Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] у поданому позові просить стягувати аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі . Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, не приймає участі в вихованні дитини., і тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Оскільки, відповідач не має постійного доходу , позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Дитина проживає з позивачкою, і вона вважає, буде справедливо, якщо батько сплачуватиме половину прожиткового мінімуму необхідного для життя і розвитку дитини. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення. А тому, відповідно до ст.224 ЦПК України, проводиться заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Оцінивши подані докази, суд приходить до переконання , що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Подружжя перебуває в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Відповідач є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо, позивач подала в суд позов про розірвання шлюбу з відповідачем, син сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач стверджує, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина . Доказів про офіційне, постійне місце праці сторін, як і про те, що сторони не працюють у суду немає. Позивач у позовній заяві стверджує про те, що відповідач не має постійного доходу, тому з нього слід стягувати аліменти на утримання сина в твердій грошові сумі а саме половину від визначеного прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, встановленого ЗУ "Про державний бюджет на 2015 р." що становить 516 грн. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 516 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved