Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

11 жовтня 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Чернівецької обласної прокуратури, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перша державна нотаріальна контора Чернівецької області про звільнення майна з під арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування своєї позиції позивачі посилаються на те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є рідними сестрами та власницями по Ѕ частин будинковолодіння по [ADDRESS] . Право власності [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності, що видане 16 травня 1984 року, на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №219/8 від 17.04.1984 року. Право власності [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності, що видане 16 травня 1984 року, на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №219/8 від 17.04.1984 року. Однак, позивачам з Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.03.2020 року стало відомо, що на будинок [ADDRESS] , що належить їм на праві власності накладений арешт, який зареєстрований в реєстрі 31.03.2008 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі архівного повідомлення від 12.03.1979 року Облпрокуратури. При цьому зазначено, що власником майна є [PERSON] . [PERSON] є матір"ю позивачів однак [INFO] вона померла. З архівної довідки державного нотаріального архіву в Чернівецькій області №391/01-17 від 28 жовтня 2020 року позивачам стало відомо, що в справах державного нотаріального архіву у Чернівецькій області на зберіганні знаходяться документи фонду №12 "Перша чернівецька державна нотаріальна контора", в тому числі реєстр для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна та арештів накладених судовими та слідчими органами та алфавітна книга обліку заборон відчуження нерухомого майна та арештів накладених судовими та слідчими органами за 1979 рік. Згідно запису в реєстрі для реєстрації заборон та арештів Першої чернівецької нотаріальної контори за 1979 рік за № з/п2 зареєстровано заборону відчуження накладену на підставі повідомлення б/н одержаного від Прокуратури Чернівецької області 12 березня 1979 року на невизначене майно, прізвище, ім`я , по - батькові особи, яка одержала позичку - [PERSON] , та місце знаходження будівлі зазначено: [ADDRESS] , дата складання заборони 12 березня 1979 року. Будь-яких інших даних у реєстрі не зазначено. Документів на підставі яких накладено заборону відчуження нерухомого майна до Державного нотаріального архіву у чернівецькій області не передано Таким чином вважають, що на даний час відсутні будь - які правові підстави арешту нерухомого майна - житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] та власниками якого вони є. Посилючись на наведене та норми законодавства просять звільнити житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з-під арешту та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію про арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 6905313 що зареєстровано 31.03.2008 11:36:44 за №6905313 реєстратором: Перша чернівецька державна нотаріальна контора, 58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Кобилянської, 13; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 12.03.1979, Облпрокуратура, м. Чернівці, за реєстром; об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] . Позивачі до суду не з`явилися. Представник позивачів - [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує просить розгляд справи проводити без його та позивачів участі, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Чернівецької обласної прокуратури - головний спеціаліст відділу представництва інтересів держави в судах подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу в письмовому провадженні та ухвалити рішення , у відповідності до вимог чинного законодавства. Представники Першої державної нотаріальної контори Чернівецької області до суду не з`явилися. Відомостей про причини неявки суду не надали. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Позивачі [PERSON] та\~ [PERSON] є власниками по Ѕ\~частин будинковолодіння, що знаходиться на [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, технічними паспортами (а.с.17 -38 ). З копій свідоцтв про народження встановлено, що [PERSON] є матір"ю позивачів [PERSON] та [PERSON] ( ас.12-15) Мати позивачів- [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.39) Згідно запису в реєстрі реєстрації заборон та арештів Першої чернівецької державної нотаріальної контори за 1979 рік за № з/п 2 зареєстровано заборону відчуження накладену на підставі повідомлення б/н одержаного від Прокуратури Чернівецької області 12 березня 1979 року на невизначене майно, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка одержала позичку - [PERSON] , та місце знаходження будівлі зазначено: [ADDRESS] , дата накладання заборони 12 березня 1979 року(а.с.37-38). З відповіді Чернівецької обласної прокуратури від 18.11.2020 року №27-1997-20 вбачається, що згідно даних архіву Чернівецької обласної прокуратури відсутня інформація та документи про направлення прокуратурою Чернівецької області 12 березня 1979 року повідомлення, на підставі якого Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою був накладений арешт на нерухоме майно житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.40). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма міститься і в ч. 1\~ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1ст. 317\~ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Всупереч цьому, у зв`язку із наявністю не знятих відповідачем арештів, позивачі залишаються обмеженими у реалізації свого права власності в частині розпорядження належним їм майном. Відповідно до ч. 7\~ст. 319 ЦК України\~діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 321 ЦК України\~особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~встановлено наступне: 1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 2. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. 3. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. 4. У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. 5. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оскільки в даному конкретному випадку відсутні обставини, передбачені ч. ч. 1- 4\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за можливе застосувати положення ч. 5 цієї ж статті та зняти арешт. На підставі викладеного,

Outcome: approved