Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Відкритого Акціонерного Товариства « Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 21 липня 1972 року по 31 травня 2000 року. З 01 січня 1999 року ВАТ «Словянський керамічний комбінат» припинило виплачувати працівникам заробітну плату. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виплатити їй заборгованої заробітної плати, але кожний раз отримувала відмову щодо цього через відсутність у нього нібито коштів. Рішенням Словянського міськрайонного суду , справа 2/243/3788/2015 , 243/7269/15 ц від 21 серпня 2015 року вирішено стягнути з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3408 ,93 грн. та компенсацію моральної шкоди у сумі 500 грн. Виконавчий лист був своєчасно направлений до відділу ДВС Словянського МРУЮ та взятий на виконання, але ДВС винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Враховуючи період з дня винесення рішення суду та дату погашення відповідачем суми заборгованості по заробітній платі у повному обсязі, вважає, що останній у відповідності до положень\~ст. 117 КЗпП України, повинен виплатити їй суму середнього заробітку за період з 1 червня 2000 року по день постанови рішення судом включно у розмірі 97884,16 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням терміну виплати у сумі 16674,78 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву в якій наполягала на задоволенні заявлених нею вимог та просила провести розгляд судової справи за її відсутності. Представник відповідача Відкритого Акціонерного Товариства «Словянський керамічний комбінат» про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України . Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється судом на адресу відповідача ним не отримується ( а.с.13, 16 ). Згідно до вимог абз 5 ч.5 ст. 74 ЦПК України У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач ВАТ «Словянський керамічний комбінат» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають\~\~частковому задоволенню\~\~з наступних\~\~підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] працювала у ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та була звільнена 31.05.2000 року у зв'язку із переведенням п.1\~ст.36 п.5 КЗпП України, , що підтверджено записами у трудовій книжці( а.с. 5-6) При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був. Заочним рішенням суду від 21.08.2015 року позовні вимоги позивачки , щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, були задоволені частково. На її користь було стягнуто з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» заборгованість по заробітній платі у розмірі -3408,93 грн., а також моральну шкоду у розмірі 500,0 грн. \~\~\~\~ У відповідності до ч.1\~ст. 117 КЗпП України\~"В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку". За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці. Зазначені норми трудового права структурно віднесені до розділу VІІ "Оплата праці" указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Згідно Довідки № 698 від 15.08.2000 року, середньоденний заробіток за два останніх місяці роботи позивача квітень -травень 2000 року становить: 956,49 грн. Відпрацьована кількість робочих годин за два останніх місяці квітень травень 2000 року становить: (151+151.) = 302,0 год. год., тому годинна тарифна ставка складає (444 грн19+512 грн.30 коп.)/(151 год.+151 год.)= 3 грн. 16 коп. / год. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає з розрахунку: 8,0 год * 3 грн. 16 коп/год.= 25 грн. 28 коп. Отже, із врахуванням середньоденного заробітку позивача, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2000 року по 30 грудня 2015 ( день постановлення рішення по справі) року включно складає: 25,28 Х 3895 днів = 98 465грн. 60 коп. Суд зазначає, що у сенсі ст. 117 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про оплату праці» стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку є відповідальністю роботодавця та стягується судом саме по день фактичного розрахунку, або по день постановлення рішення суду, у зв'язку з цим, в даному випадку судом розглянути вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у межах позовних вимог у відповідності дост. 11 ЦПК України. Стосовно позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини\~грошових\~доходів у звязку з порушенням термінів\~її виплати, суд виходить з наступного. За змістом вимог\~ст. 34 ЗУ «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати\~провадиться відповідно до індексу зростання\~цін\~на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. За приписами ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», компенсація\~громадянам\~втрати\~частини доходів у зв'язку з порушенням\~строків\~їх\~виплати\~(далі\~-\~компенсація) провадиться\~у\~разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів,\~нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, а за змістом ст. 8 вказаного закону, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2001 року. В статті 3 вказаного Закону, передбачений порядок нарахування компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків її виплати. Відповідно до\~звязку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Стаття 7 вищевказаного Закону передбачає, що відмова власника або уповноваженого ним органу ( особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Позивачем не надано доказів на підтвердження виплати йому заборгованості та даних про відмову власника або уповноваженого ним органу у виплаті компенсації. В матеріалах справи відсутні дані про розмір заборгованості заробітної плати, після утримання податків і платежів, по місяцях за які вона утворилась. Будь-яких доказів того, що така компенсація не була нарахована під час перебування в трудових відносинах із підприємством позивачем також не надано. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині стягнення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, оскільки суд позбавлений можливості самостійно вирахувати розмір компенсації, в звязку із недоведеністю обставин, які повинні бути враховані при стягненні компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати. Також, у відповідності до вимог ст.4\~ЗУ\~Про\~судовий збір\~, (станом на час звернення позивача до суду) за подання позовних заяв в порядку цивільного судочинства майнового характеру фізичною особою сплачується\~судовий збір у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше пяти розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно з ч.3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача\~на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до розяснень п. 36 постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні\~позову (частина\~перша\~статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною\~Законом № 3674-VI). Враховуючи наведене, з відповідача у дохід держави необхідно стягнути судовий збір у у розмірі\~487 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial