Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Урсоцбанк", [PERSON] про звільнення майна з - під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.12.2014 року позивач позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 50000, 00 грн., строком до 01.12.2016 року, про що останній власноруч написав розписку про отримання даних коштів. Також [PERSON] в забезпечення виконання договору позики було передано [PERSON] у заставу належне йому майно, а саме: автомобіль марки AUDI 100, 1993 року випуску, сірого кольору, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 08.12.2005 року. Позивачу стало відомо, що 18.04.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ було накладено арешт на вищезазначений автомобіль, який перебуває у нього в заставі. Зважаючи на викладене, позивач просить звільнити з - під арешту автомобіль марки AUDI 100, 1993 року випуску, сірого кольору, д.н.з. [NUMBER], оскільки він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок цього майна відповідно до договору позики. Позивач [PERSON] на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши що не заперечує проти задоволення вимог позову. Представник відповідача ПАТ "Урсоцбанк" [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, на адресу суду надав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 01.12.2014 року між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] був укладений договір позики грошей у формі розписки (а.с.5), згідно якого [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в сумі 50000,00 грн. як позику строком до 01.12.2016 року. Також [PERSON] в забезпечення виконання договору позики було передано [PERSON] у заставу належне йому майно, а саме: автомобіль марки AUDI 100, 1993 року випуску, сірого кольору, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 08.12.2005 року. Пунктом 5 договору позики передбачено, що у разі невиконання позичальником [PERSON] умов договору позики від 01.12.2014 року позикодавець [PERSON] має право звернутися до відповідного суду про визнання права власності на вищезазначений автомобіль. Постановою державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції від 18.04.2014 року в межах виконавчого провадження № 42813991 при примусовому виконанні виконавчого листа № 6-78/2011, виданого 05.09.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва, було накладено арешт на автомобіль марки AUDI 100, 1993 року випуску, сірого кольору, д.н.з. [NUMBER]. Згідно відповіді Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 11123/15.3-25.02 від 28.07.2017 року виконавче провадження завершене 30.04.2015 року згідно п. 7. ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче проовадження». Згідно ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» кредитор (Іпотекодержатель, Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Іпотекодавець, Заставодавець) забезпеченого заставою (Іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову та звільнення з- під арешту автомобіль марки AUDI 100, 1993 року випуску, сірого кольору, д.н.з. [NUMBER], оскільки [PERSON] як заставодержатель не може реалізувати своє право на задоволення вимог за рахунок предмета застави, так як дане майно перебуває під арештом. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 572 ЦК України, ст.1 Закону України «Про заставу», ст.ст. 3, 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved