Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

20.03.2019 [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Позовні вимоги мотивовано тим, що звернувшись до Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо перерахунку пенсії по віку згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» їй було відмовлено, оскільки при детальному розгляді та оцінці наданих довідок про заробітню плату №19-15/192 від 23.10.2017, видану архівним відділом Ладижинської міської ради та №04-12/3622-Б від 18.12.2017, видану муніципальною бюджетною установою «Архів м. Тинди» виявлено розбіжності у написанні її прізвища з паспортними даними, а саме: у вказаних вище архівних довідках її прізвище написано « [PERSON] », а в паспорті прізвище записано як « [PERSON] », про що їй було повідомлено. Оскільки у архівних довідках про заробітню плату не вірно записано її прізвище Бершадським ОУПФ не враховано відповідний трудовий стаж для перерахунку пенсії. Встановлення належності їй зазначених вище довідок про заробітню плату необхідно для подальшого перерахунку пенсії, а тому вона вимушена звернутися в суд з заявою про встановлення факту належності їй довідок про заробітню плату №18-15/192 від 23.10.2017, видану архівним відділом Ладижинської міської ради, №04-12/3622-Б від 18.12.2017 та №04/06-07/156 від 31.01.2008, видану муніципальною бюджетною установою «Архів м. Тинди». Сторони в судове засідання не з`явилися. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути заяву у її відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійоного фонду України у Вінницькій області подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в поряду окремого провадження справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд встановив, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) у 1972 році уклала шлюб з громадянином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб їхні прізвища були записані як [PERSON] , тобто через букву «з» та з апострофом, а в подальшому їй було видано паспорт громадянки України та її прізвище було записано як [PERSON] , тобто через букву «с» та з апострофом, а прізвище чоловіка було записано [PERSON] , тобто через букву «с», проте без апострофа. Також, в паспорті громадянини України міститься запис про те, що заявниця зареєструвала шлюб в Калінінській сільській раді Тульчинського району Вінницької області 05.11.1972 року з [PERSON] , а пізніше його було документовано паспортом де його прізвище записано Бспятчук, тобто без апострофа. Відповідно до пенсійного посвідчення серія [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером за віком довічно. Відповідні періоди роботи заявниці підтверджуються її трудовою книжкою, де також зафіксована помилка в її прізвищі. Встановлення належності їй відповідних довідок про заробітню плату необхідні для подальшого перерахунку пенсії. Ці факти стверджуються сукупністю доказів. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] записана як « [PERSON] », через літеру «с» та з апострофом. (а.с.4). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] видно, що дівоче прізвище [PERSON] - « [PERSON] », народилася [INFO] . Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »(а.с.6). З копії довідки №04/06-07/156 від 31.01.2008, виданної архівним відділом Ладижинської міської ради та копії довідки № 18-14/46 від 17.10.2017 вбачається що вона складена відносно заробітньої плати " [PERSON] "(а.с.7-8). З копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] видно, що воно видане [PERSON] » (а.с.11). Разом з тим, судом досліджено копію трудової книжки, яку оформлено на « [PERSON] » (а.с.12) З копії довідки №04-12/3622-Б від 18.12.2017, виданої муніципальною бюджетною установою «Архів м. Тинди», вбачається прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Відповідно до п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) надається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату надаються правонаступниками цих підприємств, установ організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Встановлення заробітної плати на підставі показань свідків не допускається. З матеріалів справи слідує, що у довідках про заробітню плату №19-15/192 від 23.10.2017, що видана архівним відділом Ладижинської міської ради та №04-12/3622-Б від 18.12.2017, що видана муніципальною бюджетною установою «Архів м. Тинди» виявлено розбіжності у написанні прізвища заявіника з паспортними даними По справі встановлено, що доказом прізвища заявника є її копія паспорту громадянина України, копія пенсійного посвідчення, копія трудової книжки, але в записі у довідках виданих роботодавцем допущено описку в частині неправильного зазначення прізвища заявника. На даний час виправити дану описку та отримати належним чином оформлену довідку не можливо. Відповідно до статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, за змістом якого суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. Отже, виходячи із наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved