Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

22 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на приватизацію, обґрунтовуючи вимоги тим, що 26 березня 1983 року [PERSON] одружилась з [PERSON] . Після одруження вона зі згоди чоловіка вселилася до місця проживання чоловіка за адресою: [ADDRESS] . 26 грудня 1984 року [PERSON] зареєструвала своє постійне місце проживання за наведеною вище адресою. На час вселення до квартири [ADDRESS] , вказаний житловий будинок знаходився на балансі підсобного господарства «Радгосп Жовтнева Хвиля». З 2004 року житловий будинок [ADDRESS] , до зміни адреси житлового будинку) в місті Бердянську входив у комплекс будівель та споруд та є власністю закритого акціонерного товариства «Приазовкурорт». Закрите акціонерне товариство «Приазовкурорт» 03 лютого 2006 року зареєструвало право власності на окремий житловий будинок [ADDRESS] . Вказану житлову квартиру було надано батькові [PERSON] - [PERSON] підсобним господарством «Радгосп Жовтнева Хвиля» у 1971 році. Рішенням №8 Бердянської міської ради від 24 листопада 2011 року «Про надання згоди щодо прийняття об`єктів нерухомого майна до комунальної власності» дана згода на безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Бердянська об`єктів нерухомого майна, що є приватною власністю, від приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт», в тому числі і житлового будинку [ADDRESS] . Наказом №84 комунального підприємства Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А» від 03 травня 2012 року житловий будинок [ADDRESS] прийнято на баланс та експлуатацію зазначеного підприємства. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 05 січня 2014 року будинок [ADDRESS] належить територіальній громаді міста Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області. 12 січня 2021 року [PERSON] звернулася із заявою до управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради з проханням оформити передачу у приватну власність квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , однак листом від 21 січня 2021 року управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської ради їй відмовлено в оформленні передачі у приватну власність квартири, яку вона займає на умовах найму, у зв`язку з тим, що у наданому заявником пакеті документів було встановлено відсутність копії ордера на жиле приміщення. Позивач просить суд: визнати за нею право на приватизацію квартири без наявності копії ордеру та зобов`язати управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради вчинити необхідні дії по передачі у приватну власність квартири у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» без надання копії ордеру. Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.. Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник - адвокат Калаянов В.М. у судове засідання не прибули, разом з тим, матеріали справи містять заяву про підтримання позовних вимог та їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Разом з тим, 14 квітня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача управління ЖКГ виконкому Бердянської міської ради у якому відповідач вказує на те, що згідно пункту 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» для приватизації житла громадянином до органу приватизації подаються документи, які визначені у цьому пункті. Зокрема має бути подана копія ордеру на жиле приміщення або ордер на жилу площу в гуртожитку. Враховуючи, що позивачем при подачі заяви на приватизацію не надано копію ордеру на житлове приміщення - квартиру за адресою: [ADDRESS] , відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви позивача. Відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову Приймаючи до уваги наведене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії паспорту позивача [PERSON] і довідки про реєстрацію місця проживання вбачається, що проживання останньої зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 26.12.1984 року. Позивач на законних підставах користується вказаною квартирою, уклавши з комунальним підприємством БМР «Житлосервіс-2а», на балансі якого перебуває будинок, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Бердянська на підставі рішення Бердянської міської ради №8 від 24.11.2011 року «Про надання згоди щодо прийняття об`єктів нерухомого майна до комунальної власності». З листа Управління житлово-комунального господарства виконкому Бердянської міської ради від 21.01.2021 за №99 вбачається, що заява [PERSON] від 12.01.2021 року про приватизацію вищезазначеного житлового приміщення залишена без розгляду, оскільки ним не надано копію ордеру про надання житлової площі у відповідності до вимог Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим Наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 № 109/17404. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» , об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 цього Закону приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права на приватизацію квартири без ордеру та зобов`язання відповідача вчинити дії по приватизації зазначено квартири без надання копії ордеру є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved