Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 04 вересня 2010 року у виконкомі Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис про укладення шлюбу за №15. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні та вихованні. Відповідач, як батько дітей не надає жодної матеріальної допомоги на їхнє утримання, тому діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні та вихованні. Власного рухомого та нерухомого майна вона не має, також не має постійного місця роботи, тому їй одній важко утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним для нормального розвитку та життя. Відповідач є молодою особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, тому вважає, що він має достатні грошові доходи , однак з них на утримання та виховання дітей ніякої допомоги не надає, не бере участі у їх вихованні не дбає про їхні потреби і ними не переймається. На підставі наведеного просила винести рішення, за яким стягувати з [PERSON] на її користь, щомісячно, аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, щомісячно, у розмірі по 750 гривень на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з 500 гривень на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка, [PERSON], позовні вимоги зменшила. Просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 600 гривень, щомісячно на кожну дитину. В своїх показах зазначила, що відповідач одного разу, перед Пасхою, приніс 250 гривень, а ще в осені дав їй 1000 гривень на утримання дітей, іноді приносив ліки для дітей. Більше грошей вона не отримувала. Враховуючи те, що відповідач є молодою, працездатною особою, тому має можливість знайти роботу та сплачувати аліменти по 600 гривень на кожну дитину, щомісячно. На задоволенні змінених позовних вимог наполягає. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні, зменшені позовні вимоги визнав частково. В своїх показах зазначив, що він, на даний час, ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, в центрі зайнятості не зареєстрований, тому не має змоги платити аліменти у розмірі зазначеному позивачкою. Згідний платити аліменти на утримання дітей у розмірі по 400 гривень щомісячно. Враховуючи вище наведені обставини, просив позовні вимоги позивачки задовольнити частково. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2010 року у виконкомі Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис про укладення шлюбу за №15. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON], являється батьком неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] від 06 грудня 2010 року та серії [NUMBER] від 05 лютого 2013 року. Наразі діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою №1481 від 24 червня 2014 року, виданою виконавчим комітетом Лазещинської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON]. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їхніх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їхнього матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Довідками Ясінянської селищної ради за №20 та №4108 від 07 липня 2014 року, стверджується той факт, що відповідач [PERSON] дійсно не працює, ІТД та ПД не займається в РЦЗ на обліку не перебуває, земельної ділянки за ним не зареєстровано. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми не мають доходу і матеріальне становище відповідача, який являється працездатною особою, інших утриманців не має, має мінливий дохід, прийшов до висновку, що змінений позов слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача, сплачувати, щомісячно, в користь позивачки аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, по 550 гривень, щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 24.06.2014 року. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалюється рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Згідно п. 2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Судом встановлено, що позивачка оплатила адвокату [PERSON] 500 гривень за надання правової допомоги, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру б/н від 24.06.2014 року, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 500 гривень понесених судових витрат. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 гривень судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial