Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

12 лютого 2020 року позивач, [PERSON] , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, у зв`язку з продовженням навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнуто аліменти на утримання дітей на користь органу опіки та піклування в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22 травня 2007 року і до повноліття дітей. Ухвалою Криничанського районного суду від 11.11.22015 року у виконавчому провадженні, відкритому на підставі рішення Криничанського районного суду від 10.07.2007 року, змінено стягувача, з органу опіки та піклування на [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 23.10.2019 року за № 557 створено дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] до якого влаштовано [PERSON] . З 01.09.2019 року [PERSON] навчається на денному відділенні державного навчального закладу "Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти", на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 18.01.2021 року. У відповідності до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. Відповідач - [PERSON] , є працездатною особою і має можливість матеріально забезпечувати сина до закінчення ним навчання. Вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на її користь на утримання [PERSON] , у зв`язку з його навчанням, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання. При цьому судовим рішенням необхідно визначити мінімальний розмір аліментів на рівні не менше 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу. Просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на її, [PERSON] користь на утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з його навчанням, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу, до закінчення [PERSON] навчання, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. У позовній заяві позивач просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 26 лютого 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання неодноразово не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, правом надання відзиву на позов не скористалася, про причини неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань від неї не надходило. Відповідача, крім викликів за вказаною адресою, було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано -04 травня 2020 року. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 11 вересня 2007 року виконкомом Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06 вбачається, що батьками [PERSON] є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] ( а. с. 7). Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2007 року (справа № 2-372/07) [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнуто аліменти на користь органу опіки та піклування на утримання дітей у розмірі 1/2 часини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей, починаючи стягнення з 22 травня 2007 року ( а.с.8-9). Рішення суду набрало законної сили 23 липня 2007 року. Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року у справі № 178/1789/15-ц за заявою [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження, у виконавчому провадженні, відкритому згідно виконавчого листа № 2-372, виданого Криничанським районним судом Дніпропетровської області 25 січня 2010 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 22 травня 2007 року на користь органу опіки та піклування провести зміну стягувача - з Марганецької спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату для дітей з вадами розумового та фізичного розвитку на [PERSON] , [INFO] , проживаючу по [ADDRESS] . Ухвала набрала законної сили 17 листопада 2015 року( а.с. 10-11). Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого повторно 22 листопада 2017 року виконавчим комітетом Адамівської сільської ради Криничанського району, Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 12). 23 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області було прийнято рішення про створення дитячого будинку сімейного типу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на їх житловій площі за адресою: [ADDRESS] та влаштування з 23.10.2019 року до дитячого будинку сімейного типу Недоступових для спільного проживання та виховання дітей, позбавлених батьківського піклування, в т. ч. і [PERSON] , [INFO] ( а.с 13-14,16) З 01.09.2019 року син [PERSON] - [PERSON] , навчається в ДНЗ "Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти", на денному відділенні та перебуває на не повному державному забезпеченні, очікуваний термін закінчення ним навчання - 18.01.2021року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 04.02.2020 року ( а.с. 15). [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Через навчання останній не має змоги працювати, знаходиться на утриманні позивача, яка в силу своїх можливостей надає йому матеріальну допомогу. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, добровільно не надає. [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги своєї матері. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням, так як є працездатною особою. Також суд враховує, що з відповідачки рішенням суду стягуються аліменти ще на одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких підстав слід вважати встановленим, що повнолітня дитина потребує допомоги матері у зв`язку з навчанням. Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст. 199 СК України несуть обоє із батьків. Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. З урахуванням наявних у справі доказів та норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, не надає, та на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього - [PERSON] , [INFO] на весь період його навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно до закінчення - [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду. Разом з тим, в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід відмовити з наступних підстав. Так, вимога щодо 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (ч. 2 ст. 182 СК України), в той час як згідно частини 1 статті 200 СК України на повнолітніх дочку, сина суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням лише обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а не розміру. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: approved