Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

27 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 28 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою заявою. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що 23 листопада 2017 року померла її бабуся [PERSON], [INFO], уродженка м. Таганрог, Ростовської області, Росія, яка проживала за адресою: [INFO], квартал № 55[ADDRESS]. 23 листопада 2017 року Ясинуватським міськрайонним відділом записів актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видане свідоцтво про смерть серія ДНР № 086153 про смерть [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], Російської Федерації, актовий запис № 487. Заявник зазначила, що вона звернулася до Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про реєстрацію смерті її бабусі, але 23.03.2018 року їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті, з посиланням на те, що свідоцтво про смерть видане неповноважним органом. В звязку з наведеним, в заяві [PERSON] просила суд: -встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Таганрог, Ростовської області, Росія, яка проживала за адресою: [INFO], квартал № 55[ADDRESS], померла 23 листопада 2017 року на тимчасово окупованій території України, а саме: Україна, Донецька область, м. Ясинувата; причина смерті атеросклеротичний коронарокардиосклероз. В судове засідання заявник [PERSON]. не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані заявником докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася 17 вересня 1993 року у м. Ясинувата, Донецької області, що підтверджується паспортом громадянина України. Згідно до свідоцтва про народження [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON], його матірю є [PERSON]. Таки чином, [PERSON] є бабусею заявника [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] народилася 15 червня 1930 року у м. Таганрог, Ростовської області, Росія, та проживала за адресою: [INFO], квартал № 55[ADDRESS], що підтверджується паспортом громадянина України. Встановлено, що [PERSON] померла 23 листопада 2017 року. Так, у відповідності до лікарського свідоцтва про смерть № 224 від 23.11.2017 року, виданого Республіканським бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO] померла 23 листопада 2017 року; місце смерті Донецька Народна Республіка, м. Ясинувата, квартал № 55[ADDRESS]; причина смерті - атеросклеротичний коронарокардиосклероз. 23 листопада 2017 року Ясинуватським міськрайонним відділом записів актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видане свідоцтво про смерть серія ДНР № 086153 про смерть [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], Російської Федерації, актовий запис № 487. 24.11.2017 року Державним підприємством «Ритуал» Донецької Народної Республіки було видане Свідоцтво про захоронення серія ААА 003407, відповідно до якого 24.11.2017 року на кладовище м. Явинувата була похована [PERSON]. Встановлено, що заявник [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про реєстрацію смерті її бабусі, але 23.03.2018 року їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті, з посиланням на те, що свідоцтво про смерть видане неповноважним органом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 1. Тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. 2. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 1. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, крім іншого: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; Згідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Законом України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"\~в Донецькій області запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Згідно до вимог ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, у відповідності до вищенаведеного закону України, лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть [PERSON] є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На підставі статті 317 ЦПК України, 1. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. 3. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. 4. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. 5. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в звязку з чим, вимоги про встановлення факт смерті особи на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved