Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

10.10.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом, яким просять изнати за кожним з них право власності по 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS]. При цьому позивачі посилаються на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вони - позивачі входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/5 частки цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно їм - позивачам відмовлено в проведенні реєстрації права власності на ці частки будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, тому вони вимушені звернутися до суду із захистом своїх невизнаних прав. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача Калчівської сільської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] ( помер [INFO] року), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, в тому числі кожен з позивачів придбав право власності на 1/5 частку будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Цей факт також підтверджується довідкою Калчівської сільської ради Болградського району від 04 жовтня 2016 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі. Рішенням Болградського районного суду від 27 серпня 2013 року за [PERSON] визнано право власності на 1/5 частку цього житлового будинку, як за спадкоємицею за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім'я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями , державна реєстрація прав є обов'язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство , що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року , щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів , визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно № 8630249, 8628757, 8632503 від 04 грудня 2013 року позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved