Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

23.01.2015 року представник ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту від 14.12.2007 року в сумі 218\~385доларів США та 499\~989,29грн., посилаючись на те, що свої зобовязання за договором кредиту та договором поруки вони не виконують. В ході розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги та в судовому засіданні наполягав на стягнення боргу в сумі 230\~658,96 доларів США по тілу кредиту та відсотках, 1521 227,48грн. по пені, 256\~941,03грн. штрафу. В останнє судове засідання представник позивача не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника. Представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечив, крім того наполягає на застосуванні строків позовної давності, а в останнє судове засідання не зявився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши про часткове визнання позову щодо основного боргу та клопоче про зменшення пені в звязку з важким матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що 14.12.2007 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Надра» кредитний договір №386/МК2007-840, відповідно до якого отримав в кредит кошти в сумі 91\~000 строком до 14.12.2012 року при умові сплати процентів 14%річних. Того ж 14.12.2012 року в забезпечення умов кредитного договору укладено договір поруки з [PERSON], яка зобовязалася відповідати за належне виконання умов договору позичальником. Станом на 27.04.2015 року розмір заборгованості по вказаному договору склав 309\~858,93 долари США, з яких заборгованість по тілу кредиту85219,11 доларів США(що в еквіваленті до національної грошової одиниці України, по курсу станом на час розгляду справи-21,92 становить 1\~868\~002,89 грн., заборгованість по відсоткам-145\~439,85 доларів США(3188 041,51). За прострочення виконання зобовязань по договору банком нараховано пеню 67\~755,77доларів США(1\~485\~206,48) та штраф 11\~444,20 доларів США(250\~856,86). Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором №386/МК2007-840 від 14.12.2007 року; договором поруки від 14.12.2007 року; розрахунками заборгованості; договором застави від 14.12.2007 року; протоколом проведення аукціону з реалізації заставного майна від 17.05.2013 року; заявою на видачу готівки; графіком повернення кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 554 ЦК України «У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки». Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Постановою Верховного Суду України від 17.09.2014 року в справі №6-53цс/14 визначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобовязання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, прострочення сплати кредиту виникло у позичальника ще в квітні 2008 року, останій платіж по тілу кредиту проведено в серпні 2008 року, а по процентах в березні 2014 року. Умовами договору кредиту передбачено черговість платежів за договором. При цьому, судом враховано, те, що зобовязанням боржника, а відтак і поручителя є повернення суми кредиту та процентів за кредитом, сплачуючи його частинами (внесення щомісячних платежів) згідно з графіком платежів. Системний аналіз вищезазначеної постанови Верховного Суду України, а також постанови Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі 6-20цс/14, свідчить про те, що терміном виконання зобовязань в такому випадку є дата внесення чергового щомісячного платежу у відповідності до графіку погашення. Тобто недотримання графіку платежів слід вважати невиконанням зобовязання за договором. Умова договору поруки про визначення строку її дії до повного виконання зобовязань, не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Таким чином, солідарне зобовязання [PERSON] понад шестимісчний строк звернення до суду є припиненними, тому позов до неї задовольняється частково, в межах цього строку, починаючи з серпня 2014 року, зокрема на суму 73\~034,77доларів США (1600 922,16грн. ), яка складається з 18339,14 доларів США (401\~993,95грн.)-проценти за користування кредитом та 54\~695,63 доларів США (1\~198\~928,21грн.)пеня. В частині особистих зобовязань позичальника [PERSON], судом взято до уваги клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, який слід застосувати до боргу по тілу кредиту, оскільки останій платіж було здійснено позичальником в серпні 2008 року (а.с.40), таким чином з вересня 2008 року по лютий 2012 року банком пропущено строк позовної давності, тому до стягнення підлягає сума кредиту в межах строку позовної давності, починаючи з січня 2012 року, що складає: 23\~819,23 доларів США(522\~117,52грн.). Стосовно процентів позовна давність не може бути застосована в звязку з проплатою в листопаді 2013 року. Підстав для застосування ч.3 ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру пені суд не вбачає, оскільки розрахунок заборгованості по кредиту свідчить про вкрай неналежне виконання умов договору позичальником, при цьому заставне майно відповідач передав на реалізацію лише в 2012 році. Проте штраф 11\~444,20 доларів США(250\~856,86) нараховано банком за те ж порушення, що і пеню, а саме-порушення строків повернення кредиту, отже має місце подвійне стягнення неустойки, тому в частині штрафу в позові слід відмовити. Таким чином, особисті зобовязання [PERSON] перед банком складають 163\~980,08 доларів США, що в еквіваленті до національної грошової одиниці України становить 3\~594\~443,35 грн. (з них 23 819,23 доларів США заборгованість по самому кредиту, 127\~100,71 доларів США заборгованість по процентах, 13\~060,14доларів США заборгованість по пені). Судові витрати становлять 2795,31 грн.(що дорівнює 76,5% від заявленого позову, який задоволено на 237\~014,85 доларів США) і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, пропорційно до частини задоволеного позову, зокрема з [PERSON] слід стягнути 2465,47 грн. понесених судових витрат, з [PERSON] 329,84 грн.(1/2 частина від 23,6% солідарно задоволеного позову) понесених судових витрат.

Outcome: partial