Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є одноосібним власником садиби за адресою : [ADDRESS], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17814662 від 20.02.2008 року , реєстраційний № 20421366 виданим на підставі свідоцтва про право на спадщину серії [NUMBER] реєстраційний № [NUMBER] виданому 25.12.2007 року Петропавлівською державною нотаріальною конторою. З 1996 року в належному позивачці домоволодінні за її згодою було зареєстровано постійне місце проживання її зятя [PERSON], [INFO] року народження, який на той час знаходився в зареєстрованому шлюбі проживав разом з дочкою позивачки . Рішенням Петропавлівського районного суду від 17 жовтня 2011 року, її дочка [PERSON] розірвала шлюбні відносини з відповідачем, припинила спільне з ним проживання. Відповідно до довідки Троїцької сільської ради № 101 від 02.02.2015 року [PERSON], 1939 р.н. згідно даних по господарського обліку є власником домоволодіння по [ADDRESS] але в домоволодінні не зареєстрована і не проживає та має склад сім'ї : [PERSON], 1975 р.н.- донька та [PERSON] Полікарповнч, 1975 р.н. - чужий. Відповідно до акта обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] від 04 березня 2014 року, складеного депутатом Троїцької сільської ради, [PERSON], яке було проведено в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON], 1975 року народження зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично, зі слів сусідів за даною адресою не проживає з травня місяця 2013 року. В даному домоволодінні, яке належить [PERSON] зареєстрована та проживає донька [PERSON] 1975 р.н. Після розірвання сімейних відносин між дочкою та зятем [PERSON] позивачка неодноразово прохала відповідача знятись з реєстрації місця постійного проживання в належному їй домоволодінні в добровільному порядку, адже жодних відносин з дочкою вони більше не підтримують, у них немає вже ніяких спільних інтересів, відповідач за місцем реєстрації не проживає. Позивачка вважає, що відповідач втратив право на користування її житлом, а його реєстрація у її домоволодінні перешкоджає їй у реалізації права на розпорядження особистою власністю на власний розсуд. Просить суд позбавити відповідача права користування житловим приміщенням та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати, понесені нею при поданні оголошення в газету, в сумі 250 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд розглядає справу заочно, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник відділу в справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Петропавлівського РВ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень, доповнень по справі не надали. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні в заяві доказаними і такими що підлягають задоволенню. Судом встановлено, відповідно до витягу №17814662 від 20.02.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачці , що підтверджується також технічним паспортом довідкою Троїцької сільської ради. Відповідно до обставин справи позивачка дала дозвіл на реєстрацію та проживанню у власному будинку відповідачу, як чоловіку її дочки. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської обоасті від 17.10.2011 року шлюб дочки позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] було розірвано. Актом обстеження від 04.03.2014 року, складеним представниками Троїцької сільської ради підтверджується, що відповідач за адресою [ADDRESS] не проживає з травня 2013 року. Відповідач фактично за адресою не проживає, факт реєстрації його місця проживання за адресою [ADDRESS] порушує право власника на володіння і розпорядження його нерухомим майном. У відповідності до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України "Про власність", власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить права володіння , користування та розпорядження своїм майном . Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Суд керується нормами житлового кодексу, відповідно до ч.3 ст.98 Житлового кодексу, тимчасової жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.99 тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Згідно ч.І ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. та п.14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. із змінами і доповненнями від 17.12.2003 року - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи або рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.48 ЗУ "Про власність " власник може вимагати усунення будь- яких порушень його права, хоча б ці порушення і не були пов'язання із позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих цим збитків. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку , квартири має право використовувати помешкання для власного проживання , проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст.391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України житлом члени сім'ї власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону . Житлове приміщення , яке вони мають право займати , визначається його власником. Члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання , кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Позивачка надала суду документальне підтвердження витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, а саме оригінал квитанції N NOK3B40935 від 28.04.2015 року про публікацію оголошення в газету «Вісті Придніпров'я» на р/р 26000033727100 в ПАО «УкрСиббанк» МФО 351005 ОКПО 32131309 в сумі 250 гривень. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд повно і всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і прийшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved