Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

20 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO].. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що його батько [PERSON] склав заповіт на користь молодшого брата [PERSON], який є громадянином Російської Федерації. Тільки в вересні 2014р. він від брата [PERSON] дізнався, що їх батько заповіт не залишив. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»№ 7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. ( ч.3 ст. 1272 ЦК України ) Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року поважними є причини, пов"язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В силу ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 1953р. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 02 січня 2014 року Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області. За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 01.07.1980р. належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Згідно заяв від 09.09.2014р., посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, брати позивача, а саме [PERSON] та [PERSON] не претендують на спадщину після смерті батька [PERSON] /а.с.10-11/. Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач посилається на те, що вважав, що його батько [PERSON] склав заповіт на користь молодшого брата [PERSON], який є громадянином Російської Федерації. Тільки в вересні 2014р. він від брата [PERSON] дізнався, що їх батько заповіт не залишив. Так, шестимісячний строк сплинув в червні 2014 року, позивач вже 20 жовтня 2014 року звернувся до суду із зазначеним позовом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини, у звязку з якими він пропустив строк для прийняття спадщини, є об"єктивними, непереборними, створили для нього істотні труднощі для вчинення дій, пов"язаних із прийняттям спадщини, у звязку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved