Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

26.03.2014 року лікар-фтизіатр Комунальної установи Центральна міська лікарня міста Рубіжне Луганської області Геворкян Аліса Каренівна, звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу - Лисичанського обласного туберкульозного диспансеру строком на чотири місяці, свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] в січні 2013 року звернувся самостійно до туберкульозного кабінету у зв,язку з погіршенням здоров,я, після чого був обстежений та направлений до Стаханівського туберкульозного диспансеру, де знаходився з 05.02.2013 року по 11.04.2013 року. Був виписаний за порушення режиму та повторно госпіталізований з 18.04.2013 року по 28.05.2013 року. Виписаний для продовження лікування амбулаторно, але туберкульозний кабінет відвідував не регулярно і з 19.06.2013 року лікування перервав ТМЧ від 03.01.2013 року- Рез1 (HRS) і згідно рішення ЦВКК ХРТБ від 26.06.2013 року- Діагноз: МРТБ (1.07.13) легенів (дессимирований) Дестр- МБТ+М-К+Рез1(HRS) Рез2(0)Гист0кат4.1.А(РТБ1ряд)ког3(13)- битове пияцтво. Було рекомендоване лікування у Слав,яносербському туберкульозному диспансері, але [PERSON] від лікування ухиляється, туберкульозний кабінет відвідує не постійно. 31.07.2013 року [PERSON] письмово відмовився від госпіталізації. Рекомендації ЦВКК ХРТБ виконував не регулярно і при черговому обстеженні мокроти від 17.02.2014 року-КУП+. Від госпиталізації у Лисичанський теберкульозний диспансер відмовився письмово. [PERSON] є бактеріовидільником, що небезпечно для оточуючих, схильність до лікування низька, тому потребує примусової госпіталізації. В судовому засіданні лікар-фтизіатр Геворкян А.К. заяву підтримала, просила її задовольнити. За даними лікаря-фтизіатра Геворкян А.К. заінтересована особа [PERSON] є особою, яка становить загрозу розповсюдження хвороби туберкульоз, що є небезпечним для оточуючих, тому суд приходить до висновку, відповідно до ст. 285 ЦПК України, що можливо розглядати справу за його відсутністю. Суд, заслухавши лікаря-фтизіатра, дослідивши матеріали цивільної справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України „Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що становить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно висновку комісії лікарів № б/н [PERSON] є хворим на заразну форму туберкульозу, є бактеріовидільником та небезпечним для оточуючих, від лікування ухиляється, схильність до лікування низька, туберкульозний кабінет відвідує не регулярно(а.с. 3). Згідно витягу з амбулаторної картки хворого [PERSON], діагноз: РТБ (03.2013) легені (дисс) Дестр + МБТ + М -К + Рез0Гист) кат2 ког1 (13) і згідно рішення ЦВКК ХРТБ від 26.06.2013 року- Діагноз: МРТБ (1.07.13) легенів (дессимирований) Дестр- МБТ+М-К+Рез1(HRS) Рез2(0)Гист0кат4.1.А(РТБ1ряд)ког3(13). Побутове пияцтво (а.с. 5-7). Відповідно до Закону України „Основи законодавства України про охорону здоров'я" туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про протидію захворюванню на туберкульоз" туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікробактеріями туберкульозу. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України „Про протидію захворюванню на туберкульоз" хворі на туберкульоз та інфіковані мікробактеріями туберкульозу зобов'язані: дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно наявних в матеріалах амбулаторної картки даних, хворий [PERSON] в порушення наведеної вище норми Закону ухиляється від лікування небезпечної хвороби, чим ставить в загрозливе становище осіб, що його оточують, подальша його відмова від проходження лікування може призвести до поширення захворюваності на туберкульоз серед населення, що призведе до порушення права на безпечну санітарно-епідеміологічну ситуацію необмеженого кола осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заявлені лікарем-фтизіатром Комунальної установи Центральна міська лікарня міста Рубіжне Луганської області Геворкян Аліси Каренівни вимоги про примусову госпіталізацію, частково. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються за рахунок держави.

Outcome: partial