Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

26.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про роз'яснення судового рішення по цивільній справі № 2-о/756/370/16 за заявою [PERSON], заінтересована особи: Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві про встановлення факту народження дитини. В обґрунтуванні заяви просить роз'яснити вказане рішення у зв'язку з тим, що вона - [PERSON] не перебувала у шлюбі і тому просить надати прізвище дитині [PERSON] замість [PERSON], посилаючись на той факт, що прізвище вказано невірно і свідоцтво про народження видане у м. Луганськ заявниця не отримувала. Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановлює ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Як вбачається з матеріалів справи в резолютивній частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2016 року вказано факт народження дитини [PERSON], чоловічої статі, дата народження дитини: [INFO], місце народження: Луганська обл., м. Луганськ, Україна, мати дитини: громадянка України, [PERSON], [INFO], сімейний стан матері: незаміжня. (вказаний факт судом встановлено відповідно до поданої заяви). Згідно з п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно копії медичного свідоцтва про народження, виданого Луганським міським пологовим будинком від 05 березня 2015 року, № 56, [PERSON], народила хлопчика, вагою 3400 грамів. Згідно свідоцтва про народження, виданого Луганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції [PERSON] є матір'ю народженої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Матеріали справи не містять доказів про перебування [PERSON] у шлюбі на час народження дитини, як і не надано заяви від особи яка вважає себе батьком дитини, а тому відповідно до ст.219, 221 ЦПК України, суд -

Outcome: approved