Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що [PERSON] звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] (цивільна справа № 2-6497/13 (760/23976/13-ц) про захист права власності та заборону здійснення незаконної діяльності. Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 05.03.2014 у позові було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16.04.2014 року, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 05.03.2014 було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 року. Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 05.03.2014 та Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16.04.2014 залишено без змін. [PERSON] вважає позов [PERSON] незаконним та неправомірним. У позові [PERSON] відмовлено в повному обсязі, тож рішення суду ухвалене на користь відповідача [PERSON] Таким чином, [PERSON] має відшкодувати [PERSON] понесені ним документально підтверджені судові витрати. На момент винесення рішення судом першої інстанції в матеріалах справи були відсутні документи, що підтверджували понесення судових витрат на правову допомогу (окрім договору), оскільки вони складалися пізніше за фактом надання правових послуг в повному обсязі. Тому суд при розгляді цивільної справи № 2-6497/13 (760/23976/13-ц) не мав можливості розподілити судові витрати в повному обсязі. У зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь понесені під час розгляду цивільної справі № 2-6497/13 (760/23976/13-ц) судові витрати на правову допомогу адвоката у загальній сумі 9744,00 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, в якій також зазначено, що представник позивача позов підтримує та просить суд про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника. Також, представником відповідача заздалегідь були надані до суду письмові заперечення в яких представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] (цивільна справа № 2-1360/14 (760/23976/13-ц) про захист права власності та заборону здійснення незаконної діяльності. Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 05.03.2014 року у позові було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16.04.2014 року, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 05.03.2014 було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 року рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 05.03.2014 та Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16.04.2014 залишено без змін. Вбачається, що під час розгляду цивільної справи № 2-1360/14 (760/23976/13-ц) [PERSON] користувався правовою допомогою адвоката Штіфонова П.С., що підтверджується Договором про надання правових послуг від 10.12.2013 (справа № 2-1360/14 (760/23976/13-ц). Відповідно до умов договору адвокат зобов'язався надавати клієнту правову допомогу, зокрема, у цивільній справі № 2-6497/13 (760/23976/13-ц). Відповідно до пункту 4.2. Договору від 10.12.2013 остаточний розмір гонорару адвоката узгоджується сторонами у акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Відповідно до узгодженого Звіту від 17.04.2014 року, а також акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.04.2014, вартість наданої правової допомоги склала 9744,00 гривень (дев'ять тисяч сімсот сорок чотири гривні 00 копійок). Вказані кошти були сплачені [PERSON] адвокату Штіфонову П.С. в повному обсязі відповідно до Квитанції № 1142651 від 17.04.2014 року. Також, факт участі адвоката Штіфонова П.С. у судових засіданнях з розгляду цивільної справи № 2-1360/14 (760/23976/13-ц) підтверджується Журналами судових засідань суду першої інстанції від 19.12.2013, від 05.02.2014, від 04.03.2014, від 05.03.2014 та суду апеляційної інстанції від 16.04.2014. Факт надання інших послуг адвоката, зазначених у Звіті від 17.04.2014, підтверджується матеріалами цивільної справи № 2-1360/14 (760/23976/13-ц). З наведеного вбачається, що [PERSON] під час розгляду цивільної справи № 2-1360/14 (760/23976/13-ц) поніс судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу адвоката на загальну суму 9744,00 гривень (дев'ять тисяч сімсот сорок чотири гривні 00 копійок). Відповідно до частини 1 статті 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Пунктом 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», встановлено, що «право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"». Пунктом 48 цієї Постанови встановлено: «Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Наданні позивачем докази документально підтверджують факт понесення витрат на правову допомогу адвоката та їх розрахунок, який виконаний відповідно до вимог чинного законодавства в межах граничних розмірів компенсації витрат на правову допомогу, встановлених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що при вивченні матеріалів цивільної справи № 2-1360/14 (760/23976/13-ц), заявлені до відшкодування позивачем судові витрати на правову допомогу адвоката судом не розподілялися, оскільки на момент винесення рішення судом першої інстанції в матеріалах справи були відсутні документи, що підтверджували понесення судових витрат на правову допомогу, оскільки вони складалися пізніше за фактом надання правових послуг в повному обсязі, після набрання чинності рішенням суду, разом з окремою заявою про розподіл судових витрат від 27.04.2014 (справа № 2-1360/14 (760/23976/13-ц). Тому суд під час ухвалення рішення у цивільній справі № 2-1360/14 (760/23976/13-ц) не мав можливості розподілити судові витрати в повному обсязі. Ухвалою суду від 04.06.2014 (справа № 2-1360/14 (760/23976/13-ц) питання розподілу судових витрат також не вирішено. З огляду на матеріали справи № 2-1360/14 (760/23976/13-ц), з врахуванням наявних у цій справі матеріалів, зокрема, Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1127 від 30.01.2009, Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України № 019101 від 07.04.2014, Договору про надання правових послуг від 10.12.2013, Звіту від 17.04.2014, Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.04.2014, Квитанції № 1142651 від 17.04.2014, зміст яких свідчить про надання [PERSON] правових послуг адвокатом Штіфоновим П.С. на загальну суму 9744,00 гривень (дев'ять тисяч сімсот сорок чотири гривні 00 копійок), та того факту, що понесені [PERSON] судові витрати не були розподіленні між сторонами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. У зв'язку із зазначеним позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved