Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

25.08.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO]. При цьому, позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народися донька [PERSON]. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує та не спілкується з дитиною, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. В даній заяві вказано, що наданий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав підтримує та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 07.08.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2013 року по справі № 1519/23515/2012 /а.с. 6-7/. [INFO] народилася [PERSON], актовий запис про народження № 1226, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 5/. Згідно довідки ОСОН «Золотий беріг» № 145 від 22.08.2015 року за адресою: [ADDRESS], проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Судом досліджено довідку № 215 від 29.05.2015 року КУ «Дитяча міська поліклініка №7», з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку в установі, догляд за дитиною дома під час проведення планових оглядів дільничним лікарем-педіатром, проведенні планових щеплень за віком, з дитиною завжди були мати дитини або бабка. Об'єктивну інформацію щодо участі батька у вихованні дитини, адміністрація надати не може /а.с. 11/. Матеріали справи містять заяви [PERSON] та [PERSON], посвідчені приватним нотаріусом ОМНО Петковою Н.М. 26.06.2015 року, які позитивно характеризують позивача /а.с. 12-13/, а також судом досліджено характеристики, складені [PERSON] та [PERSON] /а.с. 14-19/. У ході судового розгляду справи, судом досліджено висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування № 1242/01-11 від 24.06.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Яким встановлено, що батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітньої, не проявляє до неї турботи та уваги, не цікавиться справами дитини та станом її здоров'я. Невиконання батьком дитини батьківських обов'язків письмово підтверджується поясненнями гр. [PERSON] та [PERSON] При цьому, встановлено, що батько дитини не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, про що свідчить його нотаріально посвідчена заява. Судом досліджено заяву відповідача [PERSON] від 25.03.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом ОМНО Черненком І.П., з якої слідує, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON], з наслідками відмови від батьківських прав ознайомлений /а.с. 21/. Вказана заява надана суду позивачем, в зв'язку з чим судом неодноразово здійснювався виклик відповідача, однак відповідач не з'явився, будь-яких заяв на адресу суду не надав. Таким чином, на протязі судового розгляду справи судом не встановлено, що відповідач відкликав заяву, підписану ним у нотаріуса 25.03.2014 року, тобто дана заява є дійсною. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved