Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

[PERSON] в квітні 2014 року звернулася в суд із позовом до відповідачів про визнання недійсними прилюдних торгів, які відбулися 13.01.2014 року, з реалізації належних їй на праві власності складського приміщення літ.О-1, площею 678,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], ПТО з гаражами літ.Щ-1, площею 570,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], визнання недійсними актів про проведення прилюдних торгів з продажу вказаного арештованого майна боржника та виданих на їх підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в процесі примусового виконання виконавчого листа №2-1274/11, виданого 23.04.2013 року Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 1590352,31 грн., відбулися прилюдні торги з продажу майна боржника, зокрема, належного їй складського приміщення літ.О-1, площею 678,7 кв.м, і ПТО з гаражами літ.Щ-1, площею 570,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що при організації та проведенні прилюдних торгів були допущені порушення вимог чинного законодавства. Відмічає, зокрема, що її не було повідомлено вчасно належним чином, в порядку, визначеному законодавством, про проведення торгів та не надано копії акту про проведення прилюдних торгів, що позбавило б її можливості скористатись своїм правом прийняти участь у торгах, якби інформацію про проведення прилюдних торгів з реалізації її майна вона не дізналась із сайту Реєстру виконавчих проваджень і лише завдяки цій інформації мала можливість взяти участь у торгах. Крім цього, реалізація майна відбулася за оцінкою, визначеною висновком ФОП [PERSON] про вартість майна, з яким вона не погоджується, вважає, що така оцінка не відповідає дійсності, є явно заниженою з метою якнайшвидшого продажу нежитлових приміщень на прилюдних торгах. Зазначає, що подавала заперечення проти результатів оцінки арештованого майна, однак, державним виконавцем відмовлено у призначенні рецензування звіту про оцінку майна. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 20.03.2014 року в задоволенні її скарги на вказані дії державного виконавця було відмовлено, на цю ухвалу нею подано апеляційну скаргу. Проте, за відома ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Львівській області щодо наявності вказаної судової справи, на прилюдних торгах її майно було продано із зазначенням стартової ціни, вказаної у спірних висновках про оцінку майна, чим грубо порушено її права. Також відмічає, що звернено стягнення та продано з прилюдних торгів 13.01.2014 року об'єкт, який не є тотожним об'єкту, переданому нею на підставі іпотечного договору від 17.09.2007 року для забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 17.09.2007 року, оскільки, згідно технічного паспорта від 06.08.2009 року на нежитлове приміщення під літ.Щ-1 по [ADDRESS], загальна площа такого об'єкта становить 437,3 кв.м., а не 570,8 кв.м. Зауважила, що така невідповідність має істотне значення для справи, адже продано з прилюдних торгів не іпотечне майно, а інший об'єкт, що суперечить вимогам чинного законодавства. Просить за наведених підстав позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що їй невідомо, в результаті чого зменшилась площа нежитлового приміщення під літ.Щ-1 по [ADDRESS], чи були відповідні погоджувальні документи на реконструкцію цього нежитлового приміщення і чи в подальшому така зміна площі була узаконена, внесено зміни в правовстановлюючі документи, однак, вважає, що така обставина є свідченням необ'єктивності висновків експерта. Просить позов задовольнити. Представник відповідача - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області проти позову заперечив та пояснив, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116цс12 від 24 жовтня 2012 року дії (бездіяльність) державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Просить в позові відмовити. Представник відповідача - філії 14 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в судовому засіданні вимоги позову заперечив та зазначив, що прилюдні торги були проведені відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, в редакції, яка діяла на час проведення торгів. Їх підприємство проводило прилюдні торги 13.01.2014 року на підставі договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), укладеного 16.12.2013 року із відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області. Позивач була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення прилюдних торгів шляхом направлення їй 24.12.2013 року рекомендованого листа, що підтверджується відповідним реєстром листів. Інформаційне повідомлення про торги розміщувалось на веб-сайті із загальним доступом, а також у двох друкованих виданнях - випусках газет «Львівська пошта» та «За вільну Україну» від 26.12.2013 року. Проведення 13.01.2013 року прилюдних торгів було оформлено відповідними протоколами та протоколами присутності. При проведенні торгів була присутня [PERSON]. В торгах з реалізації складського приміщення літ.О-1, площею 678,7 кв.м, брало участь двоє учасників, переможець торгів [PERSON] відмовився підписати протокол і сплатити за майно, тому торги були визнані такими, що не відбулися і в подальшому на підставі ст.49 Закону України «Про іпотеку» вказане складське приміщення, згідно заяви іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк», було передано останньому за початковою ціною шляхом заліку його забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Учасниками торгів з продажу ПТО з гаражами літ.Щ-1, площею 570,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], були три фізичні особи і ТзОВ «Торгівельно-промисловий комплекс ЛТД». Останнє було визнано переможцем торгів, оскільки двоє попередніх учасників [PERSON] і [PERSON] не сплатили у строк вартості майна і відмовились бути переможцями торгів. Вважає, що доводи позивача і твердження представника позивача про проведення прилюдних торгів з порушенням норм законодавства є голослівними, оскільки не підтверджені належними доказами, а позовні вимоги - безпідставними, так як не ґрунтуються на законі, чому просив в позові відмовити. Відповідачі - ПАТ «Дельта Банк» і ТзОВ «Торгівельно-промисловий комплекс ЛТД», будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки, що стверджується повідомленнями про вручення поштових повідомлень (а.с.53, 54, 165, 166, 183, 184), у судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали, про причини неявки суд не повідомили. За наведених обставин суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (далі - ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області) знаходиться виконавчий лист №2-1274/11, виданий 23.04.2013 року Сихівським районним судом м.Львова про солідарне стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 1590352,31 грн. (а.с.36). Державним виконавцем Германчуком Р.В. 31.07.2013 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом та на підставі ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 27.12.2012 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні - з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «ДельтаБанк», що підтверджується відповідними постановами (а.с. 37, 38). В ході вказаного виконавчого провадження 03.09.2013 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна (а.с.143), згідно якого описано та арештовано майно, що належить боржнику [PERSON], а саме: складське приміщення літ.О-1, пл.678,7 кв.м, та ПТО з гаражами літ.Щ-1, пл.570,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 03.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - [PERSON] для визначення ринкової вартості вказаних описаних та арештованих нежитлових будівель для реалізації в процесі здійснення виконавчого провадження (а.с.144). Згідно висновків про вартість майна від 23.10.2013 року станом на 03.09.2013 року початкова (ринкова, в умовах продажу з прилюдних торгів) вартість складського приміщення літ.О-1, пл.678,7 кв.м, становить 524914,47 грн., ПТО з гаражами літ.Щ-1, пл.570,8 кв.м., - 662189,31 грн. (а.с.145, 146). Із листа від 28.10.2013 року № 09.1/1106/В6-17931 за підписом начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області (а.с. 147) та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.148) вбачається, що про результати оцінки вартості описаного та арештованого майна повідомлялись сторони виконавчого провадження - [PERSON] і ПАТ «Дельта Банк». Як встановлено судом, [PERSON] подавала заперечення проти вказаних висновків оцінки арештованого майна (а.с. 11-14), однак, державним виконавцем відмовлено у призначенні рецензування звіту про оцінку майна (а.с. 15). Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 20.03.2014 року в задоволенні її скарги на вказані дії державного виконавця було відмовлено (а.с.43-44), на цю ухвалу позивачкою подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області. В подальшому, реалізація майна боржника проводилася Філією 14 Приватного підприємства «Нива - В.Ш.» на підставі та у відповідності до договору № 1413593 від 16.12.2013 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), укладеного між Філія 14 ПП «Нива - В.Ш.» та Залізничним ВДВС Львівського МУЮ (а.с. 170-172). В порядку підготовки до проведення прилюдних торгів на адресу ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області, боржника та стягувача спеціалізованою організацією було направлено повідомлення про призначення прилюдних торгів з реалізації належних [PERSON] двох нежитлових приміщень на 13.01.2013 року о 12.00 год. за адресою: [ADDRESS] (а.с.151). Також, як встановлено, інформаційне повідомлення про торги з інформацією про лот щодо кожного із нежитлових приміщень позивача 23.12.2013 року було розміщене на веб-сайті із загальним доступом htths //trade.informjust.ua (Система реалізації конфіскованого та арештованого майна) (а.с. 67-70), а також у двох друкованих засобах масової інформації - газетах «Львівська пошта» та «За вільну Україну» від 26.12.2013 року (а.с. 103-106). Відтак, 13.01.2014 року організатором прилюдних торгів - Філією 14 ПП «Нива - В.Ш.» у вказаний в повідомленнях час та за вказаною адресою було проведено прилюдні торги, на яких лот № 10 - нежитлові приміщення: ПТО з гаражами літ.Щ-1, загальною площею 570,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (стартова ціна лоту - 662189,31 грн.), були реалізовані за участю чотирьох учасників - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і ТзОВ «Торговельно-промисловий комплекс ЛТД», які попередньо сплатили гарантійні внески (а.с. 76-100, 112-127). Також на торгах була присутня [PERSON], яка претензій і зауважень щодо проведення торгів не мала. Вказане підтверджується протоколом присутності на прилюдних тогах з реалізації арештованого нерухомого майна від 13.01.2014 року (а.с.71). Як вбачається із протоколів проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) № 1413594-10 від 13.01.2014 року (а.с. 73), № 1413594-10/1 від 29.01.2014 року (а.с. 75) та остаточного протоколу № 1413594-10/2 від 30.01.2014 року (а.с.74), переможцем даних торгів був [PERSON], однак, він не вніс всієї належної суми до сплати за придбане майно у встановлений строк (а.с. 156), тому на підставі ст.46 Закону України «Про іпотеку» переможцем був оголошений учасник торгів, який запропонував найвищу ціну, але не нижчу за початкову ціну продажу, - [PERSON] Проте, [PERSON] 29.01.2013 року відмовився бути визнаним переможцем торгів, в зв'язку з чим переможцем визнано ТзОВ «Торговельно-промисловий комплекс ЛТД», яке придбало вказане приміщення за 663000 грн. Щодо прилюдних торгів 13.01.2014 року з реалізації належного позивачу складського приміщення літ.О-1, загальною площею 678,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (лот № 9, початкова ціна - 524914,47 грн.), то такі відбувались за участі двох учасників [PERSON] і [PERSON] Як видно із протоколу присутності на прилюдних торгах від 13.01.2014 року на цих торгах була присутня [PERSON], яка власноручно розписалась про те, що претензій та зауважень щодо проведення торгів не має (а.с.61). Переможцем торгів з реалізації складського приміщення під літ.О-1 був [PERSON], однак від відмовився від підпису протоколу проведення прилюдних торгів № 1413593-9 від 13.01.2014 року (а.с. 62). 24.01.2014 року спеціалізована організація листом повідомила ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області про те, що дані торги не відбулись у зв'язку з відмовою переможця торгів підписати протокол і сплатити за майно (а.с.154). Відповідно до ст.49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Згідно даних протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), що належить на праві власності [PERSON], № 1413593 від 06.02.2014 року (а.с. 161), на виконання ст.49 Закону України «Про іпотеку» та згідно з листом ПАТ «Дельта Банк» від 22.01.2014 року (а.с. 157) і повідомленням ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області від 29.01.2014 року (а.с. 158), лот № 9 - складське приміщення літ.О-1, загальною площею 678,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS], передається ПАТ «Дельта Банк» шляхом заліку його забезпечених вимог в рахунок ціни майна, яка складає 524914,47 грн. (початкова ціна майна). На підставі вказаних протоколів №1413594-10/2 від 31.01.2014 року та № 1413593 від 06.02.2014 року державним виконавцем Германчуком Р.В. відповідно 31.01.2014 року та 07.02.2014 року було складено акти про реалізацію нерухомого майна позивача (а.с. 160, 162), які були підставою для подальшого оформлення права власності на вказане майно. У відповідності до ч.5 ст.47 Закону України «Про іпотеку» , на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.2 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Позивач просить визнати недійсними прилюдні торги від 13.01.2014 року, акти про проведення прилюдних торгів та видані на їх підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує, зокрема, порушеннями, допущеними ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, а саме, щодо відмови державного виконавця в призначенні рецензуванні звіту про оцінку майна. У зв'язку з цим слід відмітити, що умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією "Про проведення виконавчих дій", затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5. Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (статті 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону). Разом з тим, аналіз положень цього Закону та Інструкції №74/5 від 15.12.1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону та пункти 5.11, 5.12 Інструкції №74/5). Відповідно до положень вказаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції №74/5). Отже, що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116цс12 від 24 жовтня 2012 року дії (бездіяльність) державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, посилання позивача та доводи його представника в судовому засіданні на дії державного виконавця при здійсненні повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо відмови в призначенні рецензуванні звіту про оцінку майна, як на підставу для визнання торгів недійсними, не можуть бути прийняті до уваги. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст.ст. 203, 215 ЦК України). Оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4838 (далі - Тимчасове положення). Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Порядок проведення прилюдних торгів щодо реалізації арештованого майна, переданого в іпотеку, визначається також Законом України «Про іпотеку». Так, однією з підстав недійсності прилюдних торгів позивач зазначає неповідомлення її належним чином про дату, час і місце проведення прилюдних торгів. Однак, суд вважає такі доводи необгрунтованими. Згідно ст.43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмету іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки тощо. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна. Відповідно до п.3.5 Тимчасового положення спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5 (z0388-03), зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна Спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна (п.3.11 Тимчасового положення). Отже, Закон України «Про іпотеку» і Тимчасове положення не містять вимог щодо способу повідомлення боржника про проведення торгів, лише зазначено, що таке повідомлення має бути письмовим. Так, реєстром листів від 24.12.2013 року, який містяться в матеріалах справи (а.с. 102), підтверджується надсилання листа Філією 14 ПП «Нива - В.Ш.» № 593,594Б від 24.12.2013 року (а.с. 151), яким ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області, стягувач - ПАТ «Дельта Банк» і боржник - [PERSON] повідомлялися про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Суд вважає дані вказаного реєстру листів достатнім доказом про належне повідомлення боржника в строки та в порядку, передбаченому наведеними нормами законодавства. Крім цього, інформаційні повідомлення спеціалізованої організації про прилюдні торги 13.01.2014 року, які містять необхідну інформацію, відповідно до п.3.5 Тимчасового положення і вказаних вимог Закону України «Про іпотеку», були розміщені 23.12.2013 року року на веб-сайті із загальним доступом htths //trade.informjust.ua (Система реалізації конфіскованого та арештованого майна) (а.с. 67-70), а також у двох друкованих засобах масової інформації - газетах «Львівська пошта» та «За вільну Україну» від 26.12.2013 року (а.с. 103-106). До того ж [PERSON], як зазначалось, була присутня 13.01.2014 року на прилюдних торгах з реалізації належного їй нерухомого майна. З огляду на викладене, суд дійшов переконання про те, що позивачу своєчасно було надано повну інформацію щодо часу, місця і умов проведення прилюдних торгів. Також позивачем не надано суду належних і об'єктивних доказів та не наведено переконливого обгрунтування своїх доводів про те, що звернено стягнення та продано з прилюдних торгів 13.01.2014 року не іпотечне майно, а інший об'єкт, площа якого відрізняється від площі майна, переданого нею на підставі іпотечного договору від 17.09.2007 року для забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON], і що така невідповідність суперечить вимогам чинного законодавства, порушує її права та інтереси. На підтвердження таких своїх доводів позивачем надано технічний паспорт від 06.08.2009 року (а.с. 24-29), згідно якого загальна площа нежитлових приміщень будівлі під літ.Щ-1 по [ADDRESS] становить 437,3 кв.м. Разом з тим, згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.09.2013 року (а.с. 136-137), [PERSON], зокрема, належало нежитлове приміщення під літ.Щ-1 по [ADDRESS], площею 570,8 кв.м., що відповідає площі цього приміщення на час передачі його в іпотеку 17.09.2007 року, підтвердженням чого є витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15951801 від 17.09.2007 року (а.с. 135). Крім цього, згідно вимог ч.3 ст.9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки. Проте, в судовому засіданні представник позивача не змогла пояснити суду в результаті чого зменшилась площа нежитлового приміщення під літ.Щ-1 по [ADDRESS], чи були відповідні погоджувальні документи на реконструкцію цього нежитлового приміщення, в тому числі згода іпотекодержателя, і чи в подальшому така зміна площі була узаконена, внесено зміни в правовстановлюючі документи. Враховуючи наведене, суд вважає, що на прилюдних торгах 13.01.2014 року було реалізоване майно позивача, передане нею в іпотеку на підставі договору від 17.09.2007 року. Порушення прав і інтересів [PERSON], за наведених обставин, не встановлено. Постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року №6-116цс12 визначено, що підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. При вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. З огляду на вищенаведене, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів, позивачем не доведено факту порушення її прав і законних інтересів, а відтак позовна вимога [PERSON] про визнання прилюдних торгів недійсними є необгрутнованою. Також позивачем не зазначено жодних обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги про визнання актів державного виконавця про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна боржника та виданих на їх підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, не представлено жодних доказів на підтвердження таких позовних вимог. Крім цього, оскільки вимога позивача про визнання прилюдних торгів недійними є, на переконання суду, безпідставною, у суду немає підстав задовольняти наступні, похідні вимоги позивача, а саме: вимоги про визнання недійсними актів державного виконавця про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна боржника та виданих на їх підставі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог, а відтак, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed