Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що з 06.11.1969 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Володимировчем, який 01.07.1973 року помер. 27.06.1975 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], яка вказана відповідачем по даній справі. Під час її перебування у шлюбі з [PERSON], останній вступив до житлово будівельного кооперативу «Луч-1» (далі ЖБК «Луч-1), де отримав трикімнатну квартиру вартістю 7\~504 руб., зобовязавшись сплачувати її вартість згідно зобовязання від 20.12.1971 року. Після смерті чоловіка, усі права і обовязки члена ЖБК Луч-1 перейшли до неї, що також підтверджується оформленням такого ж самого зобовязання перед кооперативом в липні 1974 року, але вже на її ім'я. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] вони продовжували сплачувати внески за квартиру [ADDRESS]. У звязку з обставинами, що виникли в їхній в сім'ї, вона вимушена була вийти з членів кооперативу і замість неї в його члени було прийнято [PERSON] Після цього, вони продовжували сплачувати пайові внески із спільних коштів і в 1993 році, ці внески ними були повністю сплачені, що підтверджується довідкою ЖБК «Луч-1». Після смерті її чоловіка відкрилась спадщина, в тому числі і на частину квартири [ADDRESS], яка є їх спільною із чоловіком власністю. Але в оформленні спадщини нотаріусом було відмовлено через відсутність належних документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказане житло. Ці самі обставини також є перешкодою у реєстрації її права власності на половину вказаної квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя. Посилаючись на ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1218, 1220 ЦК України, ст. 525 ЦК України 1961 р., а також ч.1ст. 15, ст. 16 Закону України «Про власність», вважає, що вона правомірно разом з чоловіком набула право власності на вказане житло, але через припинення діяльності ЖБК «Луч-1» і відсутність належних документів, не має можливості оформити, як спадщину, що відкрилась після смерті чоловіка, так і своє право власності на половину вказаного житла. В судовому засіданні [PERSON] і її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з обставин визначених у позові та просили судвизнати за [PERSON], право власності на ? частину квартири №8 в багатоквартирному житловому будинку, який розташований в м. Генічеську по вул. Братів Коваленко № 53. Також визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на спадщину у вигляді ? частини квартири №8 в багатоквартирному житловому будинку, який розташований в м. Генічеську по вул. Братів Коваленко № 53, що відкрилась після смерті її чоловіка, [PERSON], який помер 19.06.2015 року. Представник Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Луч-1», та [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Суд. Вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 06.11.1969 року перебувала у шлюбі з [PERSON], який 01.07.1973 року помер. 27.06.1975 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дочку, [PERSON] Під час перебування позивачки у шлюбі з [PERSON], останній вступив до ЖБК «Луч-1, де отримав трикімнатну квартиру вартістю 7\~504 руб., зобовязавшись сплачувати її вартість згідно зобовязання від 20.12.1971 року. Після смерті [PERSON], усі права і обовязки члена ЖБК Луч-1 перейшли до позивачки, що підтверджується оформленням такого ж самого зобовязання перед кооперативом в липні 1974 року, але вже на її ім'я. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] подружжя продовжувало сплачувати внески за квартиру [ADDRESS]. У подальшому позивачка вибула з членів кооперативу і замість неї до нього вступив її чоловік, [PERSON] В 1993 році, ці внески подружжям були повністю сплачені, що підтверджується довідкою ЖБК «Луч-1». Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що вони, як і позивачка були членами кооперативу «Луч-1» і так само, як позивачка і її чоловік [PERSON].П. повністю сплатили вартість наданих їм квартир. У звязку з цим, усім членам кооперативу його керівництвом були видані довідки про повну сплату вартості наданих їм квартир, але на даний час кооператив припинив свою діяльність і ніяких документів повязаних з його діяльністю не збереглося. Свідки також підтвердили, що позивачка і її померлий чоловік проживали однією сімєю і спільно сплачували внески за квартиру. За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на момент сплати нашою сімєю пайового внеску за квартиру, було передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Статтею 16 Закону України «Про власність» було також передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6-1 постанови від 18 вересня 1987 року № 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", за змістом частини першої статті 17 Закону України "Про власність" кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім'ї. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Після сплати усіма членами кооперативу членських внесків за надані їм квартири, ЖБК «Луч-1» припинив свою діяльність. Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради № 523 від 18.12.2008 року зареєстровано Статут Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Луч-1», будинки №53 і № 55 по вулиці Братів Коваленків. Згідно п.1.1 Статуту - Обєднання є юридичною особою, якої набуває з дня його державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», обєднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Таким чином, судом встановлено, що позивачка і її покійний чоловік, [PERSON] повністю сплатили пайові внески за квартиру № 8 в житловому будинку № 53 по вул. Братів Коваленків в м. Генічеську і відповідно до діючого на той час законодавства набули права власності на це майно в рівних частках, але не змогли це право реалізувати через втрату документів, які б підтверджували членство спадкодавця в кооперативі та належним чином оформлений документ про сплату пайових внесків за це житло. Визнання позову по даній справі не протирічить закону і не порушує права інших осіб. Крім того, як вбачається з матеріалів наданих позивачем вартість майна що виступає предметом спору становить 322 тис. 593 грн. 52 коп., а сплачена сума судового збору становить 650 грн., що не відповідає положенням ст.. 80 ЦПК України, у звязку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави суму недоплаченого судового збору, яка становить 2576 грн..

Outcome: approved