Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, та зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.02.2013 року. За період сімейних відносин в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після народження другої дитини, чоловік почав проявляти агресію як до неї, так і до дітей, чим і спричинив душевні страждання та постійні стреси у сім'ї. З того часу вони проживають окремо. Відповідач з дітьми не спілкується, їх вихованням не займається, допомоги щодо утримання неповнолітніх дітей добровільно не надає. При цьому, одній утримувати двох дітей позивачці важко. У зв'язку із вище викладеним, Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає що уточнені вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 08 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №42 (а.с. 6). За період сімейних відносин в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5). Позивач потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, а Відповідач такої допомоги на утримання дітей не надає. В матеріалах справи відсутні відомості про працевлаштування відповідача та його доходи. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, п. 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно довідки від 21.02.2017 за (а.с. 12), виданої Головою квартального комітету № 14, діти [PERSON], та [PERSON] проживають з Позивачкою за адресою [ADDRESS]. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач фізично здоровий, та, будучі батьком дітей, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved