Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

24 квітня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни до актового запису № 12 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області 22 травня 2017 року, в графі: прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на «[PERSON]», в графі «батько» - [PERSON] , [INFO] , громадянство Грузії, замість « [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що з липня 2016 року вона проживає разом із [PERSON] однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON] . Через певні обставини вони не мали можливість зареєструвати дитину за спільною заявою, тому відомості про батька записані за заявою матері відповідно до статті 135 СК України. Відповідач [PERSON] є громадянином Грузії. Зазначила, що звернувшись до Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зі спільною заявою матері та батька, їй було відмовлено в зв`язку з тим що у батька дитини немає законних підстав перебувати на території України. Відповідач [PERSON] визнає своє батьківство щодо дитини та бажає визнати батьківство. Оскільки вона також бажає щоб батьком дитини був визнаний її біологічний батько, вона звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить його задовольнити. Крім цього, до заяви в якості доказу свого батьківства долучив фотографії на яких зображений він разом із позивачем та дитиною. Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області свого представника не направив, причини суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис про народження складений виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 12 (а.с. 15). В свідоцтві про народження дитини, серії [NUMBER] , в графі "мати" вказана - [PERSON] , а графі "батько" - [PERSON] . Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною 1 статті 135 СК України, що підтверджується довідкою від 12 травня 2017 року № 47 (а.с. 14). Як вбачається з наданої копії паспорту та перекладу паспорту з англійської та грузинської мови на українську відповідач [PERSON] є громадянином Грузії (а.с. 8-9). [PERSON] було роз`яснено Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 22 березня 2019 року № 23/15.17-7.27 щодо неможливості визнання батьківства громадянином Грузії [PERSON], оскільки останній знаходиться на території України незаконно (а.с. 7). Відповідно до вимог статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. З роз`яснень пункту 9 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з частиною 4 статті 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] спільно проживає з позивачем, веде спільне господарство, разом виховує дітей: дочку [PERSON] від першого шлюбу та спільну доньку на ім`я [PERSON], що підтверджується актом про проживання від 05 лютого 2019 року посвідченим секретарем виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с. 13). Крім цього, відповідач [PERSON] 20 березня 2019 року звертався до Жовтневого відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області із завою про визнання його батьком малолітньої [PERSON] (а.с. 11). Висновком експерта від 14 серпня 2019 року № 634 встановлено що [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99,9999995727775 %(а.с. 59-77). Оцінюючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що [PERSON] є батьком [PERSON] , оскільки позивач та відповідач проживають спільно та підтримують сімейні відносини з часу народження дитини та до сьогодні, а також зазначений факт підтверджується висновком експерта від 14 серпня 2019 року № 634. Згідно зі статтею 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, вимоги щодо зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини є такими, що підлягають задоволенню. Обставин, які спростовують позовну заяву [PERSON] в процесі судового розгляду справи не встановлені. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також з урахуванням роз`яснень, що містяться у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову.

Outcome: approved