Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнутих аліментів, посилаючись на те, що 05 червня 2015 року судовим наказом стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розміні ? частини з усіх видів доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.06.2015 року і до повноліття доньки, тобто до 31.08.2032 року. Позивач зазначає, що 08.07.2017 року набрали чинності зміни до Сімейного кодексу України (далі СК України) щодо збільшення мінімального розміру аліментів, тобто розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з наведеним, позивач просить збільшити розмір стягнутих аліментів та стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. В порядку ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, який розірваний рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2015 року, після розірвання шлюбу позивачу змінено прізвище з "Горячук" на "Торкотюк", що підтверджується копією рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №164588, виданого 08.09.2014 року виконавчим комітетом Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 8). Згідно довідки про склад сімї за №173, виданої 28 серпня 2017 року Наливайківською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем в с. Наливайка Голованівського району Кіровоградської області, по вул. Шевченка, 72. (а.с. 5). Як вбачається з копії судового наказу, виданого 05.06.2015 року Голованівським районним судом Кіровоградської області, який набрав законної сили 30.06.2015 року, з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 03.06.2015 року до повноліття доньки, тобто до 31.08.2032 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Із положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року №789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами діючої частини 2 ст. 182 СК України в редакції Закону №2037-VІІІ від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що на час винесення судового наказу від 05.06.2015 року, частина друга ст. 182 СК України в редакції Закону №2901-ІV від 22.09.2005 року, визначала мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08 липня 2017 року законодавець збільшив мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленуму Верховного Суду України у абз. 4 п. 17 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив судам, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, застосування якого наразі поширюється також на аліменти визначені у частці, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав розмір аліментів підлягає збільшенню. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі -\~ у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved