Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] в с. Ганнівка Братського району Миколаївської області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 9,05 га і 0,075, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 13.11.2003 року Братською райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 20.08.2003 року №298-р, та земельних ділянок площею 9,05 га та 0,075 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 27.07.2004 року Братською райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 04.06.2004 року №246-р, що розташовані в межах території Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області та зареєстрований за №04, згідно якого земельну ділянку розміром 9,125 га, згідно державного акту серії [NUMBER], виданого Братською райдержадміністрацією 13.11.2003 року, заповідав позивачу. Крім цього, позивач являється сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, а тому відповідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом останнього. Відповідач по справі - [PERSON], яка є дружиною померлого, також є спадкоємцем 1-ї черги спадкування за законом, але не має наміру оформити спадщину. Однак через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не має можливості оформити спадкове майно, так як в нотаріальну контору для оформлення спадщини необхідно представити оригінали правовстановлюючих документів. До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області та зареєстрований за №04, згідно якого земельну ділянку розміром 9,125 га, згідно державного акту серії [NUMBER], виданого Братською райдержадміністрацією 13.11.2003 року, заповідав позивачу (а.с. 9). [INFO] в с. Ганнівка Братського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 9,05 га і 0,075, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 13.11.2003 року Братською райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 20.08.2003 року №298-р, та земельних ділянок площею 9,05 га та 0,075 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 27.07.2004 року Братською райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 04.06.2004 року №246-р, що розташовані в межах території Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області Позивач, син померлого, є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем 1-ої черги за законом, відповідач, дружина померлого - спадкоємець 1-ої черги за законом, інших спадкоємців не має. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом та за заповітом йому було відмовлено, у зв'язку із втратою оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 13). Відповідач від прийняття спадщини відмовилася. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Під час судового засідання судом встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено (а.с. 12). Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved