Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Позов позивач обґрунтував тим, що 17.01.2016 року, біля 9 год. 20 хв., водій [PERSON], керуючи на відповідній правовій підставі технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-2107» д.н. [NUMBER], рухаючись по вул. І.Франка в районі школи с. Некрасово, Вінницького району від с. Микулинці в напрямку автодороги сполученням «Вінниця-Бар» всупереч вимогам п. 2.3. п.п. «б», « д», п.12.1,п.13.1 Правил дорожнього руху , рухаючись по проїзній частині дороги, що була вкрита вкатаним снігом, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував наявну дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не справився із керуванням на слизькій дорозі, що призвело до раптового виїзду керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху по якій рухався він під керуванням автомобілю «ВАЗ-2107» д.н. [NUMBER], що призвело до дорожньо-транспортної пригоди . В резултаті ДТП з вини відповідача, його автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме : пошкоджено ліве зовнішнє дзеркало, передня ліва та задня ліва двері разом із молдінгом, ручкою, замками, завісами і підйомниками скла, деформований поріг та середня стійка. Вказує, що відповідач [PERSON], після зіткнення транспортних засобів, визнав свою провину в ДТП та за його пропозиціє виходячи із очевидності обставин за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, відсутності ознак алкогольного сп'яніння у кожного із водіїв, визнання відповідачем своєї вини та відсутності будь-яких порушень вимог ПДР України з його боку позивача, він та відповідач погодилися скласти Європротокол для фіксації обставин дорожньо-транспортної пригоди. Після складання Європротоколу та схеми ДТП, окремо [PERSON] власноручно написав розписку про своє зобов'язання щодо відшкодування заподіяної шкоди позивачу внаслідок ДТП. За заявою його ФОП- експертом товарознавцем [PERSON] 20.01.2016 року було проведено огляд належного йому пошкодженого транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого відповідачем власнику автомобіля «ВАЗ-2107» д.н. [NUMBER] складає 17972,82 грн. з урахуванням ПДВ. За проведення автотоварознавчого дослідження та виготовлення звіту про визначення вартості заподіяної шкоди , даної ДТП ним експерту товарознавцю сплачено 500 грн. Надавши відповідачу [PERSON] висновки звіту про розмір заподіяної йому шкоди, останній відмовився добровільно відшкодувати заподіяну шкоду [PERSON], тому він змушений звернутися до суду із дами позовом . Також , вважає, що йому відповідачем завдано крім майнової шкоди і моральну шкоду, оскільки порушено його право власності щодо володіння, використання та розпорядження майном, так він не мав можливості використовувати свій транспортний засіб за призначенням, також було порушено його життєві плани, звичайний ритм життя, що призвело до зміни його життєвих планів, втрати душевної рівноваги і душевного спокою. Зазначені обставини, глибина та тривалість моральних страждань, дають позивачу обґрунтовані підстави для визначення розміру завданої йому моральної шкоди в сумі 3000 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 17972,82грн. за заподіяну матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля; 3000 грн.- моральної шкоди, 500 грн. понесених витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, та судові витрати у сумі 4102,40грн, з яких: витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 гривень, та 1 102,4 грн. витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник Мосін М.І. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, просили його задовольнити в повному обсязі та надали пояснення аналогійні зазначеним ньому. Представник позивача та позивач відмовилися клопотати перед судом про призначення судової автоварознавчої експертизи по даній справі, оскільки саме звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяння пошкодження транспортного засобу вони доводять перед судом розмір матеріальної шкоди, що вважають є письмовим доказам по даній справі. А якщо відповідач заперечує проти такої вартості, то це його обов'язок доказувати своє заперечення, зокрема, заявляючи клопотання перед судом про призначення такої експертизи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов з початку визнавав, потім не визнав, зазначив, що незгодний, що лише його вина в даному ДТП, також зазначив, що не визнає позовних вимог, оскільки такої суми коштів він не має та розмір шкоди завищений . Потім суду зазначив, що хоча і погодився на складання європротоколу та писав власноруч розписку про відшкодування шкоди позивачу, але у стані хвилювання. Клопотати про призначення по даній справі судової автоварознавчої та ( або автотехнічної експертизи відмовився, оскільки не має грошей і на ці витрати. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом вбачаються, що згідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та схематичного зображення події - 17.01.2016 року, о 9 год. 20 хв., водій [PERSON], керуючи на відповідній правовій підставі технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ-2107» д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вул. І.Франка в районі школи с. Некрасово, Вінницького району від с. Микулинці виїхав на зустрічну смугу руху по якій рухався автомобіль «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в наслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження , зокрема, «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER] - пошкодження: ліве зовнішнє дзеркало, передня ліва та задня ліва двері разом із молдінгом, ручкою, замками, завісами і підйомниками скла, деформований поріг та середня стійка. З даного повідомлення вбачається, що водій [PERSON] визнав свою вину в ДТП, а водій[PERSON] ,-не визнав. ( а.с.19,20) Тобто судом встановлено, що по вищезазначеній події позивачем та відповідачем було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду . Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 05-01-16 VN від 26.01.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER]» складає 17972,82 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.6-17). За проведення автотоварознавчого дослідження та виготовлення звіту про визначення вартості заподіяної шкоди [PERSON], внаслідок пошкодження автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER]» експерту товарознавцю, відповідно до квитанції від 22.01.2016р., сплачено позивачем 500 грн. (а.с18). З копії письмової розписки, наданої [PERSON] від 17.01.2016 року вбачається, що він зобов'язується відшкодувати витрати, пов'язані в результаті ДТП, яка сталась 17.01.2016 року о 09.20 год. в с. Некрасово, Вінницького району, за участі автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER]», який отримав технічні пошкодження, якщо дані витрати не будуть відшкодовані страховою компанією (а.с.22). Автомобіль [PERSON] «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Україна», що підтверджується копією полісу №АІ/5544394 (а.с.23 зі звороту). Відповідачем на адресу голови правління ПрАТ «СК «Україна», було надано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з схематичним зображенням події (а.с.20). Позивачем [PERSON] на ім'я директора ВЗ ПрАТ «СК «Україна» було надано заяву про страхове відшкодування, відповідно до якої, за пошкоджений в результаті настання страхового випадку автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. [NUMBER]», просить здійснити страхове відшкодування (а.с.39). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У зв'язку з прийняттям Закону України від 17.02.2011 № 3045-VI « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування у ст.33 Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" внесені доповнення . Так, зі ст. 33.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вбачається, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Верховного суду України №6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Судом встановлено, що дійсно 17.01.2016 року мала місце вищезазначена дорожньо-транспортна пригода за участі позивача - водія [PERSON] та відповідача- водія [PERSON], останній, після зіткнення транспортних засобів, одразу визнав свою вину в ДТП, що зазначено у складеному сторонами повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколі) , та сторони погодились на складання такого повідомлення, також окремо [PERSON] власноручно написав розписку про своє зобов'язання про відшкодування заподіяної шкоди [PERSON] внаслідок ДТП, в разі невиплати даної шкоди страховою компанією. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного пошкодженням транспортного засобу [PERSON], вартість матеріального збитку складає 17972,82 грн. з урахуванням ПДВ., та 500 грн. понесені витрати за проведення авто товарознавчого дослідження. В судовому засіданні відповідач відмовився скористатися своїм правом клопотати перед судом про призначення по даній справі автоварознавчої та ( або автотехнічної експертизи. Тому, доводи заперечення відповідача проти позову жодним належним та допустити доказом ним перед судом не доведено. За таких обставин, врахувавши те, що пошкодження автомобіля позивача відбулися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла з вини відповідача, суд вважає, що відповідач є винною особою, який повинен відшкодувати завдані позивачу внаслідок ДТП збитки. Тому з відповідача підлягає стягненню 17972,82 грн. - матеріальна шкода; 500 грн. - витрати за проведення автотоварознавчого дослідження. У відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у позивача порушились нормальні життєві зв'язки, змінився його звичний спосіб життя через тривалий час позбавлення його керувати транспортним засобом, суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, погоджується з визначеною сумою завданої моральної шкоди з урахуванням всіх обставин по справі та поведінки відповідача, який будь-яких заходів на відшкодування хоча б частково майнової та моральної шкоди не вжив, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення моральна шкода в сумі 1 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 102 грн. 40 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до ч.1, п.п. 2,4 ч.3 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать - витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Відповідно до положень , викладених в ч.ч.1,2 ст.84 ЦПК витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Згідно положень ч.1 ст.1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» , розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно до п. 48 роз*яснень, викладених у Постанові № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму ВССУ від 25 вересня 2015 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до квитанції №18 від 21 червня 2016 року, вбачається, що адвокат Мосін М.І.(свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER] від 20.01.1995 р.) отримав від позивача [PERSON] гонорар за надання юридичних консультацій, складання позовної заяви, складання процесуальних документів, участь у судових засідань Вінницького районного суду Вінницької області в розмірі 3 000 гривень ( а.с.25-27) Тому, також суд вважає , що позивачем документально підтверджено та доведено понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень, ( а саме- складання позову , надання юридичної консультації , участь адвоката у судових засіданнях) , згідно обґрунтування розрахунку та акту виконаних робіт адвокатом ( а.с.66,67), які підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: partial