Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

16 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що [PERSON] у вересні 2018 року звернувся до Коростенського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з метою оформлення пенсії. Однак, у прийнятті документів заявнику було відмовлено з тих підстав, що під час огляду трудової книжки дата народження [PERSON] зазначена, як «[INFO]», а насправді дата народження заявника - [INFO] року. Така розбіжність пов'язана з помилкою у внесенні даних. Вказана обставина заважає заявнику належним чином скористатися своїм правом на отримання пенсії, адже унеможливлює подання ним документів до пенсійного фонду, оскільки в трудовій книжці зроблений невірний запис дати народження [PERSON] За таких обставин, з метою оформлення пенсії, заявнику необхідно встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином не може довести належність йому трудової книжки. В судове засідання заявник не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс. Представник відповідача до суду не з'явився, 17.12.2018 року направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення вимог заяви не заперечив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, в п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлено, що [PERSON] відповідно до паспорта серії [NUMBER], виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 05.03.2008 року, народився [INFO] року в м. Маріуполь Донецької області. Дата народження [PERSON] підтверджується також і свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Однак відповідно до даних трудової книжки [NUMBER], виданої на їм'я [PERSON], дата народження останнього зазначається, як «[INFO]». Суд бере до уваги, що у паспорті заявника та свідоцтві про народження дата його народження зазначається саме як [INFO] року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки трудова книжка вже була видана, а чинним законодавством не передбачається повторна видача такого документа, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні належним чином свого права на пенсію та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином факт належності трудової книжки [PERSON] стверджується співпадінням особистих даних, зазначених у паспорті та свідоцтві про народження. Суд враховує, що у всіх вказаних вище документах співпадають прізвище, по-батькові, місяць і рік народження заявника, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника. Судом достовірно встановлений факт допущення помилки в написанні дати народження заявника в трудовій книжці та факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER]. Отже, аналіз досліджених доказів в їх сукупності дає підстави для задоволення вимог заяви. Встановлення даного факту має юридичне значення, бо від нього залежить право заявника на отримання пенсії.

Outcome: approved