Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог, які підтримані нею у судовому засіданні у повному обсязі, позивач посилається на припинення фактичних шлюбних відносин із відповідачем без розірвання шлюбу, зважаючи на що вона звернулась до суду із позовною заявою про поділ майна, яке є їх спільною сумісною власністю, оскільки вони із відповідачем не дійшли згоди при вирішенні питання про поділ спільно нажитого майна. А тому з урахуванням інтересів кожного із подружжя, позивач просить поділити майно подружжя наступним чином: визнати одноособово за [PERSON] право власності на автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2KZCX076542, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 210240,00 грн., припинивши право спільної сумісної власності на зазначене майно, а за відповідачем право власності на автомобіль ЛУАЗ 969М02 легковий-фаетон-в,1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) XTD969M02N0180884, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 23355,00 грн. та грошові заощадження у сумі 200\~000грн., припинивши право спільної сумісної власності на зазначене майно. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо поділу майна у спосіб, який зазначений позивачем, а у свою чергу, просив суд залишити йому автомобіль VOLKSWAGEN CADDY та грошові заощадження, а автомобіль ЛУАЗ 969М02 залишити його дружині. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, судом встановлено наступне. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №020205, яке видане Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 26.07.2005р. У шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №148967, яке видане Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 09.10.2007р. Як вказує позивач та у судовому засіданні визнав відповідач, ними за час їхнього шлюбу за їхні спільні кошти було набуте наступне майно: автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2KZCX076542, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 210240,00 грн., автомобіль ЛУАЗ 969М02 легковий-фаетон-в, 1992 року випуску, номер шасі (кузова, рами) XTD969M02N0180884, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 23355,00 грн. та грошові заощадження у сумі 200\~000грн. Будь-якого іншого майна, подружжям за час шлюбу набуто не було. Оскільки у судовому засіданні відповідачем визнано, що майно, поділ якого просить провести позивач, набуте подружжям у шлюбі, за їхні спільні кошти та є їхньою спільною сумісною власністю, вказані обставини, у відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України не підлягають доказуванню, зважаючи на їх визнання сторонами. Так, заперечуючи проти позовних вимог щодо залишення позивачу автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, відповідач вказав, що позивач заперечувала щодо придбання останнього, а тому він сам вибирав та купував зазначений автомобіль, з огляду на що останній має бути залишений у його власності. Ст. 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~ст. 61 СК України\~встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Ст. 63 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~\~\~\~Частиною 1\~Ст. 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд\~\~має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. \~\~Відповідно до ч. 3ст. 368\~Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~Згідно з ч. 2ст. 372\~Цивільного кодексу України у\~разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. \~При цьому, при поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Якщо річ неможливо розділити, вона присуджується одному з подружжя. Вирішуючи даний спір по суті, суд враховує позиції сторін, які не заперечують щодо поділу спільно набутого ними майна, яке є предметом даного спору, а тому зважаючи на презумпцію рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, а тому приходить до висновку про поділ спільно нажитого майна між подружжям порівну. Розподіляючи майно подружжя в натурі, суд враховує положення ст. 71 СК України, а також встановлені у судовому засіданні обставини. Так, як свідчать матеріали справи та не заперечується учасниками процесу, на автомобіль VOLKSWAGEN CADDY у межах кримінального провадження №420160810500000026 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30.09.2016р. накладено арешт. Згідно довідки від 23.06.2017р. Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області, Територіальний сервісний центр №1242 слідує, що від 27.09.2016р. на транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY накладено обмеження «відчуження заборонено» Регіональним сервісним центром МВС у Запорізькій області на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність залишення автомобіля VOLKSWAGEN CADDY у власності відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial