Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») з вимогою про стягнення безпідставно стягнутих коштів в сумі 15400,25 гривень. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. В зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження, ухвалою від 05 травня 2021 року продовжено строк розгляду справи. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Станом на день розгляду справи до суду не надійшов відзив на позов від відповідача. Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином неодноразово. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Покровського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції м.Кривого Рогу у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження АСВП 54738288 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк», на підставі виконавчого напису № 5222 від 09.06.2017 року виданого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Державним виконавцем, було звернуто стягнення на пенсію [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 09 червня 2017 року, зареєстрований у реєстрі № 5222, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" за кредитним договором № KRIMRS 05730880 від 11.01.2007 року заборгованості у сумі 80610,60 грн. - таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на користь позивача суму, що була стягнута за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 09 червня 2017 року, зареєстрований у реєстрі № 5222 у розмірі 10506,98 грн. та 2500 грн. моральної шкоди. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року вищевказане рішення скасоване в частині стягнення моральної шкоди та в задоволенні вимоги стягнення моральної шкоди відмовлено. В частині стягнутої на користь позивача з Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" за виконавчим написом, виданим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрованим у реєстрі за № 5222 змінено суму. Її зменшено з 10506,98 грн. до 9810,98 грн. 23 березня 2020 року виконавче провадження ВП АСВП 54738288 про стягнення з мене на підставі виконавчого напису № 5222 від 09.06.2017 року заборгованості було закінчене та скасований арешт мого майна, скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Згідно з ч.3\~ст.1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~ст.11 ЦК України). У відповідності до ч.3\~ст.1212 ЦК України\~положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно\~ст.1213 ЦК України\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до довідки Відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян №17 від 17.02.2021 року, всього за період з 1 грудня 2017 року по квітень 2020 року включно, з пенсії [PERSON] було утримано відповідно до постанови державного виконавця № ВП 54738288 від 26.10.2017 року на погашення боргу 25211,23\~грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року на користь [PERSON] з АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 9810,98 грн., які були безпідставно сплачені ним за виконавчим написом № 5222 від 09.06.2017 року станом на 01.01.2019 року. Таким чином, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» було безпідставно стягнуто боргу 25211,23\~грн.,\~із них\~повернуто позивачу\~9810,98\~грн.\~Таким чином\~з відповідача\~підлягає стягненню\~різниця в\~сумі 15400,25\~грн. (25211,23\~грн.\~-\~9810,98\~грн.\~=\~15400,25\~грн). Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до положень\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В обґрунтування заявлених вимог до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги від 25.03.2021, який було укладено між [PERSON] та адвокатом Калашніковою І.В., зі змісту якого убачається вартість фактично отриманих та сплачених послуг по складанню позовної заяви та формування пакету документів для подачі його до суду складає 1 500 грн. Також надано квитанція №5 від 19.03.2021 про оплату послуг на правничу допомогу згідно вище зазначеного договору. Суд вважає, що вимога в частині відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. належним чином доведена позивачем матеріалами справи і тому підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, позивач на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, виходячи з результату вирішення спору, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved