Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

18.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] ,право власності на таке майно: 1\\2 частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] ; 1\\2 частку земельної ділянки № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , загальною площею 3,000 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:1011, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку № [NUMBER] (за межами населеного пункту) площею 1,00 га, кадастровий номер 5122055400:01:001:0265, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Свої вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Т.І. Веліксар їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку із тим, що не визначені частки у житловому будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] та у правовстановлюючому документі - Державному акті серії ЯИ № 117365 від 24.08.2010 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрацій державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 011052100929, на земельну ділянку № [NUMBER] (за межами населеного пункту) площею 1,00 га, кадастровий номер 5122055400:01:001:0265, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, є виправлення. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, проте представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачі, сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Веліксар Т.І. копію спадкової справи, №78, яка відкрилась після померлої [INFO] [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 1\\2 частки житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] на підставі таких документів: 1\\4 частка на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 18.03.2004р., що видане на підставі рішення виконкому Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області від 08.07.2002 за № 235, зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» від 18.03.2004р.; 1\\4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 4-210 від 27.02.2009р., державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області С.М. Крижановською та згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності на вищевказану частку житлового будинку зареєстроване за спадкодавцем [PERSON] від 29.04.2009р., номер запису: 39 в книзі: 5. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 4-207 від 27.02.2009р., державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області С.М. Крижановською, та на підставі якого нотаріусом у Державному акті серія ЯА №089534 від 10.02.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрацій державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 01.05.521.00142 зроблений відповідний запис, про перехід права власності, [PERSON] є власницею 1\\2 частки земельної ділянки № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , загальною площею 3,000 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:1011, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Державного акту серія ЯИ № 117365 від 24.08.2010 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрацій державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 011052100929, [PERSON] є власницею земельної ділянки № [NUMBER] (за межами населеного пункту) площею 1,00 га, кадастровий номер 5122055400:01:001:0265, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1\\2 частка житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] ; 1\\2 частка земельної ділянки № [NUMBER] , масив № [NUMBER] , загальною площею 3,000 га, кадастровий номер 5122055400:01:003:1011, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту) площею 1,00 га, кадастровий номер 5122055400:01:001:0265, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства. За життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області за № 153 від 17.09.2018р., яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] , [INFO] , що також підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 64886940 від 26.05.2021р. Позивачка, яка є онукою [PERSON] , є спадкоємницею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] та спадщину вона прийняла фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом з бабусею, спадкодавцем [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області №332 від 17.03.2021 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] доводяться спадкодавцю [PERSON] дітьми, згідно вимог ст. 1241 Цивільного кодексу України, вони не відносяться до категорії осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині. На звернення 26.05.2021р. позивачки до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Т. І. Веліксар з заявою про видачу на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом, письмовою відповіддю нотаріуса за №253/02-14 від 07.06.2021р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що не визначені частки у житловому будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] та у правовстановлюючому документі - Державному акті серії ЯИ № 117365 від 24.08.2010 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрацій державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди за № 011052100929, на земельну ділянку № [NUMBER] (за межами населеного пункту) площею 1,00 га, кадастровий номер 5122055400:01:001:0265, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, є виправлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved