Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер його син [PERSON], після смерті його залишилось спадкове майно, яке складається з 12 частини житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом є позивач [PERSON], який постійно проживав в вищевказаному будинку разом з сином та продовжує проживати там. Він вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина, однак позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому він змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на 12 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], що належав померлому [INFO] [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена, причина неявки суду невідома. До матеріалів справи додано заяву відповідачки [PERSON], в якій вона зазначила, що відмовляється від своєї частки спадщини після смерті батька, не заперечує проти визнання права власності на 12 частину житлового будинку в [NUMBER], за позивачем [PERSON] та просить справу розглянути в її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 06.05.2014 року відділом ДРАЦС РС по Тростянецькому району Тростянецького МРУЮ у Вінницькій області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). В копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 06.05.2014 року на ім`я [PERSON] в графі батько зазначено [PERSON], тобто позивач по справі, що підтверджує родинний зв`язок померлого з позивачем.(а.с.7). Згідно довідки №155 від 14.05.2014 року виданої на ім`я [PERSON] вказує, що останній вступив в управління спадковим майном після смерті сина [PERSON], оскільки проживав і на даний час проживає в будинку по [ADDRESS], частина якого являється спадковим майном(а.юс.15). Довідкою №154 від 13.05.2014 року виданою Четвертинівською сільською радою підтверджено, що спадкоємцями після смерті [INFO] [PERSON] являються батько [PERSON] та дочка [PERSON].(а.с.16). З відповіді - відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. за №358/02-17 від 16.05.2014 року випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.14). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 04.11.2013 року, будинок, що розташований в [ADDRESS], частина якого являється спадковим майном після смерті [PERSON], має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 70,3кв.м., житловою площею 35,9кв.м., допоміжною площею 34,4кв.м., веранда - літера «а», огорожа - 1-3 (а.с.8-12). Згідно виписки з погосподарської книги особовий рахунок [NUMBER], житловий будинок по [ADDRESS] належить до групи колгоспних дворів, членами якого були голова - [PERSON], члени- [PERSON].(а.с.24-25) Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції, що діяла з 01.01.1964 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved