Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

27.11.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказала, що стягуваний з відповідача за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2014 року розмір щомісячних аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в сумі 830 грн. на місяць, на даний час є недостатнім для її належного матеріального утримання та відповідного лікування неповнолітньої дитини-інваліда. У серпні 2014 року після тривалої хвороби доньки лікарі діагностували в неї складне системне захворювання на цукровий діабет першого типу, встановили їй категорію "дитина-інвалід" та склали індивідуальну програму реабілітації. Посилаючись на ці обставини, у зв'язку із погіршенням стану здоров'я та матеріального стану дитини-інваліда позивач просила збільшити розмір аліментів до ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. /а.с. 2, 44/ Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 26 серпня 2014 року на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира шлюб між сторонами було розірвано. /а.с.15/ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується доданою копією свідоцтва про народження. /а.с. 14/ Рішенням Богунського районного суду від 29.05.2014 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку, починаючи з 09.04.2014 року. Згідно довідки Центральної дитячої міської лікарні поліклініки № 3 Управління охорони здоров'я Житомирської міської ради №512 від 13.11.2014 року [PERSON] встановлено діагноз цукровий діабет. /а.с. 4/ Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] встановлено індивідуальну програму реабілітації інваліда, що підтверджується доданою копією форми № 79(32). /а.с. 6,7/ Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира та отримує держану соціальну допомогу на дитину інваліда [PERSON] з 16.09.2014 року по 25.09.2019 року, що підтверджується доданою копією довідки №4251 від 05.11.2014 року. /а.с. 3/ Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки матеріальний стан позивача значно погіршився, а також у зв'язку із хворобою дитини, постійним її лікуванням та проходження курсу реабілітації, збільшення видатків на її матеріальне утримання цілком очевидно, що коштів, які відповідач сплачує як аліменти у розмірі ? частини на місяць, є недостатньо для належного її утримання та розвитку, тому суд на підставі норм ч. 1 ст. 182 СК України вважає за можливе збільшити розмір аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved