Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Борівського районного суду з позовною заявою, в якій вказала, що 25 червня 1985 р. між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом РАЦС м. Дружківка Донецької обл. Після укладення шлюбу вона зареєструвалася 28 червня 1986 р. для подальшого проживання свого чоловіка по вул. Сєрова,34, в м. Дружківка Донецької обл. 2 липня 2002 р. шлюб між ними був розірваний цим же відділом реєстрації актів громадянського стану. Після розірвання шлюбу позивачка виписалася з домоволодіння свого чоловіка та прописалася у своєї матері по вул. Леніна,39, м. Дружківка. Але після розірвання шлюбу позивачка з [PERSON] періодично зустрічались, підтримували стосунки. Тому в 2005 р. вони знову вирішили проживати разом. 10 серпня 2005 р. позивачка переїхала в житловий будинок до [PERSON] по вул. Сєрова,34, вони знову стали проживати разом однією сімєю. В червні 2006 р. [PERSON] забажав, щоб вона зареєструвалася в його домоволодінні. Тому з 6 червня 2006 р. позивачка була прописана в житловому будинку №34 по вул. Сєрова м. Дружківка Донецької обл., де проживав її чоловік. Стосунки між нею та [PERSON] були відлажені, адже до цього часу вони прожили в офіційному шлюбі 17 років. Вони любили один одного, єдине, що було причиною тимчасового розлучення у них не було дітей. Після того як вони знову вирішили проживати разом, з 10 серпня 2005 р., все майно, яке у них було, знову стало спільним, у них знову став спільний сімейний бюджет, сімейний побут, спільне господарство, тому що вони проживали в приватному будинку. Вони знову стали проживати однією сімєю, піклуватися один про одного, як і було раніше. Друга реєстрація шлюбу їм не була потрібна, вона і так була записана на прізвище чоловіка «Красникова». Проживаючи разом в [INFO], за період з 10 серпня 2005 р. по лютий 2007 р., вони за спільні кошти купили у спільну власність: сервант, книжкову шафу, холодильник «Норд», диван-малютка, два ліжка односпальних. Крім цього, вони постійно купували для обох необхідний одяг, продукти харчування, оплачували із спільного бюджету комунальні послуги. Як і раніше, мати її чоловіка [PERSON] була проти того, щоб вони знову проживали разом, між сином і нею періодично виникали сварки. Тому в 2007 р. вони вирішили переїхати на інше місце проживання. В с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. проживала сестра [PERSON]. Вони поїхали до неї, в селі знайшли домоволодіння, яке їм підходило і вирішили купити його собі у власність. Вони зустрілися з власником домоволодіння, розташованого по вул. Євдокимова,45 «а», в с. Підлиман [PERSON], домовилися, що куплять у нього житловий будинок разом із земельною ділянкою за 60\~000 грн. У них з [PERSON] були спільні кошти: частково у неї, частково у нього до того, як вони стали знову проживати разом, частково вони зібрали за час спільного проживання, частково виручили від продажу речей, які вони вирішили в подальшому не брати з собою. Склавши всі кошти разом, на них вони придбали собі у власність житловий будинок і земельну ділянку, розташовані по вул. Євдокимова,45 «а», в с. Підлиман Борівського р-ну. 26 лютого 2007 р. вони: позивачка, [PERSON] та [PERSON] поїхали до приватного нотаріуса [PERSON], де заявили, що за спільні кошти хочуть купити житловий будинок і земельну ділянку, але шлюб між ними розірваний. Нотаріус сказав, що в такому разі необхідно скласти заяву, що будинок і земля купляються за спільні кошти і в такому разі позивачка буде мати право на частину домоволодіння. І позивачка, і [PERSON] погодилися з цим, така заява була нотаріусом написана, зареєстрована та підписана позивачкою зі згоди [PERSON] Після підписання заяви, яка була зареєстрована в реєстрі №591, був складений договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, який був зареєстрований в реєстрі за №592, та записаний зі згоди позивачки на [PERSON] Таким чином, після укладання договору купівлі-продажу, позивачка та [PERSON] стали спільними власниками домоволодіння, розташованого в с. Підлиман по вул. Євдокимова,45 «а», та земельної ділянки площею 0.42 га, наданої для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. З 1 березня 2007 р. вони стали проживати в своєму будинку, вести спільне господарство, спільний сімейний бюджет, спільний побут, спільно обробляти земельну ділянку та піклуватися один про одного. Уже проживаючи в [INFO] вони за спільні кошти купили мякий та кухонний куточок, двоспальне ліжко, шафу-купе, кухонний стіл, журнальний стіл, тумбочку під телевізор, телевізор «Samsung», зробили капітальний ремонт в будинку, провели опалення, водопровід. 11 червня 2010 р. позивачка з [PERSON] поїхали в м. Дружківка, де знялися з реєстраційного обліку, щоб прописатися в своєму житловому будинку. Але прописатися в своєму житловому будинку вони не змогли, тому що він не був зареєстрований по реєстру прав власності на нерухоме майно. [PERSON] наполягав зареєструвати між ними вдруге шлюб, але вони не були прописані на території Борівського р-ну, тому 9 червня 2012 р. вони повінчалися в церкві, отримали свідоцтво про вінчання. 15 жовтня 2013 р. [PERSON] трагічно помер. Після смерті чоловіка позивачка продовжує проживати в домоволодінні, розташованому за адресою: Харківська обл., Борівський р-н, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45 «а». Просила встановити факт проживання однією сімєю позивачки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період з 10 серпня 2005 р. по 15 жовтня 2013 р.; визнати спільною сумісною власністю їх, [PERSON] та [PERSON], житловий будинок з господарськими будівлями, зокрема: житловий будинок, зазначений в технічному паспорті літ. «А», веранда літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», баня літ. «Д», колодязь №3, яма вигрібна №4, огорожа №5, ворота №6, розташовані за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, та земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю серія ХР-05-005034) площею 0.42 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, згідно договору купівлі-продажу від 26 лютого 2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Борівського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №592; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0.42 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А. 04.10.2016 р. до суду від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, в якій вона просила визнати за нею право власності на будинок №45 «а» по вул. Євдокимова в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 15 жовтня 2013 р. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказала,що [PERSON] після розлучення з сином стала проживати з нею в [ADDRESS], бо [PERSON] ніде було жити так як у гуртожитку, де вона була зареєстрована в [INFO] фактично не проживала і там виникли борги по сплаті за комунальні послуги. Разом з [PERSON] [PERSON] проживала до лютого 2007 р., а син проживав сам у будинку [PERSON] в м. Дружківка вул.Сєрова,34. На прохання [PERSON] 06.06.2006 р. [PERSON] зареєструвала її у своєму будинку в м.Дружківка вул.Сєрова,34. [PERSON] стала проживати разом з сином [PERSON] після придбання ним за особисті кошти будинку за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А з березня 2007 року. 13.10.2016 р. [PERSON] надала до суду заперечення на зустрічну позовну заяву [PERSON], в якому просила в позовних вимогах [PERSON] відмовити частково, так як вона погоджується з тим, що [PERSON] будучи спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] має право на спадщину - 1/2 частину домоволодіння. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник підтвердила вищевикладене та підтримала позовні вимоги. При цьому вона пояснила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1985 року та проживала з ним у м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, до липня 2002 р. тобто до розірвання шлюбу. З цього часу, на прохання колишньої свекрухи [PERSON], перейшла жити до неї за адресою: [ADDRESS], а колишній чоловік залишився в будинку по вул. Сєрова,34. Майно вони не ділили, ніяких речей вона з будинку не забирала. З колишнім чоловіком вона згодом почала підтримувати близькі стосунки, часто приходила до нього, а з 10 серпня 2005 р. повернулася і стала проживати з [PERSON] однією сім»єю по вул. Сєрова,34. З 06.06.2006р. Колишня свекруха [PERSON], на вимогу сина , знову зареєструвала її в цьому будинку. За цією адресою вона проживала однією сім»єю, як чоловік і жінка, до лютого 2007 року, коли за спільні кошти купили домоволодіння, в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а», та земельну ділянку площею 0.42 га, для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Фактично до цього будинку переселились з 1 березня 2007 р. Будинок купили на ім»я [PERSON] з її письмової згоди. Вже проживаючи в [INFO], у 2010 р. вирішили знову зареєструвати шлюб. Але виявилось, що вони були не зареєстровані у своєму будинку і тому обвінчалися у церкві. На житловий будинок свідоцтво про право власності вони так і не отримали, а 15.10.2013р. [PERSON] трагічно помер. Вважає, що все набуте ними майно, в тому числі і спірний будинок, належить їй та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності, в рівних долях. Зустрічний позов [PERSON] визнала частково, оскільки вона є матір»ю померлого [PERSON] і як спадкоємець першої черги має право на 1/2 частину спірного домоволодіння. Представник Підлиманської сільської ради [PERSON] не заперечує проти задоволення вимог позивачки [PERSON] При цьому вона пояснила, що на початку 2007 р. в с.Підлиман приїхали [PERSON], які шукали будинок для купівлі. Придбавши будинок вул. Євдокимова,45 «а», згодом перевезли свої речі та оселилися в ньому. У 2010 році звертались до сільської ради за реєстрацією шлюбу, але виявилось, що вони не були зареєстровані на території Підлиманської сільської ради і їм було відмовлено. У с. Підлиман [PERSON] всі сприймали їх, як сімейну пару з моменту пошуку хати для життя. