Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Мрія» про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 02.04.2019 року, на житловій площі його квартири зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідачка проживала у нього на квартирі, а у 2016 році попросила зареєструвати її місце проживання у належній йому квартирі, так як це було їй потрібно, щоб отримати документи для продовження навчання за кордоном. Згодом відповідачка отримала документи та переїхала у США. Уже більше одного року [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, фактична адреса її проживання невідома. Домовленостей між ним та відповідачкою про збереження за нею права користування квартирою немає, договір оренди житла не укладено, тому остання не є наймачем житлового приміщення - квартири [ADDRESS] . Хоча відповідачка і не проживає у його квартирі, однак нарахування комунальних послух відбувається з її урахуванням (осіб, які зареєстровані на житловій площі) та ставить його у скрутне матеріальне становище. Зареєстроване місце проживання відповідачки у його квартирі створює перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю (квартирою). З огляду на що позивач просить суд про захист його порушеного права. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просить задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка повідомила суду відомі їй обставини, що стосуються розгляду даної справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності додаються (а.с. 6-8). Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Мрія» від 02.04.2019 року, про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб зазначено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - уповноважений власник та [PERSON] , [INFO] - наймач (а.с. 10). Позивач стверджує, що [PERSON] не проживає у вказаній квартирі більше одного року, не користується житловим приміщенням. Всі обов`язки, що виникають по утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг, він виконує самостійно. Як слідує з Акту про фактичне місце не проживання, засвідченого підписами [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ), а також завіреного підписом паспортиста [PERSON] та печаткою ЖБК «Мрія», [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] більше одного року (а.с. 9). В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] та є головою ЖБК «Мрія». [PERSON] раніше проживала у квартирі [ADDRESS] разом із [PERSON] . Їй достовірно відомо, що за вказаною адресою відповідачка не проживає приблизно два роки. Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положеннями статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Статтею 7 3акону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідачки має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідачки поважними - відсутні, а відтак суд вважає підставними позовні вимоги, з огляду на що слід усунути [PERSON] , [INFO] , перешкоди в користуванні квартирою, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved