Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

28.01.2020\~року\~\~позивач звернулась\~\~до суду\~\~із зазначеним\~позовом,\~в\~якому\~просила змінити\~розмір аліментів,присуджених судовим наказом Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.10.2018 року у справі № 285/3747/18 та стягувати\~ з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання\~ неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно\~ у\~ твердій грошовій сумі в розмірі\~ по 2000 грн., з послідуючою індексацією, але не менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову зазначила, що на утримання неповнолітньої дочки з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, що є мінімальним розміром аліментів та недостатнім для повноцінного утримання та забезпечення мінімальних потреб дитини. Зазначає, що її матеріальний стан погіршився, оскільки дочка дорослішає, а тому потребує значно більших коштів на своє утримання та розвиток. Натомість посилається на те, що матеріальний стан відповідача покращився, він став постійно їздити на заробітки до Польщі, де неофіційно працює в столярні, від чого одержує достатні мінливі періодичні доходи, розмір яких їй невідомо. Тому він взмозі сплачувати аліменти в збільшеному розмірі в сумі 2000 грн. щомісячно. 03.02.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін. 14.02.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. В обгрунтування відзиву вказав, що добросовісно сплачує призначені судом аліменти на утримання дочки та намагається підтримувати з дитиною нормальні стосунки. Посилається на те, що не працює, не має регулярного стабільного заробітку, має лише мінливий дохід, а тому вважає позовну заяву надуманою та безпідставною. В судове засідання позивач не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи\~ проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, натомість прибула його представниця, яка позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні на підставі обставин вказаних у письмовому відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що\~ сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Згідно судового наказу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.10.2018 року у справі № 285/3747/18 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 11.10.2018 року/а.с.6/. Позивачка посилається на те, що з моменту призначення аліментів її матеріальний стан погіршився, оскільки дитина дорослішає і відповідно витрати на її у тримання та розвиток збільшуються. Натомість матеріальний стан відповідача покращився, він їздить на заробітки до Польщі, де отримує достатні нерегулярні мінливі заробітки. Так, з довідки Городницької селищної ради Новоград-Волинського району від 10.02. 2020 року за № 421 вбачається, що відповідач не працює з 02.09.2004 року по даний час згідно трудової книжки /а.с.28/. Відповідач аліменти сплачує, на даний час відсутня заборгованість, мається лише переплата в сумі 370 грн. 50 коп. , що встановлено з розрахунку Новоград-Волинського відділу ДВС від 28.10.2019 року/а.с.8/. Стороною відповідача в судовому засіданні та у письмовому відзиві на позов не заперечувався факт виїзду на заробітки та отримання відповідного доходу від такої роботи. \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3\~ст. 181 СК України). \~Так,\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. \~Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. \~Відповідно до ч. 1 ст.\~184 СК України\~суд за\~заявою\~одержувача\~визначає\~розмір\~аліментів\~у\~ твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \~Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для \~дитини відповідного \~віку щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів, зокрема, змінилося матеріальне становище сторін . Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання. Отже, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, останній взмозі сплачувати аліменти на утримання своєї дочки. Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», беручи до уваги те, що відповідачем не заперечувався факт наявності нерегулярних мінливих заробітків, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~що буде\~відповідати \~як інтересам дитини, так і матеріальному становищу платника аліментів. Крім цього, задовольняючи позов частково, суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 2000 грн. щомісячно. А тому, \~враховуючи пріоритетність \~інтересів дитини,\~ на утримання\~якої стягуються\~аліменти,\~ матеріальне становище \~позивача та\~відповідача,\~ виходячи з\~принципів справедливості,\~ добросовісності та\~ розумності,\~ відповідності моральним\~ засадам суспільства,\~суд приходить\~до висновку,\~що слід\~змінити розмір\~аліментів,\~задовольнивши позов\~ частково\~та стягувати\~з відповідача\~ щомісячно аліменти\~у твердій грошовій сумі в розмірі\~ 1500 грн. щомісячно. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/, у тому вимога позивача про стягнення аліментів з дня звернення до суду не підлягає задоволенню. Крім цього, суд відмовляє позивачу в частині вимоги щодо послідуючої індексації аліментів, оскільки остання не грунтується на вимогах закону. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial