Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав відповідача відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.09.2013 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. З березня 2017 року і по теперішній час відповідач проживає окремо від родини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться долею дочки, не бере участь у її вихованні і утриманні, не бачиться з дитиною. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 20.12.2019 року визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 27.01.2020 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 18.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 15.09.2013 року позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 16.11.2017 року у справі № 386/717/17 (провадження № 2/386/463/17) було розірвано (а.с. 8, 10). Рішення набрало законної сили 04.12.2017 року. Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.2016 року (а.с. 9). Згідно акту обстеження умов проживання від 06.11.2019 року, складеного вихователями закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 7 Олександрійської міської ради Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] , [INFO] , умови проживання сім`ї позивача є задовільними для проживання та навчання дитини, для дитини створені всі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку, дитина має окрему кімнату, ліжко, шафу для одягу, достатню кількість одягу та взуття відповідно віку та сезонів, іграшки, канцтовари (а.с. 17). Відповідно до довідки від 06.11.2019 року № 139 про виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , складеної закладом дошкільної освіти (ясла-садок) № 7 Олександрійської міської ради Кіровоградської області, встановлено, що дитина відвідує заклад дошкільної освіти з 15 січня 2018 року. За цей час батько [PERSON] жодного разу в заклад освіти не з`явився, не цікавився життям, здоров`ям, успіхами дочки. Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] . Мати приводить дочку в заклад охайною, чистою, завжди цікавиться життям дочки протягом дня (а.с. 18). Згода на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , також висловлена батьківським комітетом (витяг з протоколу № 5 від 24.10.2019 року) закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 7 Олександрійської міської ради Кіровоградської області (а.с. 19). Відповідно до копії довідки Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області встановлено, що за відповідачем перед позивачем станом на 01.10.2019 року рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 4 444,89 грн. за судовим наказом № 2-н/398/96/17 (а.с. 13). З довідки амбулаторії № 7 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Олександрії» Олександрійської міської ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з народження спостерігається в даному лікувальному закладі. Мати дитини дотримується всіх рекомендацій, дитина отримує дієтичне харчування та медикаментозне лікування. Батько дитини жодного разу не приходив на прийом, не телефонував та не звертався з приводу стану дитини (а.с. 14). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради від 20.12.2019 року № 441/9/10/3, комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). У висновку зазначено, що малолітня [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , яка належно виховує дитину та повноцінно виконує батьківські обов`язки. Зі слів матері батько з дитиною тривалий час не спілкується, не телефонує, не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Борг по сплаті аліментів станом на 01.10.2019 року становить 4 444,89 грн. За інформацією дитячого садка № 7 відомо, що за час перебування дитини в закладі батько жодного разу до закладу не з`являвся, не відвідував батьківські збори, не цікавився успіхами дочки. З довідки амбулаторії № 7 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Олександрії» Олександрійської міської ради відомо, що батько жодного разу не приходив на прийом з дитиною до дитячого лікаря, не телефонував та не звертався з приводу стану здоров`я дитини. До комісії з питань захисту прав дитини з заявою про встановлення днів та часу побачень з дочкою [PERSON] не звертався та двічі не з`явився на розгляд заяви [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача має місце ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та неналежне їх виконання, воно не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавити його батьківських прав, який на теперішній час не має бажання спілкуватися з дочкою. Наданий суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд приймає до уваги під час ухвалення рішення, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, які зокрема полягають у повазі до прав дитини та її людської гідності. З огляду на вищевикладене та позицію органів опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав відповідача є обґрунтовані і заявлені з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач на даний час не приділяє уваги своїй дитині, не надає допомоги на її лікування та оздоровлення, ухиляється від належного виховання дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved