Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

22 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2019 року. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу і до теперішнього часу діти проживають з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу, так за попередньою домовленістю відповідач взяв на себе зобов`язання по утриманню дітей та оплати витрат на навчання, додаткових занять, придбання одягу та ліків, однак свої зобов`язання не виконав. Посилаючись на вказані обставини просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 22 жовтня 2020 року і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував сплачувати аліменти у розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року. Рішення набрало законної сили 12.01.2020 року. Від шлюбу подружжя має дітей: сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач проживає окремо, доказів надання матеріальної допомоги на утримання дитини (квитанцій, розписок, чеків тощо) до суду не надав. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її матеріальному утриманні. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитинивід 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Визначений судом розмір аліментів може бути згодом збільшений за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених сімейним Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial