Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

31.10.2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору з АТ КБ «Приватбанк» № б/н від 27.12.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] була зобов'язана слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Однак відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору № б/н від 27.12.2010 року, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 30.09.2018 року має заборгованість в сумі 194156 грн. 98 коп., яка складається з наступного: 10355 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 179901 грн. 66 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3900 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 115098 грн. 55 коп., яка складається з наступного: 10355 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 104743 грн. 23 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 07.04.2011 року по 31.01.2018 року. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.12.2010 року у розмірі 115098 грн. 55 коп., а також судові витрати по справі в сумі 1762 грн. Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи, справу просить слухати у відсутності їх представника. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.12.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 10900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушила умови кредитного договору і станом на 30.09.2018 року має заборгованість в сумі 194156 грн. 98 коп., яка складається з наступного: 10355 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 179901 грн. 66 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3900 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 115098 грн. 55 коп., яка складається з наступного: 10355 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 104743 грн. 23 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 07.04.2011 року по 31.01.2018 року. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З'ясовано також, що в порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач не сплачує щомісячних внесків на погашення заборгованості, крім того не платить відсотки за користування кредитом та штрафи за несвоєчасність виконання зобов'язань, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 27.12.2010 року, який знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору. Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідач порушила умови кредитного договору, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.141 ЦПК України, сплачені судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з відповідача в сумі 1762 грн. На підставі наведеного, ст.ст.526, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved