Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

26 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 27 грудня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1094, посилаючись на те, що від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Шлюбні відносини припинені, проживають окремо, примирення між ними неможливе. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі, залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи, що у письмовій заяві [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає можливим ухвалити рішення по суті справи в підготовчому судовому засіданні. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 27 грудня 2014 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був зареєстрований шлюб, про що Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1094. Прізвище дружини після укладення шлюбу "[PERSON]". Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З письмових заяв сторін вбачається, що з вересня 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, які проживають окремо, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а саме відсутність між сторонами взаєморозуміння, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, зокрема, обоюдне небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, при зверненні з дійсним позовом позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved