Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 17 вересня 2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Шацького районного суду Волинської області. Від даного шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. З червня 2013 року [PERSON] проживає разом з дітьми в [ADDRESS]. Діти знаходяться на її повному утриманні. Відповідач участі у вихованні дітей не бере та матеріальної допомоги на їх утримання не надає. [PERSON] ухиляється від обов'язку по вихованню дітей, він не піклується про них, не проявляє батьківської турботи, не приїжджає до дітей, не цікавиться їх життям та здоров'ям. Тому, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали із зазначених у заяві підстав, просили позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов не визнав. Суду пояснив, що він не ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дітей, однак на даний час не має можливості сплачувати аліменти, оскільки здійснює догляд за особою, яка досягла вісімдесятирічного віку, за що отримує допомогу, яка складає 13,86 грн. в місяць. Зазначена допомога призначається працездатній особі, яка не працює. Прокурор висловлюючи думку з приводу заявлених позовних вимог, просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу. Представник третьої особи органу опіки та піклування Шацької районної державної адміністрації вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], про що надала суду відповідний висновок. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ратнівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї ї проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що 17 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується рішенням Шацького районного суду Волинської області від 17 вересня 2013 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] - [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4-6). Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 24 грудня 2013 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2013 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають між собою в неприязних відносинах. Обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачений ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькіам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Судом встановлено, що з червня 2013 року діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та проживання № 302 від 03.07.2014 року виданою Височенською сільською радою Ратнівського району Волинської області (а.с. 23). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] та акту обстеження матеріально - побутових умов малозабезпеченої сім'ї встановлено, що [PERSON] проживає із малолітніми дітьми в будинку своїх батьків, має окрему кімнату, діти мають спальні місця, забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування (а.с. 36-37). Згідно довідки про неотримання аліментів № 03-20/2/1466 від 04.07.2014 року виданої відділом державної виконавчої служби Шацького районного управління юстиції Волинської області [PERSON] встановлено, що остання дійсно не отримує аліменти від [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом зокрема спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який надає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав № 1393/27/2-14 від 16.07.2014 року, наданого Шацькою районною державною адміністрацією, вбачається, що відповідач намагався налагодити стосунки з позивачем та дітьми, хоча зустрічав у цьому перешкоди. В серпні 2013 року [PERSON] звертався із заявою до органу опіки і піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, про що було прийнято рішення про можливість спілкування батька з дітьми у вихідні та святкові дні, проте матір дітей не виконувала даного рішення. 15 липня 2014 року працівниками служби у справах дітей обстежено матеріально - побутові умови проживання [PERSON] та встановлено, що умови проживання задовільні, в наявності є необхідні меблі, побутова техніка, члени сім'ї спиртними напоями не зловживають, скарг на поведінку сім'ї від сусідів не надходило. Тому орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 44-45). Відповідно до довідки № 344/036-29/2-14 від 01.07.2014 року виданої Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області [PERSON] характеризується позитивно, за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе вихованою людиною, врівноважений, доброзичливий, стриманий (а.с. 26). Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Шацької районної державної адміністрації, як одержувач компенсаційної виплати особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла вісімдесятирічного віку з 05.10.2012 року по даний час, за що отримує кошти у сумі 13,86 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою № 476 від 16 липня 2014 року та довідкою № 477 від 14 липня 2014 року (а.с. 41-42). Згідно п. 1 "Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 558 від 29.04.2004 року, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної стороньої допоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не сплачує аліменти на не відвідує дітей. Однак, допитані свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що восени 2013 року, коли [PERSON] з дітьми приїжджали в с. Омеляна, де проживає відповідач, то [PERSON] купив дітям гостинців, однак родина позивача не прийняла їх та викинула. Суд звертає увагу також на те, що відповідач проживає в іншій місцевості на значній відстані від місця проживання дітей, що унеможливлює часте відвідування дітей. Крім того, в серпні 2013 року [PERSON] звертався до органу опіки та піклування Шацької районної державної адміністрації із заявою про встановлення часу для спілкування з дітьми, і рішенням комісії з питань захисту прав дітей № 9/2 від 29 серпня 2013 року було вирішено встановити для відповідача час для спілкування з дітьми у вихідні та святкові дня щомісяця. Також було рекомендовано [PERSON] не перешкоджати у їх спілкуванні з дітьми (а.с. 43). Зазначені обставини, на думку суду, хоча і свідчать про недостатню участь відповідача у вихованні дітей та його недосить сумлінне ставлення до своїх батьківських обов'язків, однак при цьому також підтверджують доводи відповідача про наявність об'єктивних перепон у належному здійсненні ним такої участі та свідчать про небажання останнього втрачати родинні зв'язки зі своїми малолітніми дітьми. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] є недоцільним та таким, що суперечить інтересам дітей, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 19, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed