Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

18 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 07 жовтня 2008 року уклала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі народилося двоє дітей: [INFO] - дочка [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, добровільно надавати відмовляється, хоча є матеріально забезпеченим і фізично здоровим. Зазначила, що самостійно забезпечувати дітей вона не взмозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітків та доходів, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку на місяць, з дня звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що вона з дітьми проживає окремо від відповідача, останній на даний час працює в м.Брест Республіки Білорусь, отримує стабільний дохід, однак жодної допомоги на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, в силу ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України зі згоди позивача постановляє заочне рішення у справі. Позов підлягає до задоволення повністю. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER], що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Заболоттівської селищної ради Ратнівського району від 12.03.2015 року №580, діти сторін знаходяться на утриманні матері [PERSON]. У силу ст.141 СК України відповідач як батько дітей зобов'язаний брати участь у їх вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Як вбачається із довідки філії "Станція швидкої медичної допомоги" установи охорони здоров'я "Брестська міська лікарня швидкої медичної допомоги" Республіки Білорусь від 09.04.15 №01-23/316, [PERSON] працює у вказаній медичній установі на посаді фельдшера з 01 вересня 2014 року по даний час та отримує заробітну плату (за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року - 28371650 білоруських рублів). Зважаючи на те, що відповідач отримує стабільний дохід, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від доходу згідно із ст.183 СК України. З огляду на відсутність у відповідача інших утриманців, відсутність даних про його незадовільний стан здоров'я, суд визначає до стягнення аліменти у розмірі ? частки від доходів відповідача, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, як цього вимагає ст.182 згаданого Кодексу, вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн судового збору.

Outcome: approved