overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі відповідно 1/3 та 1/4 частини доходів відповідача по мірі досягнення дітьми повноліття на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], які народилися під час укладеного сторонами 07.04.2009 року шлюбу, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені в заяві обставини справи, вказавши, що протягом року відповідач на утримання дітей взагалі не надає коштів. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаноїособи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положеннями статей 18, 181 СК України, роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідач являється батьком доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про їх народження, що є в матеріалах справи. Діти в даний час проживають разом із матір"ю, перебуваючи на її утриманні, про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Чуднівської міської ради від 26.03.2015 року № 823. Ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і стягнення з відповідача, який являється працездатним, відповідно 1/3 та 1/4 частини його доходів по мірі досягнення кожною дитиною повноліття є, на думку суду, прийнятним і обгрунтованим. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі відповідно 1/3 та 1/4 частини доходів відповідача по мірі досягнення дітьми повноліття на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які народилися під час укладеного сторонами 10.01.2009 року шлюбу, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені в заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України обоє батьків зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За положеннями статей 18, 181 СК України, роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідач являється батьком двох малолітніх дітей згідно свідоцтв про їх народження, що є в матеріалах справи. Донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], в даний час проживають разом із матір"ю, перебуваючи на її утриманні, на що вказують сторони та про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка Краснопільської сільської ради від 25.11.2014 року № 186. Ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і стягнення з відповідача, який являється працездатним, відповідно 1/3 та 1/4 частини його доходів по мірі досягнення кожною дитиною повноліття є, на думку суду, прийнятним і обгрунтованим. З огляду на задоволення позову, з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Бурковецької сільської ради про визнання за нею права власності на будинковолодіння по [ADDRESS], який належав її чоловікові [PERSON], який помер [INFO] і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, але не може оформити, так як відсутні документи первинної реєстрації будинку, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійного. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] згідно даних погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки являвся власником будинку по [ADDRESS], але своєчасно не отримав свідоцтво про право власності на будинковолодіння. Відповідно до довідки Бурковецької сільської ради від 06.06.2014 року № 334 запис про право власності вказаної особи у погосподарських книгах був зроблений на підставі існуючих на той час документів, що не збереглися, а відповідно до положень діючого до 2004 року законодавства обов"язкова державна реєстрація прав власності на будинок у сільській місцевості не була передбачена. Вказаний вище будинок розташований на земельній ділянці, яка рішенням Бурковецької сільської ради від 17.11.1993 року була виділена у приватну власність [PERSON], але державний акт не був виданий. Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України), в т.ч. на належне померлому житло, проживаючи разом із спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується довідкою Бурковецької сільської ради від 16.05.2014 року № 293. . Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Великокоровинецької селищної про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2,1680 га, що розташована на території Великокоровинецької селищної ради, Чуднівського району, Житомирської області, яка належала [PERSON], яка померла [INFO], і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельну ділянку, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні кадастрового номера, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійної. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла [INFO], за життя набула право власності на земельну ділянку площею 2,1680 га, що розташована на території Великокоровинецької селищної ради, Чуднівського району, отримавши 14.10.2004 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 061728, який наразі не зберігся. Видача [PERSON] вказаного документа підтверджується наявними у матеріалах справи витягами із документації із землеустрою та архівною копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 061728. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст. 1269 ЦК України), подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Чуднівського ДНК від 30.10.2014 року № 788/01-16, але в зв"язку з тим, що діючим законодавством не передбачена видача спадкоємцю дубліката Державного акта на право власності на земельну ділянку, це змусило позивачку звернутися в суд із вказаним позовом, який підлягає задоволенню, враховуючи подані нею належні докази. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власниці з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Відділу Держземагенства в Чуднівському районі та Чуднівської РДА про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею відповідно 1,84 га, 0,36 га та 0,06 га, що розташовані на території Будичанської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, які належали [PERSON], який помер [INFO] року, і після смерті якого відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні їх кадастрових номерів, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійного. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представники відповідачів у судовому засіданні позов визнали. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], який помер [INFO] року, за життя набув право власності на земельні ділянки площею відповідно 1,84 га, 0,36 га та 0,06 га, що розташовані на території Будичанської сільської ради,Чуднівського району, але при видачі йому 26.03.2004 року Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 178607, виданого згідно розпорядження голови Чуднівської РДА від 26.02.2004 року № 106 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 434, були невірно вказані кадастрові номера земельних ділянок, що не відповідають індексно-кадастровій карті. Допущення вказаних помилок підтверджуються довідкою відділу Держземагенства у Чуднівському районі від 26.11.2013 року № 363/05/01-13. Відповідно до п. 2.9 "Інструкції про порядок складання, видач, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомзему України від 4.05.1999 року № 43, будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивачки в суд. Після смерті [INFO] року [PERSON], позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку згідно ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується постановою державного нотаріуса Чуднівського ДНК від 24.12.2014 року № 647/02-31, але в зв"язку із невірно вказаними кадастровими номерами у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачці можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані нею належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійного, немає. Дані про зміну власника з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Відділу Держземагенства в Чуднівському районі та Чуднівської РДА про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею відповідно 1,96 га та 0,36 га, що розташовані на території Будичанської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, які належали [PERSON], яка померла [INFO] року, і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні їх кадастрових номерів, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійної. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представники відповідачів у судовому засіданні позов визнали. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла [INFO] року, за життя набула право власності на земельні ділянки площею відповідно 1,96 га та 0,36 га, що розташовані на території Будичанської сільської ради,Чуднівського району, але при видачі їй 26.03.2004 року Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 178606, виданого згідно розпорядження голови Чуднівської РДА від 26.02.2004 року № 106 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 435, були невірно вказані кадастрові номера земельних ділянок, що не відповідають індексно-кадастровій карті. Допущення вказаних помилок підтверджуються довідкою відділу Держземагенства у Чуднівському районі від 26.11.2013 року № 366/05/01-13. Відповідно до п. 2.9 "Інструкції про порядок складання, видач, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомзему України від 4.05.1999 року № 43, будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивачки в суд. Після смерті [INFO] року [PERSON], позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку згідно ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується змістом постанови державного нотаріуса Чуднівського ДНК від 24.12.2013 року № 648/02-31, але в зв"язку із невірно вказаними кадастровими номерами у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачці можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані нею належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власниці з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли (чоловік покійної [PERSON] 14.12.2009 року подав заяву про відмову від спадщини). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Відділу Держземагенства в Чуднівському районі та Чуднівської РДА про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею відповідно 2,2917 га та 0,729 га, що розташовані на території Дубищенської сільської ради, Чуднівського району, Житомирської області, які належали [PERSON], яка померла [INFO], і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні кадастрових номерів, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійної. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представники відповідачів у судовому засіданні поов визнали. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла [INFO], за життя набула право власності на земельні ділянки площею відповідно 2,2917 га та 0,729 га, що розташовані на території Дубищенської сільської ради, Чуднівського району, але при видачі їй 03.03.2004 року Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 026135, виданого згідно розпорядження голови Чуднівської РДА від 24.11.2003 року № 552 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 416, були невірно вказані кадастрові номера земельних ділянок. Допущення вказаних помилок підтверджуються довідкою відділу Держземагенства у Чуднівському районі від 17.01.2014 року № 1166. Відповідно до п. 2.9 "Інструкції про порядок складання, видач, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомзему України від 4.05.1999 року № 43, будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивачки в суд. Після смерті [INFO] [PERSON], позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку (відповідно до ст. 1269 ЦК України), подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Чуднівського ДНК від 12.02.2014 року № 95/01-16, але в зв"язку із невірно вказаними кадастровими номерами у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачці можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані нею належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власниці з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Відділу Держземагенства в Чуднівському районі та Чуднівської РДА про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 2,15 га, що розташована на території Іванопільської селищної ради, Чуднівського району, Житомирської області, яка належала [PERSON], яка померла [INFO] року, і після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла згідно заповіту в установленому законом порядку, подавши заяву в нотаріальну контору, але не може оформити право власності на земельні ділянки, так як у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблена помилка у написанні кадастрового номера, в зв"язку з чим вона змушена звернутись в суд із позовною заявою як єдина спадкоємниця покійної. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладені у позовній заяві обставини справи. Представники відповідачів у судовому засіданні позов визнали. Суд, вислухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], яка померла [INFO] року, за життя набула право власності на земельну ділянку площею 2,15 га, що розташована на території Іванопільської селищної ради, Чуднівського району, але при видачі їй 05.02.2009 року Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 159422, виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 1232 від 28.08.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010922400006, був невірно вказаний кадастровий номер земельної ділянки. Допущення вказаної помилки підтверджується довідками відділу Держземагенства у Чуднівському районі від 19.02.2014 року № 03-367/07/03-14 та від 19.02.2014 року № 03-366/07/03-14. Відповідно до п. 2.9 "Інструкції про порядок складання, видач, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої наказом Держкомзему України від 4.05.1999 року № 43, будь-які виправлення в державних актах не допускаються, що й зумовило звернення позивачки в суд. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину згідно заповіту в установленому законом порядку (відповідно до ст. 1269 ЦК України), подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Чуднівського ДНК від 12.03.2014 року № 163/01-16, але в зв"язку із невірно вказаним кадастровим номером у схемі земельних ділянок, що є складовою частиною Державного акта, це не дає позивачці можливості отримати нотаріальне свідоцтво, а тому її право власності на землю в порядку спадкування підлягає розгляду та, враховуючи подані нею належні докази, визнанню судом. Осіб, які оспорювали б право власності покійної, немає. Дані про зміну власниці з дня видачі державного акту відсутні. Інші особи з дня смерті спадкодавиці на спадкове майно прав не заявляли. На підставі викладеного,

Outcome: approved