Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 650 грн. в місяць на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 22 грудня 2006 року у Ясеневопільнівській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області. Від спільного подружнього проживання у сторін народилося дві дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Дочка [PERSON] народилася, коли позивачка ще не досягла шлюбного віку та не зареєструвала шлюб з відповідачем. За заявою відповідача до РАЦСу, що він являється батьком дитини, за свідоцтвом про народження дочка була зареєстрована на прізвище та по-батькові відповідача. Хоча відповідач постійно виїжджає на роботу у Росію, однак коштів на утримання дітей не дає, не навідується до сім'ї. Відповідач не має постійної роботи, має нерегулярний мінливий дохід, на сезонних роботах заробляє по 600-800 доларів США, тому має можливість виплачувати аліменти по 650 грн. в місяць на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з наведених в позові підстав. Суду пояснила, що вона не працює, діти проживають з нею. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не дає. Про розмір заробітку відповідача ніяких підтверджень не має. Просить позов задовольнити. До суду поступило заперечення відповідача, в якому зазначено, що шлюб між сторонами розірваний рішенням Городенківського районного суду від 31.07.2014 р. по справі № 342/344/14-ц. Від дня народження дітей і по теперішній час позивач не припиняв їх утримувати та матеріально забезпечувати, приймає участь у їх догляді та вихованні. Позивачка відхиляє вимоги відповідача щодо утримання дітей в натуральній формі - їжею, одягом, оплатою навчання, лікування та відпочинку. Досягнути домовленості щодо порядку та способу виконання батьком обов'язку з утримання неповнолітніх дітей сторони не змогли. Відповідач офіційно не працевлаштований, регулярного заробітку не має, час від часу виїжджає на роботу в Росію, де має сезонні заробітки, та отримує незначні доходи, які не дають можливості сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1300 грн. щомісячно. Доходи, які отримує відповідач на даний час, є незначними. Згідний сплачувати аліменти в розмірі по 430 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач, його представник в судове засідання не з'явилися. Представник подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, заперечення підтримує, позов визнає частково. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. За свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 22.12.2006 р. Ясеневопільнівською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] одружились 22.12.2006 р., після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Згідно представленої відповідачем копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31.07.2014 року по справі № 342/344/14-ц, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 22.12.2006 року виконавчим комітетом Ясеневопільніської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 28 - розірвано. Сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 33 від 24.10.2005 р. у виконкомі Ясеневопільнівської сільської ради Городенківського району, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, та [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12 травня 2009 року Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Ч.3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з Рішенням Городенківського районного суду від 31.07.2014 р. по справі № 342/344/14-ц про розірвання шлюбу між сторонами, дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишено проживати біля матері. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Із заперечення слідує, що відповідач офіційно не працевлаштований, регулярного заробітку немає, отже є підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач, заперечуючи щодо сплати аліментів в розмірі по 650 грн. на кожну дитину, не надав доказів про отримуваний ним заробіток, про те, як він намагався утримувати дітей в натуральній формі, про що зазначав у запереченні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання інших дітей чи непрацездатних батьків. Виходячи з того, що згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 січня 2014 р. становить 1032 гривні, для дитини віком від 6 до 18 років - 1286 гривень, тому суд приходить до переконання, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн. щомісячно, який позивачка просить стягнути з відповідача. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 17.07.2014 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved