Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

29 квітня 2021 року з Ленінського районного суду м.Миколаєва для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за відповідним позовом. У якому позивач зазначив, що відповідач відповідно до підписаної заяви № б/н від 09 вересня 2011 року, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 30.11.2020 року в нього виникла заборгованість в сумі 44003 грн. 11 коп., частину якої в сумі 34428 грн. 88 коп. позивач просив стягнути на його користь та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Представник позивача Гребенюк О.С. (за довіреністю №3084-К-Н-О від 11 серпня 2020 року) в судове засідання не з`явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку ( а.с.60,65). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що відповідач та публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, уклали кредитний договір у вигляді анкети-заяви № б/н від 09 вересня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.29). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с.20-26). З 27 жовтня 2011 року відповідач отримав від позивача чотири кредитні картки, при цьому строк дії останньої визначено до останнього дня грудня 2022 року (а.с.28).) З 03 жовтня 2014 року кредитний ліміт відповідача наданий банком складав 15000 грн., який 25 квітня 2017 року був збільшений до 20000 грн., 26 липня 2017 року до 25000 грн., але 16 травня 2019 року остаточно був зменшений до 0,00 грн. ( а.с.27). Однак, отримавши грошові кошти по кредитному договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, не сплатив у встановлений строк суму основного боргу, а тому станом на 30 листопада 2020 року йому нараховано заборгованість у розмірі 44003 грн. 11 коп., з яких: 34428 грн. 88 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 9574 грн. 23 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. За статтями \~626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч.1 ст.1048 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За статтею 1055 ЦК України - кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~ 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з відповідача лише заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 34428 грн. 88 коп. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, та виписки по особовому рахунку, відповідачем фактично було витрачено 88\~091 грн. 69 коп. кредитних коштів, і крім цього за рахунок тіла кредиту відбувалося погашення відсотків, сплату яких не передбачено договором і доказів узгодження таких дій банку із позичальником матеріали справи не містять. Натомість за період користування кредитними картками відповідачем було сплачено 109852 грн. 49 коп., що свідчить по відсутність у відповідача заборгованості за тілом кредиту. З огляду на викладене, виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства та встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, за їх безпідставністю. За правилами\~ ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню останньому, оскільки заявлений предмет спору визнаний судом не обґрунтованим і безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed