Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини та про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 2000 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, так як позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання та утримання дочки не надає, хоча має таку можливість. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. [PERSON] вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Ч.2\~ст.158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини. Як зясовано, 24 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Салехард служби реєстрації актів цивільного стану Ямало-Ненецького автономного округу, актовий запис № 132. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки виконавчого комітету Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області № 330 від 19.07.2016 року, [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Згідно довідки виконавчого комітету Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області № 136 від 09.03.2017 року, [PERSON], [INFO] ([NUMBER] виданий Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області 17.04.2006 р.) зареєстрований за адресою [INFO], але на території Горбівської сільської ради не проживає. Відповідач працює у ТОВ «Авіаційній компанії «Ямал» Салехардський філіал, м. Салехард, вул. Авіаційна, 27, Російська Федерація, інженером по організації управління виробництвом виробничо-диспетчерської служби авіакомпанії. Стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, інших дітей він не має. Про способи виконання обовязку утримувати дитину та дружину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Кожна особа, як слідує зі змісту\~ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~ Відповідно до\~ст.213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним\~\~є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами\~ст.10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.\~ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. \~Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. \~Відповідно до\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України. \~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.\~\~ Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. \~Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст.ст.\~182,\~184 СК України, зокрема, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. З огляду на встановлені обставини, зазначені норми закону, відповідач, як батько малолітньої [PERSON], зобовязаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. Стосовно призначення аліментів на дружину, суд дійшов до висновку, що статтями\~75,\~76 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Статтею 84 СК України\~передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини: дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] має постійне місце роботи і має можливість надавати допомогу на утримання дружини [PERSON] в заявленому розмірі. Відповідно до п.1 ч.1ст. 367\~ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved