Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

24 лютого 2017 року позивачі звернулися до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з вищевказаним позовом до територіальної громади в особі Вишнівської сільської ради Куп'янського району Харківської області про визнання права власності на 1/5 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом з посиланням на ті обставини, що 05 травня 2013 року помер [PERSON], а на день його смерті він проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,9 га., розташованої на території Вишнівської сільської ради Куп'янського району Харківської області. Померлий не залишив заповіту на випадок своєї смерті, однак спадщину фактично прийняли: дружина спадкодавця [PERSON], та діти спадкодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем на день його смерті. Син спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовився, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори відомостей про інших спадкоємців немає. Постановою державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/5 частину земельної ділянки, в звязку з відсутністю відомостей про реєстрацію земельної ділянки на імя померлого в Державному земельному кадастрі та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вищевказану частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Тому позивачі були змушені звернутися до суду за захистом їх спадкових прав на землю. Позивач [PERSON], яка також представляє інтереси неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], також діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності та відсутності інших позивачів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Вишнівської сільської ради Куп'янського району Харківської області у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору повністю покладався на розсуд суду та не заперечував з приводу заявлених вимог. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати позов у його відсутності, зазначив, що він не заперечує з приводу заявлених позовних вимог. Представник третьої особи - управління держгеокадастру у Купянському районі Харківської області у судове засідання не зявився, надав до суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог в яких вважав, що даний позов необхідно залишити без задоволення, оскільки відповідна спірна земельна ділянка не може входити до складу спадщини спадкодавця [PERSON] у звязку з тим, що за свого часу, не була проведена державна реєстрація переходу права власності на земельну ділянку відповідно до діючого законодавства, тобто земельна ділянка не пройшла відповідну процедуру реєстрації і державний акт не має юридичної сили. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 05 травня 2013 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №404115, актовий запис №02 (а.с. 21). Родинні відносини позивачів з померлим підтверджують ксерокопія свідоцтва про шлюб укладеним між [PERSON] та [PERSON], а також свідоцтвами про народження дітей [PERSON], який народився 07 травня 2002 року, [PERSON], який народився 23 вересня 2008 року, [PERSON], яка народилася 12 червня 1996 року, та [PERSON], який народився [INFO] (а.с. 22-26). Ксерокопією Державного акту серії ХР №19-00-092773 підтверджується, що спірна земельна ділянка, яка розташована на території Вишнівської сільської ради Харківської області з цільовим призначенням: для виробництва товарної сільськогосподарської продукції, була передана у право приватної власності на землю на підставі рішення Купянської райдержадміністрації від 07 грудня 1998 року №557. Крім того, в Державному акті зазначено, що він був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1999 роком №1409 (а.с. 28). Постановою державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори від 03 лютого 2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/5 частину земельної ділянки, в звязку з відсутністю відомостей про реєстрацію земельної ділянки на імя померлого [PERSON] в Державному земельному кадастрі та не надано витягу з державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вищевказану частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом (а.с. 9). З заяви вбачається, що позивачі не можуть визнати у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку в звязку з тим, що згідно з повідомленням управління Держгеокадастру у Купянському районі від 01 грудня 2016 року за 29-20.03-0.3-3348/2-16 вищевказана земельна ділянка не пройшла встановлену законом процедуру державної реєстрації, інформація про неї до державного земельного кадастру не внесена, кадастровий номер відсутній, а тому видати витяг з державного земельного кадастру неможливо, тому нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право власності на 1/5 частину цієї земельної ділянки за кожним з позивачем (а.с. 29). Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України\~передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. П.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). У пункті 10 статті 28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом, є дійсними. Також згідно із пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відсутність кадастрового номеру земельної ділянки до офіційного ведення кадастрових номерів не є перешкодою для здійснення права власності на землю. За\~п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). У п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року\~\~«Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята\~статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відсутність кадастрового номера земельної ділянки, яка була предметом правочину до введення кадастрових номерів, не може бути підставою відмови у видачі нотаріусами свідоцтв про право на спадщину на вищевказані об'єкти нерухомого майна та у посвідченні права власності в порядку спадкування. Тому, враховуючи той факт, що позивачі фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] та згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частини спірної земельної ділянки у звязку з тим, що відомості про реєстрацію земельної ділянки на імя померлого відсутні в Державному земельному кадастрі, а згідно ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, суд вважає за необхідне захистити не визнані спадкові права позивачів, та визнати за ними право власності по 1/5 частині спірної земельної ділянки за кожним в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 08 травня 2013 року, тим самим задовольнивши у повному обсязі позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved