Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Слобідської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами за адресою: вул. Шевченка, 54 с. Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є уродженкою [INFO], проживала у батьківському будинку за адресою: вул. Шевченка, 54 (площа земельної ділянки для його обслуговування 0,21 га), а після одруження переїхала жити в Снятинський район с.м.т. Заболотів. Не зважаючи на наведене, позивачка завжди помогала батькам у веденні господарства, обслуговуванні житла та обробітку земельної ділянки. 22.12.2014 року померла її мама - [PERSON]. У зв'язку з розірванням шлюбу 13.02.1975 року прізвище з [PERSON] змінено на [PERSON]. Доглядом матері займалася [PERSON] особисто, також проводила її поховання за власні кошти. Після смерті матері, з метою оформлення права на спадкове майно, позивачка, як єдина спадкоємиця, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. У задоволенні її звернення відмовлено, про що 10.09.2015 року видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови стала відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували власність спадкодавця на житловий будинок № 54 по вул. Шевченка в с. Слобідка Городенківського району. Згідно даних технічної документації будинок з господарськими будівлями, спорудами побудовані в 1950 році. Однак, через необізнаність із нормами законодавства, документи на право власність на нерухоме майно належним чином не оформлено. [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном, однак через відсутність правовстановлюючих документів не може реалізувати право на спадщину. Спору щодо спадкового майна немає, оскільки позивачка єдина спадкоємиця. В судове засідання позивачка не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Підтримує даний позов. Слобідська сільська рада листом вих № 201 від 23.10.2015 року визнає позов [PERSON] і просить розглядати позовну заяву без їхньої участі. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с. Слобідка по вул. Шевченка, 54 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», площею 54,1 кв.м., побудованого 1950 р., кладової, 3 сараїв, навісу, літньої кухні, стайні, стодоли, вбиральні, криниці, огорожі. Як вбачається з Виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7385 від 4.08.2015 року, згідно архівних данних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Шевченка, 54 в с.Слобідка Городенківського району не зареєстровано. Вищезазначений житловий будинок побудований до 1992 року, а згідно чинного на той час законодавства (Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу від 31.01.1966 року) виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавались на підставі записів у по господарських книгах. Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З довідки № 263 від 20.07.2015 року, виданої виконавчим комітетом Слобідської сільської ради вбачається, житловий будинок, в якому проживала [PERSON], [INFO], яка померла 22.12.2014 р., а/з № 12 від 23.12.2014 р. знаходиться в с. Слобідка по вул. Т.Шевченка, 54. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель в с. Слобідка по вул. Т.Шевченка, 54 становить 0,21 га, що підтверджено довідкою № 322 від 22.09.2015 року, виданою виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] померла 22.12.2014 року, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 197891, виданим 23.12.2014 р. виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Померла [PERSON] заповіту не вчиняла. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. В силу вимог ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Згідно повторного свідоцтва про народження позивачки серії 1-НМ № 175982 її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Останні 13.02.1975 року розірвали шлюб, прізвище матері позивачки після розірвання шлюбу змінено на "Валігурська", що слідує з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00015827433. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її дочка (позивачка) [PERSON]. З довідки № 321 від 22.09.2015 року, виданої виконавчим комітетом Слобідської сільської ради вбачається, що [PERSON], яка померла 22.12.2014 р., а/з № 12 від 23.12.2014 р. на момент смерті була зареєстрована одна і в спадковому будинку проживала одна в [INFO]. Позивачка [PERSON], [INFO] похоронила свою матір [PERSON], [INFO], яка померла 22.12.2014 р. за власні кошти, що підтверджено довідкою № 335 від 05.10.2015 року, виданою виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Довідкою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 578/02-14 від 28.10.2015 року стверджено, що після смерті [PERSON], яка померла 22.12.2014 року заведена спадкова справа за № 25/2015 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від 18.02.2015 року дочки померлої [PERSON], [INFO], жительки смт. Заболотів вул. Січ. Стрільців № 39 Снятинського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] слідує, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері на житловий будинок № 54 по вул. Шевченка в с.Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Документи, які посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок відсутні. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачкою в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вул. Шевченка, 54 с.Слобідка Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1222, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved