Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

16.01.2014 року [PERSON] звернулась до Ржищівського міського суду Київської області з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 14.08.2002 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання, але оскільки відповідач не працює, то позивачка впевнена, що він не буде надавати і надалі допомогу на утримання сина. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилалась на вимоги статей 182, 199, 200 СК України. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту пред'явлення позову і до закінчення дитиною навчання чи досягнення нею двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з зазначених обставин настане першою. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що син навчається на денній формі навчання в Ржищівському індустріально-педагогічному технікумі І рівня акредитації по спеціальності "Розробка програмного забезпечення" за державним замовленням. Навчаючись на денній формі навчання син не працює, стипендії не отримує, а заробітної плати позивачки не вистачає на оплату всіх витрат на утримання сина, які становлять в місяць близько 500-600 гривень, а тому, уточнивши свої позовні вимоги в судовому засіданні, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він одружений і в нього на утриманні є двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], крім того, він ніде на працює, а тому він не заперечує про сплати аліментів, але в розмірі 300 гривень. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] в судове засідання не з'явився з поважних причин. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, перевіривши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, обгрунтовуючи своє рішення нижчезазначеними доказами. Судом встанолено, що від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який з 1 вересня 2013 року навчається в Ржищівському індустріально-педагогічному технікумі денної форми навчання, за державним замовленням. Термін закінчення навчального закладу 26.06.2015 року. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі, а саме: копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 29.12.1993 року (а.с. 4); копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 15.01.1996 року (а.с. 5); копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 28.05.2003 року (а.с. 6); довідкою № 385 від 24.12.2013 року, виданою Ржищівським індустріально-педагогічним технікумом (а.с. 8). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, що підтверджується письмовими доказами по справі: копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 01.12.2006 року (а.с. 22); копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.06.2002 року (а.с. 23); копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 26.10.2007 року (а.с. 23); копією трудової книжки [NUMBER] (а.с. 25-37). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступне: матеріальне становище відповідача, а саме те що, він не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей; позивачка працює, але заробітньої плати не вистачає на утримання повнолітнього сина, який навчається, а також те, що син - [PERSON] досягнув повноліття, але є меншим 23 років, продовжує навчання на денній формі навчання до 26.06.2015 року, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, батько частково має можливість надання такої допомоги. Отже, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі у розмірі 300 (триста) гривень, починаючи з моменту пред'явлення позову і до закінчення навчання [PERSON] - 26.06.2015 року. Позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial