають окремо вже багато років поспіль. Шлюб розірвано 19.11.2003 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 420. Повнолітня дитина проживає та знаходиться на повному утриманні позивача, так-як продовжує навчання. Відповідач ухиляється від утримання повнолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у зазначеному в позові розмірі, на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Згідно довідки ДНЗ «Миколаївський національний аграрний університет» від 18.12.2019 року за № 249, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у ДНЗ «Миколаївський національний аграрний університет» IV рівня акредитації, закінчується навчання у червні 2022 р. Як встановлюють ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, з огляду на вищезазначене та за умови визнання відповідачем позову, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. Згідно п. 9 Перехідних положень ЦПК України, в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved