Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 25.04.2007 року у с.Крихівці Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Причиною розірвання шлюбу стало те, що у подружжя різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого протягом трьох останніх місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Відносини, які існують між сторонами виключають збереження сім"ї, а тому примирення є неможливим. А тому, просила шлюб розірвати, дітей залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати, стягнути витрати по оплаті судового збору. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі, не заперечила щодо прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 60). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Беручи до уваги пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] сторони 25.04.2007 року зареєстрували шлюб у с.Крихівці Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 6 (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Що стосується визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , то спору щодо визначення їхнього місця проживання між сторонами немає, так як з часу фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, вони проживають з позивачкою. Крім цього, [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що має бажання проживати з матір"ю. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25.04.2007 року у с.Крихівці Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 6, слід розірвати. Малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити на проживання з матір"ю [PERSON] , [INFO] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, прізвище [PERSON] при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки 704,80 грн. витрат по оплаті судового збору згідно квитанції №0.0.1027157831.1 від 03.05.2018 року (а.с.1). На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved