Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з нього аліменти на її користь на її утримання в розмірі 800 гривень щомісячно і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона 13 листопада 2013 року уклала з [PERSON] шлюб. Від подружнього життя вони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося і вони разом не проживають, неповнолітні діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Враховуючи вимоги ст. 180-182 СК України просить суд задоволити її позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], 02.06.2018 року. Окрім того, враховуючи вимоги ст. 84 СК України та те, що вона здійснює догляд за дитиною до трьохрічного віку просить суд задоволити її позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення сином трьох років. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 13 листопада 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 092745 від 13 листопада 2013 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області (а.с.7). Встановлено, що сторони є батьками\~ [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-ГЮ №238474 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області 17 вересня 2015 року, актовий запис №336 (а.с.5) та [PERSON], [INFO],\~ що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії І-ГЮ №297227 виданого Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.6). З позовоної заяви вбачається, що сторони разом не проживають, а наповнолітні діти проживають разом з матірю [PERSON] Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області № 564/230/17 від 11 квітня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 677 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 07 лютого 2017 року,\~ і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). З позовної заяви вбачається, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], не надає, і він знаходиться на повному утриманні позивачки. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік",\~ прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня по 30 червня становить 1626 гривень, з 1 липня по 30 листопада 1699 гривень, з 01 грудня 1779 гривень. Враховуючи викладене, суд, визначаючи розмір аліментів, виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України\~ батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, відповідач є молодою, працездатною особою і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання свого неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 800 грн. Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі\~ 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved