Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Коростенським міськрайонним судом Житомирської області від 19 січня 2017 року постановлено рішення, яким вирішено: стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання їх сина в розмірі ? частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 08 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] пред'явила виконавчий лист до виконання. Однак, відповідач вже більш ніж 10 місяців не виконує зобов'язання по сплаті аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 11447 грн 31 коп. Відповідно до розрахунку позивачки розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 8 листопада 2016 року по 1 вересня 2017 року, відповідно ст. 196 ч.1 Сімейного кодексу України - стягненню підлягає неустойка (пеня) не більше 100% заборгованості, тобто 11447 грн 31 коп. А тому позивачка просить стягнути на її користь саме цю суму з відповідача. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що нею пред'явлено виконавчий лист про стягнення на її користь аліментів з відповідача до примусового виконання, однак [PERSON] не виконує зобов'язання по утриманню їх спільного сина, в наслідок чого утворилась заборгованість. Дані обставини ставлять її в скрутне становище. Просила суду її позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позові та стягнути на її користь 11447 грн 31 копійок. Представник відповідача - [PERSON] заперечив проти позову в повному обсязі та пояснив, що його довіритель визнає позов частково, а визнає розмір неустойки (пені) відповідно до розрахунку який зазначений в запереченні та знаходиться в матеріалах справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити частково. Проаналізувавши пояснення сторін в їх сукупності з матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Коростенським міськрайонним судом Житомирської області від 19 січня 2017 року постановлено рішення, яким вирішено: стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання їх сина в розмірі ? частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 08 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.4). Виконавчий лист перебуває на виконанні, що стверджується довідкою-розрахунком, що видана Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.5). Як вбачається з довідки-розрахунку відповідач 10 місяців не виконує зобов'язання по сплаті аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 11447 грн 31 коп. Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України - "У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості." За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Тому, з огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зокрема за: листопад 2016 року - 252 грн. 90 коп; грудень 2016 року - 306 грн 46 коп; січень 2017 року - 197 грн 16 коп; лютий 2017 року - 149 грн 24 коп; березень 2017 року - 165 грн 23 коп; квітень 2017 року - 712 грн 20 коп; травень 2017 року - 492 грн 28 коп; червень 2017 року - 276 грн; липень 2017 року - 478 грн 50 коп; серпень 2017 року - 541 грн 57 копійок. Отже із наданих сторонами доказів та доведеними перед судом їх переконливості, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та підлягає стягненню з відповідача за прострочення сплати аліментів неустойка (пеня) в розмірі 3574 (три тисячі п'ятсот сімдесят чотири) грн 54 копійок. У відповідності до ст.141 ч.6 Цивільного процесуального кодексу України - "Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України". Тому

Outcome: partial