Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

25 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 26 вересня 2009 року виконкомом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 23, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на їхню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 26 вересня 2009 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. З 01 грудня 2015 року вона і відповідач проживають окремо, подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач почав зустрічатися з іншою жінкою. Примирення між ними неможливе. Дочка залишиться проживати з нею. Відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Інших дітей він не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, надала аналогічні пояснення, просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила, у зв'язку з чим судом проведено заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 26 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 23. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони два місяці подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їхня малолітня дочка [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Домовленості між сторонами щодо участі батька дитини [PERSON] в її утриманні не досягнуто. Останній матеріальної допомоги дочці не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. За змістом ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд вважає, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги малолітній дочці не надає, домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на дочку в розмірі ? частки його заробітку (доходу) є обґрунтованими і в цій частині, тому теж підлягають задоволенню. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду цього позову за вимогу про розірвання шлюбу позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із відповідача на користь позивача та в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved