Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

26.01.2021 року адвокат Рідош-Шаповал В.І., яка діє в інтересах позивачів [PERSON] , [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в місті [PERSON] померла мати позивачок [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається з: житлового будинку в [ADDRESS] , а також земельної ділянки, площею 2,88 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825483800:01:000:0084, що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, на підставі державного акту виданого на ім`я [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти, позивачки по справі, як спадкоємці першої черги. Інших спадкоємців не має. Звернувшись до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , які посвідчені нотаріусом 13.06.2016 року за реєстровими №№1-2594, 1-2589. Свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку не видавалось, оскільки згідно постанови державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 23.10.2020 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки був відсутній правовстановлюючий документ на предмет успадкування. З урахуванням зазначених обставин представник позивачів просила визнати за позивачками право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, представник позивачів подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та у відсутність її довірителів, просила позов задовольнити у повному обсязі. Від відповідачки до суду надійшла заява, відповідно до якої остання позов визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, оскільки остання працює за межами міста. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України\~визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. В судовому\~засіданні встановлено,\~що [INFO] в м. Кальярі Італія у віці 53 років померла [PERSON] , про що 22.01.2008 року виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2008 року (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з житлового будинку в [ADDRESS] , а також земельної ділянки, площею 2,88 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825483800:01:000:0084, що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Після смерті спадкодавиці спадщину прийняли її діти, позивачки по справі, як спадкоємці першої черги, і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , які посвідчені 13.06.2016 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори та зареєстровані в реєстрі за реєстровими №№1-2594, 1-2589 (а.с.12). Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 2,88 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825483800:01:000:0084, що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, не видавалось, оскільки згідно постанови державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 23.10.2020 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки був відсутній правовстановлюючий документ на предмет успадкування (а.с. 13). Земельна ділянка, площею 2,88 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825483800:01:000:0084, що розташована в межах території Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, належала померлій [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №095936 від 21.02.2005 року, реєстраційний номер 010502200533, виданого на ім`я [PERSON] , про що свідчить копія державного акту (а.с. 10). Вказану земельну ділянку, померла [PERSON] , що мешкала в [ADDRESS] , отримала у спадок після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в рівних долях з [PERSON] , відповідачкою по справі, на 2/3 частки права на земельну (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Більшовик" с. Кумарі Первомайського району Миколаївської області розміром 5,3 (п`ять і три десятих) в умовних кадастрових гектарах належного спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі серії МК №0187421, виданого Первомайською районною державною адміністрацією 30-го липня 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30 липня 1997 року за реєстровим №7143, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, посвідченого 17.07.2001 року державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2-1708, спадкова справа №562/1999 року (а.с. 11). Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 02.12.2020 р. за №00028747331, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що 16.12.1972 року центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області зроблено відповідний актовий запис за №2348 (а.с. 6). Отже, померла спадкодавиця була власницею вказаної земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №095936 від 21.02.2005 року, реєстраційний номер 010502200533, виданого на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, єдиними спадкоємицями за законом після смерті [PERSON] у відповідних частинах є позивачки. Для оформлення спадщини в нотаріальній конторі нотаріусу необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. У позивачів такі оригінали документів відсутні, а отримати їх дублікати на померлих людей неможливо, оскільки органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Як роз`яснив Пленум ВСУ у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що позивачі є спадкоємицями за законом після смерті [PERSON] , в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у них виникло у зв`язку із смертю [PERSON] , з врахуванням визнання позову відповідачем, позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved