Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

31 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В заяві зазначив, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачкою має доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з ним та перебуває на його утриманні. Просив про присудження аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісяця, з моменту подачі заяви й до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважав за можливе встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд встановив слідуюче. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню дітей. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2014 року, який відповідно до рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 червня 2016 року розірвано (а.с.3). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ФП №212631 (а.с.3). На підставі розпорядження голови Снігурівської райдержадміністрації №220-р від 20 травня 2016 року місце проживання доньки сторін визначено за батьком дитини, позивачем у справі, у зв"язку з чим рішенням Снігурівського районного суду від 05 серпня 2016 року позивача було звільнено від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання доньки, призначених на підставі рішення того ж суду від 25 травня 2015 року (а.с.4). Згідно глави 15 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Законом України Про Державний бюджет на 2016 рік визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1228 грн. В матеріалах справи відсутні відомості у підтвердження виконання матір"ю свого обов"язку по утриманню дитини. Таким чином, прийнявши до уваги, що обовязок батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей є законодавчо визначеним, враховуючи відсутність особливих обставин, що підлягають враховуванню при визначенні розміру аліментів відповідно до ст.184 СК України, відсутність даних про отримання відповідачкою стабільного доходу, суд вважає можливим стягнути з неї аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 370 грн., що відповідатиме законодавчо визначеним мінімальним гарантіям, щомісяця, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідачки судовий збір в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання на підставі ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved