Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

17.07.2014 року [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в квартирі [ADDRESS], окрім неї та її сина [PERSON], [INFO], зареєстровані її колишній чоловік [PERSON], який після їх розлучення в 1996 році в даній квартирі не мешкає з 1997 року, та дві її доньки [PERSON] та [PERSON]. Донька позивачки [PERSON] в даній квартирі не проживає з 2013 року, вона фактично мешкає зі своїм співмешканцем в [ADDRESS]. Молодша донька позивачки [PERSON], з 2000 року, проживає зі своїм батьком в Зміївському районі Харківської області, в даній квартирі не мешкає на протязі 13 років. Відповідачі добровільно покинули спірне житло, вивезли свої речі, станом квартири не цікавляться, оплату комунальних послуг не здійснюють. Вони ігнорують прохання позивачки добровільно знятися з реєстраційного обліку в спірній квартирі, та ставлять її в скрутне матеріальне становище, оскільки вона змушена здійснювати оплати комунальних послуг за не проживаючих в квартирі відповідачів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що [PERSON] є її матір"ю, але вона не може з нею жити, через тяжкий її характер, та постійні конфлікти. В спірній квартирі вона не мешкає з жовтня 2013 року, на даний час проживає в [ADDRESS] разом зі своїм співмешканцем та дитиною. Просить суд в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні 07.08.2014 року, позовні вимоги не визнала у повному обсязі та пояснила, що в квартирі не проживає з 2000 року, тому що не може жити в комунальній квартирі. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що рішенням № 13 виконавчого комітету Балаклійської районної ради народних депутатів Харківської області від 15 січня 1988 року було затверджено рішення виконкому Андріївської селищної ради № 21 від 13 січня 1988 року про виділення [PERSON] квартири та видачу ордера на вселення в квартиру [ADDRESS] (а.с.6). За відомостями адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Харківській області гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-19). Згідно актів обстеження квартири [ADDRESS], складених 10.01.2012 р. та 20.05.2014 року депутатом Андріївської селищної ради, гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані, але фактично не проживають в зазначеній квартирі ( а.с. 9-10). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сусідом позивачки, йому відомо, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] давно розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач через деякий час залишив квартиру та більше в ній не з"являвся. Доньку позивачки [PERSON] він бачив останній раз в 2013 році, а чи жила вона в спірній квартирі він не знає. [PERSON] в квартирі не з"являлася дуже давно. З заяви свідка [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою позивачки, та проживає в сусідній квартирі [ADDRESS] з 2006 року. З цього часу [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживали, але до 2011 року в ній разом з дітьми проживала [PERSON], після чого з даної квартири вона виселилася і заселилася [PERSON] зі своїм сином [PERSON], які проживають там і по теперішній час. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в результаті відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки судом встановлена відсутність відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у житловому приміщення на протязі більше шести місяців без поважної причини.

Outcome: approved