Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Прокуратури Донецької області, Державної Казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями прокуратури. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 13 лютого 2014 року звернулась із заявою до СБУ по факту незаконного прослуховування її мобільного телефону. Цю її заяву передали на розгляд до прокуратури Донецької області і у квітні 2014 року вона отримала від відповідача відповідь від 18 березня 2014 року, в якій її повідомили про проведення негласних слідчих дій, у зв'язку з чим прослуховувався її мобільний телефон. При цьому у цьому листі не вказано, який злочин нею вчинено, хто є по справі потерпілим, не вказаний номер кримінального провадження, про підозру у скоєнні злочину їй не повідомляли, і взагалі ніхто не ставив до відома про проведення негласних слідчих дій. Вона також вказувала, що ухвала слідчого судді від 23 травня 2013 року, на підставі якої провадились негласні слідчі дії, взагалі її не стосується. Після отримання відповіді з прокуратури Донецької області від 18 березня 2014 року її стан здоров'я суттєво погіршився, в результаті чого вона 4 квітня 2014 року звернулась за медичною допомогою та понесла витрати на придбання ліків та лікувальних засобів на загальну суму 1857грн. Крім того, з вини відповідача їй спричинена така матеріальна шкода: витрати на підготовку позову та скарг - 71грн.60коп., витрати на поштові послуги - 226грн., витрати на транспорт - 203грн.04коп., витрати на придбання тонометру для вимірювання артеріального тиску - 257грн.75коп., а всього їй спричинена матеріальна шкода в розмірі 2615грн.19коп. Крім того, їй відповідачем спричинена моральна шкода у розмірі 20000грн., оскільки вона нервувала, у неї боліло серце та піднявся тиск у зв'язку із не реєстрацією її заяви про злочин, відсутністю відповідної постанови по її заяві, чим порушені її законні права. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача - прокуратури Донецької області, позов не визнав, оскільки вимоги позивача є безпідставними та незаконними , підстав для відшкодування матеріальної та моральної шкоди немає. Представник відповідача - Державної Казначейської служби України, не неодноразові виклики в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити по наступним підставам. Судом встановлено з пояснень представника відповідача, які позивачем не заперечуються, що слідчим відділом ОВС та ОГ ЗО СУ ГУМВС України в Донецькій області 28 травня 2013 року були внесені відомості до ЄРДР за №1201305000000805 на підставі заяви [PERSON] щодо вчинення адвокатом [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.27, ч.4ст.369 КК України, та 19 серпня 2013 року за №1201305000001018 на підставі рапорту слідчого щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.190 КК України. Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, у рамках оперативно-розшукової справи категорії «Захист» №800-4/24/13 проведено зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру [NUMBER]. Приводом для його проведення стала інформація про використання [PERSON] цього номеру мобільного телефону, що встановлено з його візитних карток, оголошень та витягів у соціальних мережах, показань потерпілого [PERSON] На підставі цієї інформації ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області Єстеніної В.В. від 23 травня 2013 року надано дозвіл на зняття інформації з зазначеного номеру мобільного телефону (а.с.23-24), яку виконано. Ця ухвала слідчого судді не скасована, питання про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду, позивачем не ставиться. Судом також встановлено, що 13 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась в СБУ із заявою про порушення її прав слідчим суддею Єстеніною В.В. та начальником відділу по боротьбі з корупцією УБОП ГУМВС України в Донецькій області Тищенко С.В., дії яких підпадають під ознаки скоєння кримінальних правопорушень у зв'язку з незаконним прослуховуванням її мобільного телефону. 16 січня 2015 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла скарга [PERSON] про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР за її заявою від 13 лютого 2014 року. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2015 року скарга [PERSON] повернута заявниці, оскільки суд не вбачає достатніх законних підстав для поновлення пропущеного строку. Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області від 18 лютого 2015 року апеляційна скарга [PERSON] була залишена без задоволення а вказана вище ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 січня 2015 року про повернення скарги [PERSON] - залишена без змін (а.с.65). Крім того, на заяву [PERSON] від 13 лютого 2014 року щодо прослуховування її мобільного телефону, яка надійшла 14 березня 2014 року до прокуратури Донецької області з Генеральної прокуратури України, начальником відділу з питань розгляду листів та прийому громадян [PERSON] позивачу наданий лис т за №19-89-14 від 18 березня 2014 року, в якому їй роз'яснені вимоги кримінально-процесуального закону щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, і в якому не йдеться що такі дії проводились відносно позивача (а.с.29). Саме на ці дії прокуратури Донецької області посилається позивач [PERSON], як на підставу спричинення їй матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ч.2ст.1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Частиною 7 статті 1176 ЦК України також встановлено, що порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Таким законом є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Статтею 1 цього Закону передбачено, що відповідно до його положень підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Відповідно до ст.2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 11) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 11частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів. Таким чином, ні обвинувальним вироком, ні іншим рішенням суду не встановлені факти процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи [PERSON] щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР за її заявою від 13 лютого 2014 року., та незаконного проведення оперативно-розшукових заходів щодо зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру [NUMBER], і тим більш не встановлені факти незаконних дій працівника прокуратури Донецької області [PERSON], а тому, позивач [PERSON] не має права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди з цих підстав.

Outcome: dismissed