Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулась у Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до Київської міської ради (надалі - відповідач), третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] останній помер, після чого відкрилась спадщина, до якої увійшла квартира [ADDRESS], де спадкодавець проживав до дня смерті. Позивач зазначає, що в подальшому вона звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку із зазначеним, позивач просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судовоме засідання позивач не з'явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності за наявними доказами, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Заперечень щодо задоволення позову не подавали. Третя особа в судове засідання не з'явилась, до суду надійшла заяво про розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін та дослідивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження від 29.10.1966 року серії [NUMBER] (а. с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть від 16.04.2011 року серії [NUMBER], [INFO] [PERSON] помер (а. с. 9). З матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем на квартиру [ADDRESS] є [PERSON] за померлим [PERSON] а також в матеріалах спадкової справи наявна заява [PERSON] про відмову від спадщини. Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа ВССУ від 16.05.2013 року № « 24-753/0/4-13» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Ленінської Ради депутатів трудящих від 13.12.1971 року № 756, [PERSON] було видано Ордер на жиле приміщення № В 177415, на сім'ю, що складалась з трьох чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до довідок від 09.09.2013 року та від 07.10.2013 року, виданих ОСББ "Каштан", сума пайового внеску за квартиру, в розмірі 7089 руб. 47 коп., сплачена у повному обсязі 15 січня 1991 року, що складає суму паєнакопичення. (а. с. 14-15). Відповідно до довідки ОСББ "Каштан", чоловік позивача проживав у [ADDRESS] до смерті (а. с. 13). У відповідності до ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно ч. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації прав. Оскільки законодавство на час повної виплати спадкодавцем [PERSON] пайового внеску за кооперативну квартиру [ADDRESS] не передбачало обов'язкової реєстрації права власності на даний вид майна, останній набув та відповідно став повноправним власником вказаної квартири. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, спадкодавець як член ЖБК повністю сплатив пайовий внесок за квартиру, а тому вона входить до складу спадщини після його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Оскільки заповіт відсутній, спадкування здійснюється за законом. Разом з цим суд зазначає, що згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, Друга київська державна нотаріальна контора постановою від 18.06.2014 року відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документу на спадкове майно. В свою чергу суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В свою чергу суд зазначає, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.1. листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 зазначено, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Разом з цим Верховним Судом України у листі «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р.» від 01.02.2014р. роз'яснено, що виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Аналогічне зазначено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.1. листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного та враховуючи перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача як спадкоємця та задовольнити позовні вимоги повністю.

Outcome: approved