Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

11 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що з лютого 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Рожищенського районного суду від 25.12.2014 року. Також рішеннями Рожищенського районного суду від 06.03.2014 року та від 29.05.2014 року вирішено стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей до досягнення дітьми повноліття в розмірі 500 грн. та 400 грн.. Зазначає, що їхня дочка є інвалідом першої групи з дитинства. На даний час малолітні діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів. Посилаючись на ст.ст. 180, 182, 192 СК України просить збільшити розмір стягуваних аліментів на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 06.03.2014 року та стягувати аліменти з відповідача [PERSON] в її користь на утримання дитини [PERSON], 28.06.2012 року з 500 грн. до 1000 грн. щомісячно, рішення суду від 29.05.2014 року на утримання дитини [PERSON], 24.12.2013 року з 400 грн. до 700 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, 13.02.2018 року суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, 05.03.2018 року подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи слухати у його відсутності, позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірах встановлених законом. Таким чином, справа розглядається за відсутності сторін. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково із наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Медичним висновком № 13303 від 10 вересня 2013 року встановлено діагноз [PERSON], [INFO], а саме: спастичний тетрапарез з порушенням функції, помірно виражена когнітивна недостатність резидуально-органічного генезу, що також є підставою для визнання її інвалідом дитинства на період до 10 жовтня 2018 року. (а.с.4). З посвідчення серії ААГ № 025966 від 19.11.2013 року вбачається, що [PERSON], [INFO], отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам до 18 років, яка призначена [PERSON], [INFO] (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с.8, 9). Згідно вимог ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 25.12.2014 року шлюб, що був зареєстрований між сторонами 15 лютого 2011 року, розірвано (а.с.7). Рішенням Рожищенського районного суду від 06 березня 2014 року стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з 07.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Рішенням Рожищенського районного суду від 29.05.2014 року з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 13.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Згідно довідки про склад сімї та проживання Ворончинської сільської ради від 28.12.2017 № 621 позивач [PERSON] з дітьми проживає в [INFO] (а.с.25). Згідно ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст. 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Хворобу дочки сторін [PERSON] суд відносить до таких обставин. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді даного позову, суд застосовує і норми ст.ст. 182, 184 СК України, які присвячені обовязку батьків утримувати своїх дітей. Твердження позивача [PERSON] про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. та 700 грн. не ґрунтуються на матеріалах справи. За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» в 2017 році встановлено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи із мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернулась в суд з позовом 11.12.2017 року, з 1 грудня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 грн., таким чином 1492 грн./2 (батьків)= 746 грн. (розмір частки кожного із батьків на утримання однієї дитини). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, початком сплати відповідачем [PERSON] аліментів у новому розмірі є день набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та необхідно збільшити розмір стягнення аліментів з відповідача в користь позивача на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 746 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону. В решті позовних вимог слід відмовити. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до аб.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та при зверненні до суду з позовною вимогою про збільшення розміру стягнення аліментів позивачем не було оплачено судовий збір, тому, відповідно до вимог ст. ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 640.00 грн. судового збору. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved