Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про скасування державної реєстрації права оренди, мотивуючись тим, що відповідач не має права користуватися його земельною ділянкою площею 9,77 га, кадастровий номер 6520983500:04:012:0027 оскільки угода від 25 липня 2012 року є неукладеною, строк дії договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2006 року сплив у 2016 році, інших правових підстав для користування земельною ділянкою позивача у ТОВ «СП «Злато Таврії» не існувало, відтак порушене право власності, а саме право щодо вільного володіння, користування та розпорядження власною земельною ділянкою, що було захищене судами шляхом прийняття рішення про витребування від відповідача належної земельної ділянки. Судове рішення про повернення позивачу належної йому земельної ділянки перебувало на примусовому виконанні з листопада 2020 року і було виконано Великоолександрівським РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 07.06.2021 року, що підтверджується Актом прийому передачі. Разом з тим залишилось зареєстрованим право оренди ТОВ «СП «Злато Таврії» відповідно до угоди від 25.07.2012 року, державний реєстратор Бериславського районного управління юстиції Розковерко Олександр Сергійович, рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки індексний номер 27358673 від 22.12.2015 року, номер запису про інше речове право 12671491. Таким чином, реєстрація неукладеного між сторонами правочину (угоди) порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою площею 9,77 га, яка розташована на території Новокам?янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, реєстрація права оренди ТОВ «СП «Злато Таврії» на вищевказану земельну ділянку, коли угода від 25.07.2012 року про продовження строку дії договору оренди позивачем не підписувалась, тобто угода є неукладеною, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тим більше після того, як земельну ділянку було повернуто, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги визнає проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, що пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Судом встановлено, що предметом позову є спір між позивачем та ТОВ «СП «Злато Таврії» з приводу існуючої реєстрації права оренди відповідача на належну позивачеві земельну ділянку, що обмежує його права як власника земельної ділянки щодо користування та розпорядження нею. Так рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області 05 лютого 2020 року відмовлено позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про розірвання договору оренди земельної ділянки та витребування майна із чужого незаконного користування. Постановою Херсонського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року вказане рішення було частково змінено у мотивувальній частині; у частині вимог про повернення земельної ділянки скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги в цій частині задоволено і зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» повернути позивачу, належну йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХС № 081420 від 10.03.2003 року, земельну ділянку площею 9,77 га, яка розташована на території Новокам?янської сільської ради. Постановою Верховного Суду від 15 січня 2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» залишено без задоволення, постанову Херсонського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року залишено без змін. Суд апеляційної інстанції та Верховний Суд у своїх Постановах вказують як на встановлений факт, що позивач не підписував угоду від 25 липня 2012 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2006 року, не погоджував її умов, тому цей правочин є таким, що не вчинений (договір, який не укладено), і в силу цього вказану угоду не може бути визнано недійсною та її не можна розірвати. Адже згідно положень статтей 215, 229-233, 651-653 ЦК України визнати недійсним та розірвати можна лише укладений (вчинений) правочин. Оскільки угода від 25 липня 2012 року є неукладеною, строк дії договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2006 року сплив у 2016 році, інших правових підстав для користування земельною ділянкою у ТОВ «СП «Злато Таврії» не існувало, відтак порушене право власності, а саме право щодо вільного володіння, користування та розпорядження власною земельною ділянкою було захищене судами шляхом прийняття рішення про витребування від відповідача належної земельної ділянки. Судове рішення про повернення земельної ділянки перебувало на примусовому виконанні з листопада 2020 року і було виконано Великоолександрівським РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 07.06.2021 року, що підтверджується Актом прийому передачі. Разом з тим залишилось зареєстрованим право оренди ТОВ «СП «Злато Таврії» відповідно до угоди від 25.07.2012 року, державний реєстратор Бериславського районного управління юстиції Розковерко Олександр Сергійович, рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки індексний номер 27358673 від 22.12.2015 року, номер запису про інше речове право 12671491. Таким чином, реєстрація неукладеного між сторонами правочину (угоди) порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою площею 9,77 га, яка розташована на території Новокам?янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, реєстрація права оренди ТОВ «СП «Злато Таврії» на вищевказану земельну ділянку, коли угода від 25.07.2012 року про продовження строку дії договору оренди позивачем не підписувалась, тобто угода є неукладеною, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тим більше після того, як земельну ділянку було повернуто. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Задоволення позову в даному випадку забезпечить реальне відновлення порушеного права власника. Тому наявні обґрунтовані підстави для задоволення позову про скасування існуючої державної реєстрації права оренди. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 125/702/17. У постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 357/8110/18 вказано, що зі скасуванням рішень державних реєстраторів про реєстрацію за позивачем речового права на нерухоме майно - права оренди на спірну земельну ділянку та внесенням відповідних відомостей до Реєстру втрачаються ті правові наслідки, які з них випливають, а саме ? скасовується державна реєстрація речового права і особа у відповідності до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статті 125 ЗК України вважається такою, що не набула відповідного речового права. Таким чином враховуючи надані позивачем докази, визнання представником відповідача позовних вимог останні підлягають задоволенню.

Outcome: approved