Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

18 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Іллічівської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, стверджуючи, що їй (позивачці) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 липня 2010 року належить земельна ділянка площею 0,150 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Малодолинське, вул.Шмідта, буд.93 та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами №93 за цією ж адресою. Вказана земельна ділянка та житловий будинок належали її померлій матері - [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину позивачкою було успадковано житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами №93 по вулиці Шмідта, с.Малодолинське, м.Іллічівськ, який складається з приміщень: житловий будинок літ.»А», прибудова літ. «а», №1-цистерна, №2 ворота, №3-огорожа, №1-покриття, розмір жилої площі 26,5 кв.м., вартістю 70075 грн. Зведено самовільно: із літ. «А», приміщення 1-7-житлова-9,6 кв.м., (переобладнана з кухні), житлова прибудова літ. «А1», (реконструйована із сарая літ. «Б», загальна площа 21,9 кв.м., підвал (загальна площа 4,3 кв.м.), гараж літ. «Г», літній душ літ. «Д», вартістю 62015 грн. до складу спадкового майна не входять і вартість спадкового майна не включені. Згідно технічного паспорту виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська станом на 17.03.2010 року, самовільно збудовані частини будинку (переобладнання) складаються із: - літ. «А», приміщення 1-7-житлова-9,6 кв.м., (переобладнана з кухні), - житлової прибудови літ. «А1», (6,56х5,30) (реконструйована із сарая літ. «Б», загальна площа 21,9 кв.м., яка складається з приміщення: 1-2 9,4 кв.м., 1-3 6,6 кв.м., 1-4 1,1 кв.м., 1-5 1,5 кв.м., 1-6 3,3 кв.м., 1-7 9,6 кв.м., - підвалу (1,94х2,74) (загальна площа 4,3 кв.м.), - гараж літ. «Г» - (6,22х5,53х0,94х2,92), - літній душ літ. «Д» - (1,59х1,57). Вказані будівлі та переобладнання були здійсненні ще за життя спадкодавцем, але свідоцтво про право власності не було отримано У звязку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд: - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами №93 по вулиці Шмідта, с.Малодолинське, м.Іллічівськ, який складається з приміщень: житловий будинок: літ. «А», прибудова літ. «а», №1-цистерна, №2 ворота, №3-огорожа, №1-покриття, розмір жилої площі 26,5 кв.м., на житлову прибудову із літ. «А», приміщення 1-7-житлова-9,6 кв.м., (переобладнана з кухні), житлову прибудову літ. «А1», (6,56х5,30) (реконструйована із сараю) літ. «Б», загальна площа 21,9 кв.м., яка складається з приміщення: 1-2 9,4 кв.м., 1-3 6,6 кв.м., 1-4 1,1 кв.м., 1-5 1,5 кв.м., 1-6 3,3 кв.м., 1-7 9,6 кв.м., підвал (1,94х2,74) (загальна площа 4,3 кв.м.), гараж літ. «Г» - (6,22х5,53+0,94х2,92), літній душ літ. «Д» - (1,59х1,57); - припинити дію свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 липня 2010 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] в реєстрі за № 3/2010. Позивачка була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не зявилася та надала до суду заяву про розгляду справи без її участі, просила позов задовольнити в повному обсязі та долучити до матеріалів справи висновок експертного дослідження №740/2014 року складеного судовим експертом [PERSON] 26 грудня 2014 року (а.с.46). Відповідач також був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак представник відповідача до суду не зявився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що не буде заперечувати проти задоволення позову в разі наявності позитивних висновків судової будівельно-технічної експертизи (а.с.44). Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 липня 2010 року належить земельна ділянка площею 0,150 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, с.Малодолинське, вул.Шмідта, буд.93 та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами №93 за цією ж адресою (а.с.7-10, 28-32). Вказана земельна ділянка та житловий будинок належали її померлій матері - [PERSON] (а.с.33). Згідно свідоцтва про право на спадщину позивачкою успадковано житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами №93 по вулиці Шмідта, с.Малодолинське, м.Іллічівськ, який складається з приміщень: житловий будинок літ.»А», прибудова літ. «а», №1-цистерна, №2 ворота, №3-огорожа, №1-покриття, розмір жилої площі 26,5 кв.м., вартістю 70075 грн. Зведено самовільно: із літ. «А», приміщення 1-7-житлова-9,6 кв.м., (переобладнана з кухні), житлова прибудова літ. «А1», (реконструйована із сарая літ. «Б», загальна площа 21,9 кв.м., підвал (загальна площа 4,3 кв.м.), гараж літ. «Г», літній душ літ. «Д», вартістю 62015 грн. до складу спадкового майна не входять і вартість спадкового майна не включені. Згідно технічного паспорту виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська станом на 17.03.2010 року (а.с.11-15), самовільно збудовані частини будинку (переобладнання) складаються із: - літ. «А», приміщення 1-7-житлова-9,6 кв.м., (переобладнана з кухні), - житлової прибудови літ. «А1», (6,56х5,30) (реконструйована із сарая літ. «Б», загальна площа 21,9 кв.м., яка складається з приміщення: 1-2 9,4 кв.м., 1-3 6,6 кв.м., 1-4 1,1 кв.м., 1-5 1,5 кв.м., 1-6 3,3 кв.м., 1-7 9,6 кв.м., - підвалу (1,94х2,74) (загальна площа 5,3 кв.м.), - гараж літ. «Г» - (6,22х5,53х0,94х2,92) (загальна площа 7,1 кв.м.), - літній душ літ. «Д» - (1,59х1,57) (загальна площа 2,5.кв.м). Вказані будівлі та переобладнання були здійсненні ще за життя спадкодавцем, але свідоцтво про право власності не було отримано (а.с.16-20). Згідно із ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п.3.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «№24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначається, що у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. При здійсненні спадкодавцем самочинного будівництва (ч.1 ст.376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Також, відповідно до п.6 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п.7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст.376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування. Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст.376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст.376 ЦК є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК. Зазначене право може бути реалізовано також у порядку процесуального правонаступництва на будь-якій стадії цивільного процесу (ст.37 ЦПК), якщо спадкодавець звернувся до суду із відповідним позовом, проте помер. При вирішенні спорів про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва на підставі ч.3 ст.376 ЦК судам потрібно з'ясовувати правовий режим земельної ділянки, на якій збудовано житловий будинок, будівлю, споруди. Таким чином, при житті [PERSON] створила майно, але не встигла оформити свідоцтво про право власності та зареєструвати його. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Відповідно до п.1.4.1. цього наказу переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Разом із тим прибудова, здійснена на земельній ділянці, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №085760, виданого Іллічівською міською радою 10.03.2004 року на підставі рішення ХХІІІ скликання Малодолинської сільської ради №45-ХХІІІ від 10.12.1999 року та зареєстрованого Іллічівським міським відділенням земельних ресурсів 10.03.2004 року за №М-107 у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Кадастровий номер земельної ділянки 5110800000:05:006:0014. Цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування жилого будинку і господарчих будівель (присадибна ділянка) (а.с.7, 29-30). Законом, а саме ст.383 ЦК України, передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Вказаним будівництвом (переплануванням) права третіх осіб не порушені, що підтверджується заявами [PERSON] та [PERSON] - сусідів [PERSON], землі яких межують із земельною ділянкою [PERSON], та норми ДБН дотримані. Згідно висновку експертного дослідження №740/2014 року складеного судовим експертом [PERSON] 26 грудня 2014 року вказано, що самовільно побудовані досліджувані будівлі, розташовані за адресою: Одеська область. с.Малодолинське, вул.Шмідта, 93 відповідають слідуючим нормативно-технічним вимогам (а.с.47-51): - ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»; - ДБН Б.2.4-1-94 «Планування ті забудова сільських поселень»; - ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»; - ДБН В.1.1-12:2006 «Захист від небезпечних геологічних процесів, шкідливих експлуатаційних впливів від пожежі. Будівництво у сейсмічних районах України»; - ДБН В.1.17-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва»; - ДБН В.2.6-14-97 «Покриття будинків і споруд»; - СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 «Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків»; - СНІП 2.03-13-88 «Підлога»; - ДСТУ-Н Б.А.3.1-23:20013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд»; - ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кодиціонування». Також у висновку експерта вказано, що самовільно побудовані досліджувані будівлі, розташовані за адресою: Одеська область. с.Малодолинське, вул.Шмідта, 93 не відповідають слідуючим нормативно-технічним вимогам: - порядок виконання будівельних робіт (п.16) (відсутності дозволів на виконання будівельних робіт); - ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (по відстані гаражу від житлового будинку). - ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» (по площі житлової кімнати), тощо. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, що регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, до правовстановлюючих документів, якими є судові рішення, відносяться рішення, якими за результатами розгляду справи у позовному провадженні або в порядку окремого провадження у відповідності з положеннями глави 33 ЦПК України у резолютивній частині визнано право власності на об'єкт нерухомості за конкретним суб'єктом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved