Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

24 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Кредобанк" до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору на загальну суму 18089,60 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.07.2014р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до умов якого банк зобовязався надати у власність відповідача грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобовязується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. 28.07.2014р. такі кошти були перераховані відповідачу у безготівковій формі у сумі 12196,00 грн. Термін кредиту встановлено до 27.07.2017р., а повернення суми кредиту здійснюється щомісячно із нарахованими відсотками рівними сумами по 724,00 грн. Зазначає, що починаючи з 27.10.2014р. відповідач припинила виконувати свої зобовязання по договору і станом на 17.02.2016 р. її заборгованість перед банком становить 18089,60 грн., яка складається із 11610,50 грн. неповернута сума кредиту, 1192,38 грн. прострочені відсотки, 4280,77 грн. прострочена сума комісії, 1005,95 грн. пеня. В судове засідання представник позивача не зявився, однак у своїй заяві (а.с.15) просить суд розглядати справу без участі представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання двічі не зявилась, хоча про час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. З огляду на повторну неявку відповідачки, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 28 липня 2014 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №33914-OWNCASH, відповідно до умов п.п.1,2 якого, банк зобов'язується здійснити переказ кредитних коштів у власність позичальника на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання на наступні цілі: 1)поточні потреби в сумі 10000 грн. на поточний рахунок Позичальника № 2625001536602 відкритий в Самостійному відділенні №4 у м. Львів Центральної філії ПАТ «Кредобанк», 2) для оплати комісії Банку за видачу кредиту в сумі 00 грн., 3) для оплати суми страхового платежу на користь Страховику в сумі 2196 грн. (п.2.5 Кредитного договору). Сума кредиту 12196 грн. (п.2.1). Відповідно до п. 2.4. цього договору клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 9,99 % річних. П. 2.6 цього ж договору встановлено розмір щомісячного платежу в сумі 724 грн. П. 6.1 Договору також передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по Кредитному договору процентної ставки, вказаної в п. 2.4 Договору, але не менше 2 грн. за кожний день прострочення. Грошові кошти в сумі 2196 грн. та 10000 грн. були перераховані [PERSON] в безготівковій формі, шляхом перерахування на її поточний рахунок, що стверджується копіями меморіальних ордерів № 22667637 від 28.07.2014 р. та № 22667684 від 28.07.2014 р. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №33914-OWNCASH від 28.07.2014 р. вбачається, що станом на 17.02.2016 р. у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 18089,60 грн., яка складається із 11610,50 грн. неповернута сума кредиту, 1192,38 грн. прострочені відсотки, 4280,77 грн. прострочена сума комісії, 1005,95 грн. пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УКраїни неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожн день прострочення. Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Прои цьому, ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так як заява про застосування позовної давності суду не подана, тому підстав для застосування спеціальної позовної давності в один рік щодо вимоги позивача про стягнення неустойки відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України не має. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за цим договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, то суд дійшов до висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Одночасно,

Outcome: approved