Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн, обґрунтувавши свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Оскільки, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини, має нерегулярний дохід, тому позивач просила позов задовольнити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідач проти позову частково заперечував. Представник відповідача надав відзив, за яким пояснив, що відповідач не працює, не отримує ніяких доходів, приймав участь в АТО на сході України, у зв`язку з чим проходить реабілітацію, яка вимагає значних коштів. Оскільки за станом здоров`я не може поїхати на заробітки, просив вимоги задовольнити частково, а саме стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов,\~проти заочного\~розгляду справи\~не заперечувала. Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без їхньої участі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача частково знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Так, суд встановив, що сторони перебували у шлюбі з 16.02.2014 року (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 16.02.2014 року) по 16.09.2019 року (рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 16.09.2019 року, справа №660/752/19) (а.с.5,9-10). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської область №240 від 11.10.2019 року (а.с.7). Між сторона склалися сімейні правовідносини щодо прав та обов`язків батьків утримувати дитину, тому суд застосовував до спірних правовідносин відповідні норми Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів, суд виходив з наступного. Так, прожитковий мінімум на 2019 рік (рік подання позовної заяви) встановлюється в Україні Законом України "Пpo Дepжавний бюджeт на 2019 рік", за яким прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років становить: з 01 січня 2019 року пo 30 червня 2019 року - 1626 грн, з 01 липня 2019 року пo 30 листопада 2019 року - 1699 грн, з 01 грудня 2019 року - 1779 грн. Прожитковий мінімум на 2020 рік встановлюється в Україні Законом України "Пpo Дepжавний бюджeт на 2020 рік", за яким прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років становить: з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року -\~1779\~грн, із 1 липня 2020 року по 30 листопада 2020 року -\~1859 грн, з 1 грудня 2020 року -\~1921\~грн. Позовна заява подана 31.10.2019 року, отже прожитковий мінімуму для дитини у віці п`яти років на день подачі позову становив 1699,00 грн. Позивач, ставлячи вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн, що явно є більшим за половину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1699,00 грн на день подачі заяви), не обґрунтувала вимоги щодо необхідності для утримання дитини саме такого розміру аліментів. Також, позивач не надала відповідь на відзив, тобто не виклала свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивів їх відхилення. Відповідно до частини 2\~ст.182 СК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено\~ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з частинами 1,2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі\~статтею 141 СК України,\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином законодавець покладає обов`язок на батьків утримувати неповнолітню дитину у рівних частинах. Визначаючи баланс інтересів між обов`язками батьків, щодо утримання дитини, та права дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд виходив з того, що стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матиме об`єктивну і розумну підставу, переслідуватиме правомірну мету, узгоджуватиметься з вимогами, яких дотримується демократичне суспільство, та буде пропорційним принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Разом з тим, такий розмір аліментів не становитиме надмірного тягаря для відповідача, натомість буде мінімальним гарантом захисту права дитини, гарантованого ст.27 Конвенції про права дитини та ст.8 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Отже, враховуючи, що дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні, що сторонами не заперечувалося, тому суд вважає доцільним частково задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на доведеність та обґрунтування позивачем своїх вимог. У відповідності до ст. ст. 133, 141, п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України,\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн, що є мінімальним розміром суми судового збору у вказаній категорії справи, у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial