Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 2500 гривень щомісячно починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивує тим, що їх з відповідачем дочка навчається на 1 курсі денної форми навчання за освітньо-професійною програмою "Право" Львівського кооперативного коледжу економіки і права на контрактній основі. Зазначає ,що вартість навчання за весь період складає 44 300 гривень. Стверджує, що вона немає змоги самостійно забезпечити дочці навчання та її утримання. Відповідач жодної допомоги дочці не надає, хоча він є працездатним. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.04.2021 року відкрито провадження у справі. 25 травня 2021 року відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що у нього на утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей. Він протягом багатьох років не працює, тому не має можливості сплачувати аліменти. Крім того, зазначає, що дочка, поступаючи на навчання на платній основі, не з`ясовувала у нього чи може він надавати їй матеріальну допомогу. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовні заяві. Представник відповідача - адвокат Цюмрак М.Д. у судовому засіданні позов заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, додатково зазначив, що позивачка не надала жодних доказів щодо можливості його довірителя сплачувати аліменти. Третя особа у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Не подала письмових пояснень, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без її участі до суду не надходило. У зв`язку з цим суд визнає неявку третьої особи неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності третьої особи. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.10). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 24.12.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). З копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 26.03.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на [PERSON] [INFO] [PERSON] досягла повноліття. [PERSON] навчається за спеціальністю «Право» на І курсі денного відділення Львівського кооперативного коледжу економіки і права, що підтверджується довідкою №113 від 25.02.2021 року виданого Львівським кооперативним коледжом економіки і права (а.с.3) Строк надання освітньої послуги - 3 роки, загальна вартість навчання складає 44300 гривень, що підтверджується Договором про надання платної освітньої послуги №182 від 02.09.2020 року (а.с.9). Крім того, позивачем сплачено за проживання [PERSON] у гуртожитку за І семестр Ікурсу Львівського кооперативного коледжу економіки і права, що підтверджується копією квитанції АТ КБ "ПриватБанк" від 03.09.2020 року (а.с.6). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України. Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.3, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] (а.с.37-38), останній запис у трудовій книжці зроблено 19.06.2007 року. Крім того, [PERSON] вдруге одружився та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження (а.с.34-36). При цьому, той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований і має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання інших дітей, в тому числі і повнолітніх, які продовжують навчання та не може свідчити про неможливість платити аліменти утримувати повнолітню дитину. З огляду на те, що дочка відповідача, після досягнення нею повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, відповідач є працездатним, зобов`язаний утримувати дочку до закінчення нею навчання, та враховуючи той факт, що позивачем належними та допустими доказами підтверджено необхідність в матеріальній допомозі відповідача, у зв`язку з навчанням [PERSON] (понесення витрат на навчання, проживання у гуртожитку), суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. Разом з тим, з огляду на наявність у відповідача інших утриманців, зважаючи обов`язок обох батьків утримувати дітей та те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на період навчання доньки, в розмірі 1250 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.03.2021 року на весь час навчання до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років.

Outcome: approved