Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з нею, мотивуючи вимоги тим, що з 10 вересня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який за рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 червня 2018 року розірвано, від шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON]. Спільне проживання, господарство та подружні відносини сторони припинили з квітня 2018 року та з того часу позивачка разом з дитиною проживає в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,3 кв.м, яка на праві власності належить її матері - [PERSON] Позивач зазначає про те, що вона разом з дитиною має окрему кімнату у цій квартирі, яка відповідно до акту обстеження житлових умов, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей, має всі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку [PERSON]. На даний час, з 02 жовтня 2017 року, позивач працює в ПАТ «Альфа-Банк» на посаді старшого спеціаліста відділу дистанційних продажів управління Департаменту дистанційного сервісу та продажів Відділення «Чернігівське» та повністю з часу припинення сімейних відносин самостійно утримує дитину. Позивач стверджує, що сім'я, в якій проживає дитина, гармонійна, дитина охайно одягнута, має все що їй треба, очолена турботою та любов'ю. Таким чином, зважаючи на те, що позивач має самостійний дохід та належні умови проживання для сина, вважає за необхідне в його інтересах визначити місце його проживання саме з матір'ю. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою та просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з ним, мотивуючи тим, що угоди між сторонами щодо місця проживання дитини не досягнуто, у квітні 2018 року позивачка самовільно, без згоди відповідача, забрала сина до квартири своєї матері. Відповідач зазначає про те, що найкраще інтересам дитини буде відповідати проживання його разом з батьком, оскільки йому на праві власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS], проживає він та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] де облаштовано окреме спальне місце для дитини, є дитячий столик зі стільчиками, іграшки, одяг. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, має педагогічну освіту, займається ремонтом побутової техніки, здійснює матеріальне забезпечення свого сина, сплачує за дитячий садочок, купує необхідні речі, піклується про здоров'я дитини, від народження дитини найбільш опікувався її вихованням та розвитком, натомість позивачка за первісним позовом не має досвіду належного піклування та виховання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник первісний позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечували. Відповідач [PERSON] та його представник просили відмовити у задоволенні первісного позову, задовольнивши зустрічні позовні вимоги. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 10 вересня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 червня 2018 року розірвано, від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.04.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. Малолітній [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] разом з батьком [PERSON]. Позивач [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] фактично разом з дитиною [PERSON] проживає по [ADDRESS] у двокімнатній квартирі, що належить її матері [PERSON], в окремій кімнаті. Під час обстеження умов проживання квартири [ADDRESS] органом опіки було з'ясовано, що у помешканні створені умови для проживання та всебічного розвитку дитини. [PERSON] працює на посаді старшого спеціаліста відділу дистанційних продажів управління Департаменту дистанційного сервісу продажів відділення "Чернігівське" у ПАТ "Альфа-Банк". [PERSON] проживає в однокімнатній квартирі разом зі своїми батьками, органом опіки також обстежено його умови проживання, де для дитини є спальне місце та можливе її проживання. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Відповідно до висновку виконкому районної у місті ради як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому Деснянської районної у м. Чернігові ради від 10.09.2018 № 201, місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], доцільне визначити з матір'ю - [PERSON]. Свідки з боку позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили належне виховання малолітнього [PERSON] його матір'ю [PERSON] та доцільність визначення його місця проживання з нею. Свідки з боку відповідача за первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили суду про необхідність визначення місця проживання дитини саме з батьком, піддавши сумніву належне виховання дитини та догляд за нею з боку матері [PERSON] Судом зібрано достатньо доказів того, що як мати, так і батько люблять свою дитину та піклуються про неї, й один та другий створили належні умови для її проживання та розвитку, що підтверджується матеріалами справи - актом обстеження умов проживання від 23.05.2018 (а.с. 5), листом дитячої поліклініки № 2 від 12.06.2018 (а.с. 6), актом обстеження умов проживання від 20.06.2018 (а.с. 31), листом Чернігівського ДНЗ № 4 від 21.06.2018 (а.с. 84), висновком органу опіки від 10.09.2018 (а.с. 190), доданими до справи фотографіями. Як мати [PERSON], так і батько [PERSON], є працездатними, працюють та мають дохід, достатній для утримання малолітнього [PERSON]. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди, щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитини, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. На даний час сторони не можуть дійти згоди з приводу проживання та спільного виховання дитини, яка після припинення фактичних шлюбних відносин між ними проживає разом з позивачем [PERSON], яка має самостійний дохід та створила належні умови для проживання малолітнього сина, підстав для зміни місця проживання дитини суд не знаходить, у зв'язку з чим вважає за необхідне в інтересах малолітнього [PERSON] визначити місце його проживання разом з матір'ю. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч. 2 ст. 51 Конституції України, зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Більш детально дане положення розкривається у Сімейному кодексі України, як у спеціальному нормативно-правовому акті. Так, обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. За змістом частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу (ст. 183 СК України), або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). За частиною 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення мною до суду і до досягненням дитиною повноліття. Враховуючи викладене,

Outcome: approved