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала. При цьому [PERSON] та її представники пояснили, що її син [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та проживав з нею м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, який належить на праві власності [PERSON] У 2002 році шлюб було розірвано. Син залишився проживати у вказаному вище будинку, а невістка [PERSON] перейшла до гуртожитку. Через деякий час [PERSON] запропонувала [PERSON] перейти жити до неї у квартиру у [ADDRESS]. Син [PERSON] мав стосунки з іншими жінками, але [PERSON] завжди хотіла примиритися з ним, з 2006 року стала часто його навідувати, але разом вони не проживали. У 2006 р. [PERSON] знову прописала [PERSON] по вул. Сєрова,34, в будинок, де жив син. У цьому ж році [PERSON] видала на ім»я [PERSON] довіреність на продаж належного їй магазину. У 2007 році син за власні кошти купив у с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а», житловий будинок та земельну ділянку , в який переїхали разом з [PERSON] та жили в ньому разом до його смерті. [PERSON] вважає, що житловий будинок с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а», та земельна ділянка для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства належить лише померлому сину [PERSON], тому просила визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування по закону, так як в нотаріальній конторі їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів. Просила задовольнити свій позов, а [PERSON]В у позові відмовити. 3 особа приватний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у лютому 2007 р. він оформляв договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а» між [PERSON]- продавцем та [PERSON]- покупцем. При складанні цього договору була присутня [PERSON], яка назвалась цивільною дружиною покупця [PERSON] Згідно інструкції, яка діяла на той час, [PERSON] надала письмову згоду [PERSON] на купівлю за їх спільні кошти жилого будинку с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а». [PERSON] також був присутній під час складання та посвідчення цієї заяви. Заява [PERSON], про те,що відчужуване майно являється його власністю, зареєстроване під № 590, заява [PERSON] про згоду на купівлю будинку - під №591, договір купівлі продажу - під №592. Тобто всі ці дії відбувалися одночасно і відкрито. Про оформлення договору на двох покупців - присутні не просили. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є мешканкою м. Дружківка Донецької обл. Знала сім»ю [PERSON] давно. Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1985 року та проживали в [INFO]. У 2002 р. вони розлучилися і протягом трьох років [PERSON] жила у колишньої свекрухи, матері [PERSON]- [PERSON] в [ADDRESS]. Майна вони не ділили і нічого з майна вона не забирала. Протягом трьох років [PERSON] спілкувалась з колишнім чоловіком [PERSON], зустрічалась з ним, а у 2005 році повернулась у будинок по вул. Сєрова,34 і поновила сімейні стосунки з чоловіком. Ці обставини їй відомі особисто, так як свідок проживає неподалік від будинку по вул. Сєрова,34., неодноразово була у них вдома і знає про ці обставини, як очевидець. [PERSON] з 2005 року жили однією сім»єю у м.Дружківка, а у 2007 р. купили будинок у с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл.,забрали свої речі, меблі та переїхали туди жити Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони живуть по-сусідству з [PERSON] у с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. Знають цю сім»ю з початку 2007 р. коли вони разом приїхали до с.Підлиман в пошуках будинку для проживання. Після придбання [PERSON] будинку по вул. Євдокимова,45 «а», свідки часто спілкувались з ними, як сусіди і односельці. [PERSON] особисто розказував їм про обставини свого життя. З його слів свідкам відомо, що з [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 1985 року та проживав з нею в м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34 у будинку своєї матері. З 2002 по 2005 рік. [PERSON] жила у його матері [PERSON] по вул.Космонавтів, бо вони розлучились. З 2005 року знову помирились і жили разом по вул. Сєрова,34, аж поки не купили будинок у с.Підлиман. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає в [INFO] з 2008 р. До цього проживала в м. Дружківка. Їй відомо, що [PERSON] розлучилися у 2001 році і [PERSON] відвіз дружину до своєї матері. Знову став проживати разом з нею перед новим роком, за 2-3 місяці до переїзду у с.Підлиман. [PERSON] будував магазин, а потім у нього трапились якісь неприємності і він продав магазин. Не заперечує, що [PERSON] з 2006 р. живуть разом. Свідок [PERSON] пояснив, що живе в м. Дружківка поряд з будинком, в якому мешкав [PERSON] Йому відомо,що [PERSON] в 2001 р. [PERSON] вигнав з дому і вона жила у мами [PERSON], а сам продовжував проживати з різними іншими жінками на ім»я Рая, [PERSON]. З [PERSON] знову почав проживати перед від»їздом у с.Підлиман. Йому відомо, що на їхній вулиці будувався магазин, який згодом [PERSON] продав і забрав гроші. Свідок [PERSON] пояснив, що дружив з [PERSON] Йому відомо,що у 2001р. [PERSON] розлучились і [PERSON] жила у матері [PERSON]. Про те,що вона повернулась до нього, свідку було невідомо. Продавши у 2007 р. магазин, він різко виїхав з міста разом з [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що знає сім»ю [PERSON], разом з [PERSON] хрестили дитину і є кумами. Йому відомо,що [PERSON] на земельній ділянці своєї матері будував магазин. Згодом у цьому приміщенні було відкрито ТОВ «Лебедєв». Коли він був відсутній, [PERSON] дала довіреність на ім»я [PERSON] і магазин було продано. Даний магазин в експлуатацію не вводився і документів на нього не було. За ці гроші було придбано будинок у с.Підлиман. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що з 25.06.1985 року до 02 липня 2002 року [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.15), та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.16), та проживали і були зареєстровані у [INFO], який належить на праві власності [PERSON] (а.с.117-120) З 2002 до 2005 р [PERSON] проживала у колишньої свекрухи відповідача по справі [PERSON] у її квартирі у [ADDRESS], що підтверджується показанням [PERSON]. З.В.,[PERSON],свідків. З 2005 р [PERSON] і [PERSON] поновили шлюбні стосунки і стали проживати однією сім»єю, як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу у м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], показаннями [PERSON], яка підтвердила факт добровільної реєстрації нею [PERSON] у будинку, де проживав [PERSON] у м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, який належить їй на праві власності (а.с.117-120), фактом придбання [PERSON] і [PERSON] у 2005 р. холодильника (а.с138-155), отриманням споживчого кредиту на ім»я [PERSON] з передачею у заставу майна, яке знаходилось м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34 (а.с.167-171), листом голови селищного комітету мікрорайону «Н.Гавриловка»(а.с.172), сімейними фотознімками, датованими 2006 р. (а.с.26). 26.02.2007 р. [PERSON] і [PERSON]В за спільні кошти придбали домоволодіння, в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а», та земельну ділянку площею 0.42 га, для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією договору купівлі продажу, заявою [PERSON] (а.с. 17,18), показаннями 3-ї особи нотаріуса [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Державна реєстрація вказаного договору не здійснена. [PERSON] дійсно проживає в домоволодінні, розташованому за адресою: с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, Борівського р-ну Харківської обл. з березня 2007 р. спільно з [PERSON] в незареєстрованому шлюбі по день його смерті 15 жовтня 2013 р. та вела з ним спільне господарство; після його смерті [PERSON] продовжує проживати в цьому домоволодінні по теперішній час, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Підлиманської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.24). 18.11.2013 р. [PERSON] помер (а.с.19). 04 липня 2016 р. [PERSON] постановою Дружківської нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Підлиман Борівського р-ну Харківської обл. по вул. Євдокимова,45 «а» у зв»язку з відсутністю документів підтверджуючих право власності [PERSON] на вищезгаданий будинок(а.с.101-102). Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя. Разом з тим, згідно із ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. За приписами ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Термін "проживання однією сім'єю" не слід розуміти буквально, адже факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов'язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Як відзначає Верховний Суд України "при застосуванні ст. 74 СК … судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю". За ч. 2 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З наведеного положення випливає центральна, ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. В суді достовірно встановлено, що сторони по справі з 2005 року почали проживали однією сімєю у м. Дружківка Донецької обл. по вул. Сєрова,34, поновивши перервані шлюбні стосунки, вели домашнє господарство, мали спільний бюджет, купували майно, в тому числі і спірний житловий будинок. Показання відповідача [PERSON], свідків [PERSON],[PERSON]В, [PERSON], [PERSON] не спростовують цих фактів. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON], суд зазначає, що всупереч встановленого ст.ст.10, 60 ЦПК України обовязку доказування та надання доказів, [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог про визнання за нею права власності на цілу частину житлового будинку в с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, Борівського р-ну Харківської обл. в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], оскільки суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про визнання спірного будинку спільною сумісною власністю [PERSON]В і [PERSON] Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що [PERSON] має право на визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в с. Підлиман, вул. Євдокимова,45-А, Борівського р-ну Харківської обл. та земельної ділянки площею 0.42 га, для обслуговування даного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства як спадкоємець першої черги, відповідно вимог ст.1261 ЦК України.

Outcome: partial