Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

16 листопада 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 серпня 1993 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Красноокнянським відділом ЗАГСу Одеської області, про що зроблено актовий запис №31. У шлюбі народилися доньки Валентина, [INFO] та Анастасія, [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки у сторін різні погляди на життя, втратили повагу один до одного, відповідач вживає алкогольні напої та принижує її гідність. Подальше спільне проживання та збереження сім"ї неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, між сторонами немає. Спору про утримання та виховання дітей немає. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 01 жовтня 2015 року, а тому позивач просила шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, а після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Садовська". Позивач, повідомлена належним чином у судове засідання не зявилася, надала заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутності до повного завершення, на задоволенні позову наполягала. Відповідач, повідомлений належним чином у судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу, не погодившись лише з підставами розірвання шлюбу, які зазначила позивач. Оскільки в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому суд вважає, що розгляд справи можливо завершити без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28 серпня 1993 року Красноокнянським відділом ЗАГСу Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено актовий запис № 31, (свідоцтво про шлюб серії 1- ЖД № 3308871) /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. /а.с.5/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сімя фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сімї стало те, що різні погляди на життя, втрата поваги один до одного, різні погляди по вихованню дітей. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У звязку з тим, що під час підготовки справи до розгляду були виявлення обставин, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя та їх дітей, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім"ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не виявлено. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, вона має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved