Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

28 грудня 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили: визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий на ім`я [PERSON] 20.06.2003 року на підставі рішення Новоселицької сільської ради народних депутатів від 10 липня 2002 року № 14 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на змелю за № [NUMBER]; визнати за ними право на земельну частку (пай) в розмірі 2,38 умовних кадастрових гектари у землі, що знаходиться на території бувшої Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування вимог вказували, що для [PERSON] на підставі державного акту належала зазначена вище земельна ділянка та при цьому на його ім'я в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] від 15 травня 1997 року був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах. [INFO] року [PERSON] помер та спадщину після його смерті, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном в рівних частках кожен по Ѕ частці, прийняли дружина [PERSON] і син [PERSON] [PERSON] померла [INFO] року, спадщину після її смерті прийняв син, котрий помер [INFO] року. Так як після смерті [PERSON] спадкоємців за законом першої - четвертої черг не було, а спадкоємці за законом п'ятої черги, котрими є двоюрідні брати та сестри померлого, спадщину не прийняли, тому вони (позивачі), двоюрідні племінниці померлого прийняли спадщину, зокрема на земельну ділянку площею 1,4297 га з кадастровим номером [NUMBER], котру успадкував після смерті своєї матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. При цьому, для них нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,4283 га з кадастровим номером [NUMBER], так як рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність та державний акт видано після смерті [PERSON], тому вони змушені звернутися з цього приводу до суду. В судове засідання позивачі не з'явилися, доручити свої інтереси представляти адвокату Михайлову І.С., котрий позов [PERSON], [PERSON] підтримав та просив їхні вимоги задовольнити з вказаних вище підстав. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання також не з`явилися, подали суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи у їхній відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що для [PERSON] згідно сертифікату серії [NUMBER] за № [NUMBER] від 15.05.1997 року належало право на земельну частку (пай) розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах у землях колишнього КСП ім. Мічуріна (а.с.21). [INFO] року [PERSON] помер. На підставі рішення сесії Новоселицької сільської ради від 10.07.2002 року № 14 на ім'я [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] від 20.06.2003 року на земельну ділянку площею 1,43 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області (а.с.22, 23). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначену земельну ділянку, котру, у відповідності до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном в рівних частках кожен по Ѕ частці, прийняли його дружина [PERSON] і син [PERSON], котрі на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані разом із ним в [ADDRESS] [PERSON] померла [INFO] року та спадщину після її смерті аналогічним шляхом прийняв син [PERSON], а відтак йому стала належати вказана земельна ділянка вцілому. [PERSON] помер [INFO] року. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Як вбачається з матеріалів копії спадкової справи № 61/2017 до майна померлого [PERSON], після смерті останнього спадкоємців за законом першої - четвертої черг не було, а спадкоємці за законом п'ятої черги, котрими є двоюрідні брат [PERSON] та сестра [PERSON] померлого, спадщину не прийняли. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є двоюрідними племінницями померлого і його родичами п'ятого ступеня споріднення, котрі на час відкриття спадщини були малолітніми та їхні батьки, як законні представники, заяв про відмову від прийняття належної їм спадщини не подавали. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. За положеннями частин 1, 4 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відтак, позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], про що свідчать дані свідоцтв про право на спадщину за законом від 14 листопада 2018 року, зокрема на земельну ділянку площею 1,4297 га з кадастровим номером [NUMBER], котру успадкував після смерті своєї матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. При цьому, для них приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Хмельницької області Гаврилюк Т.В. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,4283 га з кадастровим номером [NUMBER], так як рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність та державний акт видано після смерті батька спадкодавця - [PERSON], котрий мав право на земельну частку (пай). Вирішуючи питання щодо законності державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Новоселицької сільської ради від 10.07.2002 року № 14, суд виходить із такого. Згідно п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. [PERSON] згідно вказаного вище сертифікату мав право на земельну частку (пай) розміром 2,38 в умовних кадастрових гектарах у землях колишнього КСП ім. Мічуріна. Відповідно до ст.116 ЗК України, у редакції чинній на час прийняття рішення сільської ради, громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користуванні. Абзацом 2 пункту 1 розділу Х Перехідних положень ЗК України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). [PERSON] помер [INFO] року, а тому за положеннями ч.4 ст.25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася у момент смерті. Таким чином, державний акт на право приватної власності на землю, виданий 20 червня 2003 року Новоселицькою сільською радою на ім`я останнього є недійсним та підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, саме на право на земельну частку (пай), яке він прийняв у спадщину після смерті свого батька [PERSON], а не на земельну ділянку. Відтак, суд вбачає за можливе, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, визнати за позивачами право на земельну частку (пай), що належало покійному [PERSON] після серті його батька, на яке він не оформив своїх спадкових прав.

Outcome: approved