Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 01.12.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішення Орджонікідзевського районного суду від 06.05.2009 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач з початку 2013 року відносин з донькою не підтримує, а до цього відвідував дитину з моменту розірвання шлюбу два рази. За період відвідування донькою дошкільного закладу «Ясла-садок № 35 «Гніздечко» відповідач участі у житті групи, дитячого садочку, та взагалі підготовці дитини до школи, її всебічному розвитку не приймав. Також за час навчання доньки у школі відповідач не цікавився її шкільним життям, не з'являвся на батьківські збори, не барв участі у ремонті класної кімнати. Відповідач [PERSON] взагалі не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її навчанням, не відвідує навчальний заклад. Позивач зазначає, що вихованням доньки займається вона за домопогою своєї матері та цивільного чоловіка. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом і моральними засадами суспільства, він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною, її виховання та утримання, не виявляє батьківської турботи. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 06.05.2009 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Проте відповідачем аліменти не сплачуються. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Прокурор Голінко І.І., який представляє інтереси Маріупольської місцевої прокуратури № 2, просив винести рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації просила суд при ухваленні рішення максимально врахувати інтереси малолітньої дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 26.02.2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, неповнолітня [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 162, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 05 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 170. Згідно довідки від 02.11.2015 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа разом із неповнолітньою [PERSON], 2008 року народження, за адресою: [ADDRESS]. Згідно листа Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ № 934/3.33-12-С-22/55 від 28.03.2016 року на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавчий лист № 2-1363/09 від 08.06.2015 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 31.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по виплаті аліментів за період з 03.11.2015 року по 28.03.2016 року включно складає 6765,00 гривень. Як вбачається з листа КДНЗ «Ясла-садок № 35 «Гніздечко» № 27 від 18.03.2016 року, [PERSON], [INFO], відвідувала КДНЗ «Ясла-садок № 35 «Гніздечко» з 01.08.2011 року по 31.05.2014 року. Вихованням дитини займалася тільки мати [PERSON], приймала активну участь в житті групи та дитячого садка. Батько [PERSON] ніколи не приходив до дитячого садка, не приймав участі у батьківських зборах та інших заходах, не цікавився життям дитини. Відповідно до інформації директора музичної школи №3 від 14.03.2016 року [PERSON] навчається в музичній школі № 3 з вересня 2014 року, на даний час навчається в 2 класі за спеціальністю фортепіано. Мати дитини забезпечили її музичним інструментом. Батька [PERSON] в музичній школі ніколи не бачили, про його існування знають лише зі свідоцтва про народження [PERSON]. Як вбачається з характеристики, наданої директором загальноосвітньої школи № 55, [PERSON] навчається у ЗОШ № 55 з 01 вересня 2014 року. За період навчання зарекомендувала себе як старанна, працелюбна, уважна, дисциплінована учениця, відповідально ставиться до навчання. Мати [PERSON] цікавиться навчанням доньки, допомагає досягти успіху, приймає активну участь у житті класу, є головою батьківського комітету, надає допомогу класному керівнику. Батько [PERSON] [PERSON] жодного разу протягом навчальних років школу не відвідував, навчанням доньки не цікавиться. Згідно акту обстеження матеріально-побутових одинокої матері, яка виховує дитину без батька, складеного КСН «Маркохім», [PERSON] фактично проживає разом з донькою [PERSON], 2008 року народження, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Сім'я мешкає в 2 кімнатах задовільного стану, всі необхідні меблі є. дитина має свою кімнату. Місце мешкання батька дитини [PERSON] невідомо. Вихованням та забезпеченням доньки займається її мати. З вищенаведених документів вбачається, що вихованням дитини [PERSON] займається її мати [PERSON] Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно листа Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації надати висновок органу опіки та піклування про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] не надається можливим, оскільки останній за вказаною у позовній заяві адресою фактично не мешкає, на даний час його фактичне місце мешкання невідоме. Так, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного КСН «Таганрозький» від 27.05.2016 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], проте за вказаною адресою не мешкає, в лютому 2016 року виїхав до Російської Федерації. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57- 60 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Проте з матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач [PERSON] тривалий час не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам свого малолітньої доньки [PERSON], що на думку суду є неприпустимим. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з батьком [PERSON] і він не опікується її долею, не відвідує з нею школи та медичних закладів, з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, малолітня дитина не отримує від нього тепла та турботи, суд вважає за можливе позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], внаслідок чого задовольняє позовні вимоги. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved