Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Нижньолипицької сільської ради про визначення їй додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла 08 січня 2004 року. В обгрунтування позову зазначено, що 08 січня 2004 року в с. Нижня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області померла сестра позивачки [PERSON], якій на праві приватної власності належала земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. За життя сестра склала заповіт, яким все своє майно заповіла брату [PERSON], який спадщини не прийняв, 24 червня 2018 року помер. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. В даний час позивачка бажає оформити право власності на спадкове майно, однак не може цього зробити через те, що вона пропустила строк, визначений для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Причиною пропуску стало те, що вона на час смерті сестри перебувала на роботі у Російській Федерації звідки повернулася влітку 2005 року. Просить вважати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача Нижньолипицької сільської ради у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечував щодо задоволення позову.\~ \~ \~ \~ За ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обовязком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 08 січня 2004 року в с.Нижня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ № 149307 виданим 09 січня 2004 виконавчим комітетом Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно довідки виконавчого комітету Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №235 від 27 вересня 2018 року на день смерті [PERSON] по вул.Л.Українки, 40 в с.Нижня Липиця разом з нею без реєстрації проживала сестра [PERSON] Факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем документально підтверджується архівними довідками Державного архіву Івано-Франківської області про народження [PERSON], 15 березня 1933 року та [PERSON], 16 жовтня 1925 року, згідно яких батьками обох зазначені [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про шлюб [PERSON] і [PERSON] серія І-НМ №193444 відповідно до якого сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 1955 року у виконавчому комітеті Нижньолипицької сільської ради. після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON],15 вересня 2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається зі\~ст. 1270 ч.1 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк, якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. За частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Відповідно до розяснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, тому позов слід задовольнити і визначити [PERSON]\~додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved