Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] (по тексту [PERSON], позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON]\~\~(по тексту - до [PERSON], відповідач) про збільшення розміру стягуваних аліментів, який було встановлено рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.02.2013 року та просила стягувати аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 900 гривень, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, від якого народилися спільні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду від 01 лютого 2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 (пятдесят) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 грудня 2012 року і до повноліття дітей. Позивач вважає, що на даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, медичному лікуванні, розвитку та іншому. Звертає увагу, що на сьогоднішній день матеріальне становище відповідача значно покращилося, збільшився значно його дохід, працює неофіційно по ремонтах будинків, іншої сім'ї та дітей немає. З урахуванням викладеного, вважає, що є доцільним збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], дочки [PERSON] та сина [PERSON] до 900,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. У судове засідання позивачка не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила винести заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини такої неявки суду невідомі, належним чином повідомлений. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. За загальним правилом (частина 1\~статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалюючи судове рішення суд врахував наступне. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, сторони по справі перебували у шлюбі зареєстрованому\~14.07.2005 року виконкомом Керецьківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис 15, видано відповідне свідоцтво про одруження Серії 1-ФМ №082000. Разом з тим, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17.05.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], \~зареєстрований Керецьківською сільською радою Свалявського району Закарпатської області 14 липня 2005 року за актовим записом \~№15, розірвано. Згідно матеріалів справи, від шлюбу у сторін є троє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Згідно свідоцтв про народження дітей сторони у справі є їх батьками. У ході розгляду встановлено, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.02.2013 року ухвалено стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 (пятдесят) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 грудня 2012 року і до повноліття дітей. Згідно довідки Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 29.11.2017 року №1305 вбачається, що за місцем реєстрації та проживання позивача в с. Білогородка Ізяславського району Хмельницької області зареєстровано її дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд також врахував наступне. Так, відповідно до\~ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. За положеннями\~ст. 182 - 183 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 01 грудня\~1860 гривень (для дітей віком до 6 років - 1492 гривні). Слід відзначити, що відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 1860 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 930 грн. (для дітей віком до 6 років - 1492 гривні). Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 01 січня 2018 року не може бути меншим, ніж 930 грн. 00 коп. на дітей віком від 6 до 18 років та не може бути меншим, ніж 746 грн. 00 коп. на дітей віком до 6 років. За\~ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 17, 18\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Звернено увагу судів на те, що до передбаченої\~ст. 185 СК\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. За\~п. 23 цієї Постанови, відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає, що в звязку із збільшенням вікових потреб дітей, витрати, які несе мати на їх утримання значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в звязку з чим матеріальне становище погіршується. Відповідач будь-яких відомостей, що мають враховуватися судом при визначення розміру аліментів відповідно до\~ст. 182 СК України\~суду не надав. Аналізуючи надані суду докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд вважає що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~на момент подачі позову, у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Відповідно до розяснень абз. 1, 4 п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved