Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

09.11.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, до якого 24.03.2017 року надала заяву про уточнення позовних вимог, та просить позбавити [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] року народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], які проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей. Відповідач вихованням дітей не займається, матеріально не забезпечує та не спілкується з ними, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтирає та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву [PERSON], посвідчену 09.12.2016 року приватним нотаріусом ОМНО Калінюк Г.О., реєстровий № 975, про те, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав, та визнає їх у повному обсязі. Справу просить розглядати за його відсутності. Представник третьої особи Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, та повідомлено, що наданий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав підтримує та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 24.11.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.01.2011 року у справі № 2-1330/2011 розірвано. Рішення набрало законної сили 01.02.2011 року /а.с. 15-16/. [INFO] року народилися [PERSON], актовий запис № 801 та [PERSON], актовий запис № 800, що вбачається із відповідних свідоцтв про народження. Батьками у свідоцтвах вказані сторони у справі /а.с. 19-20/. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.05.2015 року справі № 523/5963/15-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей. На підставі вказаного рішення судом 03.03.2016 року видано виконавчий лист /а.с. 13-14/. З довідки /виписка з домової книги про склад сім'ї та прописку/ від вересня 2015 року слідує, що у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 21/. У ході судового розгляду справи, судом досліджено висновок Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування № 01-05-3/199вх. від 06.06.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Висновком встановлено, що батько дітей [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньок не приймає, їхнім життям, розвитком та станом здоров'я не цікавиться, що підтверджується свідченнями свідків за місцем проживання дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи наявність нотаріально посвідченої заяви відповідача про визнання позову, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved