Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

09 вересня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся комунальний заклад охорони здоров'я "Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" до [PERSON] про стягнення виплаченої заробітної плати. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що відповідача, як випускницю ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», було направлено для роботи у позивача на посаді лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика-сімейна медицина». З 01 серпня 2014 року по 31 липня 2016 року [PERSON] зарахували на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика-сімейна медицина» до Зорянської АЗПМС, якій призначена виплата допомоги у розмірі академічної стипендії в розмірі 730 гривень, згідно наданої довідки №671 від 04 червня 2014 року, та остання командирована для проходження очної та заочної частини інтернатури. Випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладання угоди, зобовязані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки. Внаслідок укладення відповідачем шлюбу позивач видав наказ №46-к про зміну прізвища [PERSON] на прізвище [PERSON]. На підставі поданої відповідачем заяви останній було надано основну щорічну відпустку терміном 31 календарний день з 01 по 31 липня 2016 року та виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі тарифної ставки. Згодом відповідача переведено на посаду лікаря ЗПСЛ Зорянської АЗПСМ. 01 серпня 2016 року позивачу доставлено заяву про видачу трудової книжки в звязку із закінченням інтернатури та небажанням в подальшому працювати на посаді лікаря ЗПСЛ. В період з 01 по 12 серпня 2016 року [PERSON] була відсутньою на робочому місці про що складені відповідні акти. Телефонним звязком відповідач підтверджувала факт відсутності її на робочому місці на небажання працювати у позивача. З огляду на те, що відповідач не була членом профспілкового комітету, згода останніх на звільнення [PERSON] не була необхідною. 12 серпня 2016 року за грубе порушення трудової дисципліни на відповідача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП. 15 серпня 2016 року [PERSON] лікаря ЗПСЛ Зорянської АЗПСМ звільнено за п.4 ст.40 КЗпП. Датою звільнення за останнім днем роботи відповідача вважається 01 серпня 2016 року. 15 серпня 2016 року [PERSON], без будь-яких пояснень, зявилась до позивача для отримання трудової книжки, при цьому ознайомилася з актами про відсутність на робочому місці та не заперечувала проти них. В період з серпня 2014 року по 01 серпня 2016 рік [PERSON] отримала заробітну плату на загальну суму 42526,39 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище суму. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи та на задоволенні позову наполягають. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, і від неї не надійшло повідомлень про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] 24 липня 2014 року року зареєстрована у встановленому законом порядку по вул. Центральна, 14, с Антонівське, Межівського району, Дніпропетровської області. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно диплому спеціаліста серії НР №46422447 від 19 червня 2014 року, [PERSON] закінчила у 2014 році Державний заклад «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України» і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» та здобула кваліфікацію лікар. Направленням на роботу №3 від 17 березня 2014 року відповідач, яка закінчила ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», направляється в розпорядження департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації, КЗ «Межівський районний ЦПМСД» для роботи на посаді лікар загальної практики сімейний лікар. Дата прибуття 01 серпня 2014 року. Згідно наказу департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації №685-о від 01 липня 2014 року, випускницю 2014 року ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» [PERSON] зараховано до КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» на посаду лікаря-інтерна зі спеціальності «Загальна практика сімейна медицина» з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2016 року. Виплату заробітної плати під час проходження інтернатури, витрати по відрядженню для проходження очної частини інтернатури [PERSON] проводити за рахунок позивача. Відрядити [PERSON] для проходження очної частини інтернатури на базу ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» з 01 вересня 2014 року по 28 лютого 2015 року, з 01 березня 2016 року по 30 червня 2016 року. Виплатити [PERSON] допомогу у розмірі академічної або соціальної стипендії. Після закінчення інтернатури направити [PERSON] у розпорядження головного лікаря КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» для роботи на посаді лікаря загальної практики сімейного лікаря. Наказом в.о. головного лікаря КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №215-к від 29 липня 2014 року [PERSON] зараховано на посаду лікаря-інтерна зі спеціальності «Загальна практика-сімейна медицина» Зорянської АЗПСМ з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2016 року згідно штатного розкладу. Згідно свідоцтва про шлюб серії I-КИ №333686, виданого [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 05 квітня 2016 року, актовий запис №173, [PERSON] після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з «Дорофєєва» на «Волкова». Наказом головного лікаря КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №46-к від 19 квітня 2016 року підтверджується, що на підставі зазначеного вище свідоцтва про шлюб відповідачу присвоєно прізвище [PERSON], внесено зміни до особової справи та трудової книжки, а також внесено зміни до картки-довідки для нарахування заробітної плати [PERSON] лікаря-інтерна Зорянської АЗПСМ. Сертифікатом лікаря-спеціаліста №10123, виданого [PERSON] підтверджується, що їй 24 червня 2016 року №510ос присвоєно звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю загальна практика сімейна медицина. Дійсний до 24 червня 2012 року. Згідно заяви, адресованої головному лікарю КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27 липня 2016 року [PERSON] інформує про те, що станом на 27 липня 2016 року термін проходження інтернатури закінчено, після одруження відповідач змінила місце проживання, а також мається вимога про видачу трудової книжки у встановленому законом порядку. Наказом в.о. головного лікаря КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №115-к від 01 серпня 2016 року підтверджується, що з 01 серпня 2016 року [PERSON] переведено на посаду лікаря ЗПСЛ Зорянської АЗПСМ з посадовим окладом згідно штатного розкладу. Оплату проводити згідно табелю за фактично відпрацьований час. Згідно актів про відсутність на роботі від 01-03 серпня 2016 року, лікар ЗПСЛ Зорянської АЗПСМ [PERSON] була відсутня на робочому місці без поважних причин з 08.00 години по 16.12 годину впродовж робочого дня. В акті зазначено, що відповідач не має змоги ознайомити, перебуває за адресою: вул. Казахстанська, 122, Амур-Нижньодніпровський район, м.Дніпро. З актом ознайомлена 15 серпня 2016 року. Повідомленням т.в.о. головного лікаря КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №483 від 03 серпня 2016 року підтверджується, що [PERSON] необхідно терміново зявитися за місцем її роботи, надати підтверджуючі документи про відсутність відповідача за період з 01 серпня 2016 року. У разі відсутності протягом 2-х тижнів на робочому місці без поважних причин [PERSON] буде звільнено відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України. Зазначене вище повідомлення [PERSON] отримано 06 серпня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно актів про відсутність на роботі від 04, 05, 08-12 серпня 2016 року, лікар ЗПСЛ Зорянської АЗПСМ [PERSON] була відсутня на робочому місці без поважних причин з 08.00 години по 16.12 годину впродовж робочого дня. В акті зазначено, що відповідач не має змоги ознайомити, перебуває за адресою: вул. Казахстанська, 122, Амур-Нижньодніпровський район, м.Дніпро. З актом ознайомлена 15 серпня 2016 року. Згідно письмової доповідної заступника головного лікаря [PERSON], лікар ЗПСЛ Зорянської АЗПСМ [PERSON] була відсутня на робочому місці починаючи з 01 по 12 серпня 2016 року без поважних причин. Наказом головного лікаря КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №127-к від 12 серпня 2016 року визнано для [PERSON] робочі дні з 01 по 12 серпня 2016 року днями прогулів без поважних причин, відмітити у Табелі обліку використання робочого часу з 01 по 12 серпня 2016 року як прогули, заробітну плату за вказаний вище час не нараховувати, за грубе порушення трудової дисципліни застосовано до лікаря ЗПСЛ Зорянської АЗПСМ [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи по п.4 ст.40 КЗпП України, підготувати наказ про звільнення відповідача. Датою звільнення за останнім днем роботи вважати 01 серпня 2016 року (31 липня 2016 року вихідний день неділя). Згідно наказу головного лікаря КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» №128-к від 15 серпня 2016 року, лікаря ЗПСЛ Зорянської АЗПСМ [PERSON] звільнено у звязку з прогулом без поважних причин по п.4 ст.40 КЗпП України з 01 серпня 2016 року. Довідками КЗОЗ «Межівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» підтверджується, що з серпня 2014 року по липень 2016 року включно загальна заробітна плата [PERSON] склала 42526,39 гривень. Дійсно, згідно п.6 Постанови КМУ №992 від 22 серпня 1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», згідно з угодою випускник зобов'язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою. П.п.5,6 порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 25 грудня 1997 року N367, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 1998 року за N246/2686, керівники вищих закладів освіти після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду. Випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов'язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] на виконання наказу МОЗ від 25 грудня 1997 року N367, виконала зобовязання стосовно відпрацювання за місцем призначення три роки в період з 01 серпня 2014 року та по 31 липня 2016 року, якій було нараховано заробітну плату, що підтверджується довідкою позивача. Згідно ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Ч.1,2 ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч.ч.1,4 ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Статтею 98 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Згідно ст.14 Закону України «Про оплату праці», договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів. Статтями 21 та 22 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Невиконання умов угоди, укладеної з вищим навчальним закладом, є підставою для звернення про стягнення шкоди за цією угодою однією із сторін. Нормами чинного законодавства не передбачено стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час на користь роботодавця з особи, яка не виконала умови угоди, укладеної з вищим навчальним закладом, в частині зобовязання відпрацювати три роки після навчання, та вирішила звільнитися скориставшись своїм конституційним правом. Оскільки суд приходить до висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити у повному обсязі, у вирішенні питання про стягнення судових витрат з відповідача потреби немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed