Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] 10.12.2015 року звернувся до суду із заявою, за участю заінтересованої особи приватного нотаріуса [PERSON] про встановлення факту,що має юридичне значення, посилаючись на те, що 02.01.2011 року було продано дім в США,розташований за адресою: Сша Maiami, 38 St George Place, Palm Beach Gardens, Fl 33418, який належав на правах власності [PERSON] та [PERSON] Без відома та згоди [PERSON] американскьому нотаріусу була предявлена українська довіреність англійською мовою, посвідчена приватним нотаріусом [PERSON], згідно якої англійський нотаріус переоформив будинок на третіх осіб, проте як зазначає заявник вказана довіреність не пройшла легалізації в посольстві США в Ураїні та приватним нотаріусом не засвідчувалася у звязку із чим позивач просить суд встановити факт, що спеціальна довіреність на випадок втрати дієздатності яка булла засвідчена 17.12.2009р. нотаріусом [PERSON] не засвідчувалася на території України. В судовому засіданні представник заявника позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є ії заява, відповідно до якої просить справу розглянути без ії участі, та ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності не зявившихся осіб за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає положенням ст.ст.158, 169\~ ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. За змістомст. 234 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1\~ст. 256 ЦПК України визначено перелік фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено у п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. \~Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що спеціальна довіреність на випадок втрати дієздатності, яка була засвідчена приватним нотаріусом [PERSON] не засвідчувалась приватним нотаріусом [PERSON] на території України. Однак до переліку, визначеному у ч. 1ст. 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявниця, не відноситься. В даному випадку, факт не засвідчуванності нотаріусом [PERSON] довіреності тягне за собою виникнення(припинення) прав та обовязків заінтересованих сторін, але в подальшому в обовязковому порядку даний спір потягне за собою спір про право, що є не характерним для фактів, що мають юридичне значення. Існують інші порядки вирішення даного спору, що також суперечить природі юридичного факту. Факт не засвідчуваності нотаріусом [PERSON] є фактом, що не має юридичного характеру, і не являється юридичним фактом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви.

Outcome: dismissed