Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.09.2012 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області за актовим записом № 70. Від шлюбу дітей у них немає. Причиною звернення позивачки до суду стало те, що у них з відповідачем виявились різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали різного характеру непорозуміння, які призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин. Почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливо. Відповідач не побажав звернутись разом з позивачкою із спільною заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу. У з'язку з цим позивачка звернулася до суду із даним позовом та просить шлюб розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]" та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на позовну заяву, згідно якого на розірвання шлюбу він не згідний, вважає, що їхню з позивачкою сім'ю можна зберегти, вагомих підстав для розірвання шлюбу немає. Збереження сім'ї потрібно для їхнього спільного майбутнього, духовного і морального життя, суспільного інтересу. Просив суд надати строк для примирення на 6 місяців. Ухвалами Виноградівського районного суду від 27.09.2017 року та від 06.12.2017 року сторонам було надано строк на примирення, однак такий позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися. Позивачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність та задоволити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання також не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 10.09.2012 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Соснівської міської ради Львівської області за актовим записом № 70, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.2017 року. Від шлюбу дітей у сторін немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали різного характеру непорозуміння, які призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин. Сторони проживають окремо. Відповідач не погодився звернутись разом з позивачкою із спільною заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивачка остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. Наданий сторонам строк на примирення позитивних наслідків не дав і сторони не примирилися. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачкою обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачка при зверненні до суду сплатила 640 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved