Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

26 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою і, конкретизуючи вимоги, просив встановити факт перебування його батька, [PERSON], який помер [INFO]. у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] з 14 жовтня 2014 року по 24 жовтня 2014 року. Обгрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] з 14 жовтня 2014 року без офіційного оформлення перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем і виконував роботу водія автомобіля КАМАЗ номерний знак [NUMBER] по перевозці буряків на цукровий завод у м. Бахмач Черніговської області. 24.10.2014р. під час керування автомобілем на автодорозі "Конотоп-Батурин" неподалік с. Вирівка Конотопського району трапилась технічна несправність, батько зупинив транспортний засіб, почав його ремонтувати, але отримав тілесні ушкодження у вигляді опіків 20-30% тіла і [INFO]. помер в опіковому віділенні Сумської обласної клінічної лікарні. У судовому засіданні позивач і його представник вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON] і [PERSON], кожен окремо, позовні вимоги визнали частково, стверджуючи, що [PERSON] до виконання трудових обов"язків приступив лише 19.10.2014р. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділення виконавчої дирекції у місті Конотопі фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України головний спеціаліст-юристконсульт [PERSON] та Конотопського міськрайонного центру зайнятості [PERSON], кожна окремо, проти задоволення позовних вимог не заперечують. (а.с.30,63) Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у позовній заяві доводи, оглянувши матеріали кримінального провадження за №1201420008002031за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 271 ч. 1 КК України ввважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно частини 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договiр є угода мiж працiвником i власником пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноваженим ним органом чи фiзичною особою, за якою працiвник зобов'язується виконувати роботу, визначену цiєю угодою, з пiдляганням внутрiшньому трудовому розпорядковi, а власник пiдприємства, установи, органiзацiї або уповноважений ним орган чи фiзична особа зобов'язується виплачувати працiвниковi заробiтну плату i забезпечувати умови працi, необхiднi для виконання роботи, передбаченi законодавством про працю, колективним договором i угодою сторiн. Чинне законодавство (ст. 48 КЗпП України) передбачає, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Сторонами не оспорюється той факт, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] і працював водієм грузового автомобіля КАМАЗ номерний знак [NUMBER] по перевозці сільськогосподарської продукції. Офіційно трудові відносини між сторонами не були оформлені. 24.10.2014 р. під час керування автомобілем КАМАЗ неподалік с. Вирівка Конотопського району трапився нещасний випадок. [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді опіків 20-30% тіла. [INFO]. [PERSON] помер у віці 57 років.(а.с.3) За фактом травмування [PERSON] відкрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201420008002031 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 271 ч. 1 КК України.(а.с.6) Позивач визнаний потерпілим. Крім того факт перебування померлого у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем підтверджується і оглянутим у судовому засіданні журналом реєстрації інструктажів по охороні праці та техніки безпеки, згідно якого 22.10.2014 р. з ним такий був проведений. Таким чином, у судовому засіданні достаменно встановлено, що померлий [INFO]. [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачкою. Відповідно до частини 4 ст. 24 КЗпП України чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент смерті [INFO]. [PERSON] та його перебування у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON], трудовий договір вважався укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відтак, фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Встановлення факту перебування у трудових відносинах [PERSON] та роботодавця фізичною особою-підприємцем [PERSON] має для позивача юридичне значення, оскільки з встановленням такого факту законодавство пов'язує призначення страхових виплат у разі настання нещасного випадку на виробництві. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Разом з тим суд не може погодитись як з доводами [PERSON], що батько з 14.10.2014 р., так і з поясненнями відповідачів, що такий перебував у трудових відносинах з 19.10.2014р., оскільки в своїй письмовій заяві на ім"я Конотопського міжрайонного прокурора позивач вказував, що батько працював у [PERSON] з 16 жовтня 2014 року. Тим паче в висновку Конотопського МВ УМВС України зазначено, що [PERSON] працював з 16.10.2014 р. по 24.10.2014р. З врахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] у період роботи з 16.10.2014р. по 24.10.2014р. в якості водія автомобіля.

Outcome: partial