Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

25 листопада 2013року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП «Кредит 24» про захист прав споживача шляхом визнання договору та додатків до нього недійсними та стягнення грошових коштів. Свій позов позивачка мотивує тим, що з засобів масової інформації по м. Охтирка - газета «Роксолана - макси» дізналася про можливість отримати кредит готівкою в розмірі від 10 000,00грн. на вигідних умовах, без додаткових документальних підтверджень про платоспроможність позичальника та за терміново короткий час6 прийняття рішення - 5 хв., отримання коштів на картку - 10хв. 15.11.2013року між позивачкою та ПП «Кредит 24» укладено договір № 112270 про надання виконавцем системи послуг, спрямованих на придбання замовником товару, зазначеного в додатку №1 на умовах діяльності програми «Загальні умови програми «Кредит 24» відповідно до додатку №2. За даною програмою виконавець повинен надати кредит на придбання товару на суму 200000,00грн., а замовник повинен внести перший внесок в розмірі 10000,00грн., який був мною сплачено 15.11.2013р. до підписання договору. Згідно з додатком № 1 до договору № 112270 від 15.11.2013р. позивачка надала представнику ПП «Кредит24» повний пакет документів. 20.11.2013р. на її адресу поштою надійшов пакет документів від ПП «Кредит 24» з пропозицією оплатити квитанцію №1 на суму 833,33грн. та квитанцію №2 на суму 1000,00грн. на користь ПП «Кредит 24», зазначені номери телефонів. Зателефонувавши на вказані номери телефону їй надали роз'яснення, що протягом 240 місяців вона повинна сплачувати грошові внески, які будуть накопичуватись, періодично активізуватись з визначенням групи клієнтів, після чого, за умови внесення значної суми приблизної до 200 000,00грн. буде вирішуватись питання щодо цієї суми грошового кредиту. При цьому пояснили, що перше визначення групи клієнтів та видача коштів з її участю відбудеться 29.11.2013р., але гарантій, що саме вона його отримає, не надали. На вимогу надати на ознайомлення ліцензію отримала відмову. Таким чином, ніякого кредитування миттєво не існувало, 240 місяців - це не строк погашення кредиту, а строк внесення клієнтом щомісячних виплат по накопичувальній системі. [PERSON] , що відповідачем при укладенні договору вона була введена в оману, що є нечесною підприємницькою практикою, тому звернувся до суду з позовом про захист своїх законних прав та інтересів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, явку представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, тому справа розглядається в порядку заочного провадження відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, надавши оцінку доказам по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПП «Кредит 24» укладено договір № 112270 від 15.11.2013р. з додатками №1 та №2 до нього, предметом якого є надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається "Спілка клієнтів", з метою придбання Товару (кредиту на житло) у групі. Клієнт системи сплачує: чистий внесок - 833,33грн., адміністративні витрати - 1000,00 грн., загальний внесок - 1833,33грн., мінімальний внесок - 1416,67грн., фінансове забезпечення - 5%, одноразовий внесок на оформлення всіх необхідних документів за проведення заходів, пов'язаних з виконанням умов договору, проведенням видачі коштів, придбання товару Клієнтом та оформлення відповідної документації - 10 000,00 грн. Виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що клієнт сплачує передбачені контрактом кошти, а ПП «Кредит 24» формує Спілку клієнтів Загальних умов програми «Кредит 24», за рахунок коштів яких (Клієнтів) здійснюється надбання одним з Клієнтів товару (кредиту,позики). Клієнт одержує Товар за результатами заходу, що проводиться щомісячно, на якому надається право отримання Товару шляхом механізмів, встановлених ПП «Кредит 24» і таке визнання права здійснює відповідач, при цьому, називає цей механізм в договорі як «Видача коштів». Встановлено, що на виконання умов вказаного договору та додатків № 1, № 2 до нього та на підставі наданої позивачу квитанції [PERSON] сплатила на рахунок ПП «Кредит 24» кошти у розмірі 10 000,00грн., що підтверджується копією квитанції №2089.488.1 від 15.11.2013р. та квитанцією ПП «Кредит 24».(а.с. 9) Після цього на адресу позивачки надійшов лист від ПП «Кредит 24» відповідно до якого, її повідомили, що [PERSON] є клієнтом Компанії, повідомили, що найближча видача коштів відбудеться 29.11.2013р., для участі в якій їй слід здійснити оплату загального платежу відповідно до доданих квитанцій на суму 833,33грн. та 1000,00грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-13) Таким чином, за умовами договору № 112270 від 15.11.2013р. з додатками до нього, позивач мав сплачувати кошти не за сам товар, а за можливість одержання «права на придбання Товару», відповідач без залучення власних коштів формував групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача «права на отримання Товару» одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності системи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ПП «Кредит 24» надає послуги з адміністрування фінансових активів з метою придбання споживачами «права на отримання Товару» у групі, тобто надає фінансові послуги. Відповідно до ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, цей Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Статтею 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансові послуги - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Згідно п.11-1 ч.1 ст. 4 цього Закону України фінансовими вважаються послуги адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Судом встановлено, що станом на 14.01.2014року інформація про ПП «Кредит 24» до Державного реєстру фінансових установ не вносилась, статусу фінансової установи підприємство не набувало, ліцензію на право здійснення фінансової діяльності з надання фінансових послуг не отримувало, що підтверджується листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, який знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Згідно ч.1ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для визнання договору та додатків до нього, які є невід'ємною частиною зазначеного договору, недійсними, та застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки суми внеску в розмірі 10 000,00грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved