Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

28.09.2020 р. позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 745,82 грн. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 20.12.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого остання отримала кредит, розмір кредитного ліміту в подальшому було збільшено до 5000 грн.. Банк свої зобов`язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов вищевказаного кредитного договору, в зв`язку з чим, станом на 31.08.2020 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 21745,82 грн. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. 18.08.2021 р.Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. 20.09.2021 р. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями, визначено головуючого суддю Горбенко Н.О. Ухвалою судді від 29.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, не подала відзиву на позовну заяву і не повідомила про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ч.11 ст.128 ЦПК України, була повідомлена належним чином,про належний виклик свідчить також конверт, що повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 20.12.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого останній отримав кредит розмір кредитного ліміту в подальшому було збільшено до 5 000 грн.. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Пам`яткою клієнта», "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами" становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 31.08.2020 року, перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість в загальній сумі -21 745,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3747,02 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 15290,23 грн.,, заборгованість за комісією - 0,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 2708,57 грн. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, з огляду на положення ч.1 ст.612 ЦК України, станом на 31.08.2020 року порушив умови договору від 20.12.2007 року, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого сторонами не оспорюється. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] , з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористалася своїми процесуальними правами та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вище викладене, та з урахуванням того, що за приписами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі - 21 745,82 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3747,02 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 15290,23 грн.,, заборгованість за комісією - 0,00 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 2708,57 грн. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення № PROM0BVBDW від 10.09.2020 року позивачем було сплачено 2102,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved