Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні належним йому на праві приватної власності житловим будинком шляхом визнання відповідача такою, що втратив право на користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] позивач успадкував від свого батька [PERSON] на підставі рішення Городенківського районного суду від 24.05.2016. Право власності на будинок зареєстроване за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.06.2016. Відповідач у справі - донька дружини позивача від першого шлюбу. 31.01.2013 вона народила хлопчика [PERSON] . У вересні 2003 року відповідачка залишила дитину позивачу з дружиною і поїхала в Чехію. У 2005 році приїхала на 10 днів, після чого приїжджала раз на 2-3 роки,під час своїх візитів зупинялася в м. Івано-Франківську. В 2011 році вона вдруге вийшла заміж, змінила прізвище на " [PERSON] " і поселилася з чоловіком у м. Плзень Чеської Республіки. У 2012 році народила другу дитину та з того часу в м. Городенка не приїздила. На даний час відповідачка вже не є членом сім`ї позивача. Більше того, вона залишила їм з дружиною свого сина [PERSON] та перестала ним опікуватися. Відповідачка не провідує хлопця, не надає коштів на його утримання, не цікавиться його вихованням та розвитком. Не цікавиться відповідачка і своєю матір`ю, не підтримує з ними жодних контактів. Фактично з 2012 року вони не являються сім`єю, не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків, відповідачка за місцем реєстрації не проживає. Жодних майнових прав на будинок відповідачка не має. Вона свідомо та добровільно у 2012 році вибула на постійне проживання в інше житло, забрала з будинку всі свої речі. Місце перебування відповідачки позивачу невідоме. Весь тягар утримання житлового будинку позивач несе самостійно, відповідачка не несе витрат по його утриманню. що стверджується квитанціями про оплату комунальних послуг. Для зняття відповідачки з реєстраційного обліку необхідно, щоб вона особисто подала заяву до міської ради, проте добровільно вчинити такі дії відповідачка не бажає. Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення для призначення субсидії. проте йому відмовлено в прийнятті документів, мотивуючи тим, що згідно довідки про склад сім`ї в його будинку зареєстрована донька, доходи якої теж будуть враховані. Це порушує права та охоронювані законом інтереси позивача. Єдиним засобом існування позивача є мінімальна пенсія. Відповідачка відсутня за зареєстрованим місцем проживання протягом семи років. Вона не телефонує, не цікавиться ні життям позивача, ні життям свого сина, її реєстрація в будинку має суто формальний характер та порушує права позивача. Інших позасудових способів захисту порушених прав у позивача немає. Представник позивача -адвокат Ігнатюк Л.В. в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав. Просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. До суду 02.10.2019, через поштове відділення, поступила заява від [PERSON] про розгляд справи без неї, заявлені позовні вимоги визнає повністю. Підтверджує, що не проживає в [ADDRESS] вже більше пяти років. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача та свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24.05.2016 по справі № 342/378/16-ц (провадження 2/342/335/2016) визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 61389750 формованого 1.06.2016 стверджується, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що житловий будинок побудований в 1961 році, господарські будівлі та споруди побудовані в 1962, 1970 роках. Копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] стверджується, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в даному житловому будинку. Довідкою № 11740, виданою 23.08.2019 виконавчим комітетом Городенківської міської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що в м. Городенка по вул. Братів Окуневських,3 проживають: позивач [PERSON] , 1949 р.н., дочка [PERSON] , 1979 р.н., внук [PERSON] , 2003 р.н. З Акту про встановлення фактичного місця проживання осіб від 15.10.2019 вбачається, що комісією міської ради у складі заступника міського голови Григоріва Р.В., завідуючої загальним відділом Кондрацької М.М., державного реєстратора Пенькної О.С., за участю депутата Городенківської міської ради кульчинської С.І., на підставі звернення [PERSON] від 11.10.2019, з метою встановлення фактичного місця проживання осіб відвідано будинок [ADDRESS] . На дату відвідування помешкання на підставі наявної інформації встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована по [ADDRESS] , понад дванадцять років за вказаною адресою не проживає. Зі слів заявника, [PERSON] фактично проживає та працює в Чеській Республіці, контактів із нею на даний час не підтримує. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердили, що [PERSON] та [PERSON] знає з 2000 року. Вона хресна мама внука позивача і сина відповідачки. У позивача буває дома досить часта. Більше 5 років відповідачка до м. Городенка не приїздить, у позивача не живе. Позивач живе на пенсію та утримує онука. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ствердила, що вона з позивачем знайома біля 20 років, буває у них дома раз на два місяці або коли дитина хворіє бо вона лікар. Відповідачки нема дома більше 5-6 років. Вона її бачила один раз більше пяти років тому і то не дома, а в кафе "Старий замок". [PERSON] взагалі не допомагає батькам, дитині і не цікавиться їх життям. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачка не є членом сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладала. Судом встановлено, що вона не проживає в будинку позивача, хоча зареєстрована в ньому. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Те, що відповідачка фактично не проживаючи в будинку позивача, зареєстрована в ньому, перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved