Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

18 грудня 2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою і просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: Державного акта на право власності на земельну ділянку серії CM №126643, загальною площею 0,50 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; Державного акта на право власності на земельну ділянку серії CM №003321, загальною площею 4,69 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; Державного акта на право власності на земельну ділянку серії CM №003414, загальною площею 0,24 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Ромашківської сільської ради Середино-Будського району Сумської області та видані на підставі розпорядження голови Середино-Будської районної державної адміністрації від 23.06.2003 № 138 на імя «Івотський Михайло Іванович». Свою заяву заявник мотивує тим, що не може в повній мірі розпоряджатися вказаними земельними ділянками, оскільки у зазначених правовстановлюючих документах помилково вказано прізвище «Івотський Михайло Іванович» замість вірного «Івотськой Михайло Іванович» згідно з паспортом громадянина України. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, однак надіслали на адресу суду заяву в якій просять справу розглянути без їх участі та просять задовольнити заявлені вимоги. Представник Ромашківської сільської ради Середино-Будського району Сумської області в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву з проханням слухати справу без його участі, стосовно задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії МА № 423123 виданого Середино-Будським РВ УМВС України 30 січня 1998 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника: [PERSON], [INFO]. Проте вищезазначені Державні акти на право власності на земельну ділянку видані на імя [PERSON], що є помилковим. Суд, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, та з урахуванням ч. 3 ст. 12 ЦПК України відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає,що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дана помилка має юридичні наслідки, так як не дає можливості заявнику оформити документи, які необхідні для використання даних земельних ділянок, а тому суд заяву задовольняє і встановлює факт належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved