Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

13.08.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю із Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовною заявою АТ «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Наумової О.С. від 18.08.2020р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 57). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.10.2017р. відповідач звернувся до позивача із запитом про отримання кредиту, розглянувши який 31.10.2017р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №2203052419402. Своїм підписом у кредитному договорі позичальник повністю та безумовно прийняв пропозицію банку укласти Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб АТ «Банк Кредит Дніпро» від 21.06.2017р. (надалі - УДБО), на умовах визначених в УДБО та підтвердив факт ознайомлення з Тарифами банку та умовами УДБО. Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час не сплачував платежі у повному обсязі на погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим порушив договірні зобов`язання. Станом на 27.05.2020р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 185\~791,94 грн., яка складається з: сума несплаченої частки кредиту 83\~069,73 грн., сума несплачених відсотків 33\~487,25 грн., сума несплачених комісій 69\~234,96 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати у розмірі 2786,88 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 70). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 63, 69), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 31.10.2017р. між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2203052419402 (а.с. 6). 27.04.2018р. Загальними зборами акціонерів прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування (назви) банку з Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» на Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро». Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» є правонаступником всіх та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро». Своїм підписом у кредитному договорі позичальник повністю та безумовно прийняв пропозицію банку укласти Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб ПАТ «Банк Кредит Дніпро» від 21.06.2017р. (надалі - УДБО), на умовах визначених в УДБО та підтвердив факт ознайомлення з Тарифами банку та умовами УДБО. Відповідно до п. 6.13.1 УДБО кредит за банківською послугою «Кредит готівкою» надається на підставі укладеного кредитного договору. Відповідно до п. 6.13.3.2 УДБО, якщо умовами надання банківського продукту передбачена сума страхового платежу згідно з договором страхування, то сума споживчого кредиту перераховується на рахунок (поточний) клієнта, зазначений у кредитному договорі сума страхового платежу (що сплачується за рахунок суми споживчого кредиту) за дорученням клієнта перераховується у безготівковій формі на рахунок страхової компанії, що зазначений в реквізитах договору страхування. Отже, при видачі кредиту, яка здійснювалася шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] , відкритий в ПАТ «Банк Кредит Дніпро», страхова сума платежу (вираховується банком виходячи із суми кредиту на споживчі потреби і строку кредиту і сплачується за рахунок суми споживчого кредиту) в розмірі 6 292,80 грн. відповідно до договору добровільного страхування життя клієнтів № [NUMBER] від 31.10.2017р. Розділом 9 кредитного договору встановлено, що сума кредиту складає 93\~692,80 грн., строк кредитування - 36 місяців з кінцевою датою повернення кредиту до 30.10.2020р. Умовами кредитного договору визначено щомісячну комісію за обслуговування кредиту 2,55% від суми кредиту та процентну ставку за користування кредитом, яка є фіксованою та складає: на строкову заборгованість за кредитом 6,00% річних, на прострочену заборгованість 56,00% річних. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кошти у розмірі 93\~692,80 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 336326 від 31.10.2017р. і розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором № 2203052419402 від 31.10.2017р. станом на 27.05.2020р. (а.с. 40). Відповідно до п. 6.13.11 УДБО у разі порушення строків оплати обов`язкових платежів, встановлених графіком платежів, банк обліковує суму простроченої заборгованості на відповідні рахунки обліку простроченої заборгованості, та плата за користування простроченою частиною кредиту у період, який починається на наступний день за днем встановленого строку оплати обов`язкових платежів за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору № 2203052419402 від 31.10.2017р., тому позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» в частині стягнення з [PERSON] 83\~069,73\~грн. сума несплаченої частки кредиту та 33\~487,25\~грн. сума несплачених відсотків, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в цій частині. При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії Кредитного договору. Згідно із частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». За змістом статті 1 Закону України\~«Про споживче\~кредитування»,\~який набрав\~чинності 10.06.2017р., договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Постановою Національного банку України від 08.06.2017р.\~№ 49 затвердженні Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила), які розроблено відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність» «Про Національний банк України», «Про споживче кредитування», встановлюють порядок та методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача. Згідно з пунктом 8 Правил банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. Банк зазначає реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту за рядком "Усього" у колонках 9 і 10 (відповідно )форми, наведеної у додатку 2 до цих Правил. Відповідно до ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо істотний дисбаланс договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Як вбачається з кредитного договору від 31.10.2017р., позичальник погодився із тим, що він планує користуватися послугами з розрахункового, касового обслуговування, операціями з платіжними картками (розділ 3 договору ), а у розділі 9 договору узгодив суму щомісячного комісії в розмірі 2,55 % від суми споживчого кредиту. У розділі 10 позивальник підтвердив, що підписавши заяву про надання кредиту, він підтвердив, що невід`ємною частиною якого є кредитного договору є УДБО, Графік платежів, Розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, а також Тарифи. Перед укладенням договору банк надав всю передбачену чинним законодавством інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. У дату укладення Кредитного договору Банк надав у письмовій формі батальний розпис сукупної вартості Кредиту, реальної процентної ставки та графік платежів по кредиту. Погодився з тим, що в будь-який час має можливість ознайомитись з Розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки у відповідній складім на офіційному сайті банку (а.с. 6). Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди щодо сплати комісії по кредитному договору, такий правочин згідно з вимогами ст.204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Таким чином, на час укладення кредитного договору чинним законодавством банкам не заборонялось встановлення комісії (винагороди) в договорах про споживче кредитування. Заборгованість по\~комісії підтверджується\~наданим розрахунком\~заборгованості 69\~234,96 грн. (а.с. 35). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2\~786,88 грн. (а.с. 5). На підставі викладеного,

Outcome: approved