Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

23.06.2016 року Адміністрація Південного району Кам'янської міської ради звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним користування жилим приміщенням та виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення. Згідно зі ст.116 Житлового кодексу Української РСР особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення. Уточнивши позовні вимоги Адміністрація Південного району Кам'янської міської ради просила визнати відповідачем лише [PERSON], оскільки відповідно до актів про проживання, наданих КП КМР «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду», за вказаною адресою мешкає лише [PERSON], у зв'язку з чим [PERSON], [PERSON], [PERSON] виселяти немає необхідності, так як вказані громадяни в спірній квартирі не мешкають. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з урахуванням внесених уточнень до позову та просив їх задовольнити у повному обсязі, а саме: визнати [PERSON], таким, що незаконно користується житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]; виселити [PERSON] з самоправно зайнятого житлового приміщення - квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст. 74, 76 ЦПК України, судовою повісткою. Повістку було направлено відповідачу відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим його місцем проживання та за фактичним місцем проживання. [PERSON] 24 жовтня 2016 року в судовому засіданні отримав копію позовної заяви з додатками особисто, про що свідчить відмітка про отримання та підпис відповідача, яка міститься в матеріалах справи, та просив суд вирішити питання згідно з законом. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідач до суду не надавав. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеного відповідача до суду не надійшло. Тому суд вважає за можливе згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Також було здійснено оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" про розгляд справи 02.03.2017 року № 15 (1814) за позовом Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, після чого Відповідач вважається таким, який повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Третя особа, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради, в судове засідання не з'явилась, надали відгук, у якому підтримали позовні вимоги адміністрації Південного району Кам'янської міської ради та просили розглядати справу без їх участі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам'янське, що підтверджується листом департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради від 13.04.2016 №05-06/1233 про те, що у справах постійного зберігання архівних приватизаційних документів житлових будинків квартира [ADDRESS] не значиться. Згідно особового рахунку [NUMBER] в жилому приміщені за адресою: [ADDRESS] (однокімнатна), жилою площею 11,3 кв.м., основним квартиронаймачем з 1970 року був [PERSON], який помер 24.01.2001, та знятий з реєстрації, інші особи у квартирі зареєстровані не були, це підтверджується копією довідки особового рахунку, приєднаної до матеріалів справи. З 2000 року у житловому приміщені без належних на те підстав оселились невідомі особи, що підтверджується актами обстеження жилого приміщення КЖЕП «Оріон», від 24.12.2012 року, від 28.04.2016 року. Виконавчим комітетом Баглійської районної у місті Дніпродзержинську ради одразу ж було з'ясовано, що в житлове приміщення вселились [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В липні 2008 року виконавчий комітет Баглійської районної у місті ради звернувся з позовною заявою до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська про виселення вищевказаних осіб із самовільно зайнятого житлового приміщення без надання їм іншого житлового приміщення. 06.05.2009 рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська були задоволені позовні вимоги виконавчого комітету Баглійської районної у місті ради. 22.09.2009 Апеляційним судом Дніпропетровської області вищезазначене рішення районного суду залишено без змін. На підставі виконавчого листа №с2а-192/2009 від 06.05.2009 були відкриті виконавчі провадження ВП №33165124, ВП №33165071, ВП №33164972, ВП №33164892. 28.08.2012 зазначені виконавчі провадження були закриті у зв'язку з фактичним виконанням вищевказаного рішення суду, що підтверджується листом від 26.04.2016 №01/02-14/5388 Баглійського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська. Відповідно до рішення міської ради від 29.07.2016 №293-09/VII «Про внесення змін до відомостей адміністрації Південного району Дніпродзержинської міської ради», до повноважень адміністрації Баглійського району віднесено питання розподілу та надання житла, що належить до комунальної власності. З метою виконання вищевказаних повноважень, визначених міської радою, зазначене житло планувалось розподілити згідно черги осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Однак, з'ясувалось, що Відповідач знову незаконно вселилися у спірне житлове приміщення, всупереч рішенню Баглійського районного суду, що підтверджується актами наданими КЖЕП «Оріон» від 24.12.2012 року, від 28.04.2016 року. Інспектором Баглійського ВП Дніпродзержинського ВП ГУ НП Філоновим В.О., на запит адміністрації Баглійського району, 15.03.2016 взято пояснення з [PERSON] щодо законності проживання у спірній квартирі, відповідно до яких Відповідач зазначає, що він проживає у вищевказаному житловому приміщенні, не маючи ніяких законних підстав. Представник позивача [PERSON] пояснив, що з моменту винесення ухвали про відкриття провадження у вищевказаній цивільній справі гр. [PERSON] неодноразово звертався на прийом до посадових осіб адміністрації Південного району міської ради, а саме: - 14.08.2016 на прийом до начальника відділу з правових питань адміністрації; - 07.09.2016 на особистий прийом до заступника місткого голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації; - 09.10.2016 на прийом до головного спеціаліста з обліку та розподілу житла адміністрації. На вищевказаних прийомах, посадовими особами адміністрації,Відповідачу було роз'яснено норми чинного законодавства стосовно питань незаконного користування житловим приміщенням та відповідальність за вчинення таких незаконних дій. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Відповідач цілеспрямовано ухилявся від участі у судовому процесі з метою як найдовшого затягування розгляду справи. В заяві про уточнення позовних вимог Адміністрація просила визнати відповідачем лише [PERSON], оскільки відповідно до актів про проживання, наданих КП КМР «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду», за вказаною адресою мешкає лише [PERSON], у зв'язку з чим [PERSON], [PERSON], [PERSON] виселяти немає необхідності, так як вказані громадяни в спірній квартирі не мешкають. Частиною 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ч.1 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. З наведеної норми права можливо зробити висновок, що особа, яка самоправно, тобто без належних підстав та за відсутності волі власника (наймача) житла зайняла житлове приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Це відбувається не у зв'язку із припиненням права на житло, оскільки воно не виникло, а у зв'язку із законодавчою відмовою у визнанні права на зайняте приміщення. Відповідно до норм статті 58 Житлового кодексу Української РСР, єдиною підставою, за якої дозволяється вселення в житлове приміщення яке вивільнилося є ордер. Адміністрація Південного району Кам'янської міської ради відповідний ордер не видавала. Крім того Відповідач не перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно якого, відповідно до статті 36 ЖК УРСР, здійснюється розподіл та надання житла, що належить до комунальної власності, із заявою про взяття на такий облік до виконавчих органів районної у місті ради не звертався. Згідно ст. 61 Житлового Кодексу УРСР користування житлом в будинках державного та громадського фондів здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Договір найму між власником житла та відповідачем не укладався. Не підлягає застосуванню до даних правовідносин і норма статті 91 ЖК, якою врегульовано піднайом жилого приміщення, так як згідно ч. 4 ст. 91 ЖК, договір піднайому укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією в житлово-експлуатаційній організації. Таким чином, закон вимагав укладення договору піднайму в письмовій формі з реєстрацією такої угоди. Отже, будь-яких підстав вважати, що між сторонами було укладено чи то договір найму, чи піднайму житла - немає. Особа, яка самовільно вселилася у житло, підлягає виселенню і норми житлового законодавства не вимагають їх повідомлення заздалегідь про таке виселення. Такою, що самоуправно зайняла жиле приміщення, вважається особа, яка вселилася в нього самовільно без будь-яких підстав або незважаючи на заборону про вселення. Виселення цієї особи пов'язано з відсутністю у неї законних підстав для зайняття жилої площі. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] самоправно заселився та перешкоджає вільно користуватись належною територіальній громаді м. Дніпродзержинська комунальною власністю, тому слід усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом виселення відповідача із самоправно зайнятого житлового приміщення, що знаходиться по [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, судовий збір у розмірі 1378,00 грн., витрати на оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" 500 грн.

Outcome: approved