Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

26.11.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом з таким обгрунтуванням вимог. 11.10.2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області, за актовим записом № 72. У сторін від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони спільно не проживають та не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Дитина сторін залишилась проживати з позивачкою. За цих підстав позивачка покликається на вимоги ст.ст.110-113, 180, 181, 182, 183, 184 СК України, та просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати і вирішити питання про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.12.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Роз`яснено порядок подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, від позивачки та відповідача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши суду 29.12.2020 року заяву в якій вказує, що позовні вимоги заявлені [PERSON] визнає повністю. Додатково інформує, що він є особою з інвалідністю третьої групи та отримує пенсію в розмірі 1712 грн, на ствердження чого подає довідку МСЕК та довідку про розмір пенсії. У зв`язкуз визнанням ним позову просить стягнутиз нього тільки 50 % від суми судового збору за позовними вимогами [PERSON] . Позивачка станом на час розгляду справи, не подала суду клопотання про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду . Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задоволити повністю, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивачкою заявлено вимогу про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11 жовтня 2008 року у відділі РАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис11.10.2008 за № 72. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Сторонни спільно у шлюбі не проживають - фактично мешкають за різними адресами, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують, що відповідачем визнано. Жодна із сторін не заявила клопотання про вжиття судом заходів для примирення у шлюбі. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Позивачка заявила вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ця вимога позивачки також підлягає до задоволення виходячи з такого. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Малолітня дитина сторін проживає спільно з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтверджена довідкою виконкому Лозянської с/р Міжгірського району за № 795 від 18.11.2020 року та визнана відповідачем. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Відповідач визнав позов [PERSON] в частині стягнення аліментів та повідомив суду, що він визнаний особою з інвалідністю третьої групи, причина інвалідності - загальне захворювання, рекомендоване лікування у невропатолога. Дата огляду медико-соціальною експертною комісією 08.09.2020, інвалідність встановлена на строк до жовтня 2023 року. Державна соціальна допомога [PERSON] , як особі з інвалідністю, становить 1769 грн у грудні 2020 року. Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивачкою заявлено дві позовні вимоги, зокрема немайнового характеру - про розірвання шлюбу, за яку позивачкою оплачено судовий збір в сумі 840,80 грн; майнового характеру - про стягнення аліментів, за яку позивачка не оплачувала судовий збір з підстав передбачених ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір". Понесені судові витрати у виді судового збору позивачка просить стягнути з відповідача. Відповідач позов визнав до початку розгляду спарави по суті, визнання позову судом прийнято. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову до суду за позовні вимоги про розірвання шлюбу, в сумі 420,40 грн. Другу половину суми судового збору в розмірі 420,40 грн слід стягнути з відповідача у користь позивачки на підставі ч.2 п.1ст.141 ЦПК України. Також з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 420,40 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів, згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved