Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] дитини чоловічої статі - [PERSON], місце народження дитини - в акушерському відділенні Торезської центральної міської лікарні в м.Торез , мати дитини - [PERSON], дата народження - [INFO], громадянка України; батько дитини - [PERSON], дата народження - [INFO], громадянин України. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20.09.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Торезського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 288. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що [INFO] в м.Торез народився її онук [PERSON] від батьків, які перебувають у шлюбі. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки народження відбувлоя на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце народження дитини (м.Торез) є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України. Встановлення факту народження їй необхідно з метою отримання свідоцтва про народження дитини. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги, викладені у заяві та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Балаклійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області до судового засідання не з'явився, про дату та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, причина неявки невідома. За таких обставин, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження дитини в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Матеріалами справи встановлено, що заявник [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданим 09.06.1993 року в Розсипнянській селищній раді м.Тореза Донецької області. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], 20.09.2013 року між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований віддлом державної реєстрації актів цивільного стану Торезського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №288. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] в акушерському відділенні Торезської центральної міської лікарні в м.Торез Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією, [PERSON] , народила хлопчика, про що свідчить медичне свідоцтво про народження №489 від [INFO]. Народження фізичної особи та її походження відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини, відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України, провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження. Батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати її народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Невиконання батьками цього обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. У пункті 1, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) зазначено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Пунктом 2, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року №3307/5), встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (вищезазначена форма №103-l/o). 13.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезського міського управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про народження [PERSON], актовий запис № 13. У травні 2016 року [PERSON] звернулася до Балаклійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області для проведення реєстрації народження онука. 27.05.2016 року заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі викладеного, суд вважає заяву [PERSON] обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved