Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

29 березня 2017 року позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, мотивуючи їх тим, що 03 червня 2008 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,9096 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка загальною площею 3,6927 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельну ділянку втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] сільська рада Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови з проханням проводити судову засідання за відсутності відповідача. Позовні вимоги визнає. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 30.11.2001 на імя [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 02.08.2001, було виготовлено та видано державний акт серії ІІІ-ЧН № 031654 на право приватної власності на землю площею 3,91 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 18/. 15 листопада 2007 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 079154, видане виконкомом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області 15.11.2007) /а.с. 8/. Відповідно до довідки виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 193 від 21.02.2011 [PERSON], який помер 15.11.2007, на день смерті проживав та був зареєстрований [INFO], та на день смерті мав склад сімї: дружина [PERSON] /а.с. 15/, тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] 30 листопада 2001 року на імя [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 02.08.2001, було виготовлено та видано державний акт серії ІІІ-ЧН № 031655 на право приватної власності на землю площею 3,69 га у межах згідно з планом, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 21/. 03 червня 2008 року [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 093754, видане 05.06.2008 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,9096 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка загальною площею 3,6927 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту посвідченого 28.08.2006 секретарем Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 73, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] позивачу у справі /а.с. 11/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, що підтверджується копією спадкової справи № 200/2011, яка надійшла на запит суду з Козелецької районної державної нотаріальної контори /а.с. 35/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти були втрачені, про що в пресі розміщено оголошення /а.с. 27/. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку належну [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 031655 від 30.11.2001, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 3,6927 га, з яких: 2,6887 га рілля, кадастровий номер 7422081500:89:112:0029, 1,0040 га пасовище, кадастровий номер 7422081500:89:115:0029; фактична площа земельної ділянки належної [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 031654 від 30.11.2001, становить 3,9096 га, з яких: 2,9054 га рілля, кадастровий номер 7422081500:89:112:0028, 1,0042 га пасовище, кадастровий номер 7422081500:89:115:0028 /а.с. 19, 20, 23, 24/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved