Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 квітня 2008 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2015 року. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. У звязку з цим просила суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила розірвати шлюб, розгляд справи проводити за її відсутності, залишити їй дошлюбне прізвище "Кроха", погодилася на винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не зявлявся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток за місцем його пролживання. Причини неявки відповідача суду не відомі, заперечення на позовну заяву не надавалися. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі, якщо позивач не заперечує та у звязку з неявкою відповідача у судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, при відсутності заяви відповідача про розгляд справи в його відсутність, суд ухвалив заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та у зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15 квітня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 039718 від 15 квітня 2008 року (а.с. 9) та штампом у паспорті позивача, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 6). У шлюбі сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження останнього серії І-СР № 167070 від 6 червня 2013 року (а.с. 86). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч .1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припиненіз грудня 2015 року. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджує, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає позивачу дошлюбне прізвище "Кроха". Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640,00 (шістсот сорок гривень 00 коп.) гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved