Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі відповідач-1), [PERSON] (далі відповідач-2) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 березня 2014 року померла її мати [PERSON], яка при житті заповіту не складала. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у звязку з тим, що не мала коштів на сплату обовязкових платежів. Після звернення до нотаріальної контори їй було повідомлено, що вона пропустила строк для подання заяви, що може бути поновлений лише у судовому порядку. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а справу розглядати за її відсутності. У судові засідання учасники судового процесу не зявилися. Від відповідача-1 надійшов лист, згідно з яким останній проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу за відсутності представника (а.с. 29). Відповідач-2 також надіслала заяву про визнання позову у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 16). Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 27 березня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28 березня 2014 року серії І-СР № 230496 (а.с. 5). Згідно з копією довідки Соснівської служби утримання будинків Черкаської міської ради від 10 березня 2017 року № 332 [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею на день смерті були зареєстровані її доньки позивач і відповідач-2, а також дві онуки (а.с. 8). Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21 березня 1981 року серії ІІ-СР № 457374, де у графі «мати» зазначено «Шапошнікова Марія Данилівна» (а.с. 7). Відповідач-2, як вбачається зі місту позову та підтверджується довідкою Соснівської служби утримання будинків Черкаської міської ради від 10 березня 2017 року № 332 (а.с. 8), також є донькою [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4879 га, кадастровий номер 7125180800:02:000:0649, розташована на території Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 2 грудня 2009 року серії ЯЗ № 043349, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 9). Позивач у позові зазначає, що своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подала, оскільки не мала коштів для сплати обовязкових платежів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 27 березня 2014 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач під час встановленого чинним законодавством шестимісячного строку, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Вказані обставини підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 31 травня 2017 року (вих. № 693-01/16) (а.с. 27), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 15), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходили, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацем 4 п. 24 вказаної постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Виходячи з обставин справи, вказана позивачем у позовній заяві причина пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, на думку суду, є обєктивною. Таким чином, враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд визнає поважною причину, на яку посилається позивач як на причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позову відповідачами, а також на те, що причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved