Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

30 березня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Нововолинська міська рада Волинської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно. Свій позов обґрунтовує тим, що в червні 2011 року після припинення фактичних шлюбних стосунків з бувшою дружиною, переїхав до м. Нововолинська і став постійно проживати з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Тобто з червня 2011 року він проживав та мав спільний побут з [PERSON] Її єдина дочка [PERSON] померла в одинадцятирічному віці. Крім того, останні роки життя [PERSON] мала проблеми зі здоров'ям, у зв'язку з чим він здійснював за нею догляд, купував ліки, їжу інші неообхідні побутові речі. [INFO] [PERSON] померла, після чого він поніс витрати на її поховання та продовжив проживати в спірній квартирі, сплачувати комінальні послуги. Оскільки його постійне місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] і з червня 2011 року він фактично постійно проживав з [PERSON] і вів з нею спільне господарство, а встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем необхідно позивачу для оформлення своїх спадкових прав на майно померлої, просив суд встановити факт його проживання однією сім'єю з останньою з червня 2011 року по день її смерті. Крім того, він, будучи спадкоємцем четвертої черги та проживаючи разом із спадкодавцем прийняв спадщину, а єдиний родич [PERSON] - її троюрідна сестра [PERSON], будучи спадкоємцем п'ятої черги на майно померлої не претендує, однак із-за відсутності оригіналу правовстановлюючих документів оформити спадкові права на нерухоме майно не можливо, просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, його представники [PERSON], [PERSON] позов підтримали з підстав наведених у ньому, зазначили, що позивач [PERSON] проживав разом із спадкодавцем до дня відкриття спадщини, вели спільне господарство, а тому вимоги є підставини і підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, зазначила, що на спірне майно не претендує, погоджується з обставинами викладеними у позовній заяві та поясненнями представників позивача. Їй відомо, що сестра за життя зареєструвала позивача у належній їй квартирі та в подальшому неодноразово говорила, що після смерті хоче щоб нерухоме майно успадкував саме [PERSON], а тому, виконуючи волю померлої, не заперечила щодо задоволення позову. Представник третьої особи Нововолинської міської ради Волинської області Лісовська Ю.М. зазначила, що правових підстав для задоволення позову не має. 28 листопада 2018 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких зазначено, що аналогічна заява перебувала на розгляді в Нововолинському міському суді в порядку окремого провадження. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншою особою і оскільки позивач у період з червня 2011 року по 11 березня 2014 року перебував у шлюбі із [PERSON] вважає, що підстав задоволювати позов немає. Крім того, вважає, що позивач вводить суд в оману зазначаючи відповідачем [PERSON], оскільки раніше [PERSON] про неї не зазначав. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що спадкодавець [PERSON] мала проблеми зі здоров'ям, потребувала догляду. Позивач [PERSON], завідомо знаючи про заінтересованість Нововолинської міської ради у розгляді справи, подав до суду позовну заяву, зазначивши відповідачем [PERSON], а не Нововолинську міську раду, як це було необхідно, таким чином діяв в порушення вимог ст.44 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, у судовому засіданні показали, що [PERSON] проживала по сусідству з ними, позивач [PERSON] до самої її смерті проживав разом з останньою, купував продукти, ліки і відносини між ними склалися як матері та сина. Свідок [PERSON] у судовому сзасіданні показала, що тривалий час товаришувала з покійною [PERSON], у ранньому віці померла її дочка, а оскільки інших родичів, крім як троюрідної сестри, вона не мала, тому прикипіла до її сина - позивача [PERSON] В 2011 році [PERSON] впала і зламала ребро, [PERSON] доглядаючи за останньою, став постійно проживати з [PERSON] Неодноразово він забирав спадкодкодавця з лікарні, ніс її на руках на другий поверх, за власні кошти поховав [PERSON] і соціальну допомогу на поховання виплатили саме йому. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, пояснення представника третьої особи, заслухавши покази свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. У судовому засіданні з копії договору купівлі-продажу квартири, копії витягу про державну реєстрацію прав в КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", копії технічного паспорта та копії будинкової книги, встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належна спадкодавцю [PERSON] (а.с.7-14). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.6). Згідно довідки ЖКП №1 Нововолинської міської ради №61 від 07 березня 2017 року, що наявна в матеріалах спадкової справи та копії будинкової книги (а.с.12-14), з 18 серпня 2011 року по даний час постійне місце проживання позивача [PERSON] значиться за адресою: [ADDRESS]. Відтак, належними та допустими доказами в судовому засіданні встановлено, що позивач саме з дня реєстрації свого місця проживання по день відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем [PERSON] Твердження представника третьої особи про те, що позивач у період з червня 2011 року по 11 березня 2014 року не проживав з спадкодавцем з тих підстав, що перебував у шлюбі з іншою особою не знайшло свого підтвердження у суді, оскільки згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від від 27 лютого 2014 року [PERSON] більше року не підримував подружніх відносин з [PERSON], на підставі цього рішення шлюб між ними було розірвано (а.с.73). З вищевикладеного слід вважати, що дійсно позивач [PERSON] з 18 серпня 2011 року до [INFO] проживав разом з спадкодавцем [PERSON], однак підтвердження того, що в період з червня 2011 року по 18 серпня 2018 року останній проживав з спадкодавцем у судовому засіданні жодними доказами не підтверджено, а тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини Проживаючи разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто будучи спадкоємцем четвертої черги, позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За наслідками розгляду його заяви, нотаріусом було надано лист-відповідь про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом, оскільки відсутні документи, які підтверджують його родинні стосунки з спадкодавцем. Така інформація також відсутня в Державному реєстрі актів цивільного стану (а.с.20). Дослідивши копію спадкової справи, що відкрилася після смерті [PERSON] і яка була надана для огляду приватним нотаріусом [PERSON], судом встановлено, що крім як позивача з заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. З відповідною претензією лише звернувся кредитор ПАТ КБ "ПриватБанк". Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року до правовстановлюючих документів на жилий будинок належить рішення суду. У зв'язку з тим, що позивач позбавлений можливості будь-яким іншим чином оформити свої спадкові права, відповідачем [PERSON] позов визнано, а суд не вбачає підстав вважати, що позивач зловживає процесуальними правами і у суді встановлено підставність набуття спадкодавцем права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], суд позов задоволює. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати у справі, а саме 1671 грн. судового збору.

Outcome: approved