Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з цивільним позовом до Великоканівецької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 червня 2014 року померла його мати [PERSON], яка на момент смерті проживала у [INFO]. Заповіту вона не складала та після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку та житловий будинок з надвірними спорудами. Позивач вчасно не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у звязку із перебуванням за межами України, а тому, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач та його представник подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, а справу просили розглянути без їх участі (а.с. 25, 27). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 26). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 04 червня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05 червня 2014 року серії І-СР № 234754 (а.с. 8). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження від 14 березня 1989 року серії ІII-СР № 258973 (а.с. 9). Згідно з довідкою Великоканівецької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 23 серпня 2018 року № 1384, [PERSON] на день смерті проживала одна і була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок, розташований за адресою: вул. Майора Прядко, 45, с. Малі Канівці, Чорнобаївський район, Черкаська область, що належав їй на підставі свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння від 13 лютого 2008 року № 58 (а.с. 7); - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5092 га, розташована за адресою: вул. Майора Прядко, 45, с. Малі Канівці, Чорнобаївський район, Черкаська область, що належала їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 7 грудня 2010 року серії ЯК № 424709 (а.с. 6). Позивач своєчасно у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подав, оскільки перебував за межами України, що підтверджується відмітками у закрдонному паспорті (а.с.11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто 04 червня 2014 року. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Виходячи з положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач, як син спадкодавця [PERSON], є спадкоємцем першої черги. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Отже строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 04 грудня 2014 року. Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 10 листопада 2018 року (вих. № 1149/02-16) (а.с. 23), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 17), відповідно до змісту якого після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Під час розгляду справи, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, судом не встановлено наявність інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Абзацом 4 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, а саме періодичні виїзди за кордон, заслуговують на увагу. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, а також, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який бажає прийняти спадщину, вказана спадщина після смерті [PERSON] до цього часу ніким не прийнята, відповідач проти позову не заперечує, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved