Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

19.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, в якому просить суд визнати за нею ([PERSON]О.), право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку «А1ж» загальною площею 83,4 кв.м., в тому числі житлової 41,0 кв.м., та господарських будівель: прибудова «а», сарай «Б», сарай-прибудова «б», сарай «В», погріб «в», гараж «Г», колодязь «к», огорожа № 1, 2, що розташоване за адресою с. Куземин Охтирського району Сумської області вулиця Зіньківська, 30 і до дня смерті належало [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що її колишньому чоловікові [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами за адресою вул. Зіньківська, 30 с. Куземин Охтирський район Сумська область. Однак правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній. Вона (позивачка) відповідно до ст.. 1264 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки на момент його смерті фактично проживала з ним разом. Даний факт підтверджено рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 10.01.2013 року. При зверненні до нотаріальної контори з питанням оформити спадщину після смерті [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Зіньківська, 30 с. Куземин Охтирський район Сумська область у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, та розяснено право звернутися в суд. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача - Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи Котелевської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.23 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що 17.05.2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КЕ № 321794 від 04.04.2016 року. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Встановлено, що заповіт [PERSON] не складався, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31.08.2016 року. Згідно ст.1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка є колишньою дружиною [PERSON] та з 03.06.2004 р. по 17.05.2012 року проживала з ним однією сімєю, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-БП № 366298 від 13.11.1982 р., свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-БП № 087614 від 03.06.2004 р., рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 10.01.2013 р. по цивільній справі № 1613/1153/2012 пр. № 2-о/535/1/13 від 10.01.2013 р. Таким чином позивачка відповідно до ст. 1264 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки виконавчого комітету Котелевської селищної ради № 2155 від 04.05.2016 р. [PERSON], який помер 17.05.2012 р. був зареєстрований за адресою [INFO]. При цьому на час відкриття спадщини 17.05.2012 р. з [PERSON] за вищевказаною адресою були зареєстровані колишня дружина - [PERSON], дочка [PERSON] [INFO], онука - [PERSON] Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 225/2012 від 12.10.2012 року, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 31.08.2016 року. З матеріалів спадкової справи № 225/2012 від 12.10.2012 року вбачається, що дочка спадкодавця [PERSON] [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву від 14.09.2012 р. про відмову від прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до листа державного нотаріуса Котелевської державної нотаріальної контори від 04.05.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Зіньківська, 30 с. Куземин Охтирського району Сумської області у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що відповідно до Рішення сесії №16 Куземинської сільської ради від 19.11.1993 р. [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,37 га в тому числі: для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га за адресою: Сумська область Охтирський район с. Куземин вул. Зіньківська, 30. Згідно довідки КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 06.04.2016 р. № 235 по заяві [PERSON] в 1989 році проводилася інвентаризація домоволодіння по вул.. Зіньківській, 30 с. Куземин Охтирського району Сумської області, але свідоцтво про право власності не виготовлялось. Станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на домоволодіння по вул. Зіньківська, 30 с. Куземин охтирського району Сумської області відсутня. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 21.06.2016 року домоволодіння по вул. Зіньківська, 30 с. Куземин Охтирського району складається з житлового будинку А1Ж: кухня 1-1 площею 11,0 кв.м., прихожа 1-2 площею 14,8 кв.м., житлова 1-3 площею 14,8 кв.м., житлова 1-4 площею 26,2 кв.м., веранда І-І площею 16,6 кв.м., загальною площею 83,4 кв.м., прибудова а, сарай Б, сарай-прибудова б, гараж В, погріб в, колодязь к, огорожа № 1, 2. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР" у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки Куземинської сілької ради Сумської області від 25.07.2016 р. № 1108 згідно погосподарської книги № 12 за 2011-2015 роки номер обєкта погосподарського обліку 719 будинок за адресою вул. Зіньківська, 30 с. Куземин Охтирського району рахується за [PERSON], який фактично проживав в ньому, доглядав за господарством до 2012 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що за позивачкою [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 17.05.2012 року, на домоволодіння за адресою: вул. Зіньківська, 30 с. Куземин Охтирський район Сумська область, що складається з житлового будинку А1Ж з прибудовою а, загальною площею 83,4 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м, сараю Б, сараю-прибудови б, гаражу В, погреба в, колодязя к, огорожі № 1, 2.

Outcome: approved