Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

29.02.2016 року Державне підприємство « Зміївське лісове господарство» (далі ДП «Зміївське лісове господарство» ) звернулось до суду з позовом до Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, відділу Держгеогадастру у Зміївському районі, [PERSON] про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] та рішення Чемужівської сільської ради 30 сесії У скликання від 17.09.2009 року « Про передачу земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд» стосовно [PERSON] Зобов'язання [PERSON] звільнити та повернути Чемужівській сільській раді Зміївського району Харківської області та ДП « Зміївське лісове господарство» земельну ділянку, яка розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, с.Чемужівка, вул.Горлова, 33, кадастровий номер № 632186501:01:002:0100. 20.05.2016 року ДП «Зміївське лісове господарство» звернулось до суду з уточненою позовною заявою до Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, [PERSON], [PERSON], 3-тя особа відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення Чемужівської сільської ради 30 сесії У скликання від 17.09.2009 року « Про передачу земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд стосовно [PERSON] та державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: с.Чемужівка Зміївського района Харківської області, вул.Горлова,33, кадастровий номер № 632186501:01:002:0100. 13.06.2016 року остаточно ДП «Зміївське лісове господарство» звернулось до суду з уточненою позовною заявою до Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, [PERSON], 3-ті особи [PERSON], відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] та рішення Чемужівської сільської ради 30 сесії У скликання від 17.09.2009 року « Про передачу земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд» відносно [PERSON], визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки серії НАМ 916181 від 26.05.2016 року, розташованої за адресою: с.Чемужівка Зміївського района Харківської області, вул.Горлова,33, кадастровий номер № 632186501:01:002:0100, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зобов'язати державного реєстратора скасувати запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 9792937. У позові зазначено, що ДП «Зміївське лісове господарство» були виявлені земельні ділянки державного лісового фонду по Чемужівському лісництву, які незаконно використовуються громадянами для будівництва і обслуговування житлових будинків та господарських будівель і споруд. Підставою для звернення є порушення земельного законодавства, внаслідок якого неправомірно з власності держави в особі ДП « Зміївське лісове господарство» вибула земельна ділянка лісогосподарського призначення, загальною площею 0,25 га. У зв'язку з виявленими земельними ділянками державного лісового фонду по Чемужівському лісництву (Чемужівська сільська рада), які використовуються громадянами для будівництва і обслуговування житлових будинків та господарських споруд, ДП зверталось до Чемужівської сільської ради, і було встановлено, що рішенням 30 сесії У скликання від 17.09.2009 року [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,25 га у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та нею отримоно державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Представник позивача, посилаючись на п.5 Розділу УІІІ Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують право на раніше надані землі є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Відповідно до плану перетину меж земельних ділянок з межами ДП « Зміївське лісове господарство», наданого ДП « Харківська державна лісовпорядна експедиція» земельна ділянка з кадастровим № 632186501:01:002:0100 за адресою: с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, вул.Горлова, 33 перетинається з землями ДП « Зміївське лісове господарство», що підтверджується викопіюванням з лісовпорядного планшету станом на 2001 рік ( матеріали базового лісовпорядкування 2001 року, дійсного на момент прийняття рішення Чемужівською с/р в 2009 році) встановлення меж земельної ділянки кв.57 Чемужівського лісництва ДП « Зміївське лісове господарство» на предмет суміжності та перетину меж з присадибними ділянками по вул. Гусєва і Горлова с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, та має площу перетину 0.25 га. Відповідно до плану перетину меж земельних ділянок з межами ДП «Зміївське лісове господарство», наданого ДП « Харківдіпроагроліс» земельна ділянка з кадастровим № 632186501:01:002:0100 за адресою: с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, вул.Горлова, 33 перетинається з землями ДП « Зміївське лісове господарство», що підтверджується технічним звітом на 2013 рік, площа перетину становить 0,2440 га. Довідкою державної статистичної звітності про наявність та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями підтверджено, що кв.57 Чемужівського лісництва в межах якого розташована спірна земельна ділянка з зазначеним вище кадастровим номером, має цільове призначення землі лісогосподарського призначення, угіддя, правовий статус земельної ділянки землі лісового призначення, користувач ДП « Зміївське лісове господарство», форма власності державна. Згідно планово-картографічних матеріалів, зазначена земельна ділянка представлена землями державної власності, землі лісогосподарського призначення, що перебувають у користуванні ДП «Зміївське лісове господарство» за межами населеного пункту с. Чемужівка. Прийняте вищезазначене рішення Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 17.09.2009 року не відповідає вимогам ст.12 Земельного кодексу України та ст.33 Лісового кодексу України. Спірна земельна ділянка не вилучалась із користування ДП « Зміївське лісове господарство» За таких обставин договір-купівлі продажу земельної ділянки від 26.05.2016 року укладений між [PERSON] та [PERSON] є недійсним., відповідно до вимог ст. 388 ЦК України. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.09.2016 року позовну вимогу позивача щодо зобов'язання державного реєстратора скасувати запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 9792937 залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені в ньому. Вона стверджувала, що [PERSON] було надано земельну ділянку, яка належить ДП « Зміївське лісове господарство» Оскільки вказану землю було продано [PERSON] то договір-купівлі-продажу необхідно визнати недійсним. Представник Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] позов не визнав. Він пояснив, що згідно п.5 Розділу УІІ Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують право на раніше надані землі є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Представником позивача не доведено, що ДП « Зміївське лісове господарство» мало право раніше на спірну земельну ділянку. Так, статут ДП « Зміївське лісове господарство» затверджено 05.07.2011 року, тобто після прийняття Лісового кодексу в 1994 році, ст.1 якого передбачає, що лісова ділянка ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. З дня створення ДП і на теперішній час позивач не звертався до Чемужівської сільської ради з приводу узгодження меж земель територіальної громади та державного лісового фонду. Він посилаючись на вимоги ст.ст.89,91 Лісового кодексу України щодо охорони і захисту лісів на території України та повноваження посадових осіб державної лісової охорони, вказав на те, що позивачем не надано доказів виявлення порушення з боку сільської ради, а саме, фіксацію факту порушення лісового та земельного законодавства відповідачем. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Представник [PERSON] та [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов не визнав. Представник відповідачки і третьої особи, посилаючись на письмові заперечення пояснив, що за твердженнями представника позивача, факт належності земельної ділянки за адресою: с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, вул.Горлова, 33 із кадастровим номером 632186501:01:002:0100 до земель лісового фонду не доведено. Інформація, надана позивачу ДП « Харківдіпроагроліс» та ДП « Харківська державна лісовпорядна експедиція» щодо часткового перетину спірної земельної ділянки із землями ДП « Зміївське лісове господарство» не може бути прийнята судом як доказ згідно ст.58 ЦПК України, оскільки координати поворотних точок земельної ділянки зазначені в таблиці геоданних, та визначеної як земельна ділянка [PERSON] відрізняються від координат точок кутів повороту земельної ділянки які містяться у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] Розбіжності в даних наявні щодо кількості таких точок, по даним позивача їх 9, а в дійсності, 6 та координат їх кутів й довжин ліній, що вказує на різні земельні ділянки. Крім того, порядок встановлення меж земельної ділянки на місцевості передбачений Наказом №376 від 18.05.2010 року Державного комітету України із земельних ресурсів, зареєстрованого Міністерством юстиції України № 391/17686 від 16.06.2010 « Про затвердження Інструкції про встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» Для встановлення фактичного місця знаходження земельної ділянки, приналежності її до однієї із визначених ст.19 Земельного кодексу України категорій земель необхідно провести передбачені зазначеною Інструкцією дії, використовуючи дані Державного земельного кадастра, землекористувачів, органів державної влади та місцевого самоврядування, виконати комплекс польових робіт із використанням відповідних технічних засобів та даних, для чого необхідно володіти спеціальними знаннями та відповідна особа повинна бути включена в Державний реєстр сертифікованих інженерів-землевпорядників. Такий комплекс дій позивачем не вчинений. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка [PERSON] знаходиться в межах населеного пункту за адресою: с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, вул.Горлова, 33. Ст.1 Закону України « Про Державний земельний кадастр» передбачає, що державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Проаналізувавши дані « Публічна кадастрова карта України», спірна земельна ділянка знаходиться в межах Чемужівської сільської ради. Крім того, про розташування земельної ділянки площею 0,25 га за кадастровим номером 632186501:01:002:0100 в межах населеного пункту свідчить той факт, що відповідно до ч.1 ст.37 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження підготовка і внесення на розгляд радою питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд розташованих на території відповідного населеного пункту. Повноваження органу місцевого самоврядування поширюється на територію в межах населеного пункту. Відповідно до наданого позивачем викопіювання із проекту організації розвитку лісового господарства ДП « Зміївське лісове господарство» за 2011 рік, відповідно до якого по Чемужівській сільській раді рахується земельних ділянок загальною площею 2835,6 га, що перевищує площу згідно даних Держгеокадастру. [PERSON] звернулась із заявою до Чемужівської сільської ради, яка прийняла у межах своїх повноважень рішення про дачу згоди на розробку технічної документації. Після розробки і виготовлення технічної документації та погодження з управлінням архітектури та будівництва Зміївського району та територіального відділу Держземресурсів в Зміївському районі сільрадою було прийнято спірне рішення. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 572134 площею 0,25 га виданий на ім'я [PERSON] зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011069100031 від 22.06.2010 року втратив чинність. Із 01.01.2013 року право власності на земельну ділянку засвідчується відповідною інформацією із державного реєстру на нерухоме майно. Виникнення та припинення права власності на земельну ділянку згідно ст.ст.125,126 Земельного кодексу України пов'язуються із державною реєстрацією відповідного права. Договір купівлі-продажу від 26.05.2015 року серії НАМ № 916181, укладений між [PERSON] та [PERSON] став підставою для внесення відповідних змін в державний реєстр нерухомого майна щодо припинення права власності на земельну ділянку [PERSON] та виникнення права власності на дану земельну ділянку у [PERSON] [PERSON] правомірно набула право власності на земельну ділянку. [PERSON] на момент придбання земельної ділянки не мала і не могла перевіряти правильність рішення Чемужівської сільської ради. Правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та рішення Чемужівської сільської ради від 17.09.2009 року відносно [PERSON] не має. Представник [PERSON] і [PERSON] [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Представник 3-тьої особи відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Начальник цього відділу [PERSON] надав письмові заперечення про таке. Станом на 29.12.2012 року згідно книг реєстрації державних актів на право власності, постійного користування, договорів оренди земельних ділянок в державному реєстрі земель обліковується державний акт на право власності на земельну ділянку за [PERSON] реєстраційний номер 011069100031 від 22.06.2010 року для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га за адресою: с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, вул.Горлова,33 за кадастровим номером 632186501:01:002:0100. Відповідно ст.6 Земельного кодексу України, громадяни України мали право на одержання у власність земельних ділянок для, в т.ч. й будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Передача земельних ділянок у власність громадян проводилась місцевими [PERSON] н/д відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Відповідно до ст.9 Земельного кодексуУкраїни, до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування [PERSON] н/д у галузі регулювання земельних відносин на їх території належала передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди у порядку, встановленому ст.ст.17,19 цього Кодексу. Згідно ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникало з моменту державної реєстрації, а це право посвідчувалось державним актом. Представник відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області посилається на п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», судам підсудні справи за заявами, зокрема з приводу визнання недійсним державних актів на право власності та право постійного користування земельними ділянками. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, договору відчуження земельної ділянки, рішення суду та з інших підстав, встановлених законодавством. Тому, вимога про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності підстави для його видачі. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, зокрема рішення місцевої, сільської, селищної ради про передачу у власність земельної ділянки, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. Таким чином, видача державного акту на право власності на земельну ділянку є підтвердженням факту виконання рішення місцевої, сільської, селищної ради про передачу у власність земельної ділянки як ненормативного правового акту органу місцевого самоврядування. Начальник відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Представник 3-тьої особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засіданні не з'явився, просив провести судове засідання за його відсутності, надав письмові пояснення. Він зазначив, що 26.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] висловили намір посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки, для цього були надані усі необхідні для вчинення зазначеної нотаріальної дії документи. Згідно ст.27 Закону України « Про нотаріат», нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулась до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язане із вчиненням нотаріальної дії, недійсні та/або підроблені документи, не заявили про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися дана нотаріальна дія. Договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, вул. Горлова,33, кадастровий номер 632186501:01:002:0100 посвідчений ним 26.05.2015 року за реєстровим номером 789 за яким право власності перейшло до [PERSON] повністю відповідає вимогам чинного законодавства України. Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Копією статуту Зміївського державного лісогосподарського підприємства, затвердженого 12.07.1993 року та зареєстрованого 30.05.1994 року, та статуту Зміївського державного лісогосподарського підприємства від 1998 року підтверджується, що Зміївське державне лісогосподарське підприємство засновано на державній власності і входить до складу Харківського державного лісогосподарського об'єднання « Харківліс»( а.с.116-130) Із копії статуту від 18.07.2011 року вбачається, що Державне підприємство « Зміївське лісове господарство» створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 року № 133 « Про організаційну структуру управління лісовим господарством України», засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агенства лісових ресурсів України та входить до сфери управління Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства. Згідно п.5.2 Статуту, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. П.5.6 підприємство здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності і чинного законодавства України. ( а.с.26-31) Представником позивача не надані докази документи, що підтверджують право позивача постійного користування на надані земельні лісові ділянки, в тому числі й спірну. З урахуванням того, що суду надані установчі документи ДП « Зміївське лісове господарство» з 1994 року, даних про те, як були закріплені землі не представлені. Встановлено, що [PERSON] рішенням 30 сесії У скликання Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 17.09.2009 року було виділено земельну ділянку площею 0,25 га у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. ( а.с.17) Копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговання житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] за адресою: с.Чемужівка, вул.Горлова,33 підтверджується, що межі земельної ділянки погоджено, здійснено опис меж із зазначенням точок, ліній і дирекційних кутів. ( а.с.64-75) [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, с.Чемужівка, вул.Горлова, 33, кадастровий номер 632186501:01:002:0100, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), площа земельної ділянки: 0,2500 га, а [PERSON] прийняла вказану земельну ділянку та сплатила за неї обумовлену в договорі грошову суму. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 19.05.2015 року, це землі житлової та громадської забудови, для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд. ( а.с.58,59) Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.05.2015 року підтверджується те, що [PERSON] власник зазначеної земельної ділянки. ( а.с.62) Згідно копії технічного звіту по встановленню меж земельної ділянки квартала 57 Чемужівського лісництва ДП « Зміївське лісове господарство» на предмет суміжності та перетину меж з присадибними ділянками по вул. Гусева і Горлова с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, виконаного Харківським державним проектно-вишукувальним інститутом агромеліорації і лісового господарства « Харківдіпроагроліс» у 2013 році, земельні ділянки, з приводу яких виникли суперечки, в.т.ч. й земельна ділянка з кадастровим номером 632186501:01:002:0100 за адресою:с.Чемужівка Зміївського району Харківської області, площею 0,2440 га, частково загальною площею 1,4407 га знаходяться у кварталі №57 Чемужівського лісництва ДП « Зміївський ліспгосп» ( а.с.13-16) Посилання директора ДП « Харківська державна лісовпорядна експедиція» [PERSON] у листі від 17.02.2016 року за № 66 ( а.с.21-25) на те, що зазначені земельні ділянки приватної власності, що розташовані на території Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області повністю або частково знаходяться в межах земель лісогосподарського призначення ДП « Зміївське лісове господарство», а саме знаходяться в межах кварталу 57 Чемужівського лісництва, згідно планово-картографічних матеріалів базового лісовпорядкування 2001 року, які на момент прийняття відповідних рішень, згідно п.5 розділу УІІІ Лісового кодексу України, були документами, що підтверджували право постійного користування на землі підприємства, не приймаються судом. Оскільки по-перше, ці матеріали не були представлені судові, по-друге, станом на 16.06.2016 року спірна земельна ділянка за адресою с.Чемужівка, вул.Горлова, 33, кадастровий номер 632186501:01:002:0100 згідно даних Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру відноситься до земель громадської забудови ( а.с.200 ), по-третє, суд приймає до уваги твердження представника відповідачки [PERSON] та 3-тьої особи [PERSON] про те, що координати поворотних точок земельної ділянки зазначені в таблиці геоданних, представлених ДП « Харківдіпроагроліс» та ДП « Харківська державна лісовпорядна експедиція» та визначеної як земельна ділянка [PERSON] відрізняються від координат точок кутів повороту земельної ділянки які містяться у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] Розбіжності в даних наявні щодо кількості таких точок, по даним позивача їх 9, а в дійсності, 6 та координат їх кутів й довжин ліній, дає судові підстави сумніватись щодо належності спірної земельної ділянки саме позивачу.( а.с.21-25, 64-75) Наданий позивачем проекти організації і розвитку лісового господарства Зміївського держліспгоспу Державного лісогосподарського об'єднання «Харківліс» за 2002, 2003,2011 роки, на думку суду не є допустимим доказом в розумінні ст.ст. 57,59 ЦПК України, щодо предмету спору, оскільки підтверджує виробничий розвиток підприємства, а не є документом, щодо належності спірної земельної ділянки.( а.с.131- 146) Крім того, ч.ч. 1,2 ст. 116 ЗК України, визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Ст. 118 ЗК України, визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, за змістом частин першої, другої, шостої - десятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються в порядку, установленому статтею 151 ЗК України. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством. До відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-83цс13, № 6-93цс13 від 23 жовтня 2013 року. Крім того, такий самий по суті висновок міститься й у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92цс13). Підставою позову, ДП "Зміївське лісове господарство", визначає належність спірних земель в постійному користуванні підприємства на підставі матеріалів лісовпорядкування від 2001 року та згідно п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України. \~ \~ \~ \~ Однак, твердження представника позивача, про те, що спірне, прийняте рішення виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, відносно земельних ділянок, що знаходиться в постійному користуванні ДП «Зміївське лісове господарство» і змінено цільове призначення земельної ділянки без її вилучення з користування та фактичного переведення землі лісогосподарського призначення в землі житлової та господарської забудови, суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 20 Земельного Кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміни цільового призначення земель проводяться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність, або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико - культурного призначення. Законом № 3404-IV від 08 лютого 2006 року була введена в дію частина 4 статті 20 Земельного Кодексу України, де передбачається зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, проводиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади, Верховної влади Автономної Республіки Крим, ради Міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсних угод, щодо земельних ділянок, відмова в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності, відповідно до Закону, громадян та юридичних осіб винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (ст. 21 Земельного Кодексу України). Згідно до ст. 55 Земельного Кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, лісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями в межах населених пунктів, які не віднесенні до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях; присадибних, дачних і садових ділянках. Згідно зі статтею 3 Земельного Кодексу України земельні відносини, які виникають при використанні лісів, регулюються також нормативно - правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать Земельному Кодексу України. Водночас у пункті 2 статті 5 Лісового Кодексу України передбачено, що правовий режим земель лісового призначення визначається нормами земельного законодавства. Відтак, застосування норм земельного і лісового законодавства при визнанні правового режиму земель лісогосподарського призначення повинно будуватись на пріоритетності норм земельного законодавства, перед нормами лісового законодавства, а не навпаки. Право власності на землю гарантується ( ч. 1 ст. 1 Земельного Кодексу України). Частиною 1 статті 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно з нормами статей 181-184, 202-204 Земельного Кодексу України, Законів України від 07 липня 2011 року № 3613- IV «Про Державний земельний кадастр» та від 22 травня 2003 року № 858- IV « Про землеустрій» дані державного земельного кадастру - це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну та якісну характеристику земель, їх оцінки, які ґрунтуються на землевпорядній документації. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України « Про державний земельний кадастр» картографічною основою Державного земельного кадастру є карти (плани), що складаються у формі і масштабі відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. А згідно приписів ст. 13 вказаного Закону до Державного земельного кадастру включені відомості про землі в межах території адміністративно - територіальних одиниць, в тому числі сіл, а саме найменування, опис меж, площі земель в межах території, відомості про категорію земель, відомості про угіддя, відомості про економічну та нормативну грошову оцінку земель, відомості про болітування ґрунтів, повне найменування суміжників та інформацію про акти, на підставі яких встановлені та змінені межі адміністративно - територіальної одиниці. Ці відомості відповідають існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості). \~ \~ Як було зазначено вище, спірна земельна ділянка площею 0,2500 га розташована на території Чемужівської сільської ради в с. Чемужівка , вул. Горлова, 33, тобто в межах населених пунктів. Технічна документація була погоджена КП « Архітектурне бюро Зміївського району Зміївської районної ради Харківської області. ( а.с.64-76) \~ \~ Згідно з п. 2.4 Інструкції перенесення в натурі (на місцевості) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі земельної ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки. \~Тобто, саме погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованої на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності. Таким чином, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж спірних земельних ділянок (а.с. 70) відповідає вимогам діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства. До того ж, за результатами розгляду претензії ДП «Зміївське лісове господарство» щодо скасування рішень сільської ради про передачу земельних ділянок у приватну власність для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд, рішенням Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 23 жовтня 2014 року за № 669-VІ було відмовлено в задоволенні претензії та звернуто увагу на той факт, що ДП «Зміївське лісове господарство» не надані матеріали щодо базового лісовпорядкування лісового фонду, які пройшли погодження сільською радою. (а.с. 20 зворотня сторона) За таких обставин, не доведено те, що [PERSON] неправомірно передано землю саме лісогосподарського призначення. Проаналізував наведені факти, суд дійшов до висновку,\~ що позивачем не надано доказів того, що що спірна земельна ділянка перебували у постійному користуванні ДП «Зміївське лісове господарство», належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності надання Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області земельної ділянки [PERSON] дає підстави для відмови у задоволенні позову за недоведеністю. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав задовольнити позовні вимоги ДП "Зміївське лісове господарство" про визнання недійсними та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] та рішення Чемужівської сільської ради від 17.09.2009 року про передачу їй земельної ділянки. Оскільки, вимога щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки [PERSON] [PERSON] є за конкретних обставин похідною та підлягає вирішенню у разі задоволення зазначених вище вимог, суд приймає рішення про необхідність відмови у позові і в цій частині.

Outcome: dismissed