Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON], що діє по угоді в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська Державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що, що після смерті матері позивача [PERSON], яка померла 05.02.2004 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть, яке видано виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, та про що зроблено відповідний запис про смерть за №12, залишилося, як спадкове майно, житловий будинок №1023/а що розташований в с. Косівська Поляна, Рахівського району Закарпатської області. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі таких дїй нотаріусом було відмовлено, у зв"язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового будинку. На підставі наведеного просила визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок №1023/а, що розташований в с. Косівська Поляна, Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 49,18 кв.м разом з надвірними та господарськими спорудами. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з"явився, однак його представник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача, виконавчого комітету Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, [PERSON] надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби [PERSON], надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - [PERSON], надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що 05.02.2004 року померла громадянка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №137872 від 05 лютого 2004 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок №1023/а, що розташований в с. Косівська Поляна, Рахівського району Закарпатської області. Оскільки спадщина на за померлою [PERSON] відкрилася 05.02.2004 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом являється її син, позивач по справі [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження позивача серії І-АВ №099715 від 16 березня 1971 року. Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1967 році. З довідки №1248 від 03.06.2015 року, виданої виконавчим комітетом Косівсько-Полянської сільської ради, встановлено, що за померлою громадянкою [PERSON], згідно відомості по господарської книги, числився житловий будинок, 1023/А з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Косівська Поляна. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ Судом встановлнено, що позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті своєї матері оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, що стверджується копією паспорта позивача серії ВО №369281, виданого 27.01.1998 року Рахівським РВ УМВС України. Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved