Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті її двоюрідного брата, [PERSON], який помер, [INFO] року відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті двоюрідного брата - [PERSON]. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON], в межах строку передбаченого ст. 1270 ЦК України, відмовилися від спадщини. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що не заперечують проти задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З довідки виданої виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району від 06.03.2017 року № 114 вбачається, що [PERSON] належав будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], після смерті якої [INFO] року в управління та володіння спадковим майном вступив [PERSON]. (а.с.5). [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.09.1996 року (а.с.17). Отже, після смерті останньої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS], яку в порядку ст. 549 ЦПК України (в ред. 1963) прийняв [PERSON]. З довідки виданої виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району від 07.07.2017 року № 1064 вбачається, що згідо витягу з по господарської книги №8 за 2017 рік Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області будинок з надвірними будівлями і спорудами, який належав [PERSON] знаходяться по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.09.2016 року (а.с.4). Отже, після смерті останнього відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 1256 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно як двоюрідна сестра спадкодавця, оскільки матір спадкодавця та її матір були рідними сестрами по матері, даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.07.1976 року, згідно якого матір позивачки - [PERSON] дошлюбне прізвище якої «[PERSON]», відповідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.01.1962 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.04.1968 року з якого вбачається, що матір'ю спадкодавця була [PERSON] дошлюбне прізвище якої «[PERSON]», відповідно свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 23.06.1967 року. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.1953 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.04.1964 року вбачається, що матір'ю останніх була [PERSON], яка змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «[PERSON]», згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.12.1976. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.09.1993 року вбачається, що позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». З матеріалів спадкової справи №16/2017 вбачається, що інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті племінника [PERSON] у встановлені законом строки не прийняли, на неї не претендую, до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатись не будуть. (аркуш спадкової справи 12,13). [PERSON] у відповідності до ст. 1269 ЦК України, фактично спадщину прийняла, оскільки подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом у встановлені строки.(аркуш спадкової справи 13). Проте, постановою приватного нотаріуса від 20.06.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] Волинської областіостанній було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.21). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З копії техпаспорта вбачається, нерухомі об'єкти, які знаходяться по [ADDRESS] Волинської областібули побудовані в 1972,1980,1979 роках. На час побудови спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS].

Outcome: approved