Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

11 лютого 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ДМР до [PERSON] , ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», треті особи без самостійних вимог Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., про припинення права власності, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування позову зазначено, що 01 липня 2015 року право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 0418/5803/12 (н.п. 2/0203/630/2013) від 14 жовтня 2013 року, ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 0418/5803/12 (н.п. 2/0203/630/2013) від 25 жовтня 2013 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-12908 св 14 від 11 червня 2014 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 травня 2012 року на квартиру [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року витребувано із володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 10 квітня 2017 року скасовано державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON] , на підставі постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року по справі № 807/1180/16. Однак з огляду на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 травня 2012 року на квартиру [ADDRESS] , то державним реєстратором Молчановим С.О. зареєстровано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі неіснуючого договору купівлі-продажу від 22 червня 2012 року. Оскаржуваний запис та рішення про державну реєстрацію суперечить інтересам держави та порушує право територіальної громади м. Дніпро в особі ДМР на спірне майно, оскільки у [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємців за законом або за заповітом немає, а тому спірне майно відповідно до вимог чинного законодавства в подальшому має бути визнано відумерлою та має перейти у власність територіальної громади м. Дніпро в особі ДМР. У зв`язку з наведеним, ДМР просить скасувати запис про право власності № 20127285 від 24 квітня 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 675634912101 та припинити право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] ; скасувати запис №\~20127285 про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав за [PERSON] , внесений державним реєстратором Дніпровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим С.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 34924117 від 25 квітня 2017 року реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №\~675634912101; визнати спадщину у вигляді вищезазначеної квартири відумерлою та передати її у власність територіальної громади в особі ДМР; судові витрати по справі покласти на відповідачів. (а.с.1-13) Одночасно з позовною заявою надійшла заява міського голови Філатова\~Б.А., діючого від імені Дніпровської міської ради, про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , а також\~заборони [PERSON] здійснювати вчиняти будь-які дії (купівлі-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) щодо відчуження, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів щодо вказаного майна. Також просить заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій щодо цього майна, крім дій з виконання ухвали суду про забезпечення позову. (а.с.119-121) Ухвалою від 12 лютого 2021 року заява про забезпечення позову була частково задоволена. (а.с.124-125) В апеляційному порядку ухвала не оскаржувалась. Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2021 року було відкрито провадження у справі та у відповідності до норм ст.ст.11, 19, 274\~ЦПК\~України призначено її до розгляду в порядку загального провадження в підготовчому судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.130-131) Одночасно було вирішено питання щодо третіх осіб, залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., також було задоволено клопотання позивача та витребувано від\~П`ятої Дніпровської\~державної нотаріальної\~контори інформацію чи відкривалась спадкова справа після смерті [PERSON] [INFO] , померлої [INFO] . (а.с.130-131) Від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. (а.с.136) Від П`ятої Дніпровської\~державної нотаріальної\~контори на ухвалу суду надійшла інформація, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася. (а.с.138) Підготовче судове засідання 15 квітня 2021 року було перенесено на 11 травня 2021 року. В підготовче судове засідання 11 травня 2021 року з`явився лише представник позивача, інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. В підготовчому\~судовому засіданні\~11\~травня 2021\~року прийнято\~додаткові докази\~від представника\~позивача,\~продовжено строк\~підготовчого провадження.\~У зв`язку\~з неявкою\~відповідачів підготовче\~судове засідання\~було відкладено\~на 31\~травня 2021\~року. (а.с.154) Підготовче судове засідання 31 травня 2021 року було перенесено на 30 червня 2021 року. В підготовче судове засідання 30 червня 2021 року з`явилась представник позивача, інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. В підготовчому судовому засіданні 30 червня 2021 року було постановлено ухвалу про закриття підготовчого\~провадження у\~даній цивільній\~справі та\~призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті на\~12\~серпня\~2021 року. (а.с.а.с.166, 167, 169-170) В судове засідання учасники по справі не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином, від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 09 вересня 2021 року. (а.с.178) В судове\~засідання 09\~вересня 2021\~року з`явився\~лише представник\~позивача,\~інші учасники\~справи в\~підготовче засідання\~не з`явились,\~про причини\~неявки не\~повідомили,\~повідомлялись про\~час і\~місце розгляду\~справи належним\~чином.\~У зв`язку\~з неявкою\~відповідачів судове\~засідання було\~відкладено на\~06\~жовтня 2021\~року. (а.с.184) 06 жовтня 2021 року в судовому засіданні за участю представника позивача було розпочато розгляд справи по суті, вчинено необхідні дії та оголошено перерву до 09 листопада 2021 року для надання часу підготовитись до судових дебатів. (а.с.188-189) В судовому засіданні 09 листопада 2021 року за участю представника позивача було завершено розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з мотивів зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на її адресу судових повісток, конверти з якими повернулись на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.157-158, 162-163, 176-177, 179-182, 192-193) Представник відповідача ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» в судові засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток, які згідно поштових повідомлень ним отримані. (а.с.а.с.142, 164, 165, 187) Третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Отроцюк О.В. в судові засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась шляхом направлення на її адресу судових повісток. 24 березня 2021 року на адресу суду надійшов лист від приватного нотаріуса в якому вона просила розглянути справу без її участі. (а.с.136) Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2002 року. (а.с.85-86) [PERSON] помер [INFO] . 03 травня 2012 року, після його смерті, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гузєєвою I.B. оформлено свідоцтво про право власності на спадщину на [PERSON] (а.с.85-86) Відповідно до договору купівлі-продажу від 14 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гузєєвою I.B. [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] (а.с.85-86) Згідно договору купівлі-продажу від 22 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. [PERSON] продала квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.85-86) Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року по справі №\~0418/5803/12 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватні нотаріуси Дніпропетровського міського нотаріального округу: Гузєєва І.В., [PERSON] , Отроцюк О.В.; Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна із володіння, скасування державної реєстрації права власності задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 03 травня 2012 року на квартиру [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гузєєвою І.В. за реєстровим № 371. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . Скасовано в реєстрі прав власності запис про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2012, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. за реєстром № 4337. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. (а.с.85-86) Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року в частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] та скасування у реєстрі прав власності запису про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., реєстровий № 4337 скасовано. В задоволенні позовних вимог [PERSON] в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. (а.с.86-89) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальник справ від 11 червня 2014 рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. (а.с.89-91) Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову. Позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Витребувано із володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . (а.с.92-95) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 10 липня 2015 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року в незмінній частині та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року залишено без змін. (а.с.95-98) 01 липня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 0418/5803/12 (н.п. 2/0203/630/2013) від 14 жовтня 20013 року, ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 0418/5803/12 (н.п. 2/0203/630/2013) від 25 жовтня 2013 року, рішення Апеляційного суду дніпропетровської області від 19 лютого 2014 року, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ по справі № 6-12908 св 14 від 11 червня 2014 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 15 квітня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 675634912101, номер запису про право власності 10332093. (а.с.14-16) 10 квітня 2017 року державним реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правовик та технічних експертних досліджень» Молчановим С.О. право власності за [PERSON] скасовано на підставі постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 по справі №\~807/1180/169. (а.с.20-23) 10 квітня 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано державним реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим С.О. право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34924117 від 25 квітня 2017 року, номер запису про право власності 20127285. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу ВРС №\~747587 від 22 червня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., зареєстрований в реєстрі № 4337. (а.с.14-16) Відповідно до п.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктом 1 частини 1 статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Частиною 1 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Така вимога є необхідною для визнання укладеного правочину чинним. Недодержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним (ч.1 ст.215 ЦК України). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.202 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід i припинення підлягають державній реєстрації. Згідно частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означав, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст.334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (ст.5 ЦК України). Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави i суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року по справі №\~0418/5803/12, правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 03 травня 2012 року, на підставі якого [PERSON] набув право власності скасовано, у зв`язку з чим, [PERSON] не мав права відчужувати спірне нерухоме майно [PERSON] , яка, відповідно, не мала права відчужувати спірне майно [PERSON] . Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законно сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Пунктом 1 частини 1 статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання i підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вищевказане свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою, державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно. Відповідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України№ 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» норма ч.1 ст.216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Враховуючи те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 травня 2012 року на квартиру [ADDRESS] , застосовуючи роз`яснення Верховного Суду України, не потребують визнанню недійсними наступні договори: купівлі-продажу від 14 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуєєвою I.B., купівлі-продажу від 22 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. Отже на підставі неіснуючого договору купівлі-продажу від 22 червня 2012 року Державним реєстратором Молчановим С.О. зареєстровано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Державна реєстрація спірної квартири здійснена без документів, визначених статтею 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. У зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину ВРП № 225450 від 03 травня 2012 року скасовано, суд приходить до висновку, що необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію № 34924117 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на об`єкт нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності 20127285 від 24 квітня 2017 року, що прийнятий державним реєстратором Дніпропетровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим С.О. З матеріалів справи також вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . Згідно листа П`ятої Дніпровської\~державної нотаріальної\~контори після її смерті спадкова справа не заводилася. (а.с.138) Відповідно до частини 1 статті 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме i нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно i майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Частиною 5 даної статті також встановлено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати i купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування i оренду. Відповідно до частини 8 статті 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищаються законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Статтею 145 Конституції України встановлено, що права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Статтею 18-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень i забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Відповідно до частин 1-3 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом i за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом вiдумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Оскільки, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року по справі № 0418/5803/12 визнано недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 03 травня 2012 року на квартиру [ADDRESS] [PERSON] не мав права продавати спірну квартиру [PERSON] , тому що не був власником спірної квартири. Також враховуючи, що підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] , є договір купівлі-продажу від 22 червня 2012 року, укладений з особою, яка не мала права на відчуження квартири [PERSON] , оскільки не була його власником на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2012 року, то у останньої не виникло право власності на вищезазначену квартиру. Отже [PERSON] не набула право власності на спірну квартиру, а державна реєстрація за нею цього права є безпідставною. Враховуючи викладене та оскільки, з часу відкриття спадщини минуло більше одного року, спадкоємці відсутні, відповідно до ст.ст.334-338 ЦПК України суд приходить до висновку про визнання спадщини на квартиру [ADDRESS] відумерлою та передання її у власність територіальної громади міста в oco6i ДМР. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в рівних частинах з [PERSON] та ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» на користь Дніпровської міської ради судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви до суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved