Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

25.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Посилалася на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2003 належить на праві приватної власності квартира №41 в будинку №21а, розташованому по вул. Менделеєва в місті Волноваха Волноваського району Донецької області. Відповідач колишня дружина її сина зареєстрована в її будинку. Рішенням Волноваського районного суду від 11.11.2015р. шлюб між її сином [PERSON] та відповідачем розірвано, однак ще з квітня 2015 року відповідач забрала всі свої речі та звільнила житлове приміщення. На теперішній час вона проживає за іншою адресою, але до теперішнього часу не знялася з реєстрації квартири позивача, тому просила визнати її такою, що втратила право користування вказаною квартирою. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, тому суд, за згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом\~\~встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2003 належить на праві приватної власності квартира №41 в будинку №21а, розташованому по вул. Менделеєва в місті Волноваха Волноваського району Донецької області (а.с.4,29). Відповідно до\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідносин (стаття 16 ЦК України). Судом встановлено, що син позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] з 27.08.2005 року по 11.11.2015р. перебували в зареєстрованому шлюбі, фактично шлюбні відносини припинили квітні-травні 2015 року, що підтверджено рішенням Волноваського районного суду від 11.11.2015 про розірвання шлюбу (а.с.3). Згідно Довідки від 05.04.2016 р., в зазначеній квартирі зареєстрована також відповідач [PERSON] (а.с.6), яка з квітня 2015 фактично в квартирі не проживає. Як вбачається з акту обстеження будинку комісією у складі депутата Волноваської міської ради [PERSON] від 01.04.2016 р.(а.с.7), відповідач [PERSON] в зазначеній вище квартирі №41 фактично не проживає з квітня 2015 року. Дані обставини повністю підтверджені показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до роз'яснень п. 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень прав, не пов"язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов"язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому суд приймає уваги, що відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання [PERSON] більше одного року в квартирі №41 будинку №21а, розташованому по вул. Менделеєва в місті Волноваха Волноваського району Донецької області без поважних причин, своїх особистих речей в будинку він не має, а тому\~\~позов є підставним і його слід задовольнити. На підставі\~статті 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі статей 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved