Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

11 березня 2014 року до суду надійшов цивільний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк), в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму - 28018 грн. 25 коп. та судовий збір. В позовній заяві зазначав, що відповідач відповідно до Генеральної угоди від 17 грудня 2012 року отримала кредит в розмірі 18972 грн. 31 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору та станом на 11 лютого 2014 року за нею рахується заборгованість в сумі 28018 грн. 25 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16289 грн. 31 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 967 грн. 65 коп., штрафу (п.п.2.2 Генеральної угоди) в розмірі 8950 грн. 90 коп., штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 1310 грн. 39 коп., просив стягнути з нього на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, у надісланій суду заяві просила розглядати справу без його участі та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов визнала частково, просила зменшити суму боргу за кредитом на суму штрафу. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 17 грудня 2012 року між банком та відповідачем був укладений в письмовій формі договір у вигляді заяви [PERSON] на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (далі - Договір), в якому вони узгодили всі умови цього Договору (а.с.5). Відповідно до Генеральної угоди від 17 грудня 2012 року банк надав відповідачу кредит в сумі 18972 грн. 31 коп. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в зазначені у Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здвйснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця позичальник надає банкугрошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 484 грн. 36 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення має бути здійснена не пізніше 31 грудня 2017 року (а.с.6). До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів, в зв'язку з чим станом на 17 грудня 2012 року утворилася заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 16289 грн. 31 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 967 грн. 65 коп. Дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена, а тому на підставі ст.ст.526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України позовна заява в цій частині підлягає підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог про стягнення штрафу (п.п.2.2 Генеральної угоди) в розмірі 8950 грн. 90 коп. та штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 1310 грн. 39 коп., судом встановлено наступне. Відповідно до положення пункту 2.2 Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, за зобов'язаннями, строк яких не настав. Сторони обумовили, що строком повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 8950 грн. 90 коп. (а.с.6). Разом з тим, п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачений обов'язок клієнта сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій у разі, якщо порушені строки платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених Договором (а.с.26). Втім, зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено умови договору кредиту в частині строків сплати платежів по погашенню кредиту, будь-яких інших порушень умов договору зі змісту позову не слідує, а штрафи, передбачені вище вказаними пунктами Генеральної угоди та Умовами та правилами, встановлені за ідентичні порушення. Відповідно до ч.1 ст.546, ст.549, 611 ЦК України, виконання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Враховуючи, що банком нараховані два штрафа за одне й те ж порушення, вимоги ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, приймаючи до уваги розмір заборгованості відповідача перед банком та виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням надання відповідачем заяви в цій частині суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача неустойку за порушення умов договору щодо строків повернення кредитних коштів у виді штрафу, передбаченого п.2.2 Генеральної угоди, в розмірі 8950 грн. 90 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 262 грн. 08 коп.

Outcome: partial