Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

27.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. Позовна заява мотивована тим, що 01 травня 1993 року сторони зареєстрували шлюб у Петрашівській сільській раді Ямпільського району Вінницької області, про що зроблено відповідний запис за №4. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання призначене на 19.09.2017р. не з'явилася, однак 19.09.2017р. звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність у якій також зазначила, що проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує та після розірвання шлюбу надалі бажає іменуватися прізвищем "[PERSON]". (а.с. 27) Відповідач в судові засіданя призначені на 01.08.2017р. та 19.09.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Конверти з повістками про виклик в судові засідання повернулися на адресу суду з відмітками відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 19-20, 26-27), що розцінюється судом як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Згідно з частиною другою статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 01 травня 1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний запис за №4 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 01 травня 1993 року Петрашівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 жовтня 1995 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану. (а.с. 5) Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може пред'явити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача зазначити «[PERSON]». З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved