Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач позовні вимоги обгрунтував тим, що він з 05 червня 2014 року є власником земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS]. На зазначеній земельній ділянці він розпочав будівництво будинку, збудував фундамент та продовжує інші будівельні роботи. В 2018 році йому стало відомо про те, що за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Зазначена обставина є перешкодою у реалізації його права власності на будівництво житлового будинку та користування ним як власником у майбутньому, оскільки всі погодження при будівництві здійснюються за згодою осіб, які там зареєстровані, тому при закінченні будівництва відповідачі можуть набути права проживання у будинку та набути статусу співзабудовників з усіма правовими наслідками цього. В добровільному порядку відповідачі знятись з реєстрації не бажають. Житловий будинок, у якому були зареєстровані відповідачі, знесено і з 24 вересня 2018 року за заявою відповідача [PERSON] припинено право власності на будинок і на користування земельною ділянкою. Позивач просив визнати відповідачів: [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в який позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, надали суду заяви, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили справу розглядати за їх відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено у п.4 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.06.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2014 року [PERSON] є власником земельої ділянки площею 0,25 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 5,6). З довідки №5510 від 18.09.2018 року про технічні показники об'єкту слідує, що згідно обстеження нерухомості, розташованої по [ADDRESS], станом на 18.09.2018 року встановлено, що житловий будинок літ "А", загальною площею 33.0 кв.м., житловою 15.2 кв.м., власником якого згідно договору купівлі-продажу №1754 від 24.07.2003 року є [PERSON], знесено (а.с.17). Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.10.2018 року підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , однак вищевказаний будинок знищено на підставі довідки №5510 від 18.09.2018 року про технічні показники об'єкта (а.с.19). Згідно довідки Брусилівської селищної ради Житомирської області № 615 від 04.12.2018 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 29.09.2003 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Факт відсутності на земельній ділянці по [ADDRESS] будинку та господарських будель підтверджується актом обстеження земельної ділянки № 4 від 08.06.2018 року (а.с. 19). Архівним витягом з протоколу №12 27 сесії 4 скликання Морозівської сільської ради Брусилівського району від 28.02.2005 року підтверджується, що сільська рада вирішила припинити право користування земельною ділянкою площею 0,48 га по [ADDRESS], на підставі добровільної відмови [PERSON] (а.с.20). Оскільки відповідачі втратили право власності на житловий будинок у зв'язку з його знищенням, то автоматично вони позбулися і права користування ним, яке є однією із складових частин права власності. Як передбачено ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття реєстрації місця проживання" здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, остаточного рішення суду - про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS]. Місце проживання відповідачів зареєстроване за даною адресою, але будинок, в якому вони зареєстровані, знесено і відповідачі мешкають за іншою адресою. Реєстрація відповідачів за адресою розташування, належної позивачу на праві власності земельної ділянки, утворює перешкоди при здійсненні ним права на будивництво житлового будинку. Добровільно відповідачі не бажають знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, де відсутнє будь-яке належне їм майно та взагалі відсутне житлове приміщення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів солідарно підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі ст.ст.319, 346, 391 ЦК України та

Outcome: approved