Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

19 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] згідно якої просила стягувати з [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 3000,0 гривен, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 19.12.2019 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.04.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідної актовий запис за № 415. За період перебування у шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 15 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. На даний час відповідач фактично припинив утримувати дитину. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не було. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в який просила суд позов задовольнити, та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в який просив суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.04.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідної актовий запис за № 415. За період перебування у шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 15 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Судом встановлено, що відповідач офіційно в Україні не працює, від першого шлюбу у відповідача є неповнолітня дитина на утримання якої відповідач сплачує аліменти, батьки на його утриманні не перебувають. Відповідач позовні вимоги визнав, зазначивши, що може сплачувати аліменти у розмірі 3000,0 гривен щомісячно. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Право на життя та охорону здоров`я встановлене ст.6 Закону України "Про охорону дитинства". Згідно викладеного в ній: "Кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною за критеріями Всесвітньої організації охорони здоров`я. Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя". Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, матеріальний стан відповідача, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000,0 гривен щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.12.2019 року до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] .

Outcome: approved