Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

09.01.2014 року представник позивача Василюк І.С. звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа Банк» 01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р №37396000000004 заборгованість - 882094,93 грн., а також с удовий збір у сумі 3654,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що 15.02.2008 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк" та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 490057356. ЗАТ «Альфа-Банк» 19.08.2009 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 20 752,48 дол. США. Відповідно до умов Договору, Позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит у сумі 20 752,48 дол.. США, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON], (додається). У порушення умов Договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.12.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 17 553,23 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 140302,97 грн., за відсотками - 6 490,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 51874,57 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (додається). В забезпечення виконання зобовязань Позичальника, позивач та фізична особа [PERSON], уклали Договір поруки № 490057356 - П. Відповідно до умов Договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання Позичальником обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору Позичальнику та Поручителю була направлена Вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Станом на час звернення до суду загальна заборгованість становить 882094,93 грн., з яких: за кредитом - 140302,97 грн.; по відсотках - 51874,57 грн.; пеня - 689917,39 грн. Представник позивача Василюк І.С. в судове засідання не з'явилася, однак надала суду письмове клопотання, в якому просила суд проводити розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце слухання справи повідомлена у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки не повідомила, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, існує принцип змагальності та кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2008 року Закрите акціонерне товариство "Альфа-Банк", перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 490057356, відповідно до якого [PERSON] отримав кошти в сумі 20752,48 доларів США (а.с.4-8). Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України, операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених згідно змісту зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В забезпечення виконання зобовязань Позичальника, позивач та фізична особа [PERSON], уклали Договір поруки № 490057356 - П від 15.02.2008 р. (а.с.9). Однак, Позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору та вимоги законодавства, не забезпечивши своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем з тривалою затримкою у погашенні, а саме за кредитом - 17553,23 долара США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 140302,97 грн.; по відсотках 6490,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 51874,57 грн.; пеня - 86315,20 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 689917,39 грн., на загальну суму 882094,93 грн. Достовірність даної суми підтверджується рахунком заборгованості (а.с.16-17). З даного приводу позивачем на адресу відповідача була направлена претензія щодо повернення суми боргу в добровільному порядку (а.с.14). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу,процентів. Неустойки, збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст.554 ЦК України). Згідно ч.2 ст.553 ЦК України, порукою може забезпечуватися виконання зобов'язань частково або у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати в сумі 3654 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved