Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд ухвалити рішення про збільшення стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина, [INFO] , в розмірі 4000 гривень щомісячно та до повноліття сина, тобто до [INFO] включно. Вимоги позову обґрунтувала тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, котрий зареєстрований 06 листопада 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2013 року шлюб було розірвано. У шлюбі у сторін, а саме [INFO] народилася дитина - син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2008 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис за № 459, де в графі батько записаний [PERSON] . Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/108/15-ц від 20 травня 2015 року, суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до повноліття сина, тобто до [INFO] включно. Як зазначає позивачка, з жовтня 2017 року у сина [PERSON] почав слабшати зір та напротязі 2018 р. та 2019 р. йому була проведена рефракційна терапія нічними контактними лінзами фірми «ОК Лінза ». Зазначене лікування коштувало значних фінансових затрат, однак встановлених судом аліментів не вистачає на утримання сина, тому позивачка прохала збільшити стягнення з відповідача аліментів з 1000 гривень до 4000 гривень щомісячно, для гармонійного розвитку дитини. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20 січня 2019 року, було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін по справі. (а.с. 49,50). Позивачка в судове засідання не прибула та надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. (а.с. 3). Відповідач в судове засідання не прибув та 18 лютого 2020 року ним надано на адресу суду відзив на позовну заяву, вимоги позову відповідач визнав частково та зазначив, що має змогу платити аліменти на утримання сина у розмірі 1300 гривень щомісяця. 02 березня 2020 року [PERSON] надала відповідь на відзив та просила врахувати його при проголошенні рішення по зазначеній справі. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, котрий зареєстрований 06 листопада 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2013 року шлюб було розірвано. (а.с. 12). У шлюбі у сторін, а саме [INFO] народилася дитина - син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 червня 2008 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис за № 459, де в графі батько записаний [PERSON] . (а.с. 4). Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/108/15-ц від 20 травня 2015 року, суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до повноліття сина, тобто до [INFO] включно. (а.с. 11). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положення ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне зазначити, що з часу прийняття рішення щодо стягнення аліментів з відповідача (20 травня 2015 року) збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан як позивачки так і відповідача. Також суд приймає до уваги те, що малолітній [PERSON] часто хворіє, про що стороною позивача надано виписки з медичної документації (а.с. 20-30) та на його утримання та лікування позивач витрачає значно більші ніж раніше кошти. Також при ухваленні рішення суд приймає до уваги те, що відповідач не має постійної роботи та на даний час не працевлаштований та протилежного матеріали справи не містять. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України ). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] правомірні та підлягають до часткового задоволення і збільшенню з 1000 гривень щомісячно до 2500 гривень щомісяця до повноліття сина, тобто до [INFO] включно. Також, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial