Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

5 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по утриманню неповнолітніх дітей та утриманню дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трьох років, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на неї у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання сторони не з'явились. Про час і місце розгляду справи позивач і відповідач були повідомлені належним чином. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому, позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Згідно довідки про склад сім"ї, виданої Хижинецькою сільською радою Романівського району, діти відповідача та позивача проживають разом з останньою. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку щодо утримання неповнолітніх дітей визначаються за домовленістю між ними. Якщо ж такої домовленості не досягнуто кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Частиною 2 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що він виконує свої обов"язки щодо утримання неповнолітніх дітей та дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трьох років, не надав. З огляду на викладене, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову [PERSON] Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved