Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

15.07.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09.09.2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2088; видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у позивачки з відповідачем народився син, [PERSON] , [INFO] . В подальшому подружні стосунки у позивача з відповідачем не склалися та з лютого 2020 року вони припинили спільне проживання. Після фактичного припинення шлюбних стосунків, дитина залишилась проживати разом з матір`ю - позивачем по справі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 03.07.2020 року. Позивачка зазначила, що відповідач є працюючою особою, інших осіб на утриманні не має, працездатний, а тому вважає за можливе стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 20.07.2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та докази на підтвердження заперечень проти позову. 05.08.2020 року до суду надійшла заява відповідача, якою він повідомив, що проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, з 09.09.2016 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2088, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу [INFO] у позивача з відповідачем народився син, [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 26.08.2017 року. В подальшому подружні стосунки у позивача з відповідачем не склалися та з лютого 2020 року вони припинили спільне проживання. Після фактичного припинення шлюбних стосунків, дитина залишилась проживати разом з матір`ю - позивачем по справі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщені від 03.07.2020 року, сформованою за електронним запитом [PERSON] на підставі відомостей Реєстру територіальної громади міста Харкова. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є працездатним, доказів, що він за станом здоров`я не має можливості працювати або має на утримання інших осіб суду не надано.Беручи до уваги, закріплений міжнародним та національним законодавством принцип забезпечення «найкращих інтересів дитини», а також позицію обох сторін, на думку суду, сплата аліментів у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, забезпеченням її гармонійного розвитку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4. Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні. Відповідно, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави становить 840, 80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок). На підставі викладеного,

Outcome: approved