Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], який народився [INFO], мотивуючи вимоги тим, що син знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та матеріально забезпеченим. Просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. 12 грудня 2017 року [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме їх збільшення, та просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], який народився [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про виклик у суд на 12 грудня 2017 року (а.с. 25), однак подала до суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити повністю, провести розгляд справи у її відсутності (а.с. 27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 12 грудня 2017 року (а.с. 26), однак подав до суду заяву, в якій змінені позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить провести розгляд справи у його відсутності (а.с. 28). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Враховуючи заяви сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER], видане 25 червня 2009 року виконавчим комітетом Митківської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 9). Сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2009 року. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], видане 17 липня 2009 року виконавчим комітетом Митківської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с. 8). Син [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Це підтверджується довідкою № 155 Митківської сільської ради Барського району Вінницької області від 22 червня 2017 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Ненадання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина є підставою для задоволення позову. За таких підстав, суд вважає, що аліменти слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи їх стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 10 липня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 гривень. Крім того, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати понесені на правову допомогу в розмірі 300 гривень, що документально підтверджені (а.с. 11-13). На підставі ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, частин 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України, пунктів 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved