Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

21.03.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на свою користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до закінчення нею навчання, або до досягнення донькою 23 років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем, який вони розірвали у 2012 році, у них народилося дві доньки [PERSON] та [PERSON]. З 01.09.2013 року донька [PERSON] є студенткою 6 групи 1 курсу Інституту підготовки кадрів для Міністерства юстиції України Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого», що підтверджується довідкою № 63 від 04.09.2013 року. Позивачка зазначає, що вона не в змозі сама утримувати двох дітей. Старша донька є інвалідом з дитинства, потребує особливої турботи та допомоги, а молодша донька [PERSON] навчається в м. Харкові, допомагати їй дуже складно і на це потрібні значні кошти. Відповідач отримує пенсійні виплати, має можливість сплачувати аліменти, але ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та наданню матеріальної допомоги, добровільно коштів на утримання і навчання доньки не надає, чим ставить доньку [PERSON] в скрутне матеріальне становище. На підставі ст. ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України позивачка просить суд стягнути аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів до досягнення нею 23 років, або до зміни обстановки. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач подав до суду заперечення проти позову, з позовними вимогами позивачки не погоджується. Посилається на те, що він на даний час ніде не працює, знаходиться на пенсії, його сімейний стан змінився, він одружився з [PERSON]; рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.07.2013 року з нього стягнуто аліменти на довічне утримання матері [PERSON], [INFO], в розмірі 1/10 частини з усіх видів його доходів; рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2012 року № 0432/513/2012 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки - інваліда [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку; згідно з медичними висновками він має захворювання ХОЗЛ І ступеня ЛН І поліостеоартроз, вертеброгенна радикулопатія, сенсоневральна туговухість; тих доходів, які він отримує на даний час з урахуванням відрахувань аліментів, залишається йому небагато на проживання; позивачка не зазначила розмір своїх доходів та не зазначила чи отримує донька [PERSON] стипендію. На підставі ст. ст.187, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 27, 128 ЦПК України, відповідач просить суд стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів щомісячно, за весь період навчання, без урахування часу канікул, до досягнення нею 23 років. Відповідач в запереченні прохав справу розглядати за його відсутності. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що у сторін [INFO] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області 14 травня 1996 року, про що вчинено актовий запис № 40. Згідно з довідкою № 63 від 04.09.2013 року [PERSON] є студенткою з 01.09.2013 року 6 групи 1 курсу Інституту підготовки кадрів для Міністерства юстиції України Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого». З копії свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що [PERSON] знаходиться з 22.02.2014 року в шлюбі з [PERSON], про що вчинено актовий запис № 37, але не надано доказів, що дружина знаходиться на утриманні відповідача з передбачених законодавством підстав і не має власних доходів. Відповідач не надав суду доказів про розмір як своїх доходів, так і доходів його дружини. Копією рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області № 188/433/13 від 15.07.2013 року підтверджується, що з [PERSON] стягнуто аліменти на довічне утримання матері [PERSON] [INFO] в розмірі 1/10 частини з усіх видів його доходів. Про те відповідачем не надано доказів звернення до виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/10 частини з усіх видів його доходів. Згідно з копією рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2012 року № 0432/513/2012 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки - інваліда [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Проте відповідачем не надано доказів звернення до виконання виконавчих листів про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/10 частини з усіх видів його доходів та про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів. Позивачкою [PERSON] надано суду виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 6151 [PERSON], а відповідачем [PERSON] копію картки особи, яка підлягає медичному огляду - [PERSON], але суд не може дати належну оцінку наданим документам та прийняти їх у якості доказів певного стану здоров'я та необхідності витрат на лікування, так як суд може давати належну оцінку лише експертним висновкам, зокрема МСЕК, які сторонами не надані. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу (далі -СК) України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. В Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, однак матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, починаючи стягнення з 21 березня 2014 року, до закінчення донькою навчання, але не більше чим до досягнення нею двадцяти трьох років. Навіть якщо відповідач дійсно сплачує аліменти на утримання матері [PERSON] в розмірі 1/10 частини його доходів, а на утримання доньки - інваліда [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходів, загальний розмір аліментів з урахуванням цього рішення не перевищує 50 відсотків його доходів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України позивачка зазначила ціну позову 1827 грн.. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір " позивачка, [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1218 грн., в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі зазначеного, ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved