Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в якому вказала, що 22.04.2016 Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» було оформлено право власності на належне їй нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення, площею 240,4 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вказане приміщення було передано в іпотеку банку згідно договору іпотеки № 5805295 від 07 листопада 2007 року. Підставою для внесення запису в реєстр стало рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 29457865 від 28.04.2016 приватним нотаріусом КМНО Осипенком Д.О. Крім того 13.09.2016 банком було оформлено право власності на указане вище нерухоме майно, але вже площею 370,2 кв.м., також 22.04.2016, номер запису про право власності зазначений 14360913. Підставою для внесення запису в реєстр стало рішення приватного нотаріуса КМНО Осипенка Д.О. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний помер 29457865 від 28.04.2016. Позивач вважає дані дії щодо переоформлення права власності незаконними, а серед підстав для визнання незаконним прийнятого рішення називає розгляд в Дарницькому районному суді м. Києва цивільної справи за позовом ПАТ «ПУМБ» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, відсутність обов'язкового повідомлення банку про порушення основного зобов'язання, не проведення в квітні 2016 року оцінки предмету іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, а також незаконне оформлення права власності за банком на додаткові приміщення, що з'явились внаслідок реконструкції власних нежитлових приміщень в будинку по [ADDRESS]. З огляду на викладене у позові та із урахуванням уточнених вимог [PERSON] просить суд визнати незаконним рішення 22.04.2016 про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя - ПАТ «ПУМБ» на належне їй на праві власності нежитлове приміщення площею 370,2 кв.м., розташоване в будинку [ADDRESS], внесення запису в державний реєстр (з відкриттям розділу) індексний номер 29457865 від 28.04.2016 приватним нотаріусом КМНО Осипенком Д.О. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позову, просили його задовольнити. Крім того [PERSON] додала, що не отримувала жодних письмових вимог банку у 2016 році, не знайома із проведеною на замовлення ПАТ «ПУМБ» експертною оцінкою предмету іпотеки і їй невідомо, яку суму боргу таким відчуженням майна перекриває банк, так як у неї є розбіжності із банком щодо розміру заборгованості за кредитним договором. При цьому позивач не заперечила наявність такої заборгованості перед ПАТ «ПУМБ». Представник ПАТ «ПУМБ» заперечував в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] Пояснив суду, що право власності за банком на нежиле приміщення по [ADDRESS] було зареєстроване на підставі іпотечного застереження, що містилось у п. 4.7 Договору іпотеки. Додав, що банк повідомляв тричі позивача про обов'язок дострокового повернення боргу та про наслідки неповернення заборгованості за кредитним договором. На думку представника відповідача, на всі поліпшення указаного нежилого приміщення згідно із Законом України «Про іпотеку» розповсюджується іпотека, а тому банк, як власник на той час іпотечного майна площею 240,4 кв.м., після отримання від ДАБК дублікату сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта шляхом його реконструкції, зареєстрував за собою право власності на реконструйоване нежиле приміщення по [ADDRESS] вже площею 370,2 кв.м. Крім того, за словами представника ПАТ «ПУМБ», банк надавав нотаріусу оцінку предмету іпотеки та на виконання п. 4.7.1 іпотечного договору про реєстрацію права власності на предмет іпотеки банк надіслав відповідне повідомлення позивачу після такої реєстрації, що не порушувало вимог чинного на той час законодавства України. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немм О.В. так само не з'явилась в судове засідання, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши пояснення [PERSON], її представника та представника ПАТ «ПУМБ», вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Спірні правовідносини регулюються Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про нотаріат». Судом встановлено, що 07.11.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «ПУМБ» (в подальшому назва змінена на ПАТ «ПУМБ») був укладений кредитний договір №5804707, за умовами якого банк зобов'язався надати позивачу кредит у сумі 300 000 доларів США, зі сплатою 11,50% річних за користування кредитом та строком до 07.11.2017 року (а.с. 6-10). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між [PERSON] та ЗАТ «ПУМБ» був укладений договір іпотеки №5805295 від 07.11.2007 року. Предметом іпотеки є нежитлове приміщення літ. «А», загальною площею 240,4 кв.м., а саме приміщення №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 199-200). Як вбачається із матеріалів справи, в подальшому [PERSON] здійснила реконструкцію указаних вище нежитлових приміщень в житловому будинку по [ADDRESS] під магазин непродовольчих товарів з використанням підземного простору під частиною приміщень й добудовою та отримала у Інспекції ДАБК у Житомирській області сертифікат відповідності серії ЖТ №000539 (а.с. 33). Внаслідок реконструкції загальна площа предмету іпотеки фактично збільшилась і склала 370,20 кв.м. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. 28.04.2016 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29457865, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення а саме приміщення №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, літ. «А», загальною площею 240,4 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] за ПАТ "ПУМБ" (а.с. 182-183). Позивач 06.07.2016 року отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де з наявних у довідці відомостей останній стало відомо про те, що ПАТ "ПУМБ" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. із заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, а саме щодо права власності на нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). 13.09.2016 із іншої Інформаційної довідки [PERSON] стало відомо, що в подальшому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. за ПАТ «ПУМБ» було зареєстровано право власності вже на реконструйовані нежитлові приміщення по [ADDRESS] в м. Житомирі, загальною площею 370,2 кв.м., на підставі одержаного банком дублікату сертифікату відповідності серії ЖТ №000539 (а.с. 198). Оригінал даного сертифікату, за словами позивача, знаходився у неї. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У п. 4.7 Договору іпотеки №5805295 від 07.11.2007 сторони передбачили право іпотекодержателя набути у власність предмет іпотеки за іпотечним застереженням. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон, в редакції, що діяла на час прийняття нотаріусом оспорюваного рішення) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У статті 6 Закону наведена система органів та суб'єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, до яких належать, зокрема державні реєстратори прав на нерухоме майно. У відповідності із п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону нотаріус є державним реєстратором. Зі змісту ст.ст. 4, 6, 9-11 Закону слідує, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович є уповноваженою особою, яка здійснює повноваження щодо реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, а тому його рішення, дії чи бездіяльність з цього приводу на підставі ст. 55 Конституції України можуть бути оскаржені до суду. При цьому таке рішення може бути оскаржене саме в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, а саме кредитного договору. Отже даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України. Дану правова позиція, серед іншого наведена у постанові Верховного Суду України по справі №21-41а16 (826/4858/15) від 14.06.2016. Як встановлено судом та слідує зі змісту оспорюваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. приймаючи рішення про проведення державної реєстрації права власності за ПАТ «ПУМБ» на нежиле приміщення, розташоване по [ADDRESS] у м. Житомирі, керувався затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 № 703 Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який не був чинним на момент проведення такої реєстрації (а.с. 182). Натомість на момент прийняття приватним нотаріусом Осипенком Д.О. рішення про державну реєстрацію права власності був чинним інший Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок). Відповідно до п. 6 Порядку (в редакції, що діяла на час прийняття нотаріусом оспорюваного рішення) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Згідно із п. 9. Порядку разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. В свою чергу, відповідно до п. 53 Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Згідно із п. 57 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Згідно із п. 4.7.1 Договору іпотеки №5805295 від 07.11.2007, у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель може прийняти рішення про прийняття предмет іпотеки у свою власність про що письмово повідомляє іпотекодавця. В зазначеному повідомленні має міститися: підстави звернення стягнення на предмет іпотеки, ціна, за якою предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя, суть та розмір вимог за основним зобов'язанням та вимог щодо відшкодування витрат іпотекодержателя, передбачених цим договором, які припиняються в результаті переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. Судом встановлено, що в порушення Порядку та п. 4.7.1 Договору іпотеки ПАТ «ПУМБ» не надсилало [PERSON] письмове повідомлення про прийняте банком рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність, що містило б наведену у пункті Договору іпотеки інформацію. Наявні в матеріалах справи письмові вимоги про усунення порушень кредитного договору та договору іпотеки, що надавались банком нотаріусу для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, направлялись позивачу лише у 2009-2011 роках та не містили передбачену пунктом 4.7.1 Договору іпотеки інформацію (а.с.с 152-159). З огляду на зміст договору іпотеки (п. 1.6) та положення законодавства України суд критично ставиться до посилань позивача на наявність спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором та неможливість ПАТ «ПУМБ» набути у власність предмет іпотеки, площа якого збільшилась внаслідок реконструкції, як на підставу визнання незаконним рішення 22.04.2016 про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя ПАТ «ПУМБ» на належне позивачу нежитлове приміщення, розташоване в будинку [ADDRESS] В той же час з огляду на встановлені в ході судового розгляду справи порушення, допущені як ПАТ «ПУМБ», так і нотаріусом, які були наведені вище у мотивувальній частині рішення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Приймаючи рішення про задоволення позову суд керується положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України, яка допускає можливість суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З огляду на положення ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які надають нотаріусу право проведення державної реєстрації прав, суд вважає за можливе визнати таке рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О. про державну реєстрацію права власності - незаконним. На підставі викладеного,

Outcome: approved