Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернувся в суд до відповідача із зазначеним позовом. [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житлом, яке належить йому на праві власності, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати Охтирський міськрайонний сектор Управління державної міграційної служби України в Сумській області зняти з реєстрації [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 02.11.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом, він є власником жилого будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Після продажу домоволодіння відповідачка забрала всі свої речі та покинула домоволодіння за вказаною вище адресою і до даного часу не користується житловою площею але зареєстрована там. В зв'язку з даною реєстрацією відповідачки у будинку порушені його права, як власника щодо користування, володіння та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча про місце та час розгляду справи була повідомленою належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представники УДМС України в Сумській обл. в судове засідання не з'явились, надали письмову заяву із проханням провести розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 02.11.2010 р., є власником жилого будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки Пологівської сільської ради від 11.11.2014 року № 489 відповідачка не проживає за вказаною адресою з 02.11.2010 року. Як зазначив в судовому засіданні позивач, відповідачка не проживає із часу реєстрації договору купівлі - продажу. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на вищевикладене, суд встановив, що в судовому засіданні повністю доведено факт не проживання відповідачки без поважних причин за місцем реєстрації починаючи з листопада 2010 року, а, отже, є всі підстави для задоволення вимог позивача у частині визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Крім того слід зазначити, що порядок реєстрації, зняття з реєстрації громадян, а також іноземців чи осіб без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні визначено Законом України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 р. Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зі змісту Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", таке питання як зняття з реєстрації до компетенції суду не відноситься, а здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (ст.ст. 7, 11 Закону) на підставі відповідних документів. Отже визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням є достатнім способом захисту прав позивача. Прийняття судом зазначеного рішення є підставою для зняття з реєстрації відповідачів відповідно до вищенаведених вимог Закону. Такий спосіб захисту прав позивача як зазначення у рішенні про те, що рішення про визнання осіб такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, є підставою для зняття з паспортної реєстрації відповідачів УДМС України в Сумській обл., законом не передбачений. З огляду на викладене у іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного, ст. 391, 386 ЦК України,

Outcome: partial