Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

11.09.2019 року заявник [PERSON] , звернулася до Корабельного районного суду міста Миколаєва із заявою, в якій просила встановити факт смерті [INFO] , на окупованій території у м. Донецьк, Україна, її матері - [PERSON] . Обгрунтовуючи заяву вказала, що в зв`язку зі смертю [INFO] її матері - [PERSON] , Калинінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2019 року. Однак вказаний документ не приймається як законний акт реєстрації цивільного стану державними органами України. В зв`язку з чим, заявниця позбавлена можливості зареєструвати смерть матері в установленому законом України порядку, а тому просить суд встановити факт смерті матері - [PERSON] , [INFO] на окупованій території м. Донецьк, Україна. Заявниця та представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явилися. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] , підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими , передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена , зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена , зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи. З матеріалів справи вбачається, що Корабельним районним у м. Миколаєві відділом Державної РАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері - [PERSON] , оскільки нею для підтвердження цього факту пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.2015 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2019 року виданого Калинінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьку, Калинінський район, ДНР. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у заявника є перешкоди в належному оформленні смерті матері, оскільки свідоцтво про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створює правових наслідків на території України. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт; рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З урахуванням зазначеного, суд вважає за доцільне задовольнити вимогу про встановлення факту смерті. На підставі ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved