Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

11.09.2017р. позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що після смерті чоловіка [PERSON], який помер 06.04.2003р., в документах знайшла Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №024050 виданий 26.12.2002 року Городоцькою РДА, площею 1,5018 га на ім»я [PERSON] Вказувала, що не змогла своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, оскільки з 2000 року по даний час займалась лікуванням тяжкої хвороби. Після часткового одужання у березні 2017р. вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак листом від 30.03.2017р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк на звернення із заявою про прийняття спадщини. Просила суд постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 06.04.2003р. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, 11.12.2017р. від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності за станом здоров»я. Позовні вимоги підтримує (а.с.26). Представник відповідача Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд справу слухати у відсутності їх представника (а.с.25). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] був чоловіком [PERSON] (а.с.5). 06.04.2003р. [PERSON] помер, не склавши за життя заповіту. Однак йому належала на праві власності земельна ділянка площею 1,5018 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №024050, виданим 26.12.2002 року на підставі розпорядження Городоцької РДА від 02.12.2002р. №721, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №380, надана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.11). [PERSON] не звернулася у строк, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], оскільки знаходилася на лікуванні та систематично хворіла по 2017р. з приводу тяжкої хвороби, що підтверджується випискою із медичної амбулаторної карти хворого (а.с.12). Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 1 ст. 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вказано у [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Як зазначено у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається із матеріалів справи, спадщина після смерті [PERSON], відкрилася 06.04.2003р. Таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, після смерті [PERSON] закінчився 06.10.2003р. Листом приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] від 30.03.2017 року №104/01-16 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із пропуском встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.13). З огляду на вищенаведене, суд визнає поважною причину пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та приходить до висновку про необхідність надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору, стягує такий з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved