Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Братської селищної ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що 19 квітня 2004 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що розташовані в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області. До початку судового засідання позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. 19 квітня 2004 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки площею 8,55 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, яка належала померлому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0096059, виданого 26 грудня 1997 року Братською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Братської райдержадміністрації від 26.12.1997 р. № 237-р. Позивач є спадкоємцем 1-ї черги за законом, інших спадкоємців не має. На час смерті спадкодавця, позивач була зареєстрована та мешкала разом з батьком (арк.с. 9). Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право власності йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Під час судового засідання судом встановлено, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 11). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину (ст.ст. 1268, 1270 ЦК України). Отже, позивач є таким, що прийняв спадщину, проте у зв'язку з втратою оригінала правовстановлюючого документа на земельну ділянку, він позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved