Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 29.07.2000 посилаючись на те, що спільним подружнім життям не проживають більше 10 років, не спілкуються та не підтримують ніяких відносин. Від спільного подружнього життя в шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги мотивує тим, що втратилося взаєморозуміння та довіра між пожружжям, постійні непорозуміння в сім`ї призвели що формального існування шлюбу. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище " [PERSON] ", судовий збір стягнути з відповідача. Суд своєю ухвалою від 05.03.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви та доданих документів з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Позивач подала заяву (вх. № 591) про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Судом направлено відповідачеві ухвала про відкриття провадження у справі з позовною заявою з доданими до неї документами, зворотнє поштове відправлення повернуто до суду з розпискою відповідача про отримання (а.с.17), інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, проведено заочний розгляд справи (у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України). Суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить такого висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ОБСТАВИНИ УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ в частині вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2000 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Стройненської сільради Свалявського району Закарпатської області, запис №6 від 29.07.2000 (оригінал свідоцтва про шлюб додано до матеріалів справи (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З огляду на вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та доходить висновку, що шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ в частині вимоги позивача про вибір прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України - особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зважає на те, що позивач бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, яке носила в шлюбі, а тому доходить висновку, що вимогу слід задовольнити. В частині вимоги позивача про стягнення судового збору, суд доходить такого висновку. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу (квитанція № 3692810061 від 28 січня 2021 року), які суд вважає покласти на відповідача. З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягать задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved