Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

24.11.2020 до Марківського районного суду Луганської обасті надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем вони проживали однією сім`єю з 2011 року, а 01 листопада 2019 року вони зареєстрували шлюб у Новопсковському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З 15 вересня 2020 вони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач від попереднього шлюбу також має дитину [PERSON] , [INFO] . Проте їй не відомо чи сплачує він аліменти на утримання свого сина. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до\~вимог ч.5\~ст.\~279\~ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Жодних клопотань про проведення судового засідання за участі сторін не надано. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у справі письмовими доказами. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області 07.05.2013 [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] . (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] одружились 01.11.2019 про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис № 79 , прісля одруження пожружжямає спільне прізвище - [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки про склад сім`ї та проживання виданої Марківською селищною радою за № 70 неповнолітня [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з позивачем (а.с.7), що крім того підтверджується і актом фактичного обстеження проживання осіб за участі свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки комунального некомерційного підприємства "Марківська багатопрофільна лікарня Марківської районної ради" від 08.12.2020 № 3165 наданої відповідачем по справі, він вже сплачує аліменти на користь [PERSON] згідно виконавчого листа № 2-515 від 20.09.2010 виданого Марківським районним судом у розмірі 25% (а.с.17) що підтверджується також Розпорядженням державного виконавця від 28.09.2010 № 4151 (а.с.18) Отже, судом встановлено, що існує спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, що регулюється Главою 15 Сімейного кодексу України "Обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання". Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. \~ \~ \~ \~Позивач в своєму позові стверджує, що відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона змушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сторони відомостей по свої доходи та матеріальне становище, суду не надали, відповідач лише надав довідку, що з нього вже утримуються аліменти в розмірі 25% , тобто ј частини від доходів Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивачем доведено, що їх з відповідачем донька [PERSON] проживає разом з нею, а відповідачем не спростовано, що він не надає будь-яку допомогу на утримання доньки. Суд враховує\~той факт,\~що відповідач\~вже сплачує\~аліменти на\~утримання дитини\~у розмірі\~25\~%\~(1/4\~частини від\~доходу),\~ проте\~це не\~дає підстав\~для визначення\~розміру аліментів\~н користь\~позивача у\~меншому розмірі\~ніж 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки, суд вважає, що дитина, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти, не може бути у гіршому становищі в порівнянні з дитиною, на яку відповідач вже сплачує аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. \~ \~ \~ \~Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв`язок\~ у\~ сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.\~ Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги вимоги\~п.3 ч.1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн. \~ \~ \~ \~У відповідності до\~ст. 367 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved