Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] 10.05.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10.02.2015 року, від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач офіційно не працює, однак має тимчасові заробітки, а тому може і зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Позивач на разі знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трьох років, отримує одноразову допомогу при народження двох дітей. Інших доходів не має. Відповідач відмовляється у добровільному порядку утримувати своїх дітей. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 1600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29.05.2018 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулися на адресу суду, сторони отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Згідно з положеннями частини першої та третьої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на зазначене вище суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4) вбачається, що сторони уклали шлюб 10.02.2015 року. Відповідно до копій свідоцтв про народження [NUMBER] (а.с.5) та [NUMBER] (а.с.6) сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 12.05.2017 року (а.с.7) та довідкою Комунальне підприємство "Жмеринкакомунсервіс" від 08.05.2018 року №770 (а.с.8) позивач [PERSON], 1995 року народження, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які хареєстровані та проживають за вищевказаною адресою. Відповідно до довідки Жмеринської дирекції залізничних перевезень від 07.05.2018 року №57, позивач [PERSON] з 10.09.2014 року по теперішній час працює у виробничому підрозділі Жмеринської дирекції залізничних перевезень на посаді станційного робітника 2 розряду станції Юрківка. З 19.06.2017 року по 25.04.2020 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.9). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради від 08.05.2018 року №1291, позивач [PERSON] знаходиться на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні двох дітей в розмірі 1720 грн. щомісячно (а.с.10). Відповідно до вимог ст.180, 181, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази в суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачем не повідомлено суду про незадовільний стан свого здоров'я чи про наявність у нього інших утриманців. Разом з тим, суд визнає недоведеним позивачем всупереч власного обов'язку обгрунтованості заявленого розміру оспорюваних аліментів, оскільки нею не повідомлено про незадовільний стан здоров'я дітей, а також не доведено відповідними доказами наявність у відповідача будь-якого доходу та його фактичне матеріальне становище. При цьому судом в межах доводів позивача за змістом позовної заяви, із врахуванням обмеженої можливості надання утримання дітям власне позивачем з огляду на її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, визначає достатнім для належного забезпечення потреб неповнолітніх дітей надання їй відповідачем утримання в розмірі 2400 грн. щомісячно на обох дітей разом, що суттево перевищуватиме встановлене законом обмеження аліментів для дитини віком до 6 років, та забезпечуватиме достатнє утримання кожної дитини у сукупності із наданням часткового утримання дітям також позивачем за рівності відповідного обов'язку батьків, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із визначенням розміру оспорюваних аліментів у вказаному меншому обсязі. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. щодо вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на час пред'явлення позову.

Outcome: approved