overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

12.02.2014 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.03.2008 року відповідач 06.03.2008 року отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів. Станом на 26.11.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 16 900,66 грн., у тому числі: -- 1 843,31 грн. - заборгованість за кредитом, -- 7 371,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 6 405 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина). -- 780,98 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 16 900,66 грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по вказаній справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов"язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до укладеного договору № б/н від 06.03.2008 року відповідач 06.03.2008 року отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 26.11.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 16 900,66 грн., у тому числі: -- 1 843,31 грн. - заборгованість за кредитом, -- 7 371,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, -- 6 405 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; -- 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина), -- 780,98 грн. - штраф (процентна складова). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в силу ст. 526, 530, 598-599, 1054-1056 ЦК України, є правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

12.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності його батьку - [PERSON], свідоцтва про право власності на житло, на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], видане 13.06.1996 року виконавчим комітетом Новозаводської районної Ради народних депутатів міста Чернігова на підставі розпорядження від 13.06.1996 року, № 504. В обґрунтування заяви зазначив, що у свідоцтві про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], невірно вказано прізвище батька замість "[PERSON]" вказано "[PERSON]", що являється перешкодою в отриманні заявником в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину батька. Судом залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Новозаводської районної у місті Чернігові ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду сповіщався в установленому законом порядку. Представник заінтересованої особи управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради не заперечував проти задоволення заяви. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько заявника [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка йому належала на підставі свідоцтва про право власності від 13.06.1996 року. 13.06.1996 року виконавчим комітетом Новозаводської районної Ради народних депутатів міста Чернігова, на підставі розпорядження №504 від 13.06.1996 року видано свідоцтво про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім»я батька заявника - [PERSON]. Внаслідок перекладу прізвища з російської мови на українську в свідоцтві про право власності на житло було допущено помилку в прізвищі власника замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Зазначене унеможливлює отримання заявником в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину батька за законом. Вищевикладене підтверджується матеріалами справи, зокрема: копією свідоцтва про право власності на житло, копією паспорта заявника, копією свідоцтва про народження заявника (а.с. 5-8), які в сукупності узгоджуються між собою. За таких обставин подана заява підлягає задоволенню, а право заявника захисту в судовому порядку, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

12.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], є абонентом позивача та користується послугами теплопостачання , що відпускається позивачем -виробничою одиницею "Сніжнетепломережа", що є структурним підрозділом ОКП "Донецктеплокоммуненерго". Відповідач не оплачує вартість спожитої енергії, у результаті чого утворилася заборгованість по оплаті .Окрім того на підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума основного боргу відповідача становить за період з 10.10.2010 року по 01.03.2014 року 8664,01 грн., втрати від інфляційних процесів склали 152,06 грн., 3% річних - 494,74 грн., загальна сума заборгованості - 9310,81 грн. Представник позивача підтримав вимоги, додатково пояснив, що в разі самовільного відключення відповідача від мереж центрального опалення він повинен сплачувати послуги з теплопостачання. Відповідач з позовом не згодна, пояснила, що через технічні умови в жовтні 2010 року радіатори опалення в квартирі були демонтовані та закільцьовані стояки, через матеріальні скрутності відповідач не міг купити нові радіатори. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору куплі-продажу від 28.06.1996 року. За технічною характеристикою квартири, будинок підключено до централізованого опалення. Згідно даних лицьового рахунку 204371 мається заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2010 року по 01.03.2014 року в сумі 8664,01 грн. З наданих відповідачем актів від 11.10.2010 року та від 18.10.2010 року АСББ»Городок м.Сніжне» вбачається, що слюсарями в квартирі [ADDRESS] через течу радіаторів у зальній кімнаті, та в спальної кімнаті та кухні через забиття багном, радіатори демонтовані. Замінити на нові у абонента немає коштів. З наданих реєстрів про непрацюючі стояки центрального опалення по всій площі за період з жовтня 2012 року по лютий 2014 року вбачається, що у квартрі [ADDRESS] опалення від*єднано, стояки закільцьовано та ізольовано по всій площі. Цим підтверджуються доводи відповідача про те, що відповідач не отримує послуги з теплової енергії за спірний період. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період фактичної відсутності такових, суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

12.03.2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом про зняття арешту, накладеного Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 35741770 з іпотечного майна, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,0631 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житлового будинку з цегли, загальною площею 109,3 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON], що належить ПАТ «Укрсиббанк» на підставі договору іпотеки № 30006Z114 від 18.07.2006 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору іпотеки, укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] вказане нерухоме майно, на яке накладено арешт, знаходиться в іпотеці у банку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що 18.07.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11019408000. На виконання умов Кредитного договору банк надав позичальнику кредит в національній валюті 375 000,00 грн.. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ "УкрСиббанк" і відповідач [PERSON] 18.07.2006 року уклали договір іпотеки №30006Z114. Згідно умов договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,0631 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок з цегли, загальною площею 109,3 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належать на праві власності [PERSON] Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції при виконанні виконавчого листа №2/2506/41/12 від 18.12.2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить боржнику [PERSON]. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Зазначив, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка проживала і була зареєстрована в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області. Після смерті матері він звернувся в Шаргородську нотаріальну контору з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину. Проте, при оформленні спадщини з'ясувалось, що він не може довести факт родинних стосунків з спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про його народження мати записана російською мовою "[PERSON]", а в свідоцтві про смерть мати зазначена як "[PERSON]". Виправити описку в свідоцтві про його народження та в свідоцтві про смерть матері неможливо, оскільки первинні документи про його народження зберігаються у районному відділі ДРАЦС м. Первомайськ, яке знаходиться на території Луганської області в зоні АТО, що не підконтрольна органам влади України. Просить встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, є його - [PERSON] - матір'ю. В судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в заяві до суду. Представник заінтересованої особи Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] Вислухавши пояснення заявника [PERSON], представника заявника [PERSON], представника заінтересованої особи [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], народилася в 1936 році в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, постійно проживала у селі Пеньківка Шаргородського району Вінницької області (а.с.7), має сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.6). Юридичний факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника [PERSON] та його представника [PERSON], поясненнями представника заінтересованої особи [PERSON], показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що добре знають сім'ю [PERSON] і їм достеменно відомо, що його матір'ю є [PERSON], яка довгий час прожила і померла в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5), довідкою Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 237 від 24.02.2015 року (а.с.7); свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.6); свідоцтвом про смерть батька заявника [PERSON] (а.с.23), свідоцтвом про смерть брата заявника [PERSON] (а.с.24), військовим квитком заявника, виданим Шаргородським райвійськкоматом на ім'я [PERSON].(а.с.25). Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

12.03.2015 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки № 53 по вул. Комсомольська в м. Лисичанськ, який померлий заповідав позивачу. 30.07.2015р., позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але 11.11.2015р., йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що батько при житті не зареєстрував в КП БТІ право власності на житловий будинок. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, згідно ст. 10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести тi обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно технічному паспорту та договору посвідченому державним нотаріусом, 10.04.1961р. [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок № 53 по вул. Комсомольська в м. Лисичанськ та земельну ділянку.( л.с.10,11-14, 15). Як убачається з свідоцтва та заповіта, 12.03.2015р., помер [PERSON], який після своєї смерті все майно заповідав позивачу.( л.с.7,8). Згідно роз»ясень викладених у листі ВССУ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297\~ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297\~ЦК\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. При таких обставинах, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадкове майно яке належало спадкодавцеві. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

12.03.2020 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с. 1). Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, про що суду надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.04.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, відповідний актовий запис № 166(а.с.14). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (а.с.16-16), які мешкають разом з позивачем. Сторони припинили шлюбні відносини у вересні 2019 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають. Майнового спору та спору щодо виховання та місця проживання дітей сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

12.04.2017 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред"явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи позов тим, що син проживає з нею, знаходиться на її повному утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю і пояснила. що 09.12.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем.Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON].На даний час відповідач з позивачем та сином не проживає, не надає будь-якої матеріальної допомоги.Точних даних про роботу відповідача у неї немає.З телефонних розмов вона зрозуміла, що відповідач має досить високий заробіток, а тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно. Належно повідомлений відповідач двічі у судове засідання не з"явився, не повідомив суд про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає до задоволення повністю по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.5) відповідач являється батьком сина [PERSON], [INFO]. З пояснень позивачки у суді вбачається, що син [PERSON] проживає з нею у селі Демівка і знаходиться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі в утриманні сина.Вона не працює, доглядає сина.З лютого місяця 2017 року позивачка не проживає з відповідачем. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З позовної заяви, з пояснень позивачки суді вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди про утримання сина [PERSON]. З пояснень позивачки у суді вбачається, що її невідоме постійне місце роботи відповідача, невідомі його доходи, раніше він працював трактористом у радгоспі, мав великі заробітки, а тому відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України вона просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з чим суд погоджується. Визначаючи розмір аліментів у 1000 гривень щомісячно, суд відповідно до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивачки, те, що відповідач працездатний,у нього, крім [PERSON], інших дітей немає.

Outcome: approved