Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

22.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач відмовився погодити істотні умови договору, а саме: між сторонами не були погоджені найменування, включаючи номенклатуру, асортимент та кількість товару, не була підписана специфікація, а отже позивач вважає договір поставки між сторонами неукладеним, у зв'язку із чим грошові кошти, сплачені у вигляді авансу підлягають стягненню із відповідача. В судовому засіданні, яке відбулося 04.12.2014 року позивач позовні вимоги підтримав. Після оголошеної перерви позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим, суд вважає за можливе завершити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 09.09.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір на придбання ПВХ конструкцій, що підтверджується копією договору (а.с. 3). Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкції за розцінками виконавця. Відповідно до п.1.5-1.7 - колір профілю - білий, заповнення 4-16-4, профіль ПВХ - window. Відповідно до п. 2.1. договору вартість виробів складає 17000 грн., завдаток - 8500 грн. - п. 2.2., заборгованість із доставки конструкцій - 8500 грн. - п. 2.3. На копії договору на придбання ПВХ конструкцій зроблено напис: - "Долг по доставке - 4250 грн., і по установке - 4250 грн." та міститься підпис позивача (а.с. 3). Протокольною ухвалою суду у судовому засіданні, яке відбулося 04.12.2014 року позивача - [PERSON] було зобов'язано надати оригінал договору, який би підтверджував факт сплати завдатку в розмірі 8500 грн., однак такого договору позивач не надав. 12.09.2014 року позивачем на адресу ФОП [PERSON] було відправлено лист із вимогою про повернення грошових коштів у сумі 8500 грн. (а.с. 4-5). Відомостей на підтвердження того, що ФОП [PERSON] отримав вищезгаданого листа суду не надано. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами був укладений договір побутового підряду на виготовлення виробів - ПВХ конструкцій, а отже правовідносини між сторонами регулюються договором, параграфом 2 глави 61 ЦК України та законом України "Про захист прав споживача". Відповідно до вимог ст.. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст.. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Позивач помиляється щодо правової природи договору укладеного між ним та відповідачем 09.09.2014 року, який не є договором поставки, а отже до правовідносин, що виникли між сторонами не можуть застосовуватись положення статті 180ГК України, яка регулює істотні умови господарського договору та 266 ГК України, якою регулюється предмет, кількість і асортимент поставки. Відповідно до вимог ст.. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно статті 11 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суду не надано доказів на підтвердження того факту, що договір є не укладеним, а також, що є підстави для повернення авансу в розмірі 8500 грн. Оскільки позивачем в судовому засіданні не було доведено, що його права порушені відповідачем, із заявлених підстав, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed