Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

23 квітня 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Волинській області від 29 серпня 2012 року було накладено арешт на невизначене майно позивача. Арешт накладався в межах виконавчого провадження з примусового стягнення коштів на користь ПАТ «Західінкомбанк», якого наразі у зобов`язанні замінив відповідач ТОВ «Волинська факторингова компанія». Позивач зазначає, що наразі відповідач жодний майнових претензій до нього не має, у зв`язку з цим просить суд зняти арешт накладений постановою державного виконавця. Позивач у судове засідання не прибула, але її представник у письмовій заяві просить суд слухати справу за її відсутності. Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання свого представника не направив. Третя особа у письмовому відзиві позов заперечила. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. З відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що в ньому наявний запис №12933558 про обтяження всього нерухомого майна та невизначеного майна [PERSON] . Запис внесений на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Волинській області Самчука О.П. від 29 серпня 2012 року ВП №34006693. З матеріалів справи слідує, що у виконавчому провадженні ВП №34006693 здійснювалося примусове виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2012 року у цивільній справі №0308/8443/12 за позовом ПАТ Західінкомбанк до [PERSON] , [PERSON] , ТзОВ "Доброслав-Луцьк", ТзОВ "Луцький м`ясокомбінат № 1" про стягнення заборгованості. У рішенні суду зазначено, що підставою для стягнення заборгованості став кредитний договір №2808/08-616 від 28 серпня 2008 року, з відповідними договорами поруки. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2017 року визнано виконавчий лист № 2/0308/3532/2012 від 20 серпня 2012 року, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Західінкомбанк» до [PERSON] , [PERSON] , ТзОВ «Доброслав-Луцьк», ТзОВ «Луцький м`ясокомбінат № 1» про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню в частині щодо боржника [PERSON] . В наведеній ухвалі суду було встановлено, що 08 червня 2016 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ТзОВ «Волинська факторингова компанія» було укладено договір про відступлення права вимоги № 16/05-42-2 (про заміну кредитора у зобов`язанні). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ПАТ «Західінкомбанк» здійснив відступлення права вимоги, а ТзОВ «Волинська факторингова компанія» прийняв право вимоги до ТзОВ «Луцький м`ясокомбінат № 1», які ґрунтуються на кредитному договорі № 2808/08-616 від 28 серпня 2008 року з додатковими договорами до нього, включно з договорами забезпечення. Також судом встановлено, що згідно довідки від 20 березня 2017 року, виданої новим кредитором, ТзОВ «Волинська факторингова компанія», зобов`язання [PERSON] за кредитном договором № 2808/08-616 від 28 серпня 2008 року та договору поруки від 28 серпня 2008 року, яким було забезпечено виконання вказаного кредитного договору, припинене внаслідок прощення на підставі статті 605 ЦК України Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На думку суду, оскільки накладений арешт перешкоджає позивачу, реалізувати своє право на розпорядження майном, враховуючи, що кредитор не має жодних майнових претензій до боржника, а саме зобов`язання є припиненим, подальше існування такого обтяження є невиправданим втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном, а тому його слід зняти. На підставі наведеного та

Outcome: approved