Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON]. та [PERSON], з даними позовом. В заяві послався на таке, що вона є приватним підприємцем. 29 квітня 2011 року уклала з відповідачкою [PERSON], трудовий договір, а 03 липня 2012 року з відповідачем [PERSON], які зареєстровані за №3 та бн в Снігурівському районному центрі зайнятості населення (далі РЦЗ) продавцями консультантами магазина «[INFO]» в [ADDRESS] з покладенням на них повної матеріальної відповідальності відповідно до ст. 135-1 КЗпП України. Після проведення інвентаризація товарно - матеріальних цінностей, які перебували у віддані відповідачів товарів, 08.07.2013 року та 08.09.2013 року виявлена їх недостача на загальну суму 32889 гривень 15 копійок. Відповідачі добровільно не бажають відшкодовувати заподіяну шкоду. Просить стягнути з відповідачів в рівних частках заподіяну шкоду та судові витрати. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі та представник відповідачів позов не визнали. Суду пояснили, що договір про повну матеріальну відповідальність не укладали та не підписували. Крім того позивач не забезпечив належне зберігання матеріальних цінностей. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановленні такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач [PERSON], є приватним підприємцем, що стверджується Свідоцтвом про держану реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] видане 01 вересня 2010 року державним реєстратором. (а.с.5). Як свідчать, трудові договори № 3 від 29 квітня 2011 року та бн від 29 квітня 2012 року [PERSON], уклала з відповідачами [PERSON], та [PERSON], які зареєстровані в Снігурівському районному центрі зайнятості населення (далі РЦЗ) продавцями консультантами магазина «[INFO]» в [ADDRESS]. (а.с.8-9) 29 квітня 2011 року та 03 липня 2012 року сторони по справі уклали письмовий договір, згідно з яким відповідачі взяли на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості майна та інших цінностей переданих їм для реалізації, що підтверджується договором (а.с.15-18) При проведенні інвентаризації товарів, грошових коштів від 08.07.2013р, та 08.09.2013 року в магазині, де працювали відповідачі було виявлено недостачу матеріально - товарних цінностей на загальну суму 32889 грн,15 коп., що підтверджується актом інвентаризації (а.с.6-7). Оспорюючи факт відсутності вини в заподіянні матеріальної шкоди позивачеві, відповідачі послалися на те, що вони не підписували договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та недостача товару виникла внаслідок неналежних умов зберігання товари - матеріальних цінностей. Згідно висновку експерта № 525 від 20 червня 201 року підписи у графах "Працівник" в трудовому договорі №3 від 29 квітня 2011 року та в договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність [PERSON], від 29.04.2011 року виконанні [PERSON] Підписи у графах "Працівник" в трудовому договорі бн від 03 липня 2012 року та в договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність [PERSON], від 03.07.2012 року виконанні [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідками [PERSON], суду пояснила, що здійснювала інвентаризацію ТМЦ у матеріально відповідальних осіб з їх участю, заяв, щодо неналежного зберігання, доступу до ТМЦ інших осіб не надходило. З результатами перевірки, сумою недостачі були ознайомленні під розпис та визнали. [PERSON], що [PERSON], у нього орендувала приміщення під магазин, з нею також було укладено договір про охорону ТМЦ. Скарг від матеріально відповідальних осіб [PERSON], та [PERSON], не надходило. У суду не має підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суд не надано. У зв'язку за наведеним вище, Суд вважає, що позовна заява [PERSON], є обґрунтованою і підлягає задоволенню на підставі ст. 130, п.1 ст.134, ст.135-1 КЗпП України у зв'язку з тим, що сума недостачі заподіяна відповідачам при виконанні ними трудових обов'язків і з їх вини, так як вони не забезпечили цілості майна інших цінностей переданих їм для реалізації. Суд стягує з відповідачів на користь позивача 32889,15 грн, матеріальної шкоди в результаті недостачі в рівних частках. Суд не бере до уваги заперечення відповідачів щодо не підписання ними договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та що позивач не забезпечив належне зберігання ТМЦ. Оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами та матеріалами справи, а також показами свідків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів обов'язок по відшкодування позивачу судових витрат за розгляд справи в суді в сумі 321 грн, та 300 грн, за надання правової допомоги, в рівних частках з кожного.

Outcome: approved