Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

11 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення 21 сесії 6 скликання Миргородської міської ради №95 від 22 червня 2012 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 423 кв.м., для садівництва за адресою [ADDRESS] " та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯМ №282701, виданий [PERSON] на підставі вказаного рішення Миргородської міської ради . Обґрунтовуючи позов послався на те, що рішенням Миргородської міської ради 18 сесії 5 скликання від 06 грудня 2007 року йому, [PERSON] , надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою [ADDRESS] для ведення садівництва. На виконання вищевказаного рішення він уклав Договір на виготовлення технічної документації із землеустрою та здійснив оплату вказаних робіт. 19 листопада 2010 року Миргородська міська рада 3 сесії 6 скликання прийняла рішення, яким погодила іншій особі [PERSON] матеріали вибору земельної ділянки площею 400 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та надала йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки. Після того, як на вищевказане рішення Миргородської міської ради від 19 листопада 2010 року, надійшов протест прокурора, Миргородська міська рада своїм рішенням №194 від 18 листопада 2011 року задовольнила протест, скасувала своє рішення від 19 листопада 2010 року «Про погодження матеріалів вибору земельної ділянки площею 400 кв. м. та надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва за адресою: [ADDRESS] », а також скасувала рішення від 06.12.2007 «Про надання громадянам дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» в частині надання, йому [PERSON] , дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Миргородського міськрайонного суду 06 червня 2012 року, визнано незаконним та скасовано рішення Миргородської міської ради №194 від 18 листопада 2011 року в частині скасування рішення 18 сесії Миргородської міської ради 5 скликання від 06.12.2007 «Про надання громадянам дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки» в частині надання [PERSON] , дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS] . За позовом [PERSON] Миргородський міськрайонний суд рішенням від 22.05.2012, скасував, як незаконний пункт перший рішення Миргородської міської ради від 18.11.2011 №194 про задоволення протесту Миргородського міжрайонного прокурора на рішення 3 сесії Миргородської міської ради 6 скликання №51 «Про погодження матеріалів вибору земельної ділянки площею 400 кв.м. та надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ». В результаті прийняття судом вказаного рішення Миргородська міська рада своїм рішенням №95 від 22 червня 2012 року затвердила [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] , а також безоплатно передала вказану земельну ділянку площею 423 кв.м. йому у власність. Рішенням від 18 липня 2012 року міська рада змінила поштову адресу земельної ділянки з [ADDRESS] [ADDRESS] . На підставі рішення Миргородської міської ради від 22 червня 2012 року №95 Відділ Держкомзему у місті Миргороді Полтавської області 19 жовтня 2012 року [PERSON] видав Державний акт про право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] . Миргородський міськрайонний суд рішенням від 06.06.2012 року, за позовом [PERSON] визнав незаконним та скасував рішення Миргородської міської ради від 18.11.2011 №194 в частині скасування рішення 18 сесії Миргородської міської ради 5 скликання від 06.12.2007 року Про надання громадянам дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, в частині надання [PERSON] дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ». Зважаючи на те, що рішення Миргородської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердження даного проекту землеустрою та передача земельної ділянки по [ADDRESS] у власність [PERSON] були прийняті 19 листопада 2010 року пізніше, ніж рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою земельної ділянки по [ADDRESS] , [PERSON] 06 грудня 2007 року; а також враховуючи те, що останнє рішення не було скасовано та залишається чинним, вважає, що такими діями відповідач порушив його право на отримання земельної ділянки у власність. Оскільки Земельний кодекс України не встановлює строк, протягом якого заявник має виготовити технічну документацію на землю, у рішенні Миргородської міської ради від 06 грудня 2007 року не було встановленого строку, протягом якого він повинен виготовити технічну документацію, відмови від наміру приватизувати земельну ділянку до міської ради він теж не направляв, тому вважає рішення Миргородської міської ради 3 сесії 6 скликання від 19 листопада 2010 року, яким погоджено [PERSON] Васильовичу матеріали вибору земельної ділянки площею 400 кв. м.. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки, наступне рішення Миргородської міської ради №95 від 22 червня 2012 року, яким затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] , а також безоплатно передано вказану земельну ділянку площею 423 кв.м. йому у власність незаконними і підлягають скасуванню. Виданий на підставі вказаних рішень, які є незаконним Державний акт про право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] ) серія [NUMBER] , на ім`я [PERSON] є недійсним. Ухвалою судді від 16.09.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання. Відповідач, представник Миргородської міської ради Полтавської області подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.02.2013 по справі №541/3039/2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 13.03.2013 відмовлено [PERSON] в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення Миргородської міської ради №95 від 22.06.2012 та визнання недійсним державного акта на право власності на землю, виданого [PERSON] на підставі вищевказаного рішення, з тих самих підстав, які зазначає позивач в позовній заяві. Просив закрити провадження по справі з врахуванням приписів п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Вказане клопотання представник відповідача підтримав в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача Миргородської міської ради Лисенка Р. О. про закриття провадження у справі за позовом [PERSON] до Миргородської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Миргородської міської ради 21 сесії 6 скликання №95 від 22.06.2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 423 кв.м. для садівництва за адресою [ADDRESS] та визнання недійсним Державного акту на право власності на з земельну ділянку ЯМ № 282701 виданого [PERSON] на підставі вказаного рішення відмовлено. Оскільки для вирішення клопотання представника відповідача, в підготовчому засідання суд позбавлений можливості з`ясувати, чи рішення Миргородського міськрайонного суду від 08.02.2013 року на яке посилається сторона, ухвалене з приводу спору про той же предмет із тих же підстав, що розглядається судом за позовом [PERSON] до Миргородської міської ради про скасування рішення міської ради та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. 12 грудня 2019 року підготовче провадження по справі закрите і справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Наголошували, що спірна земельна ділянка по [ADDRESS] , перебувала в оренді у його сім`ї з 2002 року, на ній був посаджений садок. 06 грудня 2007 року, відповідач з метою задоволення його заяви про передачу у власність цієї земельної ділянки прийняв рішення про надання йому [PERSON] дозволу на розробку технічної документації із землеустрою спірної земельної ділянки яке не містить строків її виготовлення та затвердження відповідачем. Тому прийняте в 2010 році відповідачем оскаржуване рішення є незаконним і підлягає скасуванню, а виданий на підставі нього Державний акт про право власності на спірну земельну ділянку на ім`я [PERSON] є недійсним. Представник відповідача Миргородської міської ради Полтавської області в судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві та наголосив, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки про існування оскаржуваного рішення та Державного акту йому було відомо з 2013 року часу розгляд судом спору з аналогічними позовними вимогами, тому просив відмовити у задоволення позову [PERSON] у зв`язку з пропуском позовної давності. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 101). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважав, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Зазначав, що про існування спірного рішення та Державного акту про право власності, який оспорює позивач, [PERSON] було відомо в 2013 році. Вказував, що на момент приватизації земельної ділянки для обслуговування будинку та господарських будівель дружиною позивача [PERSON] при погодженні меж стало відомо, що спірна земельна ділянка орієнтовною площею 400 кв. м. належить міській раді, так як договір на її оренду не був укладений. 19.11.2010 році рішенням міської ради йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної ділянки, яка була прийнята у фонд міської ради, для введення садівництва. 22.06.2012 року міською радою було затверджено проект землеустрою і на підставі вказаного рішення на його ім`я виданий Державний акт про право власності на земельну ділянку, який зареєстрований 19.10.2012 року. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 08 лютого 2013 року яке залишено без змін Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13 березня 2013 року, що набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Миргородської міської ради Полтавської області та Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області про скасування ряду рішень органу місцевого самоврядування і визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку відмовлено. Вищезазначеним рішенням та ухвалою апеляційного суду встановлені наступні обставини. [PERSON] , якій відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Миргородської міської ради від 06.03.2007, належить земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] (а.с.113-115 ). Суміжним землекористувачем є [PERSON] є власником домоволодіння в [ADDRESS] , що розташоване на земельній ділянці площею 0,0636 га. (а.с. 19). Рішенням 18 сесії Миргородської міської ради 5 скликання від 06.12.2007, [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку , яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). За рішенням 36 сесії Миргородської міської ради 5 скликання від 25.09.2009 р. №59 було надано [PERSON] дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо надання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою орієнтованою площею 423 кв.м. за адресою : [ADDRESS] , для ведення городництва та зобов`язано [PERSON] подати технічну документацію із землеустрою щодо надання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, міській раді для розгляду та затвердження у встановленому порядку (а.с. 109,110). Згідно постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 травня 2012 року, що набрала законної сили 05 червня 2012 року і є чинною на час ухвалення рішення судом скасовано пункт 1 рішення Миргородської міської ради від 18.11.2011 року №194 про задоволення протесту Миргородського міжрайонного прокурора на рішення 3 сесії Миргородської міської ради 6 скликання №51 Про погодження матеріалів вибору земельної ділянки площею 400 кв. м. та надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Зобов`язано Миргородську міську раду у строк визначений частиною 9 ст.118 ЗК України розглянути та прийняти рішення з приводу Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0423га [PERSON] для індивідуального садівництва по [ADDRESS] (а.с. 111-112). Рішенням 3 сесії Миргородської міської ради 6 скликання № 51 від 19.11.2010, яке є чинним відповідно до постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 травня 2012 року, [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення садівництва. Відповідно до рішення Миргородської міської ради від 13 листопада 2002 року № 699 земельна ділянка, була передана [PERSON] у фонд міської ради, а надання її у користування [PERSON] на правах оренди без укладення відповідних договорів, з 2003 до 2008 рік не створюють для [PERSON] та [PERSON] будь-яких прав на спірну земельну ділянку на час прийняття міською радою рішення про передачу її у власність [PERSON] (а.с.103-110). За рішенням 21 сесії Миргородської міської ради 6 скликання від 22.06.2012 р. №95 було затверджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки площею 0,0423 га по [ADDRESS] , передано її у власність [PERSON] для ведення садівництва, та видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 282701, який зареєстровано в установленому порядку 19 жовтня 2012 року(а.с 17,19). Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 18 липня 2012 року № 562 змінено поштову адресу спірної земельної ділянки з [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с. 18). З огляду на це Миргородська міська рада, у спосіб не заборонений законом, як власник, реалізувала свої повноваження у галузі регулювання земельних відносин, передавши спірну земельну ділянку у власність [PERSON] . Зазначені дії органу місцевого самоврядування, за переконанням суду, відповідали вимогам пункту 34 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні. Надання [PERSON] лише дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на спірну земельну ділянку, за рішеннями Миргородської міської ради вісімнадцятої сесії п`ятого скликання від 06 грудня 2007 року та тридцять шостої сесії п`ятого скликання від 25 вересня 2009 року №59, не може вважатися наданням земельної ділянки компетентним органом і не породжує у останнього відповідних прав на спірну земельну ділянку, оскільки надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки не покладає на орган місцевого самоврядування обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї ділянки у власність чи користування. У свою чергу отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою не покладає обов`язку щодо його реалізації. Такий висновок зробив ВС в постанові №682/345/16-а від 07.11.2019. З вищевказаних обґрунтувань суд не приймає до уваги твердження позивача, що міська рада не мала права прийняти рішення 19 листопада 2010 року, яким погоджено [PERSON] Васильовичу матеріали вибору земельної ділянки площею 400 кв. м. що знаходиться за адресою [ADDRESS] та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки. Враховуючи вказане, оскільки на час ухвалення судом рішення по цьому спору є чинними рішення Миргородського міськрайонного суду від 08 лютого 2013 року та постанова Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 травня 2012 року, якими встановлені вищевказані обставини, а позивачем будь-які інші докази на обґрунтування заявлених позовних вимог не надані, тому в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення 21 сесії 6 скликання Миргородської міської ради №95 від 22 червня 2012 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 423 кв. м., для садівництва за адресою [ADDRESS] " необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог. Вирішуючи позовну вимогу про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯМ №282701, виданий [PERSON] на підставі рішення Миргородської міської ради від 22 червня 2012 року 21 сесії 6 скликання №95, суд зазначає, що вказана вимога є похідною від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення відповідача на підставі якого виданий державний акт. Оскільки в задоволенні вимоги про визнання рішення незаконним відмовлено, отже вказана вимога є безпідставною і задоволенню не підлягає. Крім того позивачем вказана вимога заявлена до Миргородської міської ради, яка є неналежним відповідачем. Також суд наголошує, що зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Миргородської міської ради Полтавської області та Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області про скасування ряду рішень органу місцевого самоврядування і визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку по якому прийняте рішення Миргородського міськрайонного суду від 08.02.2013 по справі, був заявлений також до [PERSON] , відтак в ході судового розгляду не встановлено підстав для закриття провадження по справі, що розглядається, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом попущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, заява представника про застосування позовної давності до даного спору задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не можуть бути покладені на відповідача.

Outcome: dismissed