Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

19.03.2014 року до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС - КР», свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 01.07.2013 року ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС _КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території по [ADDRESS]. Позивач надав відповідачеві житлово-комунальні послуги на суму 1154, 78 грн. в період з 01.07.2013 року по 01.11.2013 року. Позивач звертався до суду з заявою про видачу наказу та стягнення даного боргу з відповідача [PERSON], але наказ ухвалою від 03.02.2014 року було скасовано, тому позивач звертається до суду в порядку позовного провадження та просить стягнути вказану суму боргу та судовий збір. Крім того 04.04.2014 року до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява від ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС _КР» про визнання договору укладеним де відповідачем є [PERSON], в обґрунтування цих позовних вимог позивач вказує, що з 01.07.2013 року ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС _КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території по [ADDRESS]. За договором між позивачем та Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. З цього моменту всі функції з управління , забезпечення , функціонування будинків, споруд на вищевказаній території перейшли до позивача. На підставі цього мешканці будинків на території [ADDRESS], отримують житлово-комунальні послуги в тому числі й [PERSON], що є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Надання послуг позивачем та наявність фінансового особового рахунку у відповідача [PERSON] свідчить про наявність фактичних договірних відносин між відповідачем та позивачем. Відповідно до законодавства позивач надав відповідачеві проект договору № 4643 для ознайомлення , про що свідчить підпис відповідача на другому екземплярі договору, про надання послуг у утримання будинку та прибудинкової території , який підготовлений позивачем відповідно постанов КМУ та закону. З часу ознайомлення відповідача з проектом договору до 13.01.2014 року, він так і не був підписаний відповідачем. Позивач вважає, що невизнання споживачем договору укладеним є порушенням права позивача, адже комунальні послуги відповідач отримує, договір надання житлово-комунальних послуг затверджений позивачем відповідає вимогам типового договору , а тому позивач звертається до суду та просить визнати договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» та [PERSON] укладеним на умовах, передбачених Постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 року «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» з 01.07.2013 року. Представник позивача Зубко А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], який є і представником відповідача [PERSON], представник відповідача [PERSON] [PERSON], кожний окремо , в судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що ТОВ " Житолсервіс - КР " не надає належно комунальні послуги, вимагають сплатити кошти за фактично не виконані роботи. [PERSON] готовий укласти договір на надання житлово- комунальних послуг , однак лише з протоколом розбіжностей. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно довідки (а.с. 2) від 19.03.2014 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідачі мешкають з вказаною адресою та користувалися послугами, які надавалися ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» в період часу з 01.07.2013 року по 01.11.2013 року. Згідно особового рахунку (а.с. 3) між ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» і відповідачами встановилися зобов"язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. За період часу з 01.07.2013 року по 01.11.2013 року у відповідачів утворилася заборгованість в розмірі 1154,78 грн. Позивач звертався до суду з заявою про видачу наказу та стягнення даного боргу з відповідача [PERSON], але наказ ухвалою суду від 03.02.2014 року було скасовано. (а.с. 5 - ухвала). Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов"язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до ст.. 13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово- комунальніх послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Частиною 3 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на:1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативними документами; 2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов, згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації та іншими нормативними документами; 3) ліквідацію наслідків, пов'язаних з дією непереборної сили. Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС - КР» підлягає стягненню сума заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1154, 78 грн.. При цьому судом не можуть бути прийняті заперечення відповідача з приводу ненадання відповідачем комунальних послуг, в частині експлуатації ліфту, промиванню та гідравлічному випробуванні системи опалення і т.д. , оскільки Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено порядок оформлення претензії споживача до виконавця у разі порушення останнім умов договору, порядок розгляду претензій та перерахунку платежів в разі обґрунтованості претензії. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Відповідачі надають до матеріалів справи заяви , протоколи та акти, підписані жителями будинку у 2014- 2016 р.р. Однак суд наголошує , що заборгованість відповідачів перед підприємством виникла у період з 01 07 2013 року по 01 11 2013 року. У матеріалах справи відсутні будь - які акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку у спірний період тобто з 01.07.2013 року по 01.11.2013 року. Крім того, надання послуг неналежної якості, якщо це належним чином зафіксовано, може бути підставою для зменшення розміру їх оплати чи проведення перерахунку за неякісно надані послуги, а не підставою для звільнення від їх оплати взагалі. Що стосується вимоги позивача про визнання договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» та [PERSON] укладеним на умовах, передбачених Постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 року «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» з 01.07.2013 року, то суд вважає цю вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до законодавства позивач надав відповідачеві проект договору № 4643 для ознайомлення , про що свідчить підпис відповідача на другому екземплярі договору, про надання послуг у утримання будинку та прибудинкової території , який підготовлений позивачем відповідно постанов КМУ та закону. (а.с. 87-88 - копія договору). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, а виконавцем - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] має право користування квартирою за адресою [ADDRESS] та отримує житлово-комунальні послуги, пов'язані з утриманням цієї квартири, а відтак є споживачем у розумінні ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При цьому, позивач ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС -КР» є суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку за адресою [ADDRESS], а відтак відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем житлово-комунальних послуг у спірних правовідносинах. Статті 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язку укласти з позивачем, як споживачем житлово-комунальних послуг, договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та зобов'язання відповідача виконати відповідний обов'язок. Оскільки договір на надання житлово-комунальних послуг є підставою для відкриття на ім'я споживача особового рахунку для оплати житлово-комунальних послуг, позов підлягає задоволенню у повному обсязі так як особовий рахунок у відповідача [PERSON] відкритий. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп., з кожного.

Outcome: approved