Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ціна позову становить 19087,04грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувує тим, що з 31.08.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.04.2005 року розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №78. Після розірвання шлюбу позивач взяла прізвище - [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . 11.06.2004 року Черкаським районним судом Черкаської області прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 11.06.2004 рокуі до досягнення дитиною повноліття. 10.09.2018 року на виконання вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист № 2-675/2004 та 05.11.1018 року відкрито виконавче провадження № 57596259. Станом на 01.02.2020 р. [PERSON] повинно бути сплачено 113413 грн., а відповідно до матеріалів виконавчого провадження (розрахунок Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 10.02.2020 року № 8258/6) [PERSON] сплачено лише 32803,25 грн., що свідчить про наявність заборгованості зі сплаті аліментіз яка сукупно перевищує суму відповідних платежів за три роки, та становить 80609,75 грн. Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавився життям та здоров`ям сина. На підставі вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 19087,04грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 11.03.2020 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду, яка отримана [PERSON] , згідно даних поштового повідомлення 19.03.2020 року. Відзив на позовну заяву чи будь які клопотання від відповідача до суду не надходили. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, у порядок визначений ч. 5 ст. 81 ЦПК України. Судом встановлено, що з 31.08.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.04.2005 року розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №78. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 07.11.2003 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 11.06.2004 рокуі до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Вдовиченко Н.О. від 05.11.2018 року відкрито виконавче провадження №ВП 57596259 за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2004 року про стягнення з [PERSON] аліментів. Згідно розрахунку Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 10.02.2020 року №8258/6 станом на 01.02.2020 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить 80609,75грн. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц визначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Пунктом 22постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що передбачена статею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини ніс: особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку наявного у матеріалах справи, сума пені у період з вересня 2014 року по січень 2020 року становить 19087,04грн. Даний розмір заборгованості відповідає вимогам чинного законодавства України та не заперечень від відповідача до суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки є законними, обґрунтовані належними доказами, є доведеними,а докази які спростовують доводи позивача відповідачем до суду не надано. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved