Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно у зв`язку з тим що син продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги від батька,до досягнення ним двадцяти трьох років або до закінчення навчання. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання в шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час син досяг повноліття, продовжує навчання на 3-му курсі Рогатинського державного аграрного коледжу на бюджетній основі денної форми навчання. Оскільки син самостійного заробітку немає, потребує матеріальної допомоги від батька. Просила позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без його участі, не подав відзиву на позов про дату, час і місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 08 травня 2002 року Княгиницькою сільською радою Рогатинського районну Івано-Франківської області. [PERSON] є студентом 3-го курсу Рогатинського державного аграрного коледжу, навчається на денній формі навчання, що підтверджується довідкою Рогатинського державного аграрного коледжу від 13 травня 2020 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз`яснень, даних у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України. Таким чином при вирішенні питання про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зазначена норма встановлює рівний обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про можливість стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує витрат на проїзд, харчування, придбання підручників, з врахуванням матеріальної спроможності відповідача надавати таку допомогу повнолітньому сину. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, стягнення аліментів у розмірі 2000 грн., щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial