Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, а саме просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551,21 грн. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без її участі, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить наявність в матеріалах справи оголошення до редакції газети «Одеські Вісті» про виклик у судове засідання в якості відповідача, причини неявки суду не відомі. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.05.2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місце проживання дитини, стягнення аліментів та визначення часток, поділ майна подружжя з присудженням майна в натурі, було визначено місце проживання дитини, [PERSON], [INFO] з батьком. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], дитина проживала разом з батьком за адресою: [ADDRESS], та знаходився на повному його утриманні. Однак, з 01.04.2015 року відповідач [PERSON] залишила дитину та пішла з дому, на далі не цікавилася життям та здоров'ям своєї дитини. [INFO] помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть зареєстрованого Відділом ДРАЦС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №448, серії [NUMBER]. Дитина залишилася без батьківського піклування. Питання виконання [PERSON] батьківських обов'язків розглядалося 09.06.2016 року за заявою сестри померлого [PERSON] - [PERSON], Виконавчим комітетом Шабівської сільської ради було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON], [INFO], на підставі того, що [PERSON] на протязі тривалого часу дитину матеріально не забезпечує, не піклується про здоров'я дитини, її фізичним, духовим та моральним розвитком . Відповідно до висновку наданого 05.09.2016 року органом опіки та піклування при Шабівській сільській раді, встановлено, що відповідач за період проживання на території Шабівської сільської ради зарекомендувала себе негативно, офіційно не працює. На даний час дитина проживає разом з рідною тіткою, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відповідність позбавлення батьківських прав відповідача інтересам неповнолітнього [PERSON], [INFO], а отже вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені та документально підтверджені судові витрати позивача: судовий збір в розмірі 551, 21 грн.

Outcome: approved