Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 20 червня 2014 року шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №51 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 20.06.2014 року). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, з найменших причин між ними виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, тривалий час проживають окремо, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. Прохає шлюб розірвати, стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу у її відсутність, відмовляється від вимоги про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, змінені позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Після розрівання шлюбу залишає шлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надіслав. Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому 20 червня 2014 року шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №51 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 20.06.2014 року). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, з найменших причин між ними виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, тривалий час проживають окремо, що і змусило позивача звернутися з позовною заявою до суду. Суд приходить до висновку про те, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін та дитини. Подальше прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу відповідно до її заяви залишити шлюбне - "[PERSON]". Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] відмовилася від вимоги про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, а тому судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved