Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] , в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 08 квітня 2019 року при зверненні позивачки до Самбірської державної нотаріальної контори з приводу оформлення права власності на будинковолодіння [ADDRESS] їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 14.06.1993 року за № 337221-351 про накладення арешту на дане майно, яке на момент внесення запису належного позивачці. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна за повідомленням Самбірського меблевого комбінату. Згідно архівної довідки від 08 квітня 2019 року за № 20/343, виданої Трудовим архівом м. Самбора, відомо, що Самбірський меблевий комбінат перейменовано у відкрите акціонерне товариство «Самбірський меблевий комбінат», який у 2006 році припинив свою діяльність. Документи з кадрових питань знаходяться на державному зберіганні в трудовому архіві міста Самбора. Із книги нарахувань заробітної плати працівникам відомо, що із [PERSON] проведено утримання за січень 1993 року в сумі 780 українських карбованців. Заборгованості немає. [PERSON] звернулась до завідувача Львівським державним нотаріальним архівом із запитом про надання інформації та отримала відповідь, що відмітка про зняття заборони відчуження в даній справі відсутня. Реєстр накладених заборон та арештів Самбірської державної нотаріальної контори за 1992 рік та документи згідно яких накладається заборона відчуження на державне зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавався. Завідувачем Самбірської державної нотаріальної контори у вилученні заборони архівного запису 4025599 зареєстрованого 09.11.2006 року було відмовлено, оскільки заявником у даній справі повинен бути Самбірський меблевий комбінат відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "'Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року. Із врахуванням наведеного та поданих документів просить суд задовольнити в повному обсязі поданий позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи. Представники позивачки [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяви про підтримання позову в повному обсязі та розгляд справи у їхній відсутності. Представник відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про визнання в повному обсязі вимог, викладених позивачем у позовній заяві та розгляд справи без участі представника сільської ради. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.04.2019 року відомо про наявність заборони (архівний запис), який зареєстровано 09.11.2006 року за № 4025599 реєстратором: Самбірська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення б/н від 14.06.1993 року Самбірський меблевий комбінат. Об`єктом обтяження є майно за адресою с . Ралівка Самбірський район Львівська область , власником якого є [PERSON] . ( а.с. 9-10). Як вбачається із повідомлення Самбірської державної нотаріальної контори від 08.04.2019 року, заявником при вилученні заборони (архівного запису) 4025599 зареєстрованого 09.11.2006 року реєстратором Самбірською державною нотаріальною конторою має бути Самбірський меблевий комбінат. ( а.с. 11). Із архівної довідки Трудового архіву м. Самбора від 08.04.2019 року відомо, що відповідно до наказу Львівського регіонального Фонду державного майна України № 473 від 28.06.1994 року Самбірський меблевий комбінат перейменовано у відкрите акціонерне товариство "Самбірський меблевий комбінат" шляхом приватизації державного майна на базі державного підприємства Самбірський меблевий комбінат. У 2006 році відкрите акціонерне товариство ''Самбірський меблевий комбінат" припинив свою діяльність. Документи з кадрових питань (особового складу) знаходяться на державному зберіганні в трудовому архіві м.Самбора. У книзі нарахування заробітної плати працівникам є відомості, що із нарахованої заробітної плати [PERSON] проведено утримання за січень 1993 року в сумі 780,00 українських карбованців. Заборгованості немає. ( а.с. 13). Згідно даних трудової книжки позивачки відомо, що [PERSON] у період 1985-1995роки була працівником Самбірського меблевого комбінату. ( а.с. 14). Із інформації Львівського державного нотаріального архіву від 16.04.2019 року відомо, що в алфавітній книзі обліку заборон відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки за 1993 рік є запис щодо власника будинку [PERSON] , с. Ралівка, номер за реєстром 41. Службова відмітка про зняття заборони відчуження (обтяження) в даній справі - відсутня. Реєстр накладених заборон та арештів Самбірської державної нотаріальної контори за 1992 рік та документи згідно яких накладається заборона відчуження на державне зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавався. ( а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав, вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб.

Outcome: approved