Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[INFO] померла тітка позивача (по материнській лінії) [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після укладення шлюбу їй було присвоєне прізвище " [PERSON] ", але в зв`язку із тим, що у неї відсутнє свідоцтво про народження матері вона не може оформити спадщину. Після смерті матері відкрилася спадщина яку вона прийняла належним чином, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину з законом від 22.10.2019 р. серії НОВ № 067097. За життя, [PERSON] отримувала сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0232735, який на даний час втрачений. Після звернення до нотаріуса вона отримала роз`яснення, що нотаріус не може оформити спадщину в порядку ЗУ "Про нотаріат", оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа . Враховуючи ту обставину, що її права на спадщину яка відкрилася після смерті [PERSON] є похідними, і залежать від прийняття цієї спадщини [PERSON] , вважає, що спадкові права перейшли до неї у відповідності до спадкових норм, оскільки [PERSON] належним чином прийняла спадщину, і після її смерті вона успадкувала спадщину, до якої входять права двох спадкодавців. Ухвалою суду від 30 червня 2021 позовна заява прийнято до розгляду призначено розгляд справи на 15 год. 00 хв. 21 липня 2021 року. Ухвалою суду у відкритому підготовчому засіданні судом встановлено, що позивачем порушені вимоги ст..ст. 175, 177 ЦПК України, в зв`язку з чим позовна заява залишена без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків. 22 липня 2021 року через канцелярію суду від позивача надійшла позовна заява з виправленими недоліками. Розгляд справи призначено на 06.08.2021 о 09 год. 00 хв. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник зацікавленої особи Новгород-Сіверської міської ради, в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зокрема, ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд дослідивши матеріали справи вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6), [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її донька [PERSON] (а.с.7) Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] після укладення шлюбу взяла прізвище « [PERSON] » (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.9) Згідно до заяв [PERSON] , [PERSON] якими вони підтверджують, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , були рідними сестрами. Згідно довідки наданою Державним архівом Чернігівської області, книги актових записів про народження по селу Полюшкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області за 1931-1932 роки на зберігання до архіву не надходили і про їх місцезнаходження архів не має даних. (а.с.10) Відповідно до довідки виданою Чайкинською сільською радою, [PERSON] , 1921 року народження на день смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] . За життя [PERSON] отримала сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН №0232735, який посвідчував право на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарах, із земель КСП «ім. Шевченко». Земельна частка (пай) [PERSON] розміром 4,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) знаходиться на території Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Вартість зазначеної земельної частки (пай) станом на день видачі довідки становить 69206 (шістдесят дев`ять тисяч двісті шість) грн. 01 коп. та на момент смерті [PERSON] становить 15417 (п`ятнадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 18 коп. Про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0232735 було розміщено оголошення в газеті «Сіверський край» Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту родинних відносин потрібно заявнику для прийняття спадщини. Факт родинних відносин померлої [PERSON] , з померлою [PERSON] не спростовується жодними доказами, а навпаки підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі, втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом положень п. 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній право посвідчуючий документ зараз втрачено. Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок її смерті. Отже на день смерті [PERSON] належало право на земельну частку (пай), тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved