Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користування квартирою шляхом вселення. В ході розгляду справи [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] про усунення перешкод у користування квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги за первісним позовом підтримали та просили їх задовольнити, зустрічний позов не визнали, суду пояснили, що [PERSON] зареєстрований в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В 2002 році [PERSON] відібрала у нього ключі та в подальшому перешкоджала проживанню у даній квартирі. Кілька разів з цього приводу звертався до Дарницького управління поліції з письмовими заявами та неодноразово був на особистих прийомах у дільничого інспектора міліції, але позитивного результату такі звернення не дали. Іншого житла [PERSON] не має, на даний час проживає на вулиці, а домовитись з [PERSON] , щоб остання впустила його до вказаної квартири він не може. Проти задоволення зустрічного позову заперечував. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення первісних позовних вимог заперечував, просив суд задовольнити вимоги зустрічного позову та пояснив суду, що [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є її племінником. В період з 24.03.1999 року по 17.03.2002 року [PERSON] виконувала опікунські обов`язки по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , оскільки його матір померла, а тато перебував в місцях позбавлення волі. Відповідачка, отримавши лист з виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Головного управління освіти та науки № 24/20-317 від 22.11.2007 з рекомендаціями зареєструвати [PERSON] за місцем власного проживання для працевлаштування та забезпечення житлом останнього, зареєструвала його у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] мав власну квартиру, яку він продав, коли йому виповнилось 18 років та витратив кошти на невідомі цілі. У зв`язку з тим, що [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] , не сплачує комунальних послуг, не здійснює утримання квартири, а проживання останнього заважає [PERSON] оформити субсидію, просив суд усунити перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином (а.с.100), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Заслухавши позивача, представників сторін, свідка, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, приходить до висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. За приписами ч.1; 3, ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як встановлено судом, власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серії [NUMBER] від 20.06.2001 року (а.с.38). [PERSON] було призначено опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується розпорядженням Харківської районної державної адміністрації м. Києва № 188 від 24.03.1999 року (а.с.10). [INFO] року, досягши повноліття, [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири серії АЕР № 834998, посвідченого державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області Бурлаковою Н.К. (а.с.39). Листом № 24/20-317 від 22.11.2007 року виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Головного управління освіти та науки рекомендував [PERSON] . зареєструвати її племінника [PERSON] , який є сиротою та перебував у неї під опікою, за місцем власного проживання для працевлаштування та забезпечення житлом останнього (а.с. 41). Відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-4" №190 від 06.09.2016 року [PERSON] з 22.02.2008 року був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с.40). Відповідно до ч.4, ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2017 року по справі 753/23594/16-ц встановлено, що [PERSON] з 2011 року по 2016 періодично проживав у спірній квартирі ( [ADDRESS] ), в тому числі його речі знаходяться у даній квартирі. Факт непроживання останнього у спірній квартирі не підтвердився (а.с.11-13). Таким чином, обставини, встановлені в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2017 по справі 753/23594/16-ц не оскаржувались сторонами і є такими, що не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Листом №245 від 19.06.2017 року Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації повідомило [PERSON], що 14.06.2017 року спеціалістами було проведено соціальне інспектування сім`ї, під час якого з [PERSON] було проведено роз`яснювальну бесіду щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї відносно племінника [PERSON] (а.с.5). Відповідно до висновку Дарницького УП ГУ НП України у м. Києві про результати розгляду звернення громадянина [PERSON] від 06.03.2017 встановлено, що [PERSON] перешкоджав [PERSON] у доступі до кв. [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до висновку Дарницького УП ГУНП України у м. Києві по зверненню громадянина [PERSON] від 07.07.2017 встановлено, що 14.06.2017 за адресою: [ADDRESS] власник квартири [PERSON] , яка являється тіткою [PERSON] , вигнала з квартири останнього та не пускає його (а.с.7). Відповідно до висновку Дарницького УП ГУНП України у м. Києві про результати розгляду звернення громадянки [PERSON] від 04.10.2017 встановлено, що [PERSON] звернулась з заявою, що 11.09.2017 за адресою: [ADDRESS] виник конфлікт на грунті неприязних відносин з її племінником [PERSON] в ході якого останній наніс їй тілесні ушкодження, після чого її було госпіталізовано до БСП з попереднім діагнозом закрита черепно-мозгова травма та садна правої стопи. Також була прийнята заява та пояснення у [PERSON] , який пояснив, що його тітка [PERSON] не впускала його до квартири, де він зареєстрований, після чого почала ображати його та накинулась на нього з кулаками, кинула в нього стільцем, після чого він її штовхнув та залишив місце події (а.с.42). Відповідно до виписки із медичної карти хворого № 23354 Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги у [PERSON] 11.09.2017 встановлений діагноз: закрита черепно-мозгова травма, струс головного мозга, ушиб м`яких тканин (а.с.43). Суд не може покласти в основу рішення показання свідка [PERSON] , яка пояснила в суді, що є подругою [PERSON] та півтора року назад [PERSON] розповіла свідку, що [PERSON] часто наносить їй тілесні ушкодження. Як [PERSON] бив [PERSON] свідок не бачила, але коли вона прийшла, то [PERSON] лежала на підлозі і в неї були тілесні ушкодження., які саме вказати не може, оскільки вона не бачила будь-яких протиправних дій позивача [PERSON] щодо відповідача [PERSON] , а всі обставини знає зі слів останньої, яка є стороною по справі, а значить зацікавленою особою. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За правилами ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як наголошує ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст.157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Як рекомендує п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12.04.85 вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що факт законного проживання [PERSON] у спірній квартирі встановлено в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2017 по справі 753/23594/16-ц (а.с. 11-13), а вчинення перешкод [PERSON] та [PERSON] останньому у користування жилим приміщенням підтверджується висновками Дарницького УП ГУНП України у м. Києві від 06.03.2017 та 07.07.2017(а.с. 6-7), крім того [PERSON] звертався до Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації у зв`язку з чим працівники УП провели профілактичну бесіду з [PERSON] щодо насильства в сім`ї (а.с. 5),тому суд вважає необхідним вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS] , усунувши йому перешкоди у користуванні нерухомим майном, таким чином, задовольнивши вимоги первісного позову. Водночас, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користування квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] є родичем [PERSON] : вона є його рідною тіткою, а він для неї є племінником, і його дії не підпадають під ознаки ст.116 ст.157 ЖК України, крім того до [PERSON] не застосовувались заходи запобігання та/або громадського впливу, які б виявились безрезультатними.

Outcome: approved