Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] 01.02.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що 13.11.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], від якого сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Пояснила, що у 2009 році їх шлюб було розірвано, а також згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 09.10.2009 року з відповідача на її користь на утримання дітей присуджено стягнення аліментів в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27.08.2009 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначила, що у 2014 році вона народила третю дитину - [PERSON] та враховуючи її та дітей важке матеріальне становище, вона не має можливості належним чином утримувати своїх дітей, внаслідок чого діти перебувають у скрутному матеріальному становищі. Вказала, що відповідач інших утриманців не має, він працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти. Має відомості, що відповідач працює за кордоном, має стабільний дохід, батьки на його утриманні не перебувають. Від спільних знайомих знає, що розрахунки по аліментах проводить матір відповідача, так як сам він постійно працює в іншій державі. Повідомила, що на даний час діти ходять до школи, відвідують гуртки, їздять на змагання, вона наймає обом синам репетиторів, а все це потребує немалих коштів, також сини потребують належного харчування, діти хворіють. Таким чином, вважає, що розмір аліментів на її користь на утримання двох дітей в розмірі 800 грн., щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття на даний час при врахуванні її матеріального стану, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічнго віку, далеко не відповідає ситуації. Просила збільшити рзмір ліментів, що стягуються на її користь з відповідача [PERSON], з 800 грн. щомісячно на 600 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Позивач [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, у якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.17), вдруге не з'явився в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову до суду не представив. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного. Відповідно до вимог ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст.182, 184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі, зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.Так, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) та серії [NUMBER] (а.с.9) вбачається, що сторони є батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких позивачем заявлено вимогу про збільшення розміру аліментів з відповідача. Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 09.10.2009 року (а.с.6) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 27.08.2009 року, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до довідок №31 від 19.01.2017 року (а.с.11) та №33 від 19.01.2017 року (а.с.11) [PERSON] навчається у 5-Б класі та [PERSON] навчається у 2-Г класі у НВК «ЗОШ І-ІІІ ст.-гімназія». Згідно довідки №1094 від 08.12.2016 року Квартального комітету "Корчовка" м.Жмеринка (а.с.12) позивач [PERSON], 1983 року народження, проживає разом з дітьми: [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2008 року народження та [PERSON], 2014 року народження. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів сімений стан позивача [PERSON] змінівся із народженням нею дочки [PERSON], також з вказаного часу ухвалення рвшення про стягнення аліментів значно збільшився розмір прожиткового мінімуму, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років, на даний час збільшились ціни на продукти харчування, товари та інші послуги, що потребує від позивача значно більших витрат на утримання дітей, а визначений розмір аліментів в сумі 600 грн. на двох дітей разои не можна вважати достатнім для належного утримання дітей, які на даний час навчаються у НВК "ЗОШ І-ІІІ ст.-гімназія". Разом з тим, судом не приймаються до уваги доводи позивачки щодо потреби коштів на лікування та розвток здібностей дітей, оскільки такі витрати на вказані потреби неповнолітньої дитини належать до самостійного виду додаткових витрат, а тому їх віднесення до складової оспорюваних аліментних зобовязань є безпідставним, оскільки то є інший предмет спору. Проте, заявлений розмір збільшення аліментв індивідуально по 600 грн. щомісячно на одну дитину відповідають вимогам закону, та підлягають задоволенню яз з урахуванням вказаної зміни сімейного стану позивача щодо народження іншої малолітньої дитини, обставини чого зумовлюють потребу надання утримання позивачем наразі трьом неповнолітнім дітям, а також з огляду на підстави збільшення розміру присуджених аліментів за їх їндексації, якій вони підлягають за пераіод з часу початку стягнення, та розмір якої з вказаного часу суттєво збільшує розмір присуджених у твердій грошовій сумі аліментів, а тому з наведених підстав позов підлягає задоволенню в частині визначення збільшеної грошового стягнення у твердій грошовій сумі.О Однак, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог щодо визначення мінімального розміру стягуваних саме у твердій грошовій сумі аліментів увідсмотковому значення від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що законом передбачено лише дляаліментів, шо стягуються у частці від заробітку (доходу). Згідно. ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави, від сплати якого при подачі такої позовної заяви звільнено позивача, з розрахунку мінімальної ставки щодо вимог позовного характеру. Відповідачем не представлено ніяких заперечень чи спростувань вказаних висновків суду.

Outcome: approved