Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

29.12.2017 [PERSON] через свого представника - адвоката Яворську М.М., подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, третя особа: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 16.01.2018 відкрито провадження у справі. 21.08.2019 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] подав до суду позовну заяву до Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 12.08.2020 цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.12.2020 виключено зі складу учасників справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області. Прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно до розгляду. 15.04.2021 представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] - Коробов К.К. подав уточнену позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування йточнених позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері залишилось спадкове майно - будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Постановою нотаріуса відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі відсутності правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на вказане вище спадкове майно. Ухвалою суду від 15.04.2021 провадження у справі закрито, у зв`язку з відмовою позивача [PERSON] від позову. У підготовче засідання [PERSON] не з`явився, через свого представника адвоката Коробова К.К. надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, 13.05.2021 на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, 14.05.2021 на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому судовому засіданні. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Родинні відносини між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] підтверджено наданим третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.03.1963 (а.с.175). [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , про що 18.01.2015 Відділом реєстрації смерті у м.Києві видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.174). До складу спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] - [PERSON] , як вказує третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] , входить право померлої на житловий будинок, стайню, стодолу, погріб, сарай, навіс, вбиральню та огорожу за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області від 04.12.2017 за №2421, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] до дня смерті належав [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). Будучи спадкоємцем за законом після смерті своєї матері позивач через свого представника по довіреності - [PERSON] звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. Проте постановою нотаріуса від 08.10.2015 йому було відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті матері [PERSON] , оскільки документ, що підтверджував би належність померлій [PERSON] зазначеного житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - відсутній (а.с. 14). Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1970 році, що доводиться технічним паспортом (а.с.176-179), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійній [PERSON] доводиться довідкою виконавчого комітету Нижньовисоцької сільської ради (а.с.12). Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов висновку, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , як спадкоємець майна покійної підставно просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок зі всіма допоміжними приміщеннями, перерахованими в технічному паспорті, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст 4, 10, 12, 13, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved