Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народився син [PERSON] [INFO]. В теперішній час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON], [INFO] проживає з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні сина не бере, розвитком та здоровям не цікавиться. На теперішній час [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування, що підтверджується довідкою ВКК №574від 1.04.2015 року. На теперішній час зарезервована путівка в лікувально-оздоровчий центр «Хаймей Тверія» у Ізраїлі. Позивачка просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини [PERSON] ,[INFO] за межі України для лікування та оздоровлення без згоди батька [PERSON], протягом 3 років. Представник відповідача проти позову заперечує, вказавши, що існує вірогідність, що мати дитини [PERSON] вивезе дитину на постійне місце проживання за кордон. Крім того, вважає, що довідки про стан здоровя надано за 2014 рік, а в теперішній час стан здоровя дитини невідомий. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 59 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я своїх дітей, їх фізичний та духовний розвиток, ведення ними здорового способу життя. Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно зі ст. 4 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-XІІ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 724 від 25.08.2010р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою [INFO]. На теперішній час [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування, що підтверджується довідкою ВКК №574 від 1.04.2015 року. Позивачкою зарезервована путівка в лікувально-оздоровчий центр «Хаймей Тверія» у Ізраїлі. [PERSON] двічі зверталася до батька дитини [PERSON] з проханням про надання згоди на виїзд дитини , оформивши нотаріально такий дозвіл. Листи були направлені 19.02.2015 року та 5.05.2015 року, в матеріалах справи містяться копії листів (а.с. ). [PERSON] такої згоди не надав, причини відмови не пояснив. Із заперечень, наданих відповідачем на позовну заяву, вбачаються стійкі неприязні відносини, що склалися між батьками дитини - [PERSON] та [PERSON], але мотиви відмови у наданні дозволу на виїзд за кордон не зазначені, докази та довідки про стан здоровя [PERSON] не надані. У суду немає підстав сумніватися щодо довідки № 574 про необхідність санаторно-курортного лікування [PERSON],[INFO]. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved