Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

16 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,30 га, що розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. 18 грудня 2014 року позивач збільшив позовні вимоги та, крім первісних, просив встановити факт родинних відносин між ним та померлою [PERSON]. В обґрунтування позову вказував, що [INFO] померла його сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,30 га для ведення підсобного господарства, які розташовані по [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, оскільки не підтверджені родинні відносини з спадкодавцем, а також в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок, що посвідчує право власності спадкодавця на нього та наявність розбіжностей в державному акті на право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності. Відповідач - Лиманівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу 24 грудня 2014 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Рудники Підгаєцького району Тернопільської області народився позивач [PERSON] (а.с.5). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 05 серпня 2014 року, наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції у Миколаївській області, [INFO] померла [PERSON] (а.с.62). Зі змісту вказаного витягу вбачається, що померла [PERSON], [INFO], народилась в с. Рудники Підгаєцького району Тернопільської області. Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Тернопільській області від 16 червня 2014 року №987/02.1-02-15.4, в архіві актового запису про народження [PERSON] не виявлено. Перевірку проведено за 1930-1936 роки по первинним актових записах та по поновлених актових записах з 1945 року і по теперішній час. Метричні книги про народження за 1930-1936 роки збережені частково (а.с.65). Позивач [PERSON] разом з сім'єю - матір'ю [PERSON], сестрою [PERSON] та братом [PERSON] переселені до колгоспу імені Кагановича Жовтневого району Миколаївської області, про що свідчить переселенський квиток від 27 березня 1952 року №93917 (а.с.47). Зазначені обставини дають підстави вважати доведеним факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] як рідних брата та сестри. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO] (а.с.62). У відповідності до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Згідно частини 1 статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. З урахуванням встановленого судом факту родинних відносин та приписів частини 1 статті 1262 ЦК України, позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON], другої черги за законом. У відповідності до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 та частина 1 статті 1273 ЦК України). Згідно довідки Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Жовтневого району Миколаївської області від 25 липня 2014 року №772, [PERSON] з 01 червня 2013 року по [INFO] перебувала на обслуговуванні в стаціонарному відділенні для постійного або тимчасового проживання (а.с.58). У визначений законом строк, позивач [PERSON] 18 липня 2014 року подав до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] (а.с.51). З матеріалів спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що інші можливі спадкоємці за законом першої та другої черги, крім [PERSON], до спадкування не закликані, своє право щодо прийняття спадщини не реалізували. Таким чином, в силу частини 1 статті 1262 та статті 1269 ЦК України, позивач, як спадкоємець [PERSON] другої черги за законом, є таким, що прийняв спадщину після її смерті. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно рішення виконавчого комітету Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 26 листопада 2010 року №4 за [PERSON] оформлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] з видачею свідоцтва про право власності (а.с.68). Однак, [PERSON] за життя свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] не отримала. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 11 грудня 2014 року №30787954, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на спірний житловий будинок відсутні (а.с.32). Отже, власність на спірне спадкове майно на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, не зареєстрована, при тому, що у відповідності до частини 1 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На думку суду, державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] в даному випадку є похідною подією, що лише формалізує рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності і видачу свідоцтва та набуття спадкодавцем тих чи інших прав і обов'язків. Виходячи з викладеного та системного аналізу правил статей 8, 19, 41 Конституції України як Основного Закону, суд вважає що спадкодавець на момент смерті була власником спірного житлового будинку, що включається до складу спадщини. Вартість спірного житлового будинку, згідно довідки КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 23 грудня 2014 року станом на 18 грудня 2014 року складає 45118,00 грн., об'єкти самочинного будівництва відсутні (а.с.74). Крім цього, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення підсобного господарства в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області розміром 0,30 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії МК №04839, виданий 27 серпня 1993 року Лиманівської сільською радою Жовтневого району Миколаївської області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №69 (а.с.93). Зі змісту позовної заяви та викладених в ній позовних вимог вбачається, що місцем розташування земельної ділянки, право власності на яку просить визнати за собою позивач в порядку спадкування за законом, є [ADDRESS]. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, зазначеної в державному акті на право приватної власності на землю серії МК №04839 від 27 серпня 1993 року місцем розташування вказаної земельної ділянки є [ADDRESS]. На підставі рішення виконавчого комітету Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 03 травня 2000 року №3 "Про зміну нумерації житловому будинку та присадибної ділянки" здійснено перенумерацію домоволодіння та присадибної земельної ділянки [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с.86). Отже, суд вважає, що спірна земельна ділянка розташована на території [ADDRESS]. Вартість спірної земельної ділянки складає 40322,32 грн. (а.с.92). Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується відмовою Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 25 листопада 2014 року №1125/02-14 у вчиненні нотаріальної дії (а.с.20). Зі змісту вказаної вище відмови вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, оскільки не підтверджені родинні відносини з спадкодавцем, а також в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок, що посвідчує право власності спадкодавця на нього та наявність розбіжностей в державному акті на право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача.

Outcome: approved