Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

30 грудня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було між ними зареєстровано 28.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 61. В обґрунтування своїх вимог, позивачка вказала, що від даного шлюбу мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають на даний час з нею та надалі будуть проживати. З відповідачем вони втратили почуття любові і поваги один до одного, стосунки між нами зіпсувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відстане бажання відновлювати сімейні стосунки, а така атмосфера суперечить її інтересам. На примирення не погоджується, тому вона просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Також у своєму позові позивачка [PERSON] просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 21.01.2021 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 01.02.2021 року від неї надійшла через канцелярію суду заява про розгляд справи без її участі. Також вказала, що позов підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Відзив на позов не надав. 16.02.2021 року від відповідача надійшла через канцелярію суду заява про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.05.2015 року. Від даного шлюбу сторони мають двоє спільних дітей - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 10.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 179) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 02.08.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 219), які на даний час проживають та будуть проживати з позивачкою. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивачка позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, суд важає за можливе відновити позивачці дошлюбне прізвище " [PERSON] ". На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved