Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради, ЖКП "Азовжитлокомплекс" про визнання права користування. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що між нею і ЖКП "Азовжитлокомплекс" був укладений договір майнового найму на нежитлове приміщення [ADDRESS]. Зазначеним приміщенням вона користується з 2005 року. З метою поліпшення житлових умов, ними в квартирі було зроблено капітальний ремонт, і нежитлові приміщення переобладнані в житлові, в ре зультаті переобладнання утворилась однокімнатна квартира, що складається з приміщень: житлової кімнати - 16,9 кв.м., кухні - 4,2 кв.м., вбиральні -3,2 кв.м. Приміщення має бути прямо передбачено для постійного проживання в ньому, бути придатним для проживання, тобто відповідати необхідним стандартам і технічним вимогам. Житлове приміщення - опалюване, знаходиться на першому поверсі, призначене для щорічного проживання, відповідає санітарно - епідеміологічним вимогам і не суперечить вимогам ДБН В.2.2 - 15 - 2005, «Житлові будинки. Основні положення», що підтверджується експертизою. Тому просять суд визнати приміщення [ADDRESS] самостійним предметом договору найму жилого приміщення, визнати за нею право користування квартирою [ADDRESS], зобов'язати ЖКП «Азовжитлокомплекс» укласти договір найму на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради Васильєв В.О. в судове засідання не з'явився, просив ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до діючого законодавства. Представник відповідача ЖКП «Азовжитлокомплекс», до судового засідання не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, в якому зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Право користування житловим приміщенням закріплено Конституцією України та регламентується Житловим Кодексом. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ч. 4 ЖК УРСР ніхто не може бут виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом. Судом встановлено, що приміщення [ADDRESS] перебуває у власності Маріупольської міської ради. Відповідно до договору майнового найму № 43 від 23.07.2014 року, укладеного між ЖКП «Азовжитлокомплекс» і [PERSON], остання є наймачем квартири [ADDRESS]. З копії особового рахунку [NUMBER] вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з 1 кімнати житловою площею 16,9 кв.м., кухні площею 4,2 кв.м., вбиральня 3,2 кв.м, загальна площа квартири 24,3 кв.м. Висновками експертного дослідження №30-2014 від 11 серпня 2014 року встановлено, що на підставі аналізу результатів обстеження квартири [ADDRESS] самовільно виконане переобладнання внутрішнього приміщення: Літ.2 у житлову кімнату, не суперечить будівельним нормам та вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН 360-92** «містобудування і забудова міських і сільських поселень», що пред'являються до житлових приміщень. Об'єкт може бути житловим і експлуатуватися за призначенням». Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно з ч.1 ст.382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання у житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Як передбачено ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Положенням ст. 761 ЦК України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи вищевикладені норми права, дослідивши всі докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved