Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант», фізичної особи підприємця [PERSON] , третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Позов мотивований тим, що 19 серпня 2020 року [PERSON] о 21 годині 00 хвилин на а/д Мукачево-Рогатин на вул. Пушкіна у с. Залужжя Мукачівського району, керуючи транспортним засобом «VOLVO FN», номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом «SCHMITZ», номерний знак [NUMBER] , в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.1, 12.1, 13.1 ПДР України допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі, після чого відбулося перекидання транспортного засобу «VOLVO FN». У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області у справі №557/62/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Постанова набула законної сили. Відповідно до реєстру МТСБУ станом на день ДТП, транспортний засіб VOLVO FN», номерний знак [NUMBER] забезпечений полісом № АО2823422, виданим ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант». Згідно звіту про оцінку вартості транспортного засобу від 31.08.2020 року вартість шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак [NUMBER] становить 438 716,76 гривень. Відтак, в межах ліміту страхового відшкодування з ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант» просить стягнути 130 000,00 гривень. Також з огляду на те, що сума страхового відшкодування не покриває розмір матеріальної шкоди, решта підлягає стягненню з особи, яка несе відповідальність за їх заподіяння, в даному випадку, оскільки водій [PERSON] керував автомобілем, перебуваючи у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , відтак останній несе відповідальність за шкоду, завдану працівником. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант» на користь [PERSON] 130 000,00 гривень страхового відшкодування та 308716,76 гривень з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування майнової шкоди. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Представник відповідача ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант» 01.11.2021 року подав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що 19.08.2020 року настала ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Мерседес [NUMBER] . Майже через рік після настання ДТП, а саме 23.07.2021 року товариство отримало заяву про виплату страхового відшкодування вх. № 12/9610 від адвоката Логай І.І., а відтак у страхової компанії відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки такий звернувся поза межами строку, визначеного Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 19 серпня 2020 року [PERSON] о 21 годині 00 хвилин на а/д Мукачево-Рогатин на вул. Пушкіна у с. Залужжя Мукачівського району, керуючи транспортним засобом «VOLVO FN», номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом «SCHMITZ», номерний знак [NUMBER] , в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.1, 12.1, 13.1 ПДР України допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі, після чого відбулося перекидання транспортного засобу «VOLVO FN». У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Гощанського районного суду Рівненської області у справі №557/62/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Постанова набула законної сили (а.с. 8). Відповідно до реєстру МТСБУ станом на день ДТП транспортний засіб VOLVO FN», номерний знак [NUMBER] забезпечений полісом № АО2823422, виданим ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант» (а.с. 21). Згідно звіту про оцінку вартості транспортного засобу від 31.08.2020 року вартість шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак [NUMBER] становить 438 716,76 гривень (а.с. 11-19). Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути в межах ліміту страхового відшкодування з ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант» 130000,00 гривень та з ФОП [PERSON] 308 716,76 гривень - шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в ст. 1166 ЦК України, де передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до пунктів 33.1., 33.1.4. ст. 33 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно п. 35.1.вказаного закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. 35.2. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України). Причому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі /частина п`ята статті 81 ЦПК України/. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не будо дотримано вказаних вимог закону, оскільки із заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся 23.07.2021 за вх.№ 12/9610 (а.с. 44-45), відтак у ТОВ Страхової компанії «Альфа-гарант» відсутні підстави для відшкодування страхового випадку. Також, позовні вимоги щодо стягнення суми страхового відшкодування з [PERSON] не підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України. Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-1737цс15). Однак, разом з тим, матеріли справи не містять належних доказів того, кому належить автомобіль, яким керував [PERSON] (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди), факту перебування на час здійснення дорожньо-транспортної пригоди, а саме 19.08.2021 року [PERSON] у трудових відносинах з ФОП [PERSON] на посаді водія. Суд при оцінці сукупності доказів у справі, що подані на підтвердження заявлених позовних вимог виходить з положень ст.ст.12, 77, 78, 80, 81 ЦПК України та враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВ Страхова компанія «Альфа-гарант», фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, а тому згідно положень ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача судові витрати у справі на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed