Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

17.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитом у розмірі 20539 грн. 00 коп. На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, відповідно до укладеного договору №б/н від 17.05.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредит. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконав, тобто не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим, станом на 30.09.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 20539 грн. 00 коп. Заборгованість складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 7131.64 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 10403.12 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1550.00 грн., штрафні санкції в розмірі 500.00 грн.(фіксована частина) та 954.24 грн. (процентна складова). Також позивач просить стягнути з відповідача сплачені ним при поданні заяви до суду судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судові засідання 30.11.2016 року, 14.12.2016 року, 26.12.2016 року та 17.01.2017 року представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Разом з цим 17.11.2016 року подав до суду заяву (а.с. 2) в якій повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, розглядати справу за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судові засідання не з'явився. Судом направлялись на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, повістки про виклик до суду. Відповідач отримав поштове повідомлення 28.11.2016 року про виклик його до суду 30.11.2016 року (а.с.50). Водночас на адресу 30.11.2016 року надійшов лист від відповідача про відкладення розгляду справи (ас.46). Також на адресу відповідача направлялись конверти про виклик до суду на 14.12.2016 року, 26.12.2016 року та 17.01.2017 року, однак останній до суду не з'явився, конверт повернувся з відповідною відміткою. Відповідно до частини п'ятої статті 74 Цивільно-процесуального кодексу України від зі змінами та доповненнями (далі - ЦПК України), то в даному випадку відповідач повідомлений належним чином про час, день та місце розгляду справи. Суд також вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у спра\-ві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов'язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. В контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Отже, викладене свідчить, що дії відповідача свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даної цивільної справи, жодного разу не з'явився до суду, а лише направив заяву про перенесення справи, до суду не звертався щодо надання інформації про проведення наступного судового засідання, а тому відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, - у разі якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до статті 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Врахувавши думку представникапозивача, викладену ним в його письмовій заяві, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.05.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір був укладений шляхом підписання позичальником заяви (а.с.7), який разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.10-33) складає кредитний договір, датою укладання якого є дата підписання позичальником заяви позичальника. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України): «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми боргу. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов'язань належним чином не виконував. У відповідності до статті 526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу». Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: «Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів…». Станом на 30.09.2016 року виникла прострочена заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» по поверненню кредиту у загальному розмірі 20539 грн. 00 коп.: - заборгованість за кредитом - 7131 грн. 64 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 10403 грн.12 коп.; - заборгованість за пенею та комісією - 1550 грн. 00 коп. - штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500грн. 00 коп. та штраф (процентна складова) - 954 грн. 24 коп. Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором та розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.5-6). З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити повністю та стягнути з останнього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 20539 грн. 00 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн.00 коп., сплачений ПАТ КБ «Приватбанк» при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved