Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що на праві приватної власності її батькові [PERSON], який помер 08.12.1998р. належала земельна ділянка площею 36,89 умовних кадастрових гектарів, 0,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, що підтверджується сертифікатом про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, серії ІФ № 12-03, виданого Балинцівською сільською радою від 15.12.1995р. та Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №032421, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1421 від 23.06.1999р.. Право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло на підставі Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10.11.1994р. № 666/94, відповідно до якого кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видавався сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах. Однак, видача державного акту на право приватної власності на землю відбулася вже після смерті спадкодавця [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із вищевказаної земельної ділянки, спадкоємцем за заповітом якої є позивачка. Оскільки на час смерті батька, позивачка проживала з ним та вступила в управління спадковим майном, то вважається такою, що прийняла спадщину. Дружина спадкодавця - мати позивачки [PERSON] спадщину не прийняла. У звязку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю на імя [PERSON] виданий після його смерті, то позивачці нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 36,89 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Балинцівської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 12-03, виданого Балинцівською сілььскою радою 15.12.1995р. в межах земельної ділянки площею 0,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначеної в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 032421, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1421 від 23.06.1999р. . Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій проти позову не заперечує, справу просила розглядати у її відсутності. Підтвердила той факт, що спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно сертифіката про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки від 15.12.1995р. серії ІФ 12-03 № 1172, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі 36,89 умовних кадастрових гектарів на території Балинцівської сільської ради в межах середньої земельної частки. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 032421, [PERSON] на підставі рішення Балинцівської сільської ради від 18.06.1999р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га в межах згідно з планом, що розташована на території Балинцівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 08.12.1998р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 048818. після його смерті спадкоємцем всього належного йому майна за заповітом, посвідченим 09.08.1998р. секретарем Балинцівської сільської ради, є позивачка [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] не відмінявся та не скасовувався. Із довідки Другої Снятинської державної нотаріальної контори від 11.03.2016р. № 85/02-14 вбачається, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею на майно померлого батька [PERSON], який помер 08.12.1998р.. 11.03.2016р. позивачка звернулася із усною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: на спірну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,85 га після смерті батька [PERSON], однак оскільки державний акт на право власності на землю виданий після його смерті, то їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON], який помер 08.12.1998р. був включений у число пайовиків і йому був виданий сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ 12-03 № 1172 від 15.12.1995р.. На час його смерті в господарстві проживали: його дружина [PERSON] та онуки -[PERSON], [PERSON], що підтверджується довідками Балинцівської сільської ради від 16.03.2016р. № 400, 401. З дня його смерті в управління спадковим майном вступила позивачка, яка хоронила тіло померлого. Із матеріалів спадкової справи № 82/1999 вбачається, що позивачкою 08.12.1998р. до Другої Снятинської державної нотаріальної контори подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] 01.06.1999р. подано до нотаріальної контори заяву, згідно якої вона відмовляється від належної їй обовязкової долі в спадковому майні. 18.06.2004р. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на спадкове майно: 1/2 частину житлового будинку, що в с. Трофанівка, вул. І.Франка, 33 Снятинського району, 26.11.2004р.- позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади, належні померлому [PERSON], 02.03.2005р.- свідоцтво про право на спадщину на майновий пай. Відповідно до довідки фермарського господарства "Успіх" від 24.05.1999р. та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ІВ-HII № 005154, [PERSON] в результаті розпаювання майна агрофірми станом на 01.03.1996р. належить майновий пай ціною в 13610 грн.. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. На час\~\~смерті спадкодавця [PERSON] був чинним\~Цивільний кодекс УРСР 1963 р.. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права\~\~спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 548 цього Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття\~\~спадщини свідоцтво про право на спадщину. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна частка (пай) розміром 36,89 умовних кадастрових гектарів, в межах земельної ділянки площею 0,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, спадкоємцем всього належного померлому [PERSON] майна є позивачка, яка у встановлений законом термін подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, вступила в управління спадковим майном та є єдиним спадкоємцем за заповітом, а тому за нею слід визнати право власності на земельну ділянку площею 36,89 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Балинцівської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 12-03, виданого Балинцівською сілььскою радою 15.12.1995р. в межах земельної ділянки площею 0,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначеної в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 032421, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1421 від 23.06.1999р.. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР

Outcome: approved