Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ПАТ « Банк «[PERSON] і Кредит» в особі відділення № 4 м.Черкаси ПАТ «[PERSON] та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів, в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму внеску у розмірі 7640 доларів США, а також відповідну суму нарахованих процентів за період вкладу у розмірі 420.20 доларів США та 11 % річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 70 доларів США, а також кошти в сумі 3% річних - 447,90 грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 06 листопада 2014 року між нею та AT «[PERSON] та Кредит», в особі начальника відділення №4 філії «Полтавське регіональне управління», укладено Договір-заяву про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14. Відповідно до п.1 Договору-заяви вкладник вносить, а [PERSON] приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок у сумі 200 двісті доларів США на строк з 06 жовтня 2014 року по 06 квітня 2015 року. Попередній депозит на суму 7440 доларів США закінчився і вона вирішила продовжити його та додати ще 200 доларів США, що підтверджується звітом по рахункам депозитних угод станом на 13.10.2014 року, залишок по якому становить 7640 доларів США. У відповідності до п. 2 Договору-заяви про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14 за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 11% річних. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку №2638.6.085828.002. Пунктом 3 Договору-заяви передбачена виплата процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1 Договору-заяви про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14, одночасно з поверненнями суми Вкладу. Згідно п. 6 Договору-заяви про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14 після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові. Вона виявила бажання повернути свій вклад по закінченню строку Договору-заяви про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14 і отримати нараховані проценти, у зв'язку з чим неодноразово зверталася до Відповідача з вимогою, але їй було відмовлено без пояснення причин відмови. На думку позивача така бездіяльність Відповідача щодо неможливості провести виплату депозитних коштів є безпідставною, оскільки суперечить положенням законодавчих актів про право власності та зобов'язання, що регулюються ЦК України, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги збільшив та просив стягнути з відповідача на її користь суми внесків у розмірі 7640 + 3400 = 11040 доларів США; проценти за договорами 560,27 + 332,48 = 892,75 доларів США; 37220,39 + 3532,16 = 40752,55 грн. - суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення по договорах; 3528 + 719,21 = 4247,21 грн. - суму боргу щодо трьох процентів річних від простроченої суми за двома договорами, відповідно до наданого розрахунку. Представник відповідача ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит» в судове засідання повторно не зявився. Був належним чином повідомлений. До початку засідання надав заяву про заперечення позову, посилаючись на мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також примусове стягнення коштів та майна банку. Також, послався на те, що відповідно до вимог статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 вересня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит» до категорії неплатоспроможних». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора». Крім того, у заяві просив здійснити розгляд справи без участі представника Банку. Суд, вважаючи причину представника відповідача неповажною, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України та проти чого не заперечувала позивач. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 3 ст. 1058 ЦК України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня. наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові. Відповідно 4.2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово- кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). У відповідності до ст. 31 ЦПК України - позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. У розумінні положення ст. 57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відповідно п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі у справах за позовами про захист прав споживачів. В судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2014 року між [PERSON] та AT «[PERSON] та Кредит», в особі начальника відділення №4 філії «Полтавське регіональне управління», укладено Договір-заяву про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14. Відповідно до п.1 Договору-заяви вкладник вносить, а [PERSON] приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок у сумі 200 двісті доларів США на строк з 06 жовтня 2014 року по 06 квітня 2015 року. Попередній депозит на суму 7440 доларів США закінчився і позивач вирішила продовжити його та додати ще 200 доларів США, що підтверджується звітом по рахункам депозитних угод станом на 13.10.2014 року, залишок по якому становить 7640 доларів США. У відповідності до п. 2 Договору-заяви про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14 за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 11% річних. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку №2638.6.085828.002. Пунктом 3 Договору-заяви передбачена виплата процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1 Договору-заяви про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14, одночасно з поверненнями суми Вкладу. Згідно п. 6 Договору-заяви про банківський строковий вклад № 331832/198404/6-14 після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові. Також, 16 січня 2015 року між АТ «[PERSON] та Кредит», в особі начальника відділення №4 філії «Полтавське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «[PERSON] та Кредит» [PERSON] з однієї сторони і громадянкою [PERSON], з іншої сторони, укладено Договір-заяву про банківський строковий вклад № 331832/293825/7-15. Відповідно до п.1 Договору-заяви вкладник вносить, а [PERSON] приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок у сумі 3400 доларів США на строк з 16 січня 2015 року по 16 серпня 2015 року. У відповідності до п. 2 Договору-заяви за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 11.00 % річних. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку №2638.5.085828.003. Пунктом 3 Договору-заяви передбачена виплата процентів, нарахованих на Вклад, здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1 Договору-заяви про банківський строковий вклад №331832/293825/7-15, одночасно з поверненнями суми Вкладу. Згідно п. 6 Договору-заяви про банківський строковий вклад №331832/293825/7-15 після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові. Таким чином, [PERSON] за вищезазначеним Договором банківського строкового вкладу, відповідно до ст. 1060 ЦК України, вправі вимагати повернення вкладів від Банку в будь-який момент, а [PERSON], отримавши відповідну заяву, повинен видати вклади у повному обсязі. Для припинення дії вищезазначеного Договору-заяви та повернення суми вкладу і нарахованих процентів, [PERSON] 06 квітня та16 серпня 2015 року зверталася з відповідними заявами до АТ «[PERSON] та Кредит» в порядку п.5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит». Проте кошти відповідач відмовився повертати. Тому позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач оскаржував ухвалу суду про відкриття провадження по даній справі, що призвело до затягування розгляду справи по суті. 17 вересня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит» до категорії неплатоспроможних». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора». Позивач зверталася з відповідними заявами до АТ «[PERSON] та Кредит» з метою припинення дії вищезазначеного Договору-заяви та повернення суми вкладу і нарахованих процентів, 06 квітня та 16 серпня 2015 року , тобто ще задовго до запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит», а тому посилання відповідача на вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставними, бо фактично сам [PERSON] своїми діями сприяв затягуванню розгляду справи та в порушення вимог ч.2 ст.1060 ЦК України не видав вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до Договору № 331832/198404/6-14 банк повинен був повернути [PERSON] 06 квітня 2015 року кошти в сумі 7640. Станом на 06.12.2015 року згідно повідомлення Національного Банку України офіційний курс гривні до долара США становив 23.089 грн. З 06.04.2015 року по 06.12.2015 року термін прострочення повернення вкладу складає 8 місяців. У відповідності до п.2 Договору-заяви №331832/198404/6-14 [PERSON] виплачує Вкладникові проценти за ставкою 11.00 % річних. Станом на 06 грудня 2015 року відповідач за договором зобов'язаний виплатити по процентам: ((7640$ х 11%)./12) х 8 міс. = 560,27 доларів США. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить: 7640$ х (114,0 - 100)% + 7640$ х (102.2 - 100)% + 7640$ х (100,4 - 100)% + 7640$ х (102,3 - 100)% + 7640$ х (102,2- 100)% = 1069,6 + 168.08 + 30,56 + 175,72 + 168,08 - 1612,04 доларів США Враховуючи дані НБУ щодо офіційного курсу гривні до долара США сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить: 1612,04$ х 23,089 = 37220,39 грн. Сума боргу щодо трьох процентів річних від простроченої суми становить ((7640$ х 3%) / 12міс.) х 8міс. = 152,80 доларів США, що відповідно у гривнях дорівнює 152,8 х 23,089 = 3528 грн. Отже, заборгованість відповідача станом на 06 грудня 2015 року становить 3000 доларів США; 250 доларів США(проценти за договором); 1644,96 гривень - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 715,2 гривень - сума боргу щодо трьох процентів річних від простроченої суми. Кошти в сумі 3400 (три тисячі чотириста доларів США) відповідно до Договору №331832/293825/7-15 банк повинен був повернути 16 серпня 2015 року. Станом на 06 грудня 2015 року відповідач по процентам за договором зобов'язаний виплатити:((3400$ x 11%) /12) x 7 міс. = 218,17 доларів США за терміном дії договору, 3400 х 11%) /12) х 3 міс. = 93,50 доларів США, після закінчення договору всього: 218,17 + 93,50 + 20,78 = 332,48 доларів США, відповідно до наданого розрахунку. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить: 3400 х (102,3 - 100)% + 3400$ х (102,2- 100)% = 153 доларів США, що відповідно у гривнях становить : 153 х 23,089 - 3532,16 грн. Сума боргу щодо трьох процентів річних від простроченої суми, враховуючи, що з 16.08.2015 року по 06.12.2015 року термін складає 3 місяці 20 днів, тому: ((3400$ х 3%) / 12міс.) х 3 міс. + ((3400$ х 3%) /360 днів.) х 20 днів = 31,17 доларів США. Враховуючи офіційний курс гривні до долара США сума боргу щодо трьох процентів річних від простроченої суми становить: 31,17 х 23,089 = 719,21 грн. За таких обставин, враховуючи правову позицію, висловлену ВСУ при розгляді справи № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року: «Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом», а також те, що позивач зверталася з відповідними заявами до АТ «[PERSON] та Кредит» з метою припинення дії вищезазначеного Договору-заяви та повернення суми вкладу і нарахованих процентів, 06 квітня та 16 серпня 2015 року , тобто ще задовго до запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит», тому суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути суми внесків у розмірі 7640 + 3400 = 11040 доларів США; проценти за договорами 560,27 + 332,48 = 892,75 доларів США; 37220,39 + 3532,16 = 40752,55 грн. - суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення по договорах; 3528 + 719,21 = 4247,21 грн. - суму боргу щодо трьох процентів річних від простроченої суми за двома договорами, відповідно до наданого розрахунку. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, тому задовольняє їх в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю і позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»,тому судовий збір згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved