overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

22.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.09.2016 року у Балаклійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №136. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Однією сім"єю не мешкають. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Кузьменко " Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] ( до шлюбу Стрижекозіна) [PERSON] зареєстрували шлюб 03.09.2016 року у Балаклійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №136(а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Однією сім"єю не мешкають. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

22 березня 2017 року заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт належності їй державного акту серії [NUMBER] про право приватної власності на земельну ділянку, площею 4,47 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого (нині - Вітовського) району Миколаївської області. Вказувала, що при написанні її ім`я в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". Посилаючись на те, що в адміністративному порядку вона не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просила підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявниці, її представника та представників заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявниці серії [NUMBER], її ім`я - [PERSON]. Заявниця отримала у приватну власність земельну ділянку, площею 4, 47 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Жовтневої (тепер Вітовської) райдержадміністрації Миколаївської області від 19 квітня 2002 року № 269-р. На підтвердження права власності їй був виданий 23 травня 2002 року державний акт серії [NUMBER]. В той же час в ньому її ім`я було записано не вірно: замість «[PERSON]» зазначено - «[PERSON]». Хоча у витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, її ім`я також було зазначено «[PERSON]». В самому державному акті ім`я було рукописно виправлено на вірне, однак це зроблено не уповноважним органом, тобто не тим органом, що видав документ. Між тим співпадання інформації про заявницю (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на її ім'я (паспорті, а також співпадання її ідентифікаційного коду, тощо) вказують, що державний акт оформлений саме на неї. Встановлення факту належності документу необхідно заявниці для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

22 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 січня 2012 року. Дитина проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до його повноліття . Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, але в заяві до суду зазначає, що позовні вимоги визнає, справу просить розглянути без його участі. Розгляд справи суд проводить відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON] мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю, перебуває на утриманні останньої, що підтверджено довідкою Срібнянської селищної ради № 1299 від 25.08.2016 року. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до його повноліття, за наявності для того законних підстав та визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

22 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, в якій просила встановити той факт, що [PERSON], яка померла [INFO], є її матір'ю. В обґрунтування вимог заявник посилалась на відмову нотаріуса оформити спадкові права, оскільки через розбіжність у написанні прізвищ, встановити факт родинних відносин не є можливим. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Заявник, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання представника заінтересованої особи матеріали справи не містять. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO], її батьками є: матір'ю - (рос.) [PERSON], батьком - (рос.) [PERSON]. Згідно паспорту [NUMBER], виданого Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.1996 року, прізвище заявника українською мовою вказане як "[PERSON]", в той час як згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.09.1993 року, а також свідоцтва про смерть серії [NUMBER], прізвище матері заявника українському мовою вказане як "[PERSON]". Розбіжність прізвищ перешкоджає [PERSON] в оформленні спадкових прав. Обставини повного збігу імені та по-батькові [PERSON] з аналогічними даними в її свідоцтві про смерть, свідоцтві про народження заявника, інших наданих документах дають суду підстави вважати що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

22 вересня 2014 року ПАТ "Дельта Банк" м. Київ звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 17 червня 2013 року ПАТ „Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю „Комерційний Банк „Дельта") та [PERSON] уклали кредитний договір №006-02508-170613, згідно якого банк відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, з якої здійснював обслуговування держателя на умовах, викладених в пропозиції та правилах. Відповідач до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Також сторонами обумовлено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Банк надав держателю кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлення ліміту кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 23 червня 2014 року складає 12393,16 грн. Позивач просить стягнути з відповідача у свою користь вищевказану суму боргу та 243,60 грн. судового збору. В судове засіданні представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с.2). Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явилася без поважних причин, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов визнає в повному обсязі (а.с.16). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення кредитного боргу, суд позов задоволює і стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача ПАТ «Дельта Банк» 12393,16 грн. заборгованості за кредитним договором №006-02508-170613 від 17 червня 2013 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача ПАТ «Дельта Банк» м. Київ судовий збір у сумі 243,60 грн., що був сплачений останнім при подачі позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

22 вересня 2016 року заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт належності їй державного акту серії [NUMBER] про право приватної власності на земельну ділянку, площею 5,47 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Жовтневого району Миколаївської області. Вказувала, що при написанні її по-батькові в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". Посилаючись на те, що в адміністративному порядку вона не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просила підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявника та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявниці серії [NUMBER], її по-батькові - [PERSON]. Заявниця отримала у приватну власність земельну ділянку, площею 5,47 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 27 лютого 2003 року № 65-р. На підтвердження права власності їй був виданий 25 квітня 2003 року державний акт серії [NUMBER]. В той же час в ньому її по-батькові було записано з помилкою: замість «[PERSON]» зазначено - «[PERSON]». Між тим співпадання інформації про заявницю (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на її ім'я (паспорті, свідоцтві про народження, свідоцтві про реєстрацію шлюбу, тощо) вказують, що державний акт оформлений саме на неї. Встановлення факту належності документу необхідно заявниці для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

22 жовтня 2014 року КП „Компанія "Вода Донбасу" звернулось до суду в інтересах Добропільського ВУВКГ до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання й водовідведення, мотивуючи тим, що відповідно до діючого законодавства відповідачам надаються послуги з водопостачання та водовідведення за місцем проживання в [ADDRESS]. Однак, відповідачі оплату за надані послуги здійснюють не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість перед Добропільським ВУВКГ. Заборгованість за період з 01.07.2013 року по 01.10.2014 року складає 2585,94 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку № [NUMBER]. У судовому засіданні представник Добропільського ВУВКГ, що діє на підставі доручення позовні вимоги підтримала і просить суд стягнути з відповідача на користь Добропільського ВУВКГ суму заборгованості в розмірі 2585,94 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час, та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії особового рахунку відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, відповідачу надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. Для розрахунку за надані послуги відповідачу було відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Згідно п.18 Правил, розрахунковим періодом оплати послуг водопостачання та водовідведення є календарний місяць. Плата вносить не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. На підставі ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору Згідно ст. 67 ЖК України, плата за послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. У відповідності зі ст. 68 ЖК України, наймачі повинні щомісячно сплачувати надані послуги по водопостачанню та водовідведенню. Таким чином, аналізуючи досліджені в засіданні докази, суд вважає, що сума боргу доведена й тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачений при подачі позову. На підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, Постанови КМУ від 21.07.2005 р. № 630,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

22 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми. Позов мотивує тим, що 08.12.2013 року робітниками ХРЕМ за місцем мешкання відповідачів було виявлено порушення "Правил користування електричною енергією для населення", відповідачами. Згідно з вказаним фактом порушення був складений акт та проведений перерахунок завданих збитків, розмір яких становить 847,91 грн. Сума перерахунку відповідачами добровільно не сплачена до теперішнього часу. Просить стягнути солідарно з відповідачів суму перерахунку в розмірі 847,91 грн. по акту та сплачений при зверненні до суду судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі до суду не прибули по невідомим причинам, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини своєї неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. Суд, згідно зі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у матеріалах справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] є побутовими споживачами електричної енергії мають особовий рахунок № [NUMBER]. Згідно до акту № 187561 від 08.12.2013 року, робітниками ХЕМ за місцем мешкання відповідача було виявлено порушення "Правил користування електричною енергією для населення". Відповідно до вказаного акта було проведено перерахунок завданих збитків, розмір яких становить 847,91 грн. Відповідно до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, відповідальність за порушення правил користування електричною енергією несе споживач. Згідно вимог п.53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що факт порушення відповідачами вищевказаних Правил є повністю доведеним в судовому засіданні, у зв'язку з чим з них на користь позивача слід стягнути солідарно завдані цим збитки в сумі 847,91 грн. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача та користь позивача слід стягнути в рахунок повернення сплаченого при подачі позову судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

22 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 червня 2009 року у Міському відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №390. Від спільного життя мають синів: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з причини різності характерів, подружньої зради з боку відповідача та застосування фізичної сили по відношенню до неї. Подружжя припинило сімейні стосунки, а тому переконана, що збереження сім"ї неможливе і просила суд про розірвання шлюбу та залишити їй прізвище після розірвання шлюбу "[PERSON]". У судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином. Позивачка надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у порядку заочного розгляду на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересах одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 червня 2009 року у Міському відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №390, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають синів: [PERSON] Нікіту Андрійовича, [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження дітей [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.6-7). Як вбачається з довідки Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 27 серпня 2015 року позивачка разом з дітьми мешкає в с.Котляреве Жовтневого району Миколаївської області. Подружжя припинило сімейні стосунки, сільне життя не склалося з причини різності характерів, подружньої зради та застосування фізичної сили з боку відповідача по відношенню до позивачки. За такого, суд дійшов висновку, що заява позивачки ґрунтується на законі і підлягає задоволенню, так як сім'я між подружжям розпалася остаточно, а розірвання шлюбу відповідає інтересам, як позивачки, так і інтересам дітей подружжя. Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має. На прохання позивачки відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу суд залишає їй шлюбне прізвище - «[PERSON]». Суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі заяви судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved