Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову - 30.03.2018 року і до досягнення дітьми повнолітнього віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року був розірваний. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, у зв'язку із чим позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в судовому засіданні. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача від 31.05.2018 року подана через канцелярію суду, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги з урахуванням викладених в заяві уточнень, просила суд їх задовольнити та розглянути справу без її участі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява відповідача від 31.05.2018 року подана через канцелярію суду, в якій він визнав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року. Від спільного подружнього життя мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В Свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 27.08.2004 року, серія 1-ВЛ № 284989, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] В Свідоцтві про народження [PERSON], виданого повторно Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 11.01.2011 року, серії 1-ВЛ № 221195, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] Стаття 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року«Про застосування судами окремих нормСімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її матеріальному утриманні. Вказані обставини відповідачем не спростовані в ході розгляду даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~183\~СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.\~7\~ЗУ «Про\~державний бюджет\~України на\~2018\~рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з від дня пред'явленні позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved