Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

26 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 13 березня 2018 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. На обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Протягом двох років в її сім`ї проживає її хресниця - [PERSON] , [INFO] Дитину залишив їй батько [PERSON] , який постійно забував дитину у знайомих, а інколи - на вулиці. З зазначеного часу [PERSON] жодним чином не цікавився долею, здоров`ям дитини, не брав участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Мати дитини - [PERSON] не проживає з дитиною більше ніж два з половиною років, також не дитину не відвідує, не цікавиться її життям, здоров`ям та не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Дитина була вкрай занедбана, не вміла себе самостійно обслуговувати, не мала будь яких навичок, не могла спілкуватися з однолітками, потребує допомоги психолога та логопеда. Спроби налагодити спілкування батьків з дитиною успіхів не мали. На теперішній час [PERSON] , [INFO] відвідує дитячий заклад, перебуває під постійним медичним контролем. Вона виховує дитину та має бажання виховувати її в своїй сім`ї. В зв`язку з тим, що батьки дитини самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, тривалий час ухиляються від їх виконання, є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав. В зв`язку з чим позивач [PERSON] в заяві просила суд: -позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з [PERSON] на користь опікуна аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з [PERSON] на користь опікуна аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради в своїй заяві просив розглядати справу без участі її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] були належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані учасниками справи письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України, з 2016 року в сім`ї [PERSON] проживає [PERSON] , [INFO] [PERSON] народилася [INFO] в м. Новомосковську Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 33, складений 20.01.1012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Дніпропетровської області. У відповідності до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] з 2016 року піклується про дитину, займається ї вихованням, матеріальним забезпеченням. Так, згідно довідки Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №3», з 2016 року [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , наглядається сімейним лікарем, перебуває на обліку лікаря-невролога. [PERSON] , [INFO] відвідує дошкільне відділення Комунального закладу освіти «Дніпропетровський навчально-реабілітаційний центр № 1» Дніпропетровської обласної ради» з вересня 2016 р., рівень адаптації низький, на перший план виступають розлади поведінки, в емоційно-вольовій сфері переважають процеси збудження, емоції не стабільні та не завжди адекватні ситуації, поведінка не завжди регулюється мовленням, реакція на заборону не сформована, що підтверджується характеристикою. Згідно даних Комунального закладу освіти «Дніпропетровський навчально-реабілітаційний центр № 1» Дніпропетровської обласної ради» з вересня 2016 р. батьки дитиною взагалі не цікавилися, не відвідували, питаннями виховання та навчання дівчинки займалася хресна мати [PERSON] , приводила та забирала дівчинку з дитячого закладу, купувала одяг взуття, цікавилася успіхами, відвідувала батьківські збори та свята. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки дитина проживає в сім`ї позивача [PERSON] , вона має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківства. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 17.04.2019 р, встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . перебували у фактичних шлюбних відносинах з березня 2008 року по жовтень 2013 року та є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] , вона є хрещеною матір`ю [PERSON] та вона самотужки виховує дитину понад два роки. Дівчинку їй на виховання залишив батько - [PERSON] , який постійно забував доньку у знайомих, або взагалі на вулиці. З початку чоловік цікавився долею дитини, але потім взагалі перестав виходити на зв`язок. Зі слів [PERSON] , дитина потрапила до її родини вкрай в занедбаному стані, не мала навичок самообслуговування, спілкування з однолітками, хоча фізично була практично здорова. Мати дівчинки, [PERSON] більше двох з половиною років взагалі не цікавиться долею доньки, не спілкується з нею та позивачем, не цікавиться життям та здоров`ям, не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, повністю обірвала зв`язок з малечею. Вже досить тривалий час [PERSON] проживає в родині своєї хрещеної матері у [ADDRESS] , відвідує дошкільне відділення КЗО «Дніпропетровський навчально-реабілітаційний центр № І» ДОР». За інформацією вихователів, вона досягла помітних змін у розвитку та поведінці, усіма питаннями навчання та виховання дівчинки займається [PERSON] , батьки не цікавляться дитиною взагалі. За інформацією Новомосковського міського центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, родина [PERSON] -Василенко перебувала на обліку здійснення соціальної роботи з сім`ями/особами, які опинились у складних життєвих обставинах та отримувала соціальний супровід з 19.10.2017 року до [INFO] року. В зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не відповідали на телефонні дзвінки та не з`являлись за поштовим повідомленням на співбесіду до служби у справах дітей, не було можливості з`ясувати їх ставлення до виконання батьківських обов`язків. В своєму висновку орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Оцінивши докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу, з вересня 2016 року не цікавилися долею дитини, не спілкуються з нею, не цікавляться життям та здоров`ям, не приймають участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, повністю обірвали з нею зв`язок, тобто, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що в інтересах дитини, необхідно позбавити відповідачів батьківських прав, в зв`язку з чим, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України також визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідачі є працездатними, ними не надано доказів наявності в них на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки позивачем не надано доказів сум заробітку (доходу) відповідачів, суд позбавлений можливості визначити, чи мають відповідачі достатній заробіток (дохід). В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити по 1/4 частку доходів з кожного з відповідачів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved