Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнення просить розпочати з часу подачі позовної заяви. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем зареєструвала шлюб 29.08.2014 р. у виконкомі Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою в с. Тишківці і перебуває повністю на її утриманні та вихованні. На протязі останнього року відповідач фактично не проживає з позивачкою, не надає допомогу у спільному утриманні дочки. Позивачка подала до Городенківського районного суду позов про розірвання шлюбу, на даний час справа ще не розглянута. Відповідач не навідується до дитини, не цікавиться її здоров'ям, потребами, якщо і приходить, то в нетверезому стані, вчиняє скандали. Відповідач не має постійного місця роботи, працює по найму, має мінливий дохід, періодично виїздить на заробітки. За наявності таких обставин позивачка бажає, щоб відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. у місяць. В позовній заяві просить справу розглядати без її участі, оскільки вона доглядає дочку і не може з'явитися в судове засідання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що з позивачкою спільно не проживають з 12 березня 2016 р., він проживає в с. Вікно Городенківського району. Кожного дня він приходив провідувати дитину, але позивачка його не пускала. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Крім того, зазначив, що з 23.05.2016 р. працює в приватному підприємстві Агрофірма «Вільхівці» на посаді підсобний робітник, про що подав довідку № ВХ000000024 від 05.07.2016 р. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2014 р. виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 29 серпня 2014 року виконкомом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області, актовий запис № 7. Від шлюбу в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 грудня 2014 р. виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, малолітня дочка проживає разом з позивачкою, відповідач коштів на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та позицію відповідача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 14.06.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved