Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

21.07.2016 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит" філія «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» засобами поштового зв'язку звернувся до Святошинського районного суду з позовом, вимогами якого є звернення стягнення на предмет іпотеки. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 423 190, 00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 17.04.2007 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 353-07-И, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 83800,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 10,8% річних на строк до 16.04.2027 року. В забезпечення виконання боргових зобов'язань по вказаному договору між сторонами17.04.2007 р. було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку банку передана квартира [ADDRESS]. У зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків, станом на 05.02.2016 р. загальна сума заборгованості становить 100395,82 дол. США та 18123615,90 грн. Посилаючись на наведене позивач, просить у рахунок погашення частини заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 353-07-И від 17.04.2007 року у розмірі 100395,82 доларів США, що еквівалентно 2599518,97грн. та 18123615,90 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] шляхом передачі у власність зазначеного майна ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит" за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. 18.08.2016 р. суддею Святошинського районного суду м.Києва Заєць Т.О. відкрито провадження у справі (а.с. 55). 06.12.2016 р. [PERSON] подала апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.02.2017 р. апеляційну скаргу повернуто заявнику (а.с. 78). 22.03.2017 року у повторному автоматичному розподілі справа за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит" філія «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. Ухвалою суду від 28.03.2017 р. суддя Петренко Н.О. прийняла справу до свого провадження та призначила її до розгляду (а.с. 83). 05.09.2017 року у повторному автоматичному розподілі справа за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит" філія «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., у зв'язку з відстороненням судді Петренко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 12.09.2017 р. справу прийнято в провадження судді Миколаєць І.Ю. (а.с.95). 05.10.2017 р. [PERSON] подала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 18.08.2016 р. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2018 р. апеляційну скаргу повернуто заявнику (а.с. 114). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23.04.2018 р. визначений подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 124-125). 02.07.2018 р. [PERSON] надіслала до суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Згідно вищезазначеної статті, суд відмовляє у задоволенні даного клопотання, оскільки відсутні підстави визначені п. 2 ч. 6 ст. 279 ЦПК України. Оскільки відповідачем станом на день ухвалення рішення відзиву на позовну заяву не надано, та з урахуванням того факту, що відповідач, подавши вищезазначене клопотання, знає про розгляд даної справи та на якій стадії розгляду вона знаходиться, суд, дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.04.2007 між Банком «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 353-07-И, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 83800,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 10,8% річних на строк до 16.04.2027 року (а.с. 12-15). За умовами укладеного кредитного договору позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у цьому договорі. В забезпечення виконання боргових зобов'язань по вказаному договору між сторонами17.04.2007 р. було укладено іпотечний договір, посвідчений п.н. КМНО Прокопенко Л.В., за умовами якого в іпотеку банку передана квартира [ADDRESS] (а.с.17-20). Відповідно до п.п. 1, 2 договору іпотеки відповідач передає в іпотеку банку належне йому на праві власності майно квартиру [ADDRESS]. Згідно з п. 5. договору іпотеки за згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 423190,00 грн. У відповідності до положення ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Матеріалами справи підтверджено, що між банком та відповідачем виникли правовідносини, пов'язані з отриманням в кредит грошових коштів у сумі 83800,00 доларів США. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 05.02.2016 р. загальна сума заборгованості становить 100395,82 дол. США та 1812315,90 грн. і включає в себе: суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі 75938,59 дол. США (еквівалент 1965996,21 грн.), суму заборгованості по відсотках у розмірі 24467,23 дол. США (еквівалент 633622,76 грн.), суму заборгованості по сплаті щомісячної комісії у розмірі 17921,89 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії 1794394,01 грн. (а.с. 23-33). Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст.ст. 575, 577 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. За приписами ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.04.2007 р., посвідченого п.н. КМНО Прокопенко Л.В., та зареєстрований за № 595 (а.с. 21-22). Судом встановлено, що позичальник допустив порушення вимог кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на час розгляду справи борг відповідача не погашений, іпотека не припинена. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1.2., 1.3. Статуту ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», затвердженого Загальними зборами акціонерів та погодженого Національним банком України 28.09.2009 р. останнє створено шляхом перетворення ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та є правонаступником щодо всіх прав та зобов»язань ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Комерційного банку «Фінанси та Кредит» та Комерційного банку «Банк ділового співробітництва» (а.с. 44-48). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6347,85 грн. судового збору. З викладеного,

Outcome: approved