Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

08 листопада 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до ПАТ\~Облтеплокомуненерго\~про визнання неправомірними дій щодо завищення нарахування [PERSON] витрат та оплати теплової енергії за місця загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року; зобовязання припинити дії в частині неправомірного нарахування сум за місця загального користування за адресою: [ADDRESS] за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно та зобов"язання здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої\~Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359\~та провести коригування по особовому рахунку №83672. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що 25.11.2006 року між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок 83672). Зазначає, що позивачем було отримано розрахунки за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року за опалення місць загального користування, які значно завищені. З наданих відповідачем відповідей слідує, що останнім всупереч нормам чинного законодавства України здійснюється розрахунок тепла, застосовуючи для споживачів одного обладнаного будинковим лічильником різні методи нарахувань, де для одних за нормою на 1 кв.м., що заборонено Постановою №1171, для інших по лічильнику для МЗК, порушуючи п. 28 Постанови КМУ №630, розраховує не за рекомендованою методикою, а розподілє її лише на споживачів з квартирними лічильниками, а для інших зазначає, що МЗК - входить в тариф, хоча розмір тарифу для всіх квартир при наявності загальнобудинкового лічильника є однаковим. Вважає, що дії відповідача, щодо нарахування йому витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року є неправомірними так, як нараховані в порушення укладеного договору та Методики. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. При викладенні пояснень посилався на обставини зазначені в позові. Вказав, що представлений відповідачем розрахунок за опалення місць загального користування у спірний період не відповідає Методиці. Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсягу, надав відзив на позовну заяву. Наполягав, що розрахунок відповідачем проводиться у відповідності до п.1.4, 2.2.1., 2.2.2. Методики. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. [PERSON] є співвласником квартири №48 корп.1 в буд. 14 по вул. Курсанта Єськова в м. Чернігові, мешканцем вказаної квартири і споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, в ньому наявні квартири як обладнані квартирними лічильниками обліку теплової енергії, так і без таких лічильників Квартира №48 за адресою вул. Курсанта Єськова, буд. 14 корп.1 обладнана квартирним лічильником обліку теплової енергії (а.с.16-26), що учасниками розгляду не оспорюється. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~з наступними змінами та доповненями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Пункти 12 і 28 зазначених Правил в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки містять певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, формул розрахунків в них відсутні. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359\~(далі Методика)\~п.1.2. Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року позивачу визначалась у відповідності до п.1.4., 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил та умовами договору від 25.11.2006 року, на що вказував представник відповідача. Разом з тим, з таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного: Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб»єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. В даному ж випадку, як з»ясовано судом, певна кількість квартир в будинку 14 корп. 1 по вулиці Курсанта Єськова в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнана приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 14 корп. 1 по вулиці Курсанта Єськова в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Одночасно суд вважає такими, що не відповідають вимогам закону, дії відповідача щодо застосування іншої методики розрахунку з посиланням на втрату чинності СНиП 2.04.05-91 та заміну їх ДБН В2.5-67:2013, оскільки застосування такої методики здійснено відповідно до Рекомендацій щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року № 47, які не являються нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини між сторонами. Так, п. 1\~Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493/92\~визначено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Оскільки наведені вище Рекомендації у випадку їх застосування при здійсненні розрахунку витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, вони мають бути зареєстровані у Міністерстві України, проте цього не зроблено. Отже, підміняючи методику розрахунку, визначену нормативним актом, який є чинним, іншою методикою, що здійснена не на підставі нормативно-правового акту, відповідач діяв не у передбачений законом спосіб. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року є неправомірними, а отже його порушене право підлягає захисту заявленим способом\~шляхом зобовязання ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити [PERSON] перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої\~Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359\~та провести коригування по особовому рахунку №83672. Одночасно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов"язання ПАТ "Облтеплокомуненерго" припинити дії в частині неправомірного нарахування позивачу сум за місця загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року не підлягають задоволенню у спосіб заявлений позивачем, оскільки відповідачем вчинені дії по нарахуванню сум за місця загального користування. Одночасно підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: partial