Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звертаючись з позовом до суду, просять визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є їх матір'ю і з 2008 року в квартирі не проживає, оскільки вийшла заміж за громадянина США і разом з ним проживає в США, за комунальні послуги не сплачує, добровільно знятися з місця реєстрації бажання не виявляє. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримав в повному обсязі та просив суд винести рішення в заочному провадженні у його відсутність за наявними у справі доказами та матеріалами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі та просив суд винести рішення у його відсутність за наявними у справі доказами та матеріалами. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача [PERSON], який просив розглядати справи в заочному провадженні та позивача [PERSON] який просив розглядати справу у його відсутність, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 3гідно з ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", в якій зазначено, що: "Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання". За довідкою Форми 3 № 2111 від 12.11.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], його брат - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.4) 3гідно з ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуватись нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 99 Житлового кодексу України, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як убачається з пояснень позивачів, викладених у позовній заяві, які суд вважає логічними, зложеними та підтверджуються зібраними у справі доказами, понад пів року відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачці користуватись спірною квартирою, судом не встановлено. Відповідно до актів від 16.06.2014 року, 15.08.2014 року та 17.10.2014 року складених мешканцями будинку [ADDRESS], встановлено, що в квартирі № 26 [PERSON] не проживає з 2006 року по теперішній час (а.с.19,20,21). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню, відповідача [PERSON] є підстави визнати такою, що втратила право користування житловою площею, а саме: квартирою [ADDRESS] оскільки, як доведено в суді відповідач понад шість місяців у спірній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, наміру вселятись до спірної квартири немає. Враховуючи наведене та

Outcome: approved