Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

14.05.2018 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро України (далі - МТСБУ), - суми сплаченого відшкодування в розмірі 48287,42грн., та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 1762грн., посилаючись на те, що позивач отримав право вимоги на відшкодування за рахунок відповідача, оскільки ним було виплачене страхове відшкодування постраждалому у ДТП, а відповідач добровільно не відшкодовує ці кошти. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання - судовими повістками та через оголошення на сайті судової влади, до суду не з'явився, не надавав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просив суд розглянути справу за їх відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочному порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 07.05.2018 року до МТСБУ звернувся із заявою власник пошкодженого автомобілю - [PERSON] з метою отримання відшкодування (а.с.6) на підставі ст.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якої страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Страхова подія, що стала підставою для звернення до позивача за відшкодуванням, настала 14.07.2016 року о 18:30 в м.Одеса на вул.Радісна відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Вольцваген» д/н [NUMBER], не врахував дорожню обстановку і безпечну швидкість руху в результаті чого допустив зіткненя з припаркованим автомобілем [NUMBER], в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ( а.с.5). З наданих суду матеріалів також вбачається, що постановою Малиновського районного суду Одеської області від 19.09.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і йому було призначено судом адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.( а.с.4,); Згідно положень ч.6ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 4 ст.82 ЦПК України визначено, що підставами звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина даної особи. У судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобіль «Ніссан» д/з [NUMBER] що належить на праві власності [PERSON] , та який отримав механічні пошкодження, оскільки вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. 09.12.2015 року між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого був застрахований автомобіль марки ««Ніссан» д/з ВН 2379ВТ 2001 року випуску, та, у зв'язку з цим був виданий відповідний страховий поліс № АЕ/6046329. Строк дії договору з 15.12.2015 року до 14.12.2016 року, тобто дія договору розповсюджується на час скоєння вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.07.2016 (зв.стор. а.с. 6). За умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. Власник автомобіля марки «Ніссан» д/з ВН 2379ВТ [PERSON] повідомила МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду (а.с5.), звернувшись 07.05.2018 року до МТСБУ з відповідною заявою про отримання страхового відшкодування. Відповідно до висновку експерта про визнанчення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 5748, вартість матеріальних збитків, які завдані власнику автомобілю марки «Ніссан» д/з [NUMBER] складають 53601,57 гривень (а.с.10-18). Згідно наказу МТСБУ № 8359 від 31.10.2016 року було ухвалене рішення про виплату [PERSON] 48287,42 гривень за шкоду, заподіяну в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Наказано Департаменту врегулювання здійснити заходи для компенсації витрат МТСБУ в добровільному порядку особою, відповідальною за шкоду (зв.стор.а.с. 8). МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 48287,42грн. (платіжне доручення № 8359 рв від 02.11.2016 року (зв.стор.а.с.16). Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства … Статтею 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно п.22.1.ст.22 названого Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Підпунктом "а" п.41.1. ст. 41 цього ж Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність… Згідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України також встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв'язку у їх сукупності. Відповідно до ст.81 ч.1, ч. 6 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Твердження відповідача та його представника, щодо незгоди з експертизою, проведеною позивачем, не підтверджується жодним доказом та протягом розгляду справи відповідачем не заявлялося клопотання про проведення експертизи, щодо встановлення збитку спричиненого дорожнього транспортною пригодою, що сталася з вини відповідача, тому суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування, сплачене власнику автомобіля Моторним (транспортним) бюро України в сумі 48287,42грн.. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати, понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1762 гривень (а.с.1).

Outcome: approved