overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 27.08.2014 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.12.1995 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння, несумісності характерів. Проживають окремо один від одного більше 8 років. Наміру зберегти шлюб подружжя не має. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів але не менше 30% прожиткового мініму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.12.1995 року Шамраївською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, актовий запис № 17, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка у судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень на позовну заяву не надав. Суд вважає за даних обставин розглянути справу з винесенням заочного рішення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 29.08.2014 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені внаслідок відсутності довіри та взаєморозуміння. Проживають сторони окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб подружжя не має. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та Відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити її шлюбне прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.07.2010 року Джулинською сільською радою Бершадського району Вінницької області, актовий запис №10 про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивачка у судове засідання не з"явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному розмірі. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду за участю заінтересованої особи - Хмельницької міської ради про оголошення фізичної особи померлою, посилаючись на те, що 12 лютого 2002 року, її мати - [PERSON] [INFO], вийшла з квартири [ADDRESS], де вона та члени її сім'ї проживали і поїхала на дачну ділянку, що в масиві "Видрові доли" Хмельницького району та не повернулась. З того часу місце перебування [PERSON] невідоме. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.10.2016 р. [PERSON] [INFO] визнана безвісно відсутньою з 12.02.2002р. В рішенні суду зазначено, що днем зникнення [PERSON] є 12.02.2002 року. Більше чотирнадцяти років в місці постійного її проживання за адресою: [ADDRESS] відсутні відомості про місце її перебування. За фактом зникнення [PERSON] порушена кримінальна справа за ч. 1 ст.115 Кримінального кодексу України, розслідування якої триває. Оголошення [PERSON] померлою необхідно для завершення процесу приватизації квартири за адресою [ADDRESS]. [PERSON] просить оголосити [PERSON] [INFO] померлою. У судовому засіданні заявник вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - представник Хмельницької міської ради у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Судом встановлено, що 12 лютого 2002 року [PERSON] [INFO] вийшла з квартири [ADDRESS], де вона та члени її сім'ї проживали і поїхала на дачну ділянку, що в масиві "Видрові доли" Хмельницького району та не повернулась. З того часу місце перебування [PERSON] невідоме. За фактом зникнення [PERSON] порушена кримінальна справа за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, розслідування якої триває. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.10.2016 р. [PERSON] [INFO] визнана безвісно відсутньою з 12.02.2002 р. В рішенні суду зазначено, що днем зникнення [PERSON] є 12.02.2002 року. Більше чотирнадцяти років в місці постійного її проживання за адресою: [ADDRESS] відсутні відомості про місце її перебування. Факт відсутності [PERSON] у місці її постійного проживання протягом трьох років та відсутність відомостей про місце її перебування підтвердили у судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оголошення [PERSON] померлою необхідно для завершення процесу приватизації квартири за адресою [ADDRESS]. Суд приходить до висновку, що слід оголосити [PERSON] [INFO] померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] в с. Побережне Вінницького району. Після її смерті відкрилась спадщина. В зв'язку з оформленням своїх спадкових прав в нотаріальній конторі заявник звернулась з даною заявою в суд, так як в свідоцтві про народження в графі мати помилково зазначено прізвище та ім'я матері заявника «[PERSON]» замість «[PERSON]» . В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому заявник [PERSON] заяву підтримує та просить її задовольнити, також просить судові витрати залишити за нею, а заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення даної заяви. Згідно ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Суд встановив, що дійсно, [INFO] померла [PERSON] в с. Побережне, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина та єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину, являється заявник [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 26/2015 (а.с. 23-32). Однак вона не має можливості оформити спадкові права, так як необхідно встановити факт родинних відносин з померлою матір`ю, оскільки в свідоцтві про народження заявника прізвище та ім'я її матері записано "[PERSON] ", а не "[PERSON] ", як в свідоцтві про смерть її матері серії [NUMBER] від 05.01.2015 року, відповідний актовий запис № 02 (а.с.5-6). Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа, підтверджується довідкою виконкому Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 118 від 08.02.2016 року (а.с.11), свідоцтвом про народження заявника в частині по-батькові матері (а.с. 6) . Відповідно до довідки виконкому Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 117 від 08.02.2016 року [PERSON] [INFO] на момент смерті проживала за адресою [ADDRESS] (вул Пасічна перейменовано відповідно до рішення 3 сесії 7 скликання Побережненської сільської ради від 19.11.2015 року) Вінницького району Вінницької області (а.с.10,12). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, так як даний факт має юридичне значення, від нього залежить виникнення спадкових прав заявника при спадкуванні майна після смерті [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Свій позов вона обґрунтовує тим, що з 2006 року по травень 2013 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO]. З відповідачем вони проживають окремо. Відповідач не проживає разом із родиною. В неї склалося тяжке матеріальне становище, їй самій тяжко утримувати дитину. Відповідач працює та отримує заробітну плату,а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, у свідоцтві про його народження батьком вказаний відповідач, а матір'ю - позивачка. Відповідно до інформаційної довідки, дитина мешкає разом з матір'ю. Позивачка працює в ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" медсестрою та отримує середню заробітну плату 2906,71 гривень. Відповідач працює в ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" бухгалтером і його середній заробіток складає 6710,94 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Все вищевикладене дає суду підстави вважати, що відповідач повинен та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Свій позов, обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] .Її батьки припинили між собою шлюбні стосунки ,шлюб розірвали та проживають окремо. Вона проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. На теперішній час вона є студентом першого курсу факультету економіки та права Державного вищого навчального закладу "Криворізький Національний Університет" і термін навчання з 01.09.2014 року по 01.02.2015 року. Відповідач не приймає участі у її утриманні. Оскільки ціни на товари першої необхідності зросли вдвічі ( продукти харчування,ліки одяг) , мати не в змозі самостійно її утримувати. Відповідач не працює,але доходи має не малі . Тому вона просить стягнути аліменти щомісячно з відповідача на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень до закінчення навчання ,тобто до 01.02.2015 року ,починаючи від дня пред'явлення позову. Позивач до залу суду не з'явилася, просила суд розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.. Відповідач до залу суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки до суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе постановити заочне рішення і проти цього позивач не заперечувала. Третя особа правом участі в судовому засіданні не скористалась. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], у свідоцтві про її народження батьком вказаний відповідач , а матір'ю -третя особа. Згідно довідки [PERSON]. навчається в Державному вищому навчальному закладі "Криворізький національний університет" на 1 курсі факультету економіки підприємства та права за денною формою навчання. Термін навчання з 01.09.2014 року до 01.02.2015 року. Позивачка проживає та зареєстрована разом з матір'ю -[PERSON] Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. ст. 182, 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням, зокрема, таких обставин, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Все вищевикладене дає суду підстави вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] , що продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату за період з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року. Позов обґрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 23.09.1985 року. Починаючи з січня 2013 року по листопад 2013 року відповідач не виплачує їй заробітну плату. Вона неодноразово усно та в письмовій формі зверталась до керівництва заводу з вимогою про виплату їй заборгованої заробітної плати, однак їй було відмовлено. Їй також не видали довідку про розмір заборгованості, лише в усній формі повідомили, що її заборгованість складає близько 13000 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та понесені витрати за надання юридичної допомоги. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини викладенні в позовній заяві. Просить позов задоволити. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. позов визнав в частині стягнення на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати згідно поданої ним довідки. Щодо стягнення на користь позивача витрат за надання юридичної допомоги, покладається на думку суду. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до копії трудової книжки позивача, остання перебуває у трудових відносинах з ПАТ "ДЗАК"з 23.09.1985 року згідно наказу №76-к від 24.09.1985 року. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач заборгував перед позивачем 12633,93 грн. (довідка № 71 від 03.02.2014 року, видана ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»). Таким чином суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн. та 180 грн. документально підтверджених витрат за надання юридичної допомоги в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату за період з 01.12.2012 року по 30.11.2013 року. Позов обґрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 08.08.1990 року. Починаючи з грудня 2012 року по листопад 2013 року відповідач не виплачує їй заробітну плату. Вона неодноразово усно та в письмовій формі зверталась до керівництва заводу з вимогою про виплату їй заборгованої заробітної плати, однак їй було відмовлено. Їй також не видали довідку про розмір заборгованості, лише в усній формі повідомили, що її заборгованість складає близько 8000 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та понесені витрати за надання юридичної допомоги. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини викладенні в позовній заяві. Просить позов задоволити. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. позов визнав в частині стягнення на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати згідно поданої ним довідки. Щодо стягнення на користь позивача витрат за надання юридичної допомоги, покладається на думку суду. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до копії трудової книжки позивача, остання перебуває у трудових відносинах з ПАТ "ДЗАК"з 08.08.1990 року згідно наказу №36-к від 07.08.1990 року. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач заборгував перед позивачем 7940,83 грн. (довідка № 72 від 03.02.2014 року, видана ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»). Таким чином суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн. та 150 грн. документально підтверджених витрат за надання юридичної допомоги в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату. Позов обґрунтовує тим, що працювала у відповідача на посаді інженера-технолога і була звільнена з роботи 05.11.2013 року за домовленістю сторін. На день її звільнення сума заборгованості по заробітній платі склала 10420,86 грн., яку по сьогоднішній день їй виплачено не було, а тому просить суд стягнути її з відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини викладенні в позовній заяві. Просить позов задоволити. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. не заперечив щодо стягнення на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати згідно поданої ним довідки. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до копії трудової книжки позивачки, остання перебувала у трудових відносинах з ПАТ "ДЗАК"з 25.07.1979 року згідно наказу №57-к від 27.07.1979 року. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач заборгував перед позивачем 10420,86 грн. (довідка № 243 від 12.03.2014 року, видана ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»). Таким чином суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved