Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

19.07.2021 року представник позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.05.2018 року на загальну суму 19 158,13 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн.. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 23.05.2018 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернувся до АТ «Акцент Банк», та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг . На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Всупереч умов укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] кредитного договору № б/н від 23.05.2018 року , останній своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував. У зв`язку з чим, станом на 18.06.2021 року, у [PERSON] перед банком виникла заборгованість за кредитом, що складає 19 158,13 грн., а саме: 12532,74 грн. - заборгованість за кредитом, 6625,39 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом . Ухвалою судді Баранівського районного суду від 04.08.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 26-27). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 23.05.2018 року [PERSON] заповнив бланк Анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» в АТ "Акцент-Банк" (а.с. 7 - зворотня сторона). За змістом ст 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ "Акцент-Банк" вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Анкету-Заяву, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку викладені на банківському сайті. Проте, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи не містять підпису позичальника, а тому не можуть вважатися доказом на підтвердження умов надання кредиту та того, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Надані банком Умови та Правила надання банківських послуг, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 14-131цс19. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16 посилання на внутрішні документи банка (правила, положення і т. д.), які не були підписані позичальником як додаток до договору і які містять умови надання, користування банківським кредитом, не мають юридичного значення та юридичних наслідків. Такі документи не є частиною договору і не можуть бути використані судами про визнання умов кредитного договору, зокрема порядку його повернення, оскільки не можливо ідентифікувати, чи саме з цими умовами та правилами погоджувався позичальник, при отриманні банківської карти. У Анкеті-Заяві від 23.05.2018 року підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відсоткової ставки, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Проте в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, підписаний [PERSON] , де вказана базова процентна ставка 3,9 % в місяць ( 46,8 % річних) . Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.08.2018 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] вбачається, що заборгованість за наданим кредитом становить 19 158,13 грн. (а.с. 6 - 7 ). [PERSON] користувався кредитом, що підтверджується випискою по рахунках однак заборгованість погасив не в повному обсязі. Тому суд вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12 532,74 грн. та заборгованість за відсотками 6625,39 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved