Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON]\~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а саме просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та\~ [PERSON], який був зареєстрований 24.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №261, та видано свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №230850; стягнути [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551,20 грн. Позивач обґрунтувала позов тим, що з 24.06.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають сина, [PERSON], [INFO]. Однак дитина проживає з позивачем і перебуває на повному її утриманні, в звязку з тим, що відповідач з січня 2015 року припинив проживати разом з сімєю. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої спільно дитини. В звязку з скрутним матеріальним становищем [PERSON] була змушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її\~ заява, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про отримання відповідачем власноруч 24.11.2016 року поштового відправлення з викликом до суду, причини не явки суду не відомі. Суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Частино 2\~ст.197 ЦПК України\~передбачено, що в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.06.2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 261, та видано свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №230850. В позовної заяви встановлено, що спільне життя з відповідачем\~ не склалося через різні погляди на життя, шлюб та сімю, будь-які відносини між сторонами припинені з січня 2015 року та шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину сина, [PERSON], [INFO], про що свідчить (копія) свідоцтво про народження серії І-ЖД №449942, зареєстроване Відділом ДРАЦС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №1054.(а.с.5) Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ ст. 112 СК України суд\~ постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З позовної заяви вбачається, що позивач також просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої спільної малолітньої дитини сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, в звязку з чим суд приходить до наступного. Ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства",\~ кожна дитина має право на\~ рівень\~ життя,\~ достатній\~ для\~ її фізичного,\~ інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 30.09.2016 року. Враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, та стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини, починаючи з дати подання позову, тобто з 30.09.2016 року та до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) на дитину щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, вбачається, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, то вони підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved