Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача та відшкодування збитків, в якій просить стягнути з відповідача завдані збитки сумою 6 306, 50 грн та відсотки за користування незаконно списаними коштами сумою 2 593, 64 грн, всього 8 900, 14 грн (вісім тисяч дев`ятсот грн 14 коп.). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 29.10.2013 року, на підставі якого Відповідач відкрив рахунок № [NUMBER] , випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold та надав [PERSON] кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по цьому рахунку з лімітом 75 000 грн. 05 серпня 2018 року відбулося несанкціоноване ініціювання списання кредитних коштів з рахунку № [NUMBER] , відкритого в ПАТ «Альфа-Банк» на ім`я [PERSON] , загальною сумою у розмірі 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.). Про цей факт позивачу стало відомо з повідомлень про успішно здійснені операції зі списання кредитних коштів з картки, які надійшли на телефонний номер позивача від ПАТ «Альфа банк» за допомогою системи Viber. Транзакцій власником картки в цей день не ініціювалось і не здійснювалось, фізичного доступу до картки ніхто не мав і не міг мати, втрачена вона не була і не використовувалась цього дня ні власником, ні уповноваженими ним особами, пін-код, пароль та інші засоби ідентифікації картки стороннім особам не повідомлялися. Позивач негайно повідомив обставини події співробітникам ПАТ «Альфа-Банк», в результаті чого 05.08.2018р. картка № [NUMBER] була заблокована. Але всупереч вказівкам позивача, який повідомив співробітникам банку про те, що незаконні операції здійснювалися не ним, а невідомими особами, а також не зважаючи на заблоковану картку, 07.08.2018 року було безпідставно проведені зазначені операції по рахунку і списано з рахунку позивача грошові кошти загальною сумою 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.). 05.08.2018 року, відразу після дзвінка до Контакт Центру відповідача, позивач звернувся із заявою про вчинення правопорушення до Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області (оскільки на момент вчинення правопорушення перебував саме в цій місцевості). На підставі цієї заяви було відкрите кримінальне провадження за №120182300140001331 від 05.08.2018 року з попередньою кваліфікацією події - ч.1. ст.190 КК України (Відповідь Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області № 11766/03/38-2018 від 07.09.2018 р.) 14 серпня 2018 року позивач звернувся до Харківського відділення ПАТ «Альфа-Банк» №11 із заявою про повернення незаконно списаних коштів, яку зареєстровано за вх.№86684. У своїй відповіді від 29.08.2018р. №75752-23.1-б/б ПАТ «Альфа банк» відмовив у задоволенні заяви клієнта. З метою достеменного з`ясування структури заборгованості та іншої інформації, необхідної позивачу для захисту своїх порушених прав, були здійснені неодноразові звертання до ПАТ «Альфа-Банк» з проханням надати розрахунок відсотків, суми заборгованості, відповідні документи, які залишилися без належного реагування з боку відповідача, не було надано жодної конструктивної відповіді, з якої б можна було отримати вичерпну інформацію на зазначені питання позивача. Так, починаючи з листопада 2018 року було здійснено численні звернення до ПАТ «Альфа-Банк», що підтверджується копіями наступних листів позивача та представника позивача адвоката Солодовника О.Д.: адвокатський запит від 12.11.18 №128180 (про надання інформації щодо структури нарахувань і заборгованості), адвокатський запит від 16.04.2019 вх.№ 49186 (запит на інформацію та перерахунок), лист ПАТ «Альфа-Банк» вих.№38583-11-б/б від 18.04.19р (відмова у наданні інформації), заява [PERSON] вх.№ 57138 від 03.05.19 (про перерахунок заборгованості та надання інформації), заява [PERSON] вх.№ 57137 від 03.05.19 (про припинення безпідставних телефонних дзвінків), заява [PERSON] вх.№ 73373 від 06.06.19р. (повторна, про надання інформації щодо структури нарахувань і заборгованості), лист ПАТ «Альфа-Банк» вих.№ 53811-23.1б/б від 11.06.19р. (в якому не наведено жодних розрахунків, а лише викладена інформація загального, довідкового характеру), заява [PERSON] вх.№ 77424 від 18.06.19р. ( про надання інформації щодо структури нарахувань і заборгованості), адвокатський запит вх.№86250 від 10.07.19 (про надання інформації щодо структури нарахувань і заборгованості). Після неодноразових вимог надати розрахунок щодо незаконно нарахованих відсотків на безпідставно списані грошові кошти, на адресу позивача було направлено відповідь ПАТ «Альфа Банк» за вих.№64874-23.1-б/б, датовану від 17.07.2019 року, та яку позивач отримав на початку жовтня 2019 року, у якій міститься перелік нарахувань, пов`язаних з безпідставним списанням коштів у розмірі 8 052, 00 грн. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2019 року у справі №635/7050/18 позов [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживача, стягнення безпідставно списаних коштів та пені, скасування неправомірно нарахованих процентів задоволено частково, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно списані грошові кошти у розмірі 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.). 27 травня 2019 року на підставі зазначеного рішення відповідачем було зараховано на картковий рахунок позивача кошти у розмірі 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.) Але за весь час, коли було незаконно списано зазначені грошові кошти у розмірі 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.) , тобто з 05.08.2018 року по 27.05 2019 року, відповідачем здійснювалися нарахування на суму незаконно списаних коштів, як на суму коштів, якою позивач міг би користуватися, й відповідні списання по рахунку позивача а саме: - комісія за переказ (списання грошових коштів у розмірі 8 052, 00 грн) - 322, 00 грн; - нараховані відсотки - 2762, 73 грн; - штрафні санкції - 3200, 00 грн; - пеня - 0, 30 грн; - відсотки за овердрафт - 21, 90 грн. (Підтверджується Листами відповідача від 17.07.2019 р. №64874-23.1-б/б, №64751-23.1-б/б., банківською випискою по рахунку позивача ). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, вказана позовна заява прийнята до розгляду та призначено по справі судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутність не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 29.10.2013 року, на підставі якого Відповідач відкрив рахунок № [NUMBER] , випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold та надав [PERSON] кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по цьому рахунку з лімітом 75 000 грн. 05 серпня 2018 року відбулося несанкціоноване ініціювання списання кредитних коштів з рахунку позивача № [NUMBER] , відкритого в ПАТ «Альфа-Банк загальною сумою у розмірі 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.). Позивач негайно повідомив обставини події співробітникам ПАТ «Альфа-Банк», в результаті чого 05.08.2018р. картка № [NUMBER] 1097 була заблокована. Незважаючи на це, 07.08.2018 року було списано з рахунку позивача грошові кошти загальною сумою 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.). 14 серпня 2018 року позивач звернувся до Харківського відділення ПАТ «Альфа-Банк» №11 із заявою про повернення незаконно списаних коштів, яку зареєстровано за вх.№86684. У своїй відповіді від 29.08.2018р. №75752-23.1-б/б ПАТ «Альфа банк» відмовив у задоволенні заяви клієнта. Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою з`ясування структури заборгованості та іншої інформації, необхідної позивачу для захисту своїх порушених прав, що підтверджується копіями листів позивача та представника позивача адвоката Солодовника О.Д.: адвокатський запит від 12.11.18 №128180 (про надання інформації щодо структури нарахувань і заборгованості), адвокатський запит від 16.04.2019 вх.№ 49186 (запит на інформацію та перерахунок), лист ПАТ «Альфа-Банк» вих.№38583-11-б/б від 18.04.19р (відмова у наданні інформації), заява [PERSON] вх.№ 57138 від 03.05.19 (про перерахунок заборгованості та надання інформації), заява [PERSON] вх.№ 57137 від 03.05.19 (про припинення безпідставних телефонних дзвінків), заява [PERSON] вх.№ 73373 від 06.06.19р. (повторна, про надання інформації щодо структури нарахувань і заборгованості), лист ПАТ «Альфа-Банк» вих.№ 53811-23.1б/б від 11.06.19р. (в якому не наведено жодних розрахунків, а лише викладена інформація загального, довідкового характеру), заява [PERSON] вх.№ 77424 від 18.06.19р. ( про надання інформації щодо структури нарахувань і заборгованості), адвокатський запит вх.№86250 від 10.07.19 (про надання інформації щодо структури нарахувань і заборгованості). У відповідь на зазначені звернення на адресу позивача було направлено відповідь ПАТ «Альфа Банк» за вих.№64874-23.1-б/б, датовану від 17.07.2019 року, та яку позивач отримав на початку жовтня 2019 року, у якій міститься перелік нарахувань, пов`язаних з безпідставним списанням коштів у розмірі 8 052, 00 грн. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2019 року у справі №635/7050/18 позов [PERSON] до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживача, стягнення безпідставно списаних коштів та пені, скасування неправомірно нарахованих процентів задоволено частково, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно списані грошові кошти у розмірі 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.). 27 травня 2019 року на підставі зазначеного рішення відповідачем було зараховано на картковий рахунок позивача кошти у розмірі 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.) За весь проміжок часу незаконного списання коштів у розмірі 8 052, 00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп.), тобто з 05.08.2018 року по 27.05.2019 року, відповідачем здійснювалися нарахування на суму незаконно списаних коштів, як на суму коштів, якою позивач мав би можливість користуватися, й відповідні списання по рахунку позивача у загальному розмірі 6 306, 93 грн, а саме: - комісія за переказ (списання грошових коштів у розмірі 8 052, 00 грн) - 322, 00 грн; - нараховані відсотки - 2762, 73 грн; - штрафні санкції - 3200, 00 грн; - пеня - 0, 30 грн; - відсотки за овердрафт - 21, 90 грн. Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу - кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію. Обов`язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. Із наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив незаконне списання грошових коштів у розмірі 8 052, 00 грн з рахунку позивача, а також нараховано та списано комісію за переказ, нараховані відсотки, штрафні санкції, пеню, відсотки за овердрафт у загальному розмірі 6 306, 93 грн. При цьому грошові кошти у розмірі 8 052, 00 грн було повернуто позивачу, грошові кошти у розмірі 6 306, 93 грн. не було повернуто позивачу, чим позивачу завдано збитків у розмірі 6 306, 93 грн. Оскільки списання відповідачем грошових коштів у розмірі 8 052, 00 грн з рахунку позивача було визнано в судовому порядку безпідставним та незаконним, то відповідно й додаткові грошові зобов`язання, що виникли у зв`язку зі списанням грошових коштів у розмірі 8 052, 00 грн, є також безпідставними. Таким чином, зазначені списані грошові кошти, пов`язані з незаконним списанням суми 8 052, 00 грн, становлять собою збитки загальним розміром 6 306, 93 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст. 1166 ЦК, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати завдані позивачу збитки у розмірі 6 306, 93 грн. Відповідно до ст. 1073 ЦК, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Отже, відповідно до законодавства, окрім основної суми списання, стягненню з відповідача підлягають завдані збитки, проценти за користування коштами позивача. Оскільки списання коштів з рахунку відповідача відбулося без належної правової підстави, що встановлено в судовому порядку (рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2019 року у справі № 635/7050/18), і відповідно до ст. 1073 ЦК у відповідача одразу виник обов`язок перерахувати списані кошти на рахунок позивача, то відповідач згідно зі ст. 612 ЦК вважається боржником, який прострочив виконання зобов`язання. В той же час, відповідач здійснював безпідставне користування коштами, які належать позивачу, без належного відшкодування плати за таке користування, більше того, нарахувавши позивачу проценти, які той повинен виплатити відповідачу. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України у рішенні від 11.09.2019 року у справі № 751/631/17. При цьому Суд зазначає, що безпідставне списання відповідачем коштів із карткового рахунку позивача в силу положень статті 1073 ЦК України покладає на відповідача обов`язок негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити проценти та відшкодувати збитки, якщо інше не встановлено законом. Щодо стягнення процентів за користування безпідставно списаними грошовими коштами та пені, то відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1073 ЦК України передбачена сплата процентів за безпідставне списання банком грошових коштів з рахунку клієнта. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до підпункту 32.3.2 пункту 32.3 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. З огляду на викладене, відповідач зобов`язаний відповідно до вимог статті 1073 ЦК України та підпункту 32.3.2 пункту 32.3 статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" сплатити позивачу проценти за користування його грошовими коштами. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі Касаційного Цивільного Суду у Постанові від 11.09.2019р. у справі № 751/631/17. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до примітки 1 Тарифів ПАТ «Альфа Банк», проценти за користування несанкціонованою заборгованістю та пеня за користування простроченою заборгованістю складають 39,99 % від суми заборгованості. Отже, сума відсотків за користування безпідставно списаними коштами за період з 07.08.2018 року по 27.05.2019 року складає: 8 052,00 грн (сума списання) х 39, 99% ( процентна ставка) х 294 (кількість днів безпідставного списання)/ 365 днів= 2 593, 64 грн. Таким чином, позивачем належними, достатніми та допустимими доказами доведено наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі: завданих збитків сумою 6 306, 93 грн + відсотки за користування незаконно списаними коштами сумою 2 593, 64 грн, всього 8 900, 57 грн (вісім тисяч дев`ятьсот грн 57 коп). Відповідно до ч.1 ст 16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав, зокрема, є відновлення становища, яке існувало до порушення, а також відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.633 ЦК України, укладений договір між позивачем і відповідачем є публічним договором, за яким позивач є споживачем, а відповідач - виконавцем послуг. П.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до п.19 ст.1 цього ж закону, продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно з п.13 ст.1 зазначеного закону, належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Поведінка відповідача не відповідає вимогам законодавства щодо якості наданих послуг, оскільки ним не дотримано вимог ст. 1066, 1068, 1071, 1073 ЦК України, ст. 14, 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», чим грубо порушено права позивача, передбачені ст.4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч.1 ст.22 цього ж закону, захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved