Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

28.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; зазначити, що вказане рішення є підставою для скасування запису про [PERSON] як батька дитини [PERSON], та внесення необхідних змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян з одночасною видачею свідоцтва про народження [PERSON] із внесеними змінами про батька дитини. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася донька Крістіна, яка проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує та не спілкується з дитиною, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 20.10.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2014 року по справі № 520/476/14-ц розірвано. Рішення набрало законної сили 11.03.2014 року /а.с. 9-11/. 28.11.2009 року народилася [PERSON], актовий запис № 293, що вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЖД №213314, виданого Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 23.03.2010 року /а.с. 10/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2014 року визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] /а.с. 11/. Крім того, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2015 року по справі № 520/1182/15-ц з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки Крістіни у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 02.02.2015 року та до повноліття доньки, тобто до 28.11.2027 року. Рішення набрало законної сили 17.04.2015 року /а.с. 12-13/. 14.05.2015 року по справі 520/1182/15-ц Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист /а.с. 14/. Судом досліджено довідку Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 77 комбінованого типу Одеської міської ради Одеської області від 19.05.2015 року, з якої слідує, що [PERSON], [INFO], з 25.03.2015 року відвідує вказаний заклад /а.с. 16/. У ході судового розгляду справи, судом досліджено висновок Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування № 0847/01-20 від 01.04.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Висновком встановлено, що батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітньої, не проявляє до неї турботи та уваги, не цікавиться справами дитини та станом її здоров'я. Факти ухилення батька від виконання батьківських обов'язків підтверджуються заявами сусідів. Вказано, що станом на 01.08.2015 року батько має заборгованість з виплати аліментів у розмірі 4 771,43 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню, так як обгрунтовані та доведені. Стосовно вимоги позивача про скасування запису про [PERSON] як батька дитини [PERSON], та внесення необхідних змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян з одночасною видачею свідоцтва про народження [PERSON] із внесеними змінами про батька дитини, суд зазначає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, так як необгрунтовані та безпідставні. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обгрунтовані та частково доведені.

Outcome: partial