Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 11.02.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, уточинивши пізніше свої позовні вимоги, та просила розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають з вересня 2014 року, збереження шлюбу неможливе, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання дочки, яка залишається проживати з позивачкою. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь для утримання дочки\~[PERSON], 08.06.2008р. народження, аліменти у твердій грошовій сумі - в розмірі 1000грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. \~\~\~\~\~\~\~Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяви про слухання справи за її відсутністю, та не заперечуючи проти заочного розгляду справи за її позовом. \~ \~ \~ \~Відповідач, що був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності не подавав, і не надавав суду письмових пояснень або заперечень щодо предмету позову. \~\~\~\~\~\~\~\~Суд, розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.\~\~ \~\~\~\~\~\~ Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 07 червня\~2008 року відділом реєстраціїї актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві (свідоцтво про одруження І-БК №084298, видане 07.06.2008 року, актовий запис №537, а.с.19). \~\~\~\~\~\~\~Від цього шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], 08.06.2008р. народження (свідоцтво про народження дитини І-БК №135481, від 13.06.2008року, а/запис №1659, а.с. 10), - яка, на твердження позивача, за погодженням сторін, залишається проживати з позивачкою. \~\~\~\~\~\~ Згідно довідки Ірпінського комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Ірпінь", Київська область, від 16.02.2015р., №4696, позивач [PERSON] та її дочка [PERSON] проживають без реєстрації [ADDRESS] (а.с. 18). \~\~\~\~\~\~\~Проте, відповідно до ст.ст.180,199 СК України, обидва з батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в разі навчання дитини на стаціонарному відділенні вищого закладу - до досягнення дитиною 23-х річного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, рівень його доходів, інші обставини, що мають суттєве значення для ухвалення об'єктивного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано відомостей того, що сторони домовилися про способи утримування дитини. Мтеріали справи не містять довідки про місце роботи та доходи відповідача. Позивачка стверджує, що її чоловік має достатній рівень доходу, щоб сплачувати по 1000грн. на місяць для утримання їхньої спільної дитини, не має інших грошових зобов'язань, утриманців, але має неофіційні доходи, достатні, для сплати ним саме такого розміру аліментів - в обсязі майже повної мінімальної заробітної плати, визначеної Законодавством України. Проте, на підтвердження своїх доводів щодо доходів відповідача, позивач не надала суду будь-яких доказів, які б суд міг оцінити за своїм внутрішнім переконанням відповідно до вимог ст.212 ЦПК України. Тому, на підставі ст.ст.182,183 та 191 СК України, враховуючи вимоги ст.212-214 ЦПК України, суд дійшов висновку, що на підставі діючого законодавства необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки для утримання нею дочки, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру аліментів, встановлених законом - не менше встановленого законом 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, стверджує, що вона з відповідачем фактично не проживає разом, не веде спільного з ним господарства, суду не надано відомостей про наявність спору між ними про майно та місце проживання дочки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода однієї зі сторін продовжувати шлюбні відносини є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, оскільки це не суперечить вимогам законодавства України. Крім того, задовольняючи позов по суті в частині стягнення аліментів, суд, враховуючи вимоги ст.5 ЗУ "Про судовий збір", згідно якої звільняються від сплати судового збору за позання позову позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, вважає необхідним, на підставі вимог ст.ст.81,88ч.3 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі судового збору - 243,60грн. на підставі Крім того, задовольняючи позов в повному обсязі в частині вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає необхідним, на підставі вимог ч.1,3ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого позивачем судового збору - 243,60грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial