Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, в тому числі і частина житлового будинку по [ADDRESS]. За життя [PERSON] складено заповіт від 18.01.2001р., відповідно до якого належну їй частину жилого будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться по [ADDRESS], а також все те, на що за законом вона буде мати право, вона заповіла сину (заявнику) [PERSON] та дочці [PERSON]. Однак, реалізувати своє право на прийняття спадщини заявник [PERSON] не може оскільки у заповіті його прізвище зазначено як "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]". За таких обставин він вимушений звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності йому заповіту, складеного його матір'ю 18.01.2001 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Викликана в судове засідання інша заінтересована особа - [PERSON] до суду не з'явилася, однак надала нотаріально посвідчену заяву від 26.12.2013 року про те, що проти встановлення факту належності [PERSON] заповіту вона не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази в своїй сукупності приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно заповіту складеного [PERSON] 18.01.2001р. та посвідченого приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON], частину жилого будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться в [ADDRESS], а також інше належне їй майно [PERSON] заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Також, згідно заповіту складеного [PERSON] 15.09.2010р. та посвідченого державним нотаріусом Хмільницької міської державної нотаріальної контори Глуздань С.В., 1/3 частину жилого будинку з відповідною часткою господарчих будівель, що знаходиться по [ADDRESS] вона заповіла [PERSON]. Як вбачається із паспорту громадянина України серії АВ 116431, виданого Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 28.03.2000 року, правильне прізвище ім'я по батькові заявника - [PERSON]. Таке ж прізвище зазначено у свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER], повторно виданого відділом РАЦС по м. Хмільнику Хмільницького МРУЮ Вінницької області 22.02.2008 року. Та обставина, що складений і підписаний 18.01.2001 року [PERSON] заповіт належить у відповідній частині [PERSON] підтверджується наступними доказами у їх сукупності, а саме: поясненнями наданими у судовому засіданні як самим заявником так і заінтересованою особою [PERSON]; нотаріально посвідченою заявою іншої особи, яка зазначена в цьому заповіті - [PERSON] від 26.12.2013 року про визнання заявлених вимог; свідченнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] які вказали на те, що їм відомі обставини про складання спадкодавцем [PERSON] заповіту на ім'я своїх дітей, а саме [PERSON] та [PERSON] При цьому свідки підтвердили ту обставину, що інших дітей у [PERSON] не було, а отже розпорядження у заповіті від 18.01.2001 року в дійсності зроблено відносно заявника [PERSON], а не [PERSON], як помилково зазначено. Крім того, суд також звертає увагу, що померла [INFO] заповідач [PERSON] проживала за тією ж самою адресою, що й проживав і проживає заявник [PERSON] - [ADDRESS], в оцінці із іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, додатково підтверджує належність заповіту від 18.01.2001 року саме [PERSON] Виходячи із вищезазначеного суд вважає, що заява про встановлення факту належності заповіту [PERSON] є обґрунтованою, а тому з метою захисту передбаченого законом права заявника на прийняття спадщини її необхідно задовольнити. Перешкод для встановлення даного факту суд не вбачає. Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати у справі не відшкодовуються.

Outcome: approved