Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Рішенням Хорольського районого суду Полтавської області від 24.03.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-задоволено та застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного позивачем з відповідачем 18 лютого 2020 року, стягнувши з відповідача [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) 24445,60 грн. ( двадцять чортири тисячі чотириста сорок п"ять гривень 60коп.)одержані нею на виконання нікчемного правочину. Стягнуто з відповідача [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь позивача [PERSON] судові витрати у розмірі 840,80 грн. 01.04.2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розподіл судових витрат. В заяві посилається на те, що ним були понесені судові витрати в сумі 3203,60 грн., які складаються з витрат на надання йому професійної правничої допомоги адвокатом Носік Ю.В. у сумі 2000 грн. та 1203,60 грн. -транспортні витрати, пов"язані з проїздом до суду . Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України просить відшкодувати йому понесені ним витрати в справі в розмірі 3203,60 грн.., які необхідно стягнути з відповідача [PERSON] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, прохавши про розгляд заяви про розподіл судових витрат без їх участі. Відповідач у судове засідання не з"явилася, але подала до суду заяву в якій вимоги викладені в заяві не визнає та просить в задоволенні заяви відмовити. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 01.04.2021 року позивачем [PERSON] разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, на підтвердження понесених ним судових витрат , надіслано поштою на адресу суду доповнення № 1 до Детального опису робіт ( наданих послуг) та здійснення витрат за Довором про надання правничої допомоги від 12.03.2020 , укладеного між [PERSON] та адвокатом Носік Ю.В., копії квитанцій, що є розрахунком часу та вартості наданої правової допомоги (гонорару) і згідно якого розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги становить 2000 грн. та 1203,60 грн. -транспортні витрати, пов"язані з проїздом до суду . Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 24 березня 2021 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача [PERSON] про стягнення судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved