Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], Третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства. В позовній заяві позивач зазначив, що він вважає себе рідним батьком [PERSON] [INFO]. За бажанням та за вказівкою матері дитини - [PERSON], згідно ст. 135 Сімейного кодексу України, у свідоцтві про народження запис про батька було вчинено зі слів матері, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 15.04.2003р. відділом РАЦС Ленінського РУЮ, актовий запис № 259. Таким чином, у свідоцтві про народження дитини [PERSON] як батько не вказаний. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті матері, над дитиною була встановлена опіка, опікуном є [PERSON] [INFO]. В зв'язку з вищевикладеним та уточненими позовними вимогами позивач просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити їх на підставі фактів викладених в позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, оскільки розуміє, що дитина повинна проживати разом з батьком, а батько піклуватися та утримувати свою дитину належним чином. Просить суд ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Розглянувши та вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що позов пред'явлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства позивачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - позивач по справі, проживали однією сім'єю близько 14 років. Під час спільного проживання, а саме, [INFO] року народився [PERSON]. За бажанням та вказівкою матері дитини - [PERSON], згідно ст. 135 Сімейного кодексу України, у свідоцтві про народження запис про батька було вчинено зі слів матері, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 15.04.2003р. відділом РАЦС Ленінського РУЮ, актовий запис № 259 (а.с.9). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 20.04.2015 року Запорізьким міським відділом РАЦС (а.с.12). Після смерті матері, над дитиною була встановлена опіка, опікуном є [PERSON] [INFO], що підтверджується розпорядженням районної адміністрації ЗМР по Ленінському району від 17.06.2015 року (а.с.11). Згідно із ч. 2 та ч. 3ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і позивачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. З висновку № 178(к.)/165 (г) КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР та КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР вбачається, що вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає - 99,999 відсотка (а.с.36-40). Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], здійснена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Позивач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON], [INFO], своїм рідним сином. Відповідно до роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON], що підтверджується дослідженими матеріалами справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання батьківства обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved