Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

31 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Петриківського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження [INFO] [PERSON], жіночої статі, місце народження Україна, Донецька область, м. Торез, матірю якої є донька заявника - [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка м. Торез Донецької області, місце проживання: [ADDRESS]. Батьком дитини згідно абзацу першого частини першої статті 135 СК України просить зареєструвати [PERSON], [INFO], громадянина України. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що він є батьком [PERSON], яка [INFO] на тимчасово окупованій території у м. Донецьку народила дочку [PERSON]. Єдиними документами, що підтверджують народження дитини жіночої статі є медичне свідоцтво про народження № 1756 від 15.10.2018, видане Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, що є неналежним документом на території України. [PERSON] не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини з посиланням на те, що надані ним документи не відповідають вимогам чинного законодавства України. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. У зв'язку з наведеним він змушений звернутися до суду. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Петриківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши заявника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Торез Донецької області, є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджено копією паспорта. [PERSON] є донькою заявника [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про її народження. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 1756 від 15.10.2018, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, [PERSON] [INFO] о 16-50 год. народила дівчинку вагою 3750,0 грамів. Відповідно до листа-відмови Петриківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 1423/14.38-45 від 29.10.2018 заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки ним для підтвердження факту народження дитини було пред'явлено документ, форма якого не відповідає законодавству України. Згідно з копією заяви [PERSON], запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вона просить провести згідно абз 1 ч. 1 статті 135 Сімейного Кодексу України та батьком записати [PERSON], [INFO], громадянина України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.317ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до частин 2, 3, 4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є донька заявника та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження дитини в державних органах України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved