Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що з 03 вересня 2010 року перебувала з відповідачем у шлюбі. Рішенням Зарічненського районного суду від 01 березня 2017 року шлюб було розірвано та рішенням цього ж суду від 24 травня 2017 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі 200 (двісті) гривень щомісячно на утримання дітей сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Вважає розмір аліментів, визначений рішенням суду недостатнім для забезпечення дітей матеріально, зазначає, що її матеріальний стан погіршився, оскільки вона отримує мінімальну заробітну плату та інших доходів немає просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 2 000,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання зпозовної заяви та до повноліття дітей У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала додатково пояснила, що потреби дітей з віком зростають просила позов задоволити та збільшити розмір аліментів. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, який надіслав позивачу 01.06.2018 року, доводи якого зводяться до того, що відсутні підстави для задоволення позову у повному обсязі. У відзиві зазначив, що позивачка у обгрунтування позову жодних доказів про зміну матеріального стану відповідача не надала, також не надала жодних підтверджень щодо того, які особисто вона несе витрати на утримання дітей в розмірі 8 000 грн щомісячно. Відповідач зазначив, що з моменту народження дітей не припиняв їх утримувати, але здійснити це в повній мірі він не в змозі оскільки позивачка чинить супротив і не бажає отримувати допомоги від нього для своїх дітей про, що свідчить пояснення голови Річицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, не дозволяє йому зустрічатися з дітьми та перебувати з ними. Доказами про надання матеріальної допомоги відповідачем свідчать товарні чеки про придбання одягу та шкільного приладдя для своїх діей. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, після розірвання шлюбу з позивачкою він одружився і на даний час його дружина вагітна, та знаходиться на його утриманні. Просить суд позов задовольнити частково, а саме стягнення проводити в твердій грошовій сумі в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання законної сили рішення. У відповіді на відзив, позивачка вказала, як на підставу погіршення свого матеріального стану те, що після розірвання шлюбу з відповідачем вимушена разом з дітьми винаймати житло для проживання, у майбутньому планує отримати кредит на придбання власного житла, несе витрати по оплаті послуг за електроенергію та інші витрати не отримує державної соціальної допомоги по малозабезпеченості з лютого 2018 року, не отримує державної соціальної допомоги та у зв'язку з тим, що її заробітна плата у середньомісячному вираженні не перевищує мінімальний розмір визначений законом та становить 2 733,65 грн. щомісячно, у зв'язку з тим, що її стан здоров'я різко погіршився просить позовні вимоги задоволити повністю. Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2017 року судом вирішено стягувати щомісячно, починаючи з 24 квітня 2017 року з [PERSON], [INFO],\~ уродженця\~ [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 200 (двісті) грн. 00 коп. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.\~ Свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 166376, виданим Річицькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області 03 травня 2012 року підтверджено народження [PERSON], а свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 221488, виданим Річицькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області 22 січня 2015 року підтверджено народження [PERSON], батьками яких є сторони у справі. Як встановлено у судовому засіданні діти проживають разом з позивачкою, що підтверджено Довідкою № 172 від 01 лютого 2018 року, виданою Річицькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області. Судом також встановлено, що станом на час розгляду справи, діти сторін ще не досягли повноліття. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно позовної заяви вбачається, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дітей матеріально, а тому позивачка просить збільшити його розмір по 2000 тисячі грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи з дня подання заяви та до повноліття дітей. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто при вирішенні справи повинно враховуватись зазначені критерії. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дітей. У свою чергу відповідач, заперечуючи на позовну заяву зазначив, що позивачка не надала доказів про його доходи, а також доказів того, що значно покращилось матеріальне становище платника аліментів чи значно погіршилось матеріальне становище одержувача аліментів. Зокрема, як встановлено у судовому засіданні [PERSON] працює на посаді вчителя Привітівської ЗОШ І-ІІ ступенів Зарічненської районної ради Рівненської області та за період з вересня 2017 року по травень 2018 року їй нараховано заробітну плату у розмірі у розмірі 39 877,61 гривень, що підтверджено довідками Зарічненської державної адміністрації Рівненської області № 01-31/1141 від 21 травня 2018 року та № 01-31/1227 від 07 червня 2018 року. На противагу цьому [PERSON] надав суду Відомості з Єдиного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 17/06-5529 від 30 травня 2018 року згідно яких у реєстрі протягом 2017 року інформація про його доходи відсутня. Крім того відповідач надав суду докази того, що 05 червня 2018 року зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 138890 та надав листок непрацездатності серії АДЖ № 898362 у підтвердження вагітності [PERSON] Зазначені обставини підтверджують відсутність покращення матеріального стану відповідача та погіршення матеріального стану позивачки, що відповідно не дає підстави суду зробити висновок про необхідність задоволення вимог позивачки у повному обсязі. Також позивачкою не обгрунтовано та не підтверджено доказами інші обставини, визначені у ст. 182 Сімейного кодексу України, які враховуються судом при призначенні аліментів. Однак на думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти сторін об'єктивно, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. За змістом ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змігальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зіст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи вище наведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, а сума стягуваних з відповідача аліментів повинна становити не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Вирішуючи питання про час з якого повинні бути присуджені аліменти суд враховує, що з 24 квітня 2017 року аліменти на утримання дітей сплачувались за рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 561/270/17, яке є обовязковим до виконання згідно ст. 18 ЦПК України. Відповідно вимога про збільшення розміру аліментів та стягнення їх з дати подання позовної заяви до суду є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі і відповідно задоволенню не підлягає. Як розяснено у ч. 1. 4 п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 295,31 гривень ((930 + 746) х (704,80/4000,00)).

Outcome: approved