Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

28.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.12.2009 року по 14.02.2019 року, який розірвано за рішенням суду. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачем. Відповідач у вихованні неповнолітніх дітей участі не приймає, не цікавиться їх станом здоров`я, розвитком та уподобаннями, аліменти не сплачує. Крім того, в присутності дітей відповідач неодноразово вчиняв фізичне домашнє насильство відносно позивача шляхом нанесення їй тілесних ушкоджень ударами кулаків та ногами, що негативно впливало на духовний та моральний розвиток дітей. Вважає, що така поведінка відповідача свідчить про його умисне ухиляння від виконання батьківських обов`язків. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 04.08.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням, але згідно довідки Укрпошти відправлення повернуто, оскільки відсутня адреса одержувача. Разом з тим, за повідомленням сільської ради Благідзе Гіга зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . Зі слів представника позивача відповідач виїхав за межі України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судовому засіданні позивач просила судовий розгляд проводити за її відсутності, представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити. За його клопотанням судовий розгляд неодноразово відкладався для складання службою у справах дітей висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачак. В подальшому не з`явився, посилаючись на хворобу, але доказів щодо поважності причин неявки не надав. Представник третьої особи О.П. Малько надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника служби, при ухваленні рішення просить враховувати інтереси неповнолітніх дітей. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , виданих 15.06.2010 року відділом РАЦС Валківського РУЮ Харківської області та 25.06.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Валківського РУЮ у Харківській області, актові записи №42,37 відповідно. Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 14.02.2019 року у справі №615/1323/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.12.2009 року відділом РАЦС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис №94. Згідно характеристики від 05.03.2020 року, [PERSON] навчалася у Валківському ліцеї ім. О.С. Масельського з 01.09.2017 року по 19.02.2020 року. За цей час зарекомендувала себе як уважна, старанна та здібна учениця, навчальний матеріал засвоювала на достатньому та високому рівні, на уроках була завжди уважна та активна, має хорошу пам`ять. До виконання доручень ставилася сумлінно, завжди дотримувалася правил поведінки, з повагою ставилася до товаришів і старших, підтримувала дружні стосунки з однолітками. До школи ходила завжди охайно вдягнена, доглянута. Вихованням дитини займалася мати [PERSON] , яка регулярно відвідувала батьківські збори, цікавилася життям дитини у школі. Батько [PERSON] батьківські збори не відвідував, в школі з`являвся рідко, декілька раз на свята. Часто почав з`являтися лише у січні-лютому 2020 року, при цьому був не спокійний, збуджений, знервований. Вимагав у дитини ключі від квартири, забрав телефон. Його зустрічі часто закінчувалися плачем дитини. Останнім часом Ані намагалася уникати зустрічей з ним, говорила, що внаслідок його дій і вчинків під час відвідин вона стала погано спати вночі, почала його боятися. Як вбачається зі змісту звернення [PERSON] до ДНЗ "Берізка" від 21.01.2020 року, [PERSON] почав зловживати наркотичними засобами та вести аморальний спосіб життя. Приходить до садочку, де навчається молодша донька [PERSON] , в стані наркотичного сп`яніння, тому дитина знаходиться в напруженому стані, часто плаче та відчуває психологічний дискомфорт, стає дратівливою, замкнутою, в зв`язку з чим батько негативно впливає на емоційний стан дитини. Ввечері без дозволу забирає [PERSON] із садочку та веде її у невідомому напрямку, оскільки постійного місця проживання [PERSON] не має, в зв`язку з чим просила не віддавати дитину батьку. Проте, одного разу, коли [PERSON] все ж забрав дитину із садочку, [PERSON] , повертаючись з роботи близько 17:00 год., побачила [PERSON] самостійно блукаючу, без супроводу дорослих, біля музею, який знаходиться по дорозі із садочку додому. Зазначена подія негативно вплинула на здоров`я матері, спричинивши його короткочасний розлад, а також вплинула на психічний стан дитини. Відповідно до довідки КНП "Валківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" від 15.02.2020 року, [PERSON] зі своєю донькою [PERSON] 01.02.2020 року зверталася до лікаря педіатра АЗПСМ м. Валки, де останню оглянули та встановили діагноз - синдром підвищеної тривожності. Із наданих позивачем доказів слідує, що відносно [PERSON] неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення фізичного та психологічного домашнього насильства відносно [PERSON] . Крім того, [PERSON] винесено припис, яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи - [PERSON] ; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. На підставі виконавчого листа №615/1324/18, виданого 19.02.2019 року Коломацьким районним судом Харківської області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідно до віку, починаючи з 30.08.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 07.02.2020 року, у зв`язку із несплатою аліментів за [PERSON] значиться заборгованість, яка станом на 01.02.2020 року складає 38000 грн. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року отримала дохід в сумі 132 682,76 грн. без відрахування суми податку. Із наданого висновку №322 від 26.05.2021 року слідує, що Департаменту служб у правах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи наведені норми, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, а тому з метою захисту їх прав та інтересів суд задовольняє позов. При цьому суд враховує, що у відповідності до ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved