Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що [INFO] помер її далекий родич [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 25.05.2010 року. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер 0525055100:02:000:0130, площею 3.2043 гектарів,розташованої на території Чечельницької селищної радиЧечельницького району Вінницької області, яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН №197556 від 08 жовтня 2004 року, а позивач являється спадкоємцем четвертої черги за законом на дане спадкове майно. В липні 2020 року перебуваючи в Поповогребельській сільській раді їй повідомили про те, що потрібно оформити спадщину на вищевказану земельну ділянку, після померлого [PERSON] , так як з вересня 2003 року по 25.05.2010 року вона постійно проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, у зв`язку з чим, має право на успадкування його майна. Відносини з померлим виникли з вересня 2003 року. До 2003 року [PERSON] проживав в селищі Чечельник, його дружина померла раніше, а дітей у них не було і 2003 році він переїхав на проживання в [ADDRESS] , де і був зареєстрований, а у вересні 2003 року, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, та тим, що близьких родичів у нього не було, перейшов проживати до неї, так як був далеким родичем її померлої матері, де і [INFO] помер. Після його смерті позивач здійснювала його поховання та обіди. Просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] з вересня 2003 року по день його смерті. Також, коли позивач звернулася до нотаріальної контори, щодо оформлення права власності на спадкове майно, тоїй відмовили та повідомили про необхідність звернення до суду по питанню встановлення факту перебування у родинному зв`язку та визнання права власності на майно за відсутності правовстановлювального документа. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити. Представник відповідача голова Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області В.Катеринич в підготовче засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. А тому, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з повного витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00028737170 від 01.12.2020 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) [PERSON] помер [INFO] в с.Попова Гребля (бувша назва Червона Гребля), Чечельницького району Вінницької області, після смерті якого на території Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області відкрилася спадщина. Згідно довідки №635 від 30.09.2020 року виданої Поповогребельською сільською радою Чечельницького району Вінницької області Пастушенко Г.Т. дійсно здійснювала поховання дядька - [PERSON] , який помер [INFO] , з яким постійно проживали разом (без реєстрації) в одному будинку [ADDRESS] з 2003 року по день його смерті та вели спільне господарство. Як вбачається із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №197556 виданого на підставі розпорядження Чечельницької районної державної адміністрації від 30 березня 2004 року №114, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.2043 га, кадастровий номер 0525055100:02:000:0130, яка розташована на території Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області. Із листа завідувача Чечельницької державної нотаріальної контори Вінницької області Стецюка С.П. №234/01-16 від 20.10.2020 року вбачається, що [PERSON] в оформленні спадкового майна після померлого [INFO] [PERSON] відмовлено та повідомлено про необхідність звернення до суду по питанню встановлення факту перебування у родинному зв`язку та визнання права власності на майно за відсутності правовстановлювального документа. Звертаючись до суду із вимогою про встановлення факту тривалого проживання однією сім`єю із [PERSON] по час відкриття спадщини, позивач посилається на те, що встановлення такого факту необхідно їй для отримання спадщини. Таким чином, судом установлено, що [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] проживали в одному будинку, мали спільний побут, вели спільне господарство, що свідчить про їх проживання однією сім`єю. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю має для позивача юридичне значення, тому що дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини. Вказане питання розглядається в позовному, а не в окремому провадженні, оскільки існує спір про право власності на спадкову земельну ділянку. Згідно ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини. Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити повністю, встановивши факт проживання позивача з померлим [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років, а саме в період з вересня 2003 року по [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, позивачем сплачено судовий збір при поданні позову згідно квитанції ПриватБанку №0.0.1878987487.1 від 21.10.2020 рокув сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, оскільки позов відповідачем визнано до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Outcome: approved