Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], смерть якої було зареєстровано 13 листопада 1987 року Веселинівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області за актовим записом № 83. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить її право на житловий будинок [ADDRESS], перейменованій Розпорядженням Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 19 лютого 2016 року № 21-р "Про перейменування вулиць, провулків селища Веселинове та ліквідацію атрибутів тоталітарного режиму" в вулицю [ADDRESS]. На час відкриття спадщини позивачка проживала разом з матір'ю, та провівши її поховання, продовжила проживати в спадковому будинку, де проживає і по сьогоднішній день. Тому, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та/або володіння спадковим майном. До нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину вона не зверталася, оскільки ст. 560 ЦК УРСР це передбачалося як можлива, а не обов'язкова дія спадкоємця, який прийняв спадщину. В теперішній час їй стало відомо, що відповідно до ст. 1297 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимог закону в червні 2017 року вона звернулася до державної нотаріальної контори з питанням про видачу їй свідоцтва про право на спадщини на спадковий житловий будинок. Нотаріус, оглянувши документи на спадкове майно, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, пославшись на ненадання нею беззаперечних доказів прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], та ненадання нею правовстановлюючих документів на нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, розташований в смт. [ADDRESS]. Тому, вона звернулася з відповідним позовом до суду та просить повністю задовольнити її позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, та визнати за нею у порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS], успадкований нею після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області. Суду пояснила, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житловий будинок від 10 жовтня 1977 року. 25 квітня 1978 року її матір [PERSON] купила у [PERSON] даний житловий будинок за договором купівлі - продажу, нотаріально посвідченим державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Кривенцовою В.А., та зареєстрованим в реєстрі за № 482, але за невідомих їй обставин договір - купівлі продажу було втрачено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги позивача з підстав, які викладені в позовній заяві, а саме: встановити факт прийняття спадщини [PERSON], яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, та визнати за [PERSON] у порядку спадкування право власності на житловий будинок [ADDRESS], успадкований нею після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Мизгало Т.С. в судовому засіданні позов визнала, не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача Мизгало Т.С., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10 жовтня 1996 р. -(а.с. - 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить її право на житловий будинок [ADDRESS], розташований в смт. Веселинове по вул. Дмитрова, перейменованій Розпорядженням Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 19 лютого 2016 року № 21-р "Про перейменування вулиць, провулків селища Веселинове та ліквідацію атрибутів тоталітарного режиму" на вулицю [ADDRESS] (а.с.18). Оскільки [PERSON] заповіту не склала, то у відповідності зі ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР право на спадкування за законом у першу чергу отримала позивачка [PERSON], як дочка. На час відкриття спадщини позивачка [PERSON] проживала разом з матір'ю, та провівши її поховання, продовжила проживати в спадковому будинку, де проживає і по сьогоднішній день. Тому, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та/або володіння спадковим майном. До нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину позивачка [PERSON] не зверталася, оскільки ст. 560 ЦК УРСР це передбачалося як можлива, а не обов'язкова дія спадкоємця, який прийняв спадщину. В теперішній час позивачці стало відомо, що відповідно до ст. 1297 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимог закону в червні 2017 року вона звернулася до державної нотаріальної контори з питанням про видачу їй свідоцтва про право на спадщини на спадковий житловий будинок. Нотаріус, оглянувши документи на спадкове майно, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, надавши роз'яснення за № 509/01-16 від 01.06.2017 року, пославшись на ненадання нею беззаперечних доказів прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], та ненадання нею правовстановлюючих документів на нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, розташований в смт. [ADDRESS]. (а.с.8). Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до довідки, виданої Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області № 150/02-12 від 18.01.2016 року, [PERSON], [INFO], проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] року. Знятий з реєстраційного обліку як померлий. На день смерті за цією адресою були зареєстровані і проживали: дружина [PERSON], [INFO], по день смерті [INFO] року; донька [PERSON], [INFO], з 27.01.1980 року по теперішній час. (а.с. 9). Відповідно до домової книги [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 27.01.1980 року (а.с.10-14). Таким чином, з огляду на досліджені докази, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні підтвердився факт прийняття спадщини [PERSON], яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до довідки № 261 від 19.11.2017 року, виданої начальником Веселинівської філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, за замовленням від 27.06.2017 року № 210 було проведено поточну інвентаризаційно-оцінювальну роботу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] Власником станом на 28.12.2012 рік була [PERSON] - 1/1 на праві особистої власності на підставі договору купівлі - продажу від 25.04.1978 року № 482, зареєстровано Вознесенським МБТІ 25.08.1982 року за реєстровим № 495. (а.с. 24). Зазначене свідчить, що [PERSON] на законних підставах володіла житловим будинком, розташованим в смт. [ADDRESS] Виходячи з цього, до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], входить і її право власності на спадковий будинок, проте позивач не може оформити належне їй право власності на вказаний будинок в порядку спадкування відповідно до вимог закону з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві. Оскільки позивач прийняла спадщину відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР, то спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50460977 від 29.12.2017 року (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON] не заводилася та нікому свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved