Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

26.09.2016 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить суд: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову д о суду та до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позову д о суду та до досягнення дитиною трьох років; - стягнути з відповідача на її користь частину загальної вартості додаткових витрат, понесених у зв'язку з хворобою дитини у розмірі 4118, 65 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Син мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку. [PERSON] офіційно працює в АТ "УкрСиббанк". [PERSON] на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому джерел прибутку, окрім соціальних виплат на дитину не має. Також позивач зазначає, що дитина перебувала декілька разів на стаціонарному лікуванні, в оплаті лікування відповідач також участі не приймав. На підставі наведеного [PERSON] просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши при цьому, що розмір його заробітної плати складає 7000,00 грн., з якої кожного місяця він змушений сплачувати за оренду житла 2500,00 грн., у зв'язку з чим він згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. В решті вимог відповідач позов не визнав, просив відмовити у задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO], являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с. 14) Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП "ЖЕО-№1" від 26.08.2016 року №423. (а.с. 15) Відповідно до довідки виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 08.09.2016 року №04-25/18, [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.08.2016 року до 08.06.2019 року. (а.с. 17) Відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дружини. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2, 3 ч.1, ч.2\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 191 того ж Кодексу\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1\~ст. 182 СК України\~та п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~передбачають перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, до яких зокрема відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ Згідно із положеннями\~Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01.05.2016 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 228 грн. (30 % = 368,4 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років\~1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.). Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами\~ст.182 Сімейного кодексу України\~суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент прийняття рішення, згідно із положеннями\~Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 228 грн.\~(30 % = 368,4 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років\~1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ іншого чоловіка або в твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Також під час розгляду справи встановлено, та підтверджено відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи, що відповідач має постійне місце роботи в ПАТ «УкрСиббанк» на посаді юрисконсульта з 25.06.2015 року та його оклад, згідно штатного розкладу складає 7000 грн. (а.с.97) Крім того в судом встановлено, що відповідач не має свого житла в м. Одеса, а орендує його за що сплачує орендну плату (а.с.98) На підставі вищенаведеного, враховуючи матеріальний стан сторін, та та виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову д о суду та до досягнення дитиною повноліття а також аліменти на утримання дружини в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною трьох років. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача частини загальної вартості додаткових витрат, понесених у зв'язку з хворобою дитини у розмірі 4118, 65 грн. вважаю необхідним відмовити у задоволенні, з огляду на наступне. Відповідно до вимог\~ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими\~ст. 212 ЦПК України\~з врахуванням положень ст.\~ст. 57-66 ЦПК України. Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на виконання приписів ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивач не надала до суду, належних та допустимих доказів того, що в оплаті лікування дитини відповідач участі не приймав, та лікування здійснювалося виключно за декретні кошти, що у свою чергу також заперечувалося відповідачем в судовому засіданні, тому зазначені вимоги не можуть бути задоволенні. Саме з урахуванням викладених обставин, суд дійшов до висновку, що позов має бути задоволено частково.

Outcome: partial