Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] 07.03.2014 року звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта», 3 особа - [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування та пені. Позивач зазначав, що 03.07.2013 року на перехресті вул. Центральній - вул. Гагаріна в смт Олександрівка Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля Фольксваген номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем Ауді номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (позивача), що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача) відповідно до договору страхування - поліс №АВ/9287516 від 18.01.2013 року (строк дії полісу з 25.01.2013 року по 24.01.2014 року, страхувальник ФОП [PERSON].); 15.07.2013 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та надав повний пакет документів; на підставі цієї заяви позивача відповідачем було складено та затверджено страховий акт №ОЦВ-13-8608/1 та розрахунок суми страхового відшкодування від 15.08.2013 року, якими визначено суму страхового відшкодування у розмірі 27644,24 грн. Оскільки на неодноразові звернення позивача відповідач свій обов»язок щодо виплати коштів не виконує, тому він (позивач) вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд - стягнути з відповідача на його (позивача) користь суму страхового відшкодування у розмірі 27644,24 грн., а також - пеню в сумі 2587,50 грн. за період прострочення - з 15.11.2013 року по 02.07.2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені (збільшені) позовні вимоги в редакції від 02.07.2014 року підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача - Лінкевич О.В. позов не визнала, стверджуючи, що позивачу не належить право вимоги, оскільки власником автомобіля Ауді номерний знак [NUMBER] є [PERSON], просила в задоволенні позову відмовити. 3 особа - [PERSON], як 3 особа на стороні позивача, без самостійних вимог на предмет спору, просив позов задовольнити, стверджуючи, що згідно довіреності від 24.07.2006 року (терміном дії - 30 років) він передав позивачу усі майнові права щодо експлуатації автомобіля Ауді номерний знак [NUMBER], який зареєстрований на його ім»я, з правом відчуження автомобіля, тощо. Заслухавши пояснення сторін та 3-ої особи в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 03.07.2013 року на перехресті вул. Центральній - вул. Гагаріна в с. М.Олександрівка Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля Фольксваген номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем Ауді номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] (позивача), що спричинило пошкодження транспортних засобів. ДТП сталася з вини водія [PERSON], який порушив п.16.11 ПДР України. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, довідкою по факту ДТП ВДАІ Бориспільського МВ (а.с.6), копією постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2013 року (справа №359/7771/13) про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КпАП України (а.с.7), і не заперечуються сторонами. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на момент виникнення ДТП керував автомобілем Ауді номерний знак [NUMBER], який зареєстрований на ім»я [PERSON] (3 особи), на підставі довіреності від [PERSON] від 24.07.2006 року (строк дії 30 років), посвідченої приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], із наданням права володільцеві (у тому числі) «у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті ДТП, укладати при необхідності від мого імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах згідно з калькуляціями, актами, експертними висновками тощо (в тому числі від страхових компаній у зв»язку з відшкодуванням шкоди, завданої транспортному засобу), отримати страхові відшкодування» (а.с.5). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» (відповідача) відповідно до договору страхування - поліс №АВ/9287516 від 18.01.2013 року (строк дії полісу з 25.01.2013 року по 24.01.2014 року, страхувальник ФОП [PERSON].) - а.с.8. Як вбачається з наданих матеріалів страхової справи, позивач [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування 15.07.2013 року (а.с.9); згідно страхового акту №ОЦВ-13-8608/1 та розрахунку страхового відшкодування від 15.08.2013 року - на підставі договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9287516 від 18.01.2013 року страхувальника ФОП [PERSON], відповідачем була нарахована до виплати сума страхового відшкодування у розмірі 27644,24 грн., із зазначенням одержувача цієї суми власника автомобіля [PERSON], що не заперечується представником відповідача (а.с.10-11). Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України Страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до положень п.36.2, 36.5 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на отримання нарахованої відповідачем суми страхового відшкодування по факту ДТП від 03.07.2013 року - на підставі довіреності від 24.07.2006 року від власника автомобіля [PERSON], який не заперечує зазначене право позивача в судовому засіданні, тому позовна вимога [PERSON] в частині стягнення з відповідача на його користь суми 27644,24 грн. є доведеною в судовому засіданні, тобто в цій частині позов підлягає задоволенню. Згідно п.37.3 ст.37 вищезазначеного Закону незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов"язання боржник має відшкодувати завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Враховуючи характер правовідносин, що склалися між сторонами, та з урахуванням того, що між сторонами виник спір щодо права вимоги отримання страхового відшкодування, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача в частині стягнення пені у розмірі 2587,50 грн. задоволенню не підлягає, як заявлена без достатніх підстав. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача [PERSON] у розмірі 276,44 грн. (а.с.1).

Outcome: partial