Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок, земельну ділянку площею 0,2500 га., земельну ділянку площею 0,1300 га., які розташовані за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 3,3601 га., яка розташована за адресою: Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, Водянська сільська рада. В обґрунтування зазначив, що [PERSON] в 1968 р. збудував житловій будинок, господарські споруди та будівлі за адресою: [ADDRESS] . Але свої права на будинок не зареєстрував. На підставі рішення Водянської сільської ради від 12.01.2005 року за № 6-19, [PERSON] 17.03.2005 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських будівель в розмірі 0,2500 га. за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Водянської сільської ради від 12.01.2005 року за № 6-19, [PERSON] 17.03.2005 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,1300 га. за адресою: [ADDRESS] . На підставі розпорядження Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 23.07.2002 року за № 289, [PERSON] 19.12.2005 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 3,36 га. яка розташована на території Водянської сільської ради. 29.07.2014 року [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки розміром 0,25 га та 0,13 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка розміром 3,36 га. яка розташована на території Водянської сільської ради. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому спадщина відкрилася за законом. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] які прийняли спадщину, так як проживали спільно зі спадкодавцем були: його дружина [PERSON] та він, його син. Свої спадкові права на спадщину нотаріально не оформили, право власності на будинок не зареєстрували. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на рухоме і нерухоме майно. Заповіту при житті [PERSON] не складала, він є спадкоємцем за законом першої черги. Він прийняв спадщину після померлої шляхом подачі до державного нотаріуса Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізькій області за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Його рідний брат [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про спадщину на житловий будинок за законом та роз`яснено право звернутись до суду, в зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих право власності спадкодавців, відносно житлового будинку. Крім того, не збереглись оригінали державних актів на земельні ділянки, були загублені. Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, справа призначена до підготовчого судового засідання, за правилами загального позовного провадження, учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи (а.с. 47-48). В підготовче судове засідання сторони не з`явились. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, в якому останній просить суд розглядати справу без його особистої участі, позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачем подано до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі, в якій останній позов визнає повністю, визнає викладені у позові факти, просить позов задовольнити проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні не заперечує. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився позивач - [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис № 134 від 24.11.1972 року та підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Водянською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області 24.11.1972 р. (а.с. 30). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.1964 р. (а.с. 29). На підставі рішення Водянської сільської ради від 12.01.2005 року за № 6-19, [PERSON] 17.03.2005 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських будівель в розмірі 0,2500 га за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2306359462019 від 30.09.2019 р. (а.с. 16-18). На підставі рішення Водянської сільської ради від 12.01.2005 року за № 6-19, [PERSON] 17.03.2005 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,1300 га. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2306359472019 від 30.09.2019 р. (а.с. 19-23). На підставі розпорядження Кам`янсько-Дніпровської міської ради від 23.07.2002 року за № 289, [PERSON] 19.12.2005 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 3,36 га. яка розташована на території Водянської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 053446 та копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2306359382019 від 30.09.2019 р. (а.с. 24, 25-27). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2014 р. (а.с. 28). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2018 р. (а.с. 32). На день смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним зареєстровані - дружина [PERSON] , син [PERSON] , що підтверджується даною довідкою виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області № 525 від 12.04.2019 року (а.с. 31). Позивач звернувся до державного нотаріуса Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Але постановою нотаріуса від 02.04.2019 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будовами [ADDRESS] , що належав [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 34). За даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55202000 від 20.02.2019 р. державним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області Чайкою Т.П., після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу, № 63790611 у Спадковому реєстрі, № 14/2019 у нотаріуса (а.с. 33). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] , замовником є [PERSON] , житловий будинок літ. А побудований у 1968 році (а.с. 11-15). Згідно Виписки з погосподарської книги № 463 від 24.05.2019 року, за даними погосподарської книги виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області № 406 за 2011-2019 роки, міститься наступна інформація: об`єкт погосподарського обліку: житловий будинок, адреса : [ADDRESS] . Розділ 1 "Відомості про членів домогосподарства з реєстрацією …": [PERSON] , [INFO] , голова домогосподарства, помер [INFO] (а.с. 10). Згідно копії інформації ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06.03.2019 р. № 2410/1 в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючі документи не містяться (а.с. 9). Із висновку про вартість майна, що складений суб`єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вбачається, що ринкова вартість нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , станом на 26.09.2019 р., становить 70 000 грн (а.с. 35). Враховуючи вищевикладене, можна стверджувати, що житловий будинок по [ADDRESS] , числиться за спадкодавцем [PERSON] , яка є фактичним власником житлового будинку, на який відсутні правовстановлюючі документи. Спадкодавець свідоцтва про право власності на житловий будинок за життя не одержав, оскільки правовідносини з забудови будинку в зазначений час були врегульовані Цивільним кодексом УРСР, а отже цей будинок був побудований у відповідності до діючих на вказаний час норм матеріального права та інших нормативно-правових актів загальної дії, та введення в експлуатацію і державної реєстрації не потребував. Відсутність реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем позбавляє позивача можливості оформити його спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі в порядку спадкування згідно зі ст. 131 Земельного кодексу України. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Як вбачається зі змісту ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України зі смертю особи припиняється її правоздатність, тому за нею не можна визнати будь-яке право. Статтями 1267, 1278 ЦК України передбачено рівність часток у спадщині спадкоємців за законом: частки є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Недотримання цього принципу можливе за домовленістю спадкоємців відповідно до ст.1267 ЦК України, в ч. 3 якої зазначається: спадкоємці за письмовою угодою між ними можуть змінити розмір частки. Частина 2 ст.1278 ЦК України зазначає, що кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі, тобто кожен спадкоємець має право одержати свою долю в натурі. Після посвідчення договору кожний зі спадкоємців - учасник договору може, а в передбачених законодавством випадках зобов`язаний звернутися до нотаріуса і одержати свідоцтва про право на спадщину на конкретні виділені йому об`єкти спадщини згідно посвідченого договору про поділ спадкового майна (ст.ст.1296, 1299 ЦК України). Згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується в судовому порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За нормою ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 3 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно із ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. В силу приписів ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України). На підставі ч.ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Пунктом 1.4 наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 року «Про затвердження Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб» визначалося, що державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, за рахунок коштів власників нерухомого майна. Таким чином, з викладеного вбачається, що до позивача [PERSON] після смерті його матері [PERSON] перейшли права на житловий будинок, земельні ділянки, які він не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з відсутністю у нього документу, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно, що позбавляє позивача можливості набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомості у позасудовому порядку. Зазначене узгоджується із правовою позицією, яку висловив Пленум Верховного Суду України у п. 23 вказаної вище, де роз`яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов доведений і підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.12, 13, 55, 328, 331, 392, 1216, 1223, 1225, 1261, 1267-1269, 1297 ЦК України,

Outcome: approved