Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.6027 га, що розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області. Позивач у шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса, оскільки йому не було відомо про існування спадкового майна. Вважає цю обставину поважною причиною пропуску строку, просить позов задовольнити - ухвалити рішення про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , терміном у три місяці. У судове засідання [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові, просив його задовольнити, а справу розглядати без його участі (а.с. 28). Представник Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, сільський голова скерував до суду лист, в якому вказав на неможливість явки до суду, позов визнав, просив розглядати справу без участі представника сільської ради (а.с. 25). У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце його проведення, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно положень ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р.№7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97- ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Як вбачається із копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] - мати позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 8). Їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю належала земельна земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0.6027 га, що розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 4-5). На випадок своєї смерті вона майном не розподілилась. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 05.05.2010 р. Із позовної заяви, листа державного нотаріуса Городоцької ДНК ГТУЮ у Львівській області № 134/01-16 від 11.02.2020 р., Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60112600 від 05.05.2020 р. вбачається, що позивач звертавсь із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строком для подання вказаної заяви, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с. 7, 18-19). Судом встановлено, що позивач [PERSON] не звернувся у строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки про наявність спадкового майна не знав. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено у п. 2 постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в ЗСУ тощо. Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17. Покликання [PERSON] про необізнаність щодо наявності спадкового майна, не можна вважати поважною причиною, яка пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, як спадкоємця для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Отже, оскільки позивачем не подано належних і допустимих доказів, які б згідно чинного законодавства свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає вимоги [PERSON] необґрунтовані й такі, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed