Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

26.11.2013 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 19.01.2006 року укладеного Кредитний договір № 21/2006, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 12 625 Євро на споживчі потреби зі строком повернення до 15.01.2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 9,5% відсотків річних. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору позичальник, [PERSON] повертає кредит та сплачує відсотки за користування кредитними коштами шляхом перерахування коштів, згідно з графіком повернення кредиту. Відповідно до п.6.1.2. Кредитного договору відповідач по справі зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати кредит та відсотки за користування кредитними коштами в порядку і строки, визначені в договорі. В разі порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків він сплачує пеню в розмірі 1% від суми прострочених зобов'язань, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, крім того відповідач зобов'язаний відповідно до п.5.2. договору сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми наданого кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки №21/2006 від 16.01.2006 року. Згідно з договором іпотеки є нерухоме майно, а саме двохкімнатна квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності на житло від 27.02.1996 року. Відповідно до п.1.2. договору іпотеки вартість предмету іпотеки була погоджена між сторонами і становила 101 080,00 грн. Згідно з повідомленням №84 від 05.09.2011 року приватного нотаріуса [PERSON] Галицького районного нотаріального округу, [PERSON] після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.3.3.2, 3.3.6, 5.1. договору іпотеки в разі невиконання відповідачем, [PERSON] забезпеченого іпотекою зобов'язання позивач має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені відповідачем. Належним чином до умов договору зобов'язання Позичальником не виконувались. Відповідачу надсилалися претензії про порушення зобов'язання, які залишилися не виконані. Внаслідок чого станом на 25.09.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 14 418,52 Євро, що в гривневому еквіваленті дорівнює 155 272,59 грн., в тому числі - 71 110,63 грн. заборгованість по кредиту, - 35 672,64 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, - 20 299,18 грн. комісія, - 14 594,32 грн. пеня за порушення строку сплати кредиту, - 13 052,92 грн. штраф. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. 29.01.2014 року представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу позивачем з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Представник позивача Витвицька В.Д. звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судові засідання на виклики не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, крім судових викликів, був повідомлений - через засоби масової інформації, про час та місце судового засідання, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина». Зі згоди позивача, яка викладена у заяві суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" (правонатсупником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра") та відповідачем, [PERSON] укладено кредитний договір № 21/2006 від 16.01.2006 року, згідно з яким позивач надав відповідачу 12 625 Євро на споживчі потреби зі строком повернення до 15.01.2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 9,5% відсотків річних (а.с.13-14). Виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечено договором іпотеки №21/2006 від 16.01.2006 року (а.с.15-17). З копії повідомлення №84 від 05.09.2011 року приватного нотаріуса [PERSON] Галицького районного нотаріального округу, [PERSON] після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS](а.с.18), яка є предметом іпотеки. Протягом дії кредитного договору відповідач не виконував його вимоги, внаслідок чого станом на 25.09.2013 року відповідач, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 418,52 Євро, що в гривневому еквіваленті дорівнює 155 272,59 грн. (а.с.8-12). Тобто сторони у відповідності із ст.ст. 1046, 1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умов кредитного договору і тому відповідно до ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що в свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України і умов кредитного договору є підставою для застосування пені. У відповідності до вимог ст. 23 ч.2 Закону України «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За змістом ст.ст. 1050 ч.2, 1054 ч.2 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язань, щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Законом України «Про іпотеку» - ст. 39 передбачено, якщо у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст. 38 цього ж Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Статтями 589, 590 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного ст.ст. 549-552, 572, 589, 590, 610-612, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 23, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», та

Outcome: approved