Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Перекопівської сільської ради, в якому просить визнати недійсними та скасувати: - рішення Перекопівської сільської ради від 14 вересня 2006 року, яким внесено зміни до рішення Перекопівської сільської ради від 23 червня 2005 року та передана у власність [PERSON] земельна ділянка по [ADDRESS], площею 0,6210 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,3710 га; - видані 08 січня 2008 року Перекопівською сільською радою [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5924 187000:03:061:0033 площею 0,2500 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.623.00001, та Державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5924 187000:03:061:0014 площею 0,3711 га по [ADDRESS], для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.623.0000. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Перекопівської сільської ради № 22 від 23.11.1994 р. йому було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на виділеній земельній ділянці площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS]. Весною 1995 р. землеміром виконкому Перекопівської сільської ради були винесені в натуру межі наданої йому земельної ділянки, а влітку 1996 р. ще раз підтверджені в його присутності. Земельна ділянка межувала із земельними ділянками по [ADDRESS] та № 24, і була відмежована від земельної ділянки № 19 існуючим парканом, що належав до суміжного володіння, а від земельної ділянки № 24 - металевими стовпами, забетонованими в землю на межі із зазначеним домоволодінням. Протягом 1995-1998 років він здійснював на даній земельній ділянці будівництво господарських будівель і споруд, а в 1998-2000 роках займався внутрішніми роботами в побудованих будівлях і спорудах. Рішенням Перекопівської сільської ради від 17.07.1996 р. надана йому для індивідуального житлового будівництва земельна ділянка була передана йому в приватну власність, а рішенням від 29.12.1999 р. йому також була передана в приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельна ділянка площею 0,45 га, яка перебувала в його фактичному користуванні з травня 1995 р. У серпні 2012 року під час вирішення питань щодо оформлення Державних актів на право власності на передані йому земельні ділянки з'ясувалося, що видана технічної документації та виготовлення Державних актів неможлива, оскільки за рахунок видачі державних актів на право власності на суміжні земельні ділянки по 4-му провулку № 19 та № 24 розміри переданих у його власність земельних ділянок зменшилися на 0,1508 га. Так, рішенням Перекопівської сільської ради від 23 червня 2005 р. [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 0,45 га: для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку - 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,20 га. Рішенням сільської ради від 14.09.2006 р. внесено зміни до рішення від 3 червня 2005 року та передано у власність [PERSON] земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,6210 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,3710 га. На підставі вказаного рішення 08.01.2008 року [PERSON] були видані Державні акти. Таким чином, внаслідок внесення Перекопівською сільською радою 14 вересня 2006 року змін до рішення від 23 червня 2005 року розмір земельних ділянок, що передавався у власність [PERSON], збільшився на 0,171 га (0,6210-0,45=0,171 га). Тому звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву в якій просив не стягувати з відповідачів [PERSON] та Перекопівської сільської ради понесені ним судові витрати зі сплати судового збору та оплати послуг з надання правової допомоги (а.с. 109) Відповідачі [PERSON], представник Перекопівської сільської ради Пишний Ю. П. у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку з погодженням меж між [PERSON] та [PERSON], затвердженням меж рішенням Перекопівської сільської ради, позов [PERSON] визнають (а.с. 111). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням виконавчого комітету Перекопівської сільської ради № 22 від 23.11.1994 р. [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на виділеній земельній ділянці площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно акту виносу в натуру земельної ділянки індивідуального забудовника від 10.01.1995 р. установлено в натурі границі земельної ділянки, виділені забудовнику [PERSON] (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Перекопівської сільської ради № 27 від 17.07.1996 р. [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га, що була раніше надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та засвідчено право власності громадян на земельні ділянки в «Книзі реєстрації громадян, яким безкоштовно передані земельні ділянки на право приватної власності» (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Перекопівської сільської ради від 29.12.1999 р. [PERSON] передана у власність земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,45 га (а.с.12). Рішенням Перекопівської сільської ради від 23 червня 2005 р. [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 0,45 га: для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку - 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,2000 га (а.с.16). Рішенням Перекопівської сільської ради від 14.09.2006 р. внесено зміни до рішення від 23 червня 2005 року та передано у власність [PERSON] земельна ділянка по [ADDRESS], площею 0,6210 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,3710 га. На підставі вказаного рішення 08.01.2008 року [PERSON] були видані Державні акти про право власності на земельні ділянки площею 0,3711 га та 0,2500 га (а.с. 27,28). Згідно ст.22 Земельного кодексу України (1990 року), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Статтею 23 Земельного кодексу України (1990 року) передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Отже, відповідно до норм земельного законодавства України виникнення права власності та права користування земельною ділянкою здійснюється після отримання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Проте, дію зазначеної норми зупинено щодо права власності на земельні ділянки, статус яких визначено Декретом Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" від 26 грудня 1992 року. Відповідно до п. 3 зазначеного Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта про право приватної власності на землю. Таким чином, п. 3 Декрету визначено порядок посвідчення права приватної власності на земельні ділянки та документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки. Такими документами може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено, що спочатку [PERSON] було передано на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 0,45 га, а потім - 0,6211 га; [PERSON] - спочатку 0,25 га, а потім - 0,45 га (а.с.), що в цілому склало 0,70 га. (а.с. 20-21, 45-46). За заявою [PERSON] та на запит Голови Перекопівської сільської ради ТОВ "Геопроект" провело встановлення меж та склало план землекористувань, з якого вбачається, що земельна ділянка № 4 площею 0, 6016 га - перебуває у фактичному користуванні відповідачки [PERSON], земельною ділянкою № 6, площа якої складає 0, 0195, користується [PERSON], хоча вона зображена в державному акті [PERSON] Фактичне землекористування [PERSON] складає 0,4582 га (а. с. 22). Таким чином, внаслідок прийняття Перекопівською сільською радою рішення від 14 вересня 2006 року розмір земельної ділянки [PERSON] - збільшився на 0, 171 га, відповідно в зв'язку з цим зменшився розмір земельної ділянки позивача [PERSON], що перешкоджає йому отримати державний акт на право власності на його земельну ділянку та виготовити технічну документацію. За правилами ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 21 ч. 1 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцево го самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, Тому виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] Судом враховано ту обставину, що відповідачі визнали вимоги позивача і фактичні обставини ніким не оспорюються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved