Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх спільної дитини, [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони проживали у фактично шлюбних відносинах, проте з 16.09.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Зазначила, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. В судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяви (вх. № 36903 від 10.11.2015 року; вх. № 40260 від 07.12.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенню. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 24, 33). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 10.11.2015 року повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 21). Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судові повістка у даній справі про судове засідання, призначене на 07.12.2015 року, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 23, 30-32). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 10). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Сторони проживали без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають малолітнього син, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, про що свідчить довідка № 325 від 07.12.2015 року Квартального комітету № 26 Ленінського району м. Кіровограда (а.с. 34). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 12.01.2011 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 56 (а.с. 5). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 16.09.2011 року, видане Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 4). За статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав малолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у статті 182 Сімейного кодексу України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із ним, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини відсутня. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому суд враховує, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. За приписом частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки підстави, визначені Законом України "Про судовий збір" щодо звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved