Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що тривалий час, в строк до квітня 2012 року, у нього з [PERSON] були близькі стосунки, деякий час вони мешкали разом в м. Запоріжжі. [INFO] року [PERSON] народила сина - [PERSON]. На початку січня 2014 року у позивача поновились близькі стосунки з [PERSON], яка повідомила про народження дитини - сина [PERSON]. Відповідач по справі є колишнім чоловіком [PERSON], який з 2009 року по 23.11.2012 року знаходився в місцях позбавлення волі, не мав з [PERSON] ані короткострокових, ані тривалих побачень, тому не міг бути біологічним батьком дитини. На теперішній час позивач мешкає разом з [PERSON] та сином [PERSON] однією сім'єю. Просить суд визнати його, батьком, [PERSON]; внести зміни щодо прізвища та по-батькові дитини - [PERSON] на [PERSON]; зобов'язати Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції виключити з актового запису № 61 від 15.01.2013 року, зареєстрованим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про народження [PERSON], [INFO], запис про [PERSON], [INFO], як батька дитини; зобов'язати Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції внести відомості до актового запису № 61 від 15.01.2013 року дані про батька - вписати батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, який народився в с. Махове, Орловської області, Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, суду пояснив, що з [PERSON] проживав майже п'ять років, до народження [PERSON], впевнений, що останній є його рідним сином, тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, суду пояснив, що був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2009 року до п'яти років позбавлення волі, 10.10.2012 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. За період відбуття ним покарання [PERSON] до нього на побачення не приїздила, про народження нею дитини дізнався лише після звільнення. Впевнений, що [PERSON] не є його рідною дитиною, тому не заперечує проти позову. Знає, що [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] Третя особа - [PERSON] просить позов задовольнити, суду пояснила, що майже п'ять років мешкала однією сім'єю з позивачем. Від спільного проживання [INFO] року народила сина [PERSON]. Дитину записали на [PERSON], так як після розірвання за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя 10.10.2012 року шлюбу не пройшло дев'ять місяців. До колишнього чоловіка в колонію на побачення не їздила. В свідоцтві про народження записали так, як від розірвання шлюбу з відповідачем та датою народження [PERSON] пройшло менше дев'яти місяців. Представник третьої особи - Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції - в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 15.01.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис за №61. Відповідно до актового запису про народження № 61 від 15.01.2013 року відомості про батька [PERSON] внесені на підставі заяви матері. 15.06.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено вирок відносно [PERSON], якого засуджено до п'яти років позбавлення волі (а.с. 7). 10.10.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, яке набуло законної сили 23.10.2012 року (а.с. 6). Довідкою № 11/5-360 від 06.02.2014 року, виданою Кам'янською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 101 встановлено, що в період з 24.11.2007 року по 23.11.2012 року короткострокові та тривалі побачення [PERSON] з засудженим [PERSON] не надавалися (а.с. 8). Так як учасники процесу в судовому засіданні не наполягали на проведенні молекулярно-генетичної експертизи, відповідач визнав позов, а позивач визнає факт кровної спорідненості між дитиною та ним, тому суд вирішив за недоцільне проведення зазначеної експертизи. На підставі ст.3 Європейської конвенції про правовий статус дітей, народжених поза шлюбом, від 15.10.1975 року, ратифікованої Україною 14.01.2009 року, встановлено, що батьківство стосовно кожної дитини, народженої поза шлюбом, може бути підтверджене або встановлене шляхом добровільного визнання або за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року дитина має бути зареєстрована віразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. З матеріалів справи вбачається, що актовий запис про батька [PERSON] учинено відповідно до ч.1 ст.133 Сімейного кодексу України. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач визнав факт того, що позивач є батьком [PERSON], вказані дані підтверджуються поясненнями позивача та третьої особи, сторони заперечували щодо проведення експертизи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved