Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

19.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу №94-к від 21 вересня 2015 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, витрат на правову допомогу та моральної шкоди. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона працювала на посаді головного бухгалтера Ямпільської спеціальної школи-інтернат. Відповідно до наказу №94-к від 21 вересня 2015 року її звільнено з займаної посади на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України у зв»язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин покладених обов»язків. Вказала, що відповідач її звільнив без законної на те підстави, в порушення її прав на працю, оскільки факти, які б свідчили про систематичне невиконання покладених обовязків відсутні. Крім того, вважає , що незаконним звільненням їй заподіяно моральної шкоди, що полягає у втраті душевного спокою, відсутності засобів для забезпечення належного рівня життя. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. Позивачка вказала, що свої обов»язки виконувала належним чином, не допускала порушень вимог посадової інструкції, але в супереч цьому вона була незаконно звільнена з роботи. Підставою для звільнення, на її думку, стало не систематичне невиконання нею як головним бухгалтером без поважних причин посадових обов»язків, а упереджене ставлення до неї директора установи. Так, підставою звільнення в оскаржуваному наказі є несвоєчасна виплата заробітної плати працівникам Ямпільської спеціальної загальноосвітньої школи інтернат. Проте затримка виплати зарплати у вересні 2015 року була пов»язана із рядом об»єктивних причин. Зокрема, не було затверджено штатного розпису та тарифікаційної сітки навчального закладу на обласному рівні, крім того директор умисно не підписувала платіжних доручень та неодноразово доводила до бухгалтера накази з різних кадрових питань, що стосувалися нарахувань по заробітній платі, також у вересні діяла усна вказівка обласного керівництва про відміну усіх платежів з 1 по 8 вересня, вносились зміни в «програму» /назва програми позивачем не вказувалась/. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнали. [PERSON] суду пояснила, що Тихо рук Т.П. було звільнено з посади головного бухгалтера через систематичне невиконання посадових обов»язків без поважних причин. Так, 18 травня 2015 та 28 травня 2015 року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Проте головний бухгалтер належних висновків не зробила. У вересні 2015 року працівники Ямпільської школи-інтернат в супереч вимогам трудового законодавства, умовам колективного договору, не отримали заробітної плати включно до 21 вересня 2015 року. Наголосила, що у навчальному закладі багато працівників працюють сім»ями, тому такі порушення [PERSON] призвели до масових звернень членів трудового колективу із скаргами через неналежне матеріальне забезпечення їх сімей. Вона, як директор, зажадала у [PERSON] письмових пояснень з яких причин було порушено строки виплати заробітної плати, проте остання відмовилась від надання. В зв»язку із тим, що позивачем було допущено неналежне виконання своїх посадових обов»язків, що призвело до порушення прав працівників навчального закладу та не було наведено об»єктивних поважних причин затримки виплати заробітної плати, враховуючи наявність не знятих попередньо накладених доган було прийнято рішення про звільнення [PERSON] Щодо обґрунтування позивачем порушення строків нарахування та виплати заробітної плати з вини директора заперечила та вказала, що головним бухгалтером було надано на підпис платіжні доручення із затримкою, з помилками, а також було вказано неправильний рахунок, який змінився, а вона як керівник бухгалтерської служби зобов»язана про це знати./ Вказані обставини визнаються позивачем./ Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Так, судом встановлено, що згідно записів трудової книжки 15 квітня 2013 року позивачка [PERSON] була прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера в Ямпільську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат, згідно з наказом від 15.04.2013 року №30-ОС (а.с.18-19). Згідно наказу Ямпільської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №94-к від 21.09.2015 року позивачку звільнено з 21.09.2015 року з займаної посади за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків покладених трудовим договором (а.с.6-9). П.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. У роз»ясненнях, що викладені в пп. 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4 ст. 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. За змістом ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: догана або звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Судом встановлено, що позивач до дня звільнення з роботи двічі притягувалась до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов»язків. Так, відповідно до наказу директора Ямпільської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат [PERSON] від 18 травня 2015 року № 27-к (а.с.159-160) за неналежне виконання посадових обовязків, за порушення, вчинені при веденні бухгалтерського обліку, що призвело до прихованої заборгованості, яка утворилася станом на 01 травня 2015 року, і за не усунення в установлений термін попереджень управління Державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області від 30 квітня 2015 року № 7 та № 8 до головного бухгалтера [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани та зобовязано усунути виявлені порушення та привести бухгалтерський облік і фінансову звітність у відповідність до вимог законодавства до 20 травня 2015 року. Наказом директора Ямпільської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат [PERSON] від 28 травня 2015 року № 28-к (а.с.161-162) за неналежне виконання посадових обовязків, за невиконання вимог наказу від 18 травня 2015 року № 27-к, за порушення, вчиненні при веденні бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що призвели до зупинення управлінням Державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області операцій з бюджетними коштами Ямпільської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат та чергового попередження Білогірського РЕМ від 20 травня 2015 року № 15 про припинення постачання електроенергії 25 травня 2015 року до головного бухгалтера [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Вказані вище накази були предметом розгляду судами загальної та апеляційної інстанцій. Так, рішенням Білогірського районного суду від 24 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Ямпільської спеціальної школи-інтернат Хмельницької обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень відмовлено (а.с.109-111). Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 10 вересня 2015 року вказане рішення залишено без змін (а.с.112-113). Накази від 18.05.2015 року № 27-к та від 28.05.2015 року № 28-к про оголошення доган не втратили юридичної сили, а позивачем та його представником не надано доказів, що вказані заходи стягнення зняті достроково. Положенням про бухгалтерську службу Ямпільської спеціальної школи-інтернату (а.с. 37-40), затвердженого наказом директора школи [PERSON] №14-аг від 08.04.2015 року встановлено, що керівником бухгалтерської служби є головний бухгалтер, який підпорядковується та є підзвітним директору школи-інтернату. Згідно Посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої наказом директора Ямпільської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату [PERSON] від 01 квітня 2015 року (а.с.33-36) до посадових обовязків головного бухгалтера, окрім інших, належить прийом первинної документації з відповідних ділянок бухгалтерського обліку, контроль за нею та підготовка до рахункової обробки ( п.п.3.4); здійснення нарахування і перерахування заробітної плати працівників школи-інтернату (п.п.3.6) і т.д. Працівники Ямпільської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат звернулися до директора школи із письмовим зверненням (а.с.32) щодо роботи головного бухгалтера [PERSON], в якому вказали, що її діями порушено їх права, а саме в порушення вимог діючого наказу працівникам школи-інтернат виплата заробітної плати проводиться із запізненням. Відповідно до наказу директора Ямпільської спеціальної загальноосвітньої школи інтернат [PERSON] №72-аг від 17 вересня 2015 року (а.с.31) зобовязано головного бухгалтера школи-інтернату [PERSON] в строк до 12 год. 00 хв. 17 вересня 2015 року надати письмове пояснення про причини невиконання нею вимог п.п.2, 12 розділу ІV Колективного договору та п.п. 2.1, 3.6 Посадової інструкції головного бухгалтера, згідно яких адміністрація зобовязується заробітну плату виплачувати працівникам регулярно в робочі дні два рази на місяць 12 та 26 числа через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Проте, від дачі будь-яких пояснень [PERSON] відмовилась. П.п.2, 12 , 20 розділу ІV Колективного договору (а.с.41-44) визначено, що адміністрація зобовязується заробітну плату виплачувати працівникам регулярно в робочі дні два рази на місяць 12 та 26 числа через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, у разі затримки заробітної плати надавати профспілковій стороні інформацію про наявність коштів, причини затримки виплат; дотримуватись встановлених строків видачі заробітної плати. Вказане положення узгоджується із ст.115 КЗпП України, ст.24 ЗУ «Про оплату праці», згідно яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Посилання позивача про те, що заробітну плату вчасно нарахувати було не можливо через відсутність затвердженого штатного розпису та тарифікаційної сітки є необґрунтованими, оскільки посадові оклади працівників станом на 01.09.2015 року не змінювались. Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року N 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери", Наказу Міністерства освіти і науки України 26.09.2005 N 557 затверджено єдину тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, схему тарифних розрядів посад керівних, наукових, науково-педагогічних, педагогічних працівників, професіоналів, фахівців та інших працівників бюджетних установ, закладів та організацій і визначено порядок розрахунку посадових окладів цих працівників. Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженою Наказом №102 від 15.04.1993 року Міністерства освіти України, зокрема п.5, передбачено виключний перелік підстав для зміни розмірів ставок заробітної плати й посадових окладів протягом року, проте позивачкою не вказано жодної підстави, наявність якої унеможливлювала виплатити заробітну плату у вересні 2015 року в строки, передбачені трудовим законодавством та колективним договором. У Ямпільській спеціальній загальноосвітній школі інтернат, згідно довідки від 18.11.2015 року (а.с.100) працюють двоє, троє працівників з однієї сім»ї, зокрема: [PERSON], [PERSON]; [PERSON], [PERSON]; [PERSON], [PERSON]; [PERSON], [PERSON]; [PERSON], [PERSON], [PERSON]; [PERSON], [PERSON]; [PERSON], [PERSON]м.; [PERSON]Я, [PERSON]; [PERSON], [PERSON] Крім того, такі працівники як [PERSON], [PERSON], [PERSON] мають статус одинокого батька або матері та утримують двоє неповнолітніх дітей. Єдиним джерелом доходу вказаних працівників є заробітна плата. Згідно платіжного доручення № 443 від 16.09.20015 року (а.с.46) заявка Ямпільської школи-інтернат на виплату заробітної плати за першу половину вересня 2015 року одержана банком 18.09.2015 року, операція проведена банком 21.09.2015 року. Питання своєчасності виплати заробітної плати розглядалось на зборах трудового колективу Ямпільської школи-інтернат 21 вересня 2015 року, але [PERSON] на збори не з»явилась, пояснень з приводу порушених колективом питань не надавала. Наведене підтверджується як витягом з протоколу №1 зборів трудового колективу від 21 вересня 2015 року (а.с.95), так і показами свідка [PERSON] Остання пояснила, що є головою первинної профспілкової організації Ямпільської школи інтернат, до неї неодноразово надходили звернення педагогічних працівників навчального закладу щодо затримки виплати заробітної плати та з пропозицією провести збори трудового колективу для вирішення ситуації, яка склалася. Вона особисто розповсюдила оголошення про день і час проведення зборів, проте головний бухгалтер з невідомих їй причин для дачі пояснень не з»явилась. В ст.43 Конституції України закріплено, що право працівників на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст..21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Ст..22 вказаного Закону встановлено, що суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, враховуючи тяжкість вчиненого [PERSON] проступку та обставини, за яких він був вчинений, враховуючи наявність попередньо застосованих дисциплінарних стягнень щодо позивача суд приходить до висновку, що в діях [PERSON] вбачається систематичне невиконання посадових обов»язків без поважних на те причин. Суд вважає, що затримка виплати заробітної плати працівникам Ямпільської спеціальної загальноосвітньою школи-інтернат у вересні 2015 року була безпідставною і необґрунтованою та виникла через неналежне виконання [PERSON] своїх посадових обов»язків. Посилання позивачки на заборону з боку обласного керівництва проводити будь-які платежі спростовується наявною в матеріалах справи інформацією заступника директора начальника управління департаменту освіти і науки Хмельницької ОДА [PERSON] від 09.12.2015 року (а.с.136), згідно якої з початку 2015-2016 навчального року всі заклади освіти обласного підпорядкування виплатили аванс без затримки та в термін, який зазначений в колективних договорах. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем дотримано порядок застосування дисциплінарного стягнення, передбачений ст.149 КЗпП України, представником відповідача було запропоновано [PERSON] надати письмові пояснення, проте остання від надання відмовилась, за фактом порушення трудової дисципліни до позивача було застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, строк застосування дисциплінарного стягнення, передбачений ст..148 КЗпП України, відповідачем дотриманий, крім того [PERSON] добровільно вийшла із членів профспілки, тому згода профспілкового органу не надавалась. Що стосується доводів позивача та її представника про те, що підставою для звільнення стали неприязні стосунки між головним бухгалтером та директором, упереджене ставлення [PERSON] до [PERSON], то вони не підтверджені жодними дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому не заслуговують на увагу суду. Враховуючи вищевикладене позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed