Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що мають із відповідачем неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з моменту народження з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що син є інвалідом дитинства, інвалідність встановлена з 15.12.2014 року до його повноліття, перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога з приводу наявних у нього захворювань, зокрема симптоматичної епілепсії з поліморфними припадками. Позивач зазначає, що рішенням Нововолинського міського суду від 16.02.2017 року в її користь на утримання неповнолітнього сина стягуються аліменти в розмірі по 800,00 грн. щомісяця до його повноліття. Позивач вказує, що син навчається у 1-му класі ЗОШ №9 м. Нововолинська, за станом здоров'я потребує додаткових витрат на лікування та медичні обстеження у спеціалізованих медичних закладах. Позивач зазначає, що протягом квітня 2014 року - лютого 2017 року витратила на придбання медикаментів для лікування сина та на його медичне обстеження у спеціалістів 22955 грн. Позивач посилається на те, що відповідач добровільно не приймає участі у витратах на утримання сина інваліда, хоча має можливість надавати таку допомогу, так як інших утриманців немає, отримує дохід від того, що займається ремонтом автомобілів, періодично їздить за кордон з метою придбання автомобілів для подальшого їх продажу на запчастини, а саме позивач працює у школі вчителем, отримує заробітну плату та соціальну допомогу на дитину інваліда. Позивач вважає, що відповідач має можливість взяти участь у додаткових витратах на лікування сина та відшкодувати 1/2 частину витрат, що становить 11477,50 грн. із розрахунку: 22955 : 2 = 11477,50 грн. понесених позивачем протягом квітня 2014 - лютого 2017 року фактичних витрат на лікування неповнолітньої дитини інваліда. Просить стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина в сумі 11477,50 грн. та 300,00 грн. за надання правової допомоги. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] надсилалися судові повістки про виклик до суду на адресу зазначену в позовній заяві та матеріалах справи, повідомлену позивачем, однак поштові відправлення не були вручені йому із незалежних від суду причин. В суд він не з'являвся, причин неявки суду не повідомляв. Слід також зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. [PERSON] про стан фактично відомої йому в провадженні Нововолинського міського суду цивільної справи за позовом [PERSON]до нього про стягнення додакових витрат на утримання дитини, як встановлено судом, - не цікавився. Зясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). За рішенням Нововолинського міського суду від 16 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 28.02.2017 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.47). Із довідки ПТУ №11 №47 від 13.09.2016 року вбачається, що позивач [PERSON] проживає та зареєстрована разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] за адресою: вул. Луцька, буд.24, к.531, м. Нововолинськ (а.с.8). Судом встановлено, що неповнолітній син позивача та відповідача - [PERSON], [INFO], хворіє, має вади здоров'я, періодично звертається за медичною допомогою та перебуває на стаціонарному лікуванні для покращення стану свого здоровя. Дана обставина підтверджується довідкою ЛКК (а.с.9), медичним висновком №55 про дитину-інваліда віком до 18 років (а.с.10), копіями консультативних висновків (а.с.15-17,21), виписками із медичної карти (а.с.18), копією епікризу (а.с.20). Відповідно до ст.185 СК України участь батьків у додаткових витратах на дитину здійснюється, коли той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні відповідачем не доведено, що він не має змоги понести додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина. Відповідач зобовязаний як батько, брати участь у додаткових витратах на дитину, по стану здоров?я та віку може їх нести, інших утриманців немає, тому суд визначає до стягнення з нього половину, понесених позивачем і підтверджених документально (а.с.11-14,18,19,24,41-44), витрат на лікування сина і стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 11477,50 грн., із розрахунку: 22955 грн. : 2 = 11477,50 грн. додаткових витрат понесених на неповнолітнього сина [PERSON] у зв'язку із його лікуванням протягом квітня 2014 року - лютого 2017 року. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають судові витрати понесені позивачем по оплаті правової допомоги в розмірі 300,00 гривень, що підтверджується документально (а.с.27-28) та 150,00 грн. за розміщення судового оголошення в газеті "Волинь-нова", що підтверджується документально (а.с.69-70), всього 450,00 грн. судових витрат. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення 551,20 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.6-7).

Outcome: approved