Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

18.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги наступним, з 02 червня 2012 року з [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2017 року вони з [PERSON] не живуть разом. Домовитись з відповідачем по справі з приводу добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не можливо, тому змушена з цим питанням звернутися до суду. [PERSON] сплачує аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів). Тому просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В порядку судового доручення відповідач був допитаний Людиновським районним судом Калужської області. Згідно протоколу судового засідання від 27.12.2019 позов визнав у повному обсязі. Пояснив, що з 02.06.2012 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в грудні 2018 року їх шлюб розірвано. На даний час він вже сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх доходів на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу є син - [PERSON] , [INFO] . Він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу своєму сину, але бажає щоб аліменти на утримання сина з нього стягувались офіційно. Працює у ЧП Пальчик робітник розпиловці деревини, отримує заробітну плату 10 500 рублів. (а.с. 66) В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідност.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що позивач є матір`ю, а відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дитини. Отже, за змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.(ч. 3ст. 181 СК України). Згідно ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд враховує той факт, що відповідач перебуває у працездатному віці, отримує заробітну платню, а отже, може і зобов`язаний надавати дитині матеріальну допомогу. Крім того, заявлений позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач являється батьком дитини, а отже, відповідає за її належний рівень життя. Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачений статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. З урахуванням фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства щодо обов`язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Частиною1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог, судовий збір в сумі 704,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved