Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

11.03.2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Кубейської сільської ради Болградського району та просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за кожним по 1/3 частині, а саме по 1/6 за кожним, як за членом колгоспного двору та по 1/6, як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . При цьому позивачі посилаються на те, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору до складу якого входили [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] та позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто кожний придбав право власності на 1/6 частину житлового будинку. Після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] їх частки в житловому будинку успадкував син [PERSON] , а після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивачі по справі, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, але постановою приватного нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлого.Також усім позивачам рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено в проведенні реєстрації права власності на їх частку будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, тому позивачі звернулися до суду з цім позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, просять розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] (помер [INFO] ) та позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/6 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області №2102 від 18.07.2018 року (а.с.31). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно № 43808269, 43806138 та 43807523 від 01.11.2018 року позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.36,37,38). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2019 року, виданого повторно Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №49, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.21). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00019504421 від 02.02.2018 року (а.с.24), тобто вони є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, тому спадщина розподілилася між спадкоємцями в рівних частках по 1/12 частини в житловому будинку кожному і загальна частка кожного склала по 1/4 частині. Спадщину спадкоємці прийняли, фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району № 891 від 17 квітня 2019 року (а.с.96) та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №55965743 від 23.04.2019 року, складеної Одеським державним нотаріальним архівом, з якої вбачається, що у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.99). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2003 року, виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №34, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.22). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є син [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00019504421 від 02.02.2018 року (а.с.24), тобто він є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, тому загальна частка [PERSON] склала 1/2 частину. Спадщину [PERSON] прийняв, фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району № 2102 від 18 липня 2018 року (а.с.31) та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №55965823 від 23.04.2019 року, складеної Одеським державним нотаріальним архівом, з якої вбачається, що у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.98). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.04.2004 року, Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №26, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.23). Спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22.08.1973 року Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 44 (а.с.15), син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28.08.1976 року Червоноармійською сільської радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 82 (а.с.18), син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08.06.1989 року Болградським райвідділом ЗАГС Одеської області, актовий запис № 114 від 23.10.1973 року (а.с.20), тобто відповідно до ст. 1261 ЦК вони є спадкоємцями за законом першої черги, тобто спадщина розподілилась між спадкоємцями в рівних частках по 1/6 частини кожному. Спадкоємці прийняли спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради №2102 від 18.07.2018 року (а.с.31), довідкою Червоноармійської сільської ради від 19.01.2005 року (а.с.64), що також підтверджується матеріалами спадкової справи № 98/05, заведеної державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори №98/05, з якої також вбачається, що на деяке майно спадкоємці вже отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.74,75). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. №101/02-31 від 31.01.2018 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved