Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить надати дозвіл [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження: [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, 15.07.2008 року, актовий запис № 1458) до досягнення ним повноліття без згоди батька [PERSON], [INFO] на тимчасовий виїзд за межі України у супроводі матері [PERSON] , [INFO], або іншої довіреної особи. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 27.12.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.09.2014 року було розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], місце проживання якого за домовленістю сторін визначено разом з матір'ю. Позивач вказала, що вона має бажання і можливість регулярно вивозити свого малолітнього сина на оздоровлення та відпочинок за кордон України, за власні кошти, що неможливо без нотаріально посвідченої згоди батька, яку він відмовляється надати, що істотно обмежує права Позивача та її сина. Також, в Російській Федерації, Позивач має родичів, які постійно запрошують її та дитину до себе в гості, однак батько дитини добровільно не надає їй дозвіл на це. Позивач зареєструвала шлюб з громадянином Російської Федерації [PERSON] (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане Відділом РАЦС Василеостровського району Комітету у справах РАЦС Уряду Санкт-Петербургу, 29.04.2015 року, актовий запис № 340). Таким чином, Позивач має можливість періодично виїздити за кордон до свого чоловіка разом з дитиною. Залишати Україну на завжди Позивач не збирається, адже вона має тут офіційне місце роботи - менеджер з продажу в ТОВ «Спорт-динаміка», що підтверджується характеристикою з місця роботи № 54 від 18.05.2015 року, та офіційне місце проживання, що також підтверджується характеристикою з місця проживання № 346 від 22.05.2015 року. В судове засідання позивач не з'явилася, прибув представник, який зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. Було здійснено повідомлення Відповідача через друкований видання, а саме - надано повідомлення в газету «Урядовий курь'єр». За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що з 27.12.2007 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 22.09.2014 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва розірвано. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.07.2008 року сторони, є батьками неповнолітнього [PERSON]. Позивач має намір, можливість та необхідність виїзджати разом з сином за межі України для оздоровлення, відвідування родичів, тощо. Однак, для тимчасового виїзду за кордон неповнолітнього сина сторін необхідна нотаріально посвідчена згода батька - відповідача [PERSON], який такої згоди не дає. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності зі ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїздний документ дитини. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України громадян України", а також п.п.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, відповідно до яких виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на те, що виїзд дитини за кордоном сприятиме зміцненню її здоров'я, фізичному та моральному розвитку, а відмова відповідача надати дозвіл на виїзд дитини за кодон суперечить її інтересам, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved