Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

11 лютого 2016 року позивачка звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до її повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що 11.01.2011 року між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON]. Рішенням Радехівського районного суду від 15.04.2010 року стягнуто аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно. [PERSON] - відповідач у справі, матеріальну допомогу на утримання дитини окрім аліментів не надає, а на протязі останніх трьох місяців збільшив розмір аліментів і висилає в добровільному порядку 380 гривень. Вважає, що даних коштів недостатньо для виховання дочки, тому відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. на дитину. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши в адресу суду письмову заяву, розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повній мірі (а.с.19). Відповідач у судове засідання також не з'явився, надіславши в адресу суду заперечення на позовну заяву, позовні вимоги не визнає та заперечує повністю. Вважає, що належним чином виконує рішення суду від 15.04.2010 року та щомісячно сплачує аліменти в більшому розмірі, а саме в сумі 450 гривень щомісячно. Також, з 12.02.2011 року перебуває в іншому шлюбі, від якого має двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім цього, проживає разом із своєю сім'єю та батьками пенсійного віку, які перебувають на його утриманні. Оскільки постійного місця роботи не має, тому сплачувати аліменти в більшому розмірі не має можливості (а.с.31-41). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін і застосування технічних засобів фіксації судового засідання та на підставі представлених суду доказів. Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі (а.с.4), у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.7), яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.8). Розглянувши заяву позивачки та заперечення відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім цього, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.ст.183, 184 СК України. Згідно рішення Радехівського районного суду від 15.04.2010 року, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно (а.с.5-6). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоров'я [PERSON] задовільний, їй не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу вона не має. Окрім цього, суд вважає, що і у відповідача стан здоров'я, задовільний. Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2016 рік", прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року становить 1455,00 гривень. Виходячи із принципу рівності прав батьків в утриманні дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 700,00 гривень є сумою достатньою і помірною для стягнення із відповідача на утримання дитини. Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обгрунтованими, від так підлягають до задоволення, однак із зменшенням розміру аліментів. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про документальне підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: approved