Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17 липня 2008 року до 09 жовтня 2017 року. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо від сім`ї, вихованням дитини не займається, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його долею та здоров`ям. У сина вроджена вада серця, на його лікування потрібні значні кошти, однак відповідач матеріальної допомоги на лікування та утримання сина не надає. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному об`ємі. Пояснила суду, що з грудня 2016 року відповідач не цікавиться життям та здоров`ям сина, коштів на утримання та лікування дитини не надає. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням відвідати сина, провести разом із дитиною час, оскільки малолітній [PERSON] потребує батьківської турботи, однак відповідач відмовляється спілкуватися із сином. Просить задовольнити позов. Представник органу опіки та піклування Здолбунівської РДА Рівненської області Юрчук А.В. вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина у зв`язку з невиконанням ним своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області. Як вбачається з пояснень позивача, [PERSON] проживає окремо від сім`ї, з грудня 2016 року вихованням та утриманням сина [PERSON] не займається, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його долею та здоров`ям. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є хрещеною матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Підтвердила, що батько дитини [PERSON] понад два роки не спілкується із сином, не приїжджає до нього та не надає матеріальної допомоги на його утримання і лікування. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона знає сім`ю позивача з дитинства, проживає по сусідству і часто буває у позивача вдома. Підтвердила, що батько [PERSON] понад два роки не приходить до сина [PERSON] і не бере участі у його вихованні. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, дала суду аналогічні пояснення. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Висновком органу опіки та піклування Здолбунівської РДА Рівненської області від 10 квітня 2019 року № 1040/01-25/19 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, життям та здоров`ям сина не цікавиться, не займається фізичним та духовним розвитком дитини, ухиляється від сплати аліментів на утримання сина. На засідання комісії з питань захисту дітей до Здолбунівської РДА Рівненської області для вирішення питання щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] не з`явився, про причини неявки не повідомив. Згідно довідки № 57 від 08.10.2018р., виданої дошкільним навчальним закладом № 5 "Усмішка" Здолбунівської міської ради, [PERSON] отримує дошкільну освіту у вказаному дошкільному навчальному закладі, в період з 14 вересня 2016 року по теперішній час дитину приводить і забирає мама [PERSON] , батько дитини жодного разу не з`являвся, дитиною не цікавився. З довідки № 3902, виданої 15.02.2019р. Здолбунівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Рівненській області, вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 25595 (Двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн. 76 коп. Наведені обставини свідчать про те, що має місце ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню і здійсненню належного догляду за дитиною. Своєю поведінкою відповідач підтверджує свою байдужість до долі дитини. Ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, відповідач порушує законні права та інтереси сина [PERSON] . Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою позбавлення батьківських прав. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі наведеного, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не займається його вихованням та утриманням, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його долею, здоров`ям. Тому суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved