Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду\~ з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що\~ рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням даного суду від 16 вересня 2013 року позивачці відновлено дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Від шлюбу з відповідачем у нас народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, що стверджується довідкою, виданою Чернянською сільською радою. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 березня 2010 року по справі № 2-468/10 року позовні вимоги задоволено - стягнуто з відповідача на мою користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок у розмірі 500 гривень в місяць, починаючи з 15 березня 2010 року і до повноліття дітей. Потім було ще одне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.12.2015 року по справі № 299/2857/15-ц мої позивні вимоги задоволено- збільшено розмір стягуваних аліментів -по 1200грн щомісячно. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. На даний час проживає сама,\~ батьки\~ померли (вони були набільшою допомогою) вік дітей збільшився, відповідно збільшилися і витрати на їх утримання, збільшено розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2015 роком. Обидві доньки ходять до школи, минулий рік закінчили відмінно, що вимагає додаткових витрат на їх утримання. Відповідач, окрім присуджених аліментів в сумі 2400 гривень на місяць, добровільно допомоги на утримання дітей не надає та не бере участі у додаткових витратах. У зв`язку\~ цим позивачка просить збільшити розмір аліментів та надалі стягувати з відповідача по 3000\~ гривень на місяць на кожну дитину. Позивачка у судовому засіданні вимоги позову підтримала та зазначенила, що доньки [PERSON] та [PERSON] ростуть та добре вчаться, а відтак необхідні кошти на одяг, навчання, лікування. Коштів, присуджених як аліменти у розмірі по 1200 гривень наразі не вистачає. Додатково позивачка зазначила, що з відповідача регулярно стягують аліменти, позаяк він офіційно працює на залізниці. Також їй відомо, що відповідач має іншу сімю та малалітнього сина. Відповідач будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.17), в судове засідання з невідомих суду причин не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки\~ позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,\~ суд приходить до наступного висновку.\~\~\~\~\~ В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6). Згідно довідки Чернянської сільської ради № 571 від 22.10.2020 року діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] \~ проживають разом з позивачкою та\~ перебувають на її утриманні (а.с.12). Також з матеріалів справи вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Рішенням Виноградівського районного суду від 04.12.2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі по 1200 грн.\~ на місяць на кожну дитину (а.с.9-11). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України\~\~\~ № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлено для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року 2218 грн., з 1 липня 2318 грн., з 1 грудня 2395 грн. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України). За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини. За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей. Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Однак суд частково погоджується з доводами позивачки про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у запропонованому розмірі у сумі по 3000 грн. на кожну дитину (а разом 6000 грн. на місяць), позаяк доказів цього суду не надано. З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, таке грошове утримання з боку відповідача, у розмірі близько половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, матеріального становища чи стану здоров`я когось із сторін чи їх неповнолітніх дітей, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. З огляду на зазначене судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved