Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

24.01.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,3167 га розташованої межах Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва посилаючись на те, що 28.04.2007 року його мати [PERSON], за життя склала заповіт, згідно якого належну її на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,3167 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповідала йому. [INFO] його мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,3167 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він являється спадкоємцем за заповітом. Також, спадкоємцями першої черги є брат [PERSON] та сестра [PERSON], які мають право на обов'язкову частку та прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. На даний час [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] відмовляються на його користь. Оформити спадщину в установленому законом порядку не має можливості у зв'язку із спором , щодо виконання волі спадкодавця. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не має. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на основу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, що 28.04.2007 року [PERSON] склала заповіт згідно якого належну її на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,3167 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповідала синові [PERSON] [INFO] [PERSON] - померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкову масу, яка складається із земельної ділянки площею 3,3167 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області. З листа завідуючої Сквирської районної державної нотаріальної контори від 25.02.2014 року вбачається, що часом відкриття спадщини для майна померлої [INFO] [PERSON], строк для прийняття спадщини сплив 07.01.2013 року. Заяву про прийняття спадщини до закінчення строку для прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] до закінчення терміну прийняття спадщини спадщину не прийняв та не надав доказів фактичного прийняття спадщини. Спадкоємцями є [PERSON] ( за заповітом) та [PERSON], згідно ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна дочка спадкодавця та має право на обов'язкову частку у спадщині в розмірі 1/6 частки земельної ділянки. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування" ( Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. ) Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За таких обставин суд не вбачає спору про право, а тому вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed