overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

22 липня 2015 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що відповідач є споживачем їх електричної енергії, а тому зобов'язаний споживати її належним чином, через прилад обліку та своєчасно сплачувати вартість. В порушення "Правил користування електричною енергією для населення", відповідач за місцем свого проживання спожив без оплати електричної енергії на суму 184.95 грн. Яку відповідач добровільно не бажає оплатити. Просить постановити рішення про примусове стягнення суми заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав письмову заяву. Просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та згодний на заочний розгляд справи в суді. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем доказів, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджуються наявними у справі доказами, що позивач [PERSON], проживає в житловому будинку [ADDRESS].(а.с.2) Згідно умов договору про користування електричною енергією від 11 березня 2013 року споживач зобов'язався щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця здійснити оплату за спожиту електричну енергію. Працівниками філії у червні 2015 року виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення», а саме відповідач за місцем свого проживання спожив без оплати електричну енергію на суму 184.95 грн. Яку відповідач на день розгляду справи в суді не сплатив.(а.с.3-5) Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Позивач свої зобов'язання виконує в повному обсязі та дотримується умов договору. А відповідач в порушення умов договору допустив порушення Правил та спожив без оплати електричну енергію на суму 184.95 грн. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Та стягує з відповідача на користь позивача 184.95 грн, суму заборгованості за спожиту але не оплачену електричну енергію. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

22 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку\~ починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. \~В судове засідання\~ сторони не зявились. Про час і місце розгляду справи позивач і відповідач були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому, позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач\~ про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ ЦПК України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки про склад сім"ї, виданої Романівською селищною радою Житомирської області, дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати\~свою дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. \~Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що\~\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом\~ своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним\~ правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

22 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин з [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування вимог вказувала, що після смерті [PERSON] , яка є для неї матір`ю, відкрилась спадщина, на яку вона не може оформити своє спадкове право, оскільки у свідоцтві про її народження ім`я матері зазначено " [PERSON] ", а у свідоцтві про її смерть - " [PERSON] ". При розгляді справи заявниця та її представник заяву підтримали, просили вимоги задовольнити. При цьому, [PERSON] пояснила, що факт родинних відносин з покійною [PERSON] доводиться, зокрема, даними її свідоцтва про народження, де вона зазначена матір`ю. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , котрі є відповідно братами заявниці, в судове засідання не з`явилися, хоч про дату час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.. 06 серпня 2020 року [PERSON] подав письмову заяву про визнання ним вимог [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являлася матір`ю для заявниці, про що свідчать дані: свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , де в графі відомостей про матір дитини зазначено [PERSON] ; довідки в.о. старости сіл Кустівці, Голубча, Москалівка від 14.01.2020 року, де зазначено, що [PERSON] по день смерті проживала разом із дочкою [PERSON] ; відповіді приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Мельник Л.П., згідно котрої заведена спадкова справа після смерті матері [PERSON] . Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт родинних відносин з [PERSON] , що унеможливлює для неї оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті останньої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

22 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення на його користь з ТОВ «Мостобудівельний загін № 73» 40093,07 грн. заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, а також виплат за відрядження і проїзд в сумі 14007, 56 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він працював з 15 червня 2005 року по 8 серпня 2014 року в ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" на посаді машиніста крану, та був звільнений за власним бажанням. Проте, після звільнення з роботи, відповідачем не виплачена йому заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку в розмірі 40093, 07грн., а також за відрядження і проїзд в сумі 14007, 56 грн., що є порушенням трудових прав позивача, та оскільки в добровільному порядку заробітна плата не виплачена, то він просить стягнути її у судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 15 червня 2005 року по 8 серпня 2014 року. Наказом № 81-к від 8 серпня 2014 року його було звільнено за власним бажанням. Після звільнення позивача з ТОВ «Мостобудівельний загін № 73» 8 серпня 2014 року і по теперішній час заборгованість по заробітній платі відповідач не виплатив, остаточний розрахунок, таким чином в день звільнення позивача не провів, сума загальної заборгованості по заробітній платі складає 54100 грн. 63 коп., з яких: заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку в сумі 40093, 07 грн., виплати за відрядження і проїзд в сумі 14007, 56 грн.(а.с.9-10, 12), що підтверджується довідками ТОВ «Мостобудівельний загін № 73». Такими діями відповідача порушені трудові права [PERSON] Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 43 Конституції України, ч. 1 ст. ст. 115, 116 КЗпП України, ст. 21 Закону України "Про оплату праці", суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю, згідно наданих ним письмових доказів. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON], звернувся до суду з позовом до Товариства з Обмеженою Відповідальністю "МОСТОБУДІВЕЛЬНИЙ ЗАГІН №73" далі по тексту (ТОВ "МОСТОБУДІВЕЛЬНИЙ ЗАГІН №73") про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати та відрядженню в сумі 6425,50 гривень. Просить суд постановити рішення про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що дійсно працював у відповідача електрогазозварником. Який нарахував але не виплатив йому заробітну плату в сумі 5084.31грн, а також по відрядженню в сумі 1341,19 гр. [PERSON] стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6425,50 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], 16 квітня 2005 року був прийнятий електрогазозварником 5-го розряду згідно наказу № 44 а від 08.04.2005 року. Наказом № 82-к від 01 жовтня 2015 року [PERSON], звільнений з посади електрогазозварника 5-го на підставі п.1 ст.36 Кодексі законів про працю України. (за угодою сторін). Відповідач при звільненні нарахував але не виплатив заробітну плату в сумі 5084.31грн, по відрядженню в сумі 1341,19 грн, а всього 6425,50 гривень, що підтверджується довідками про заборгованість по заробітній платі та відрядженню від 07 вересня 2016 року. (а.с.20-23) На день розгляду справи суді відповідач не виплатив позивачу вказану суму заборгованості. У звязку з наведеним вище, Суд приходить до висновку, про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд стягує з відповідача на користь позивача 6425,50 гривень нарахованої, але не виплаченої заборгованості, по заробітній платі та відрядженню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1378 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню неповнолітньої дитини, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку\~ починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. \~В судове засідання\~ сторони не зявились. Про час і місце розгляду справи позивач і відповідач були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому, позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач\~ про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ ЦПК України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно довідки про склад сім"ї, виданої Романівською селищною Житомирської області, дитина відповідача та позивача проживає разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обовязок утримувати\~свою дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. \~Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що\~\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом\~ своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~ Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним\~ правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітньої дитини не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню\~ на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

22 серпня 2016 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. 19.02.2012 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки с відповідачем не підтримують близько року, проживають окремо, причиною тому, що вони уклали шлюб не пізнавши один одного, між ними часто виникали непорозуміння з різних побутових при- чин, в результаті чого зникло почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що сімя розпала- сь остаточно, подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе, тому просила розір- вати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її ві- дсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 163325 (а.с.5) вбачається, що 19.02.2012 р. відділом дер- жавної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Оде- ської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 12. Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії І-ЖД № 009681 (а.с.4), позивач змінила прізвище з "Кожухар" на "Карпова", про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбу- нарського районного управління юстиції в Одеській області складено актовий запис № 8 від 30. 09.2015 р. З копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 311950 (а.с.6) видно, що у сторін по справі 27.07.2012 р. народилася дитина [PERSON] Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постанов- лено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вва- жає, що шлюб має бути розірваний. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 551, 20 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

22 серпня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 10 липня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Мишинській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. З самого початку їхнього сімейного життя у них було все нормально, але згодом відповідач змінив своє відношення до сім'ї, а з часом вона дізналася що у відповідача є інша жінка, з якою він зараз проживає у фактичних шлюбних відносинах. Вже більше 3,6 років вони разом не проживають, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, що призвело до фактичного розпаду сім'ї, яка існує формально. За таких обставин вважає, що сім'я їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, після розірвання шлюбу просить залишити неповнолітню дочку проживати із нею і залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 10 липня 1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Мишинській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилась дочка - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Позивачка з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Більше 3,6 років вони разом не проживають, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, що призвело до фактичного розпаду сім'ї, яка існує формально. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати із матір'ю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

22 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 04 грудня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено та вони проживають окремо. Причиною стала несумісність характерів та поглядів на життя. Тому, оскільки їх шлюб існує формально, просить розірвати його. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила суд залишити їй прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 04 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області серії [NUMBER] за актовим записом №6 (а.с. 6). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 7). Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому у судовому засіданні суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу відповідачка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved