Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

11.12.2019 Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20661,17 грн. та судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 07.10.2015 між позивачем та відповідачем укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до якого відповідач приєднався, підписавши Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, на підставі чого Банк встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 12000 грн на строк 36 місяців з процентною ставкою 11% на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх. Однак, взяті на себе згідно з вказаним договором зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим, станом на 20.11.2019, за ним утворилася заборгованість в сумі 20662,17 грн, з яких: 16288,14 грн - загальна сума основної заборгованості, 3546,08 грн - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 275,83 грн - загальна сума заборгованості за РКО; 603, 19 грн. - загальна сума нарахованої пені; 96,12 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 25,44 грн - 3% річних на суму простроченого кредиту; 58,20 грн - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Заборгованість відповідач не погашає, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Представник позивача Рябова С.П. подала заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, 07.10.2015 відповідач звернувся до позивача із Заявою про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) (а. с. 9-10), на підставі яких відповідач отримав кредит у сумі 12 000 грн у вигляді встановленої кредитної лінії на період дії платіжної картки 36 місяців; картковий рахунок № [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за договором виконав. З розрахунку заборгованості за вказаним Договором вбачається, що станом на 20.11.2019 за [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 20662,17 грн, з яких: 16288,14 грн - загальна сума основної заборгованості, 3546,08 грн - загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом; 275,83 грн - загальна сума заборгованості за РКО; 603, 19 грн. - загальна сума нарахованої пені; 96,12 грн. - сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 25,44 грн - 3% річних на суму простроченого кредиту; 58,20 грн - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. (а. с. 14-22). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи визнання відповідачем у повному обсязі, позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1921 грн 00 коп.

Outcome: approved