Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] Гаранфіл Октай-кизи, яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованим за адресою: вул. 8-го Березня, 1, м.Дружківка, Донецька область. Обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачі не проживають і ніколи не проживали разом з її сином, інтереси якого вона представляє. Реєстрація відповідачів порушує право власності сина на даний житловий будинок, оскільки це перешкоджає користуватись будинком на власний розсуд та отримати субсидію. Позивач в судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі за участю її представника. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позові. Пояснив, що відповідачі не є членами сім'ї сина позивача. Відповідачі були зареєстровані за згодою померлого батька дитини, оскільки він був власником даного будинку. Відповідачі в зазначеному будинку ніколи не проживали. Їх особистих речей в будинку не має. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом оголошення на сайті Судової влади України, сторінка Дружківського міського суду, розділ "Громадянам", оскільки за місцем реєстрації відповідачі не проживають, їх фактичне місце знаходження суду не відоме (а.с.39) Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. [PERSON] зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника\~ володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб . [PERSON] зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] зі ст. 321 ЦК України \~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], є власником будинку № 1 по вул. 8-го Березня м. Дружківки (а.с.4-6,10). Довідками виконавчого комітету Дружківської міської ради від 03.09.2018 р підтверджується реєстрація у вищезазначеному будинку відповідачів [PERSON] з 27.02.2004 року, [PERSON] з 19.01.2005 року, [PERSON] з 19.03.2003 року (а.с.19-21). Відповідачі були зареєстровані в будинку, за згодою померлого колишнього власника будинку і не є членами сім"ї [PERSON]. [PERSON] голови територіального комітету мікрорайону «Нижня Гаврилівка» від 08.08.2018 року (а.с.7) [PERSON], [PERSON], [PERSON], в будинку зареєстровані, але не проживають. [PERSON] мешкає в Азербайджані. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150,156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі не є власниками спірного нерухомого майна, не є членами сім"ї позивача, фактично в будинку не проживали, а лише були в ньому зареєстровані, що порушує права власника житла, який на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, оскільки будь-яких інших домовленостей між ними не існує. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] Гаранфіл Октай-кизи, яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved