Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

26 лютого 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник АТ «Укрсиббанк» з позовом до [PERSON] , я якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №94456824000 від 02.05.2018 року про надання споживчого кредиту у розмірі 66225,96 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», з 27.11.2018 року змінено назву на Акціонерного товариства «Укрсиббанк» та [PERSON] уклали договір №94456824000 від 02.05.2018 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.mу .ukrsibbank.com . Відповідно до умов Договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 760,00 грн., з яких 49 500,00 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, а 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок страховика. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 07-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3000,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 02.05.2022 року (п.п.3.4. 3.5, 3.6 договору). Всупереч умовам кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконала, заборгованість не погасила у повному обсязі. Станом на 19.02.2020 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, комісії та пені, становить 66225,96 грн., з яких: 45135,53 грн. - заборгованість за кредитом, 17029,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України), 679,74 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), 2000,00 грн. - заборгованість по комісії; 221,22 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 1053,72 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 106,36 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Як зазначає позивач, станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 21 квітня 2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.05.2018 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір №94456824000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з умовами, викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.mу . ukrsibbank.com (а.с.20-21). Відповідно до умов договору, ПАТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 760,00 грн., з яких 49 500,00 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, а 260,00 грн. - на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок страховика. Згідно з п.п. 3.4. 3.5, 3.6 договору Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників ПАТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 07-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 3000,00 грн. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 02.05.2022 року (а.с.22-23). Відповідно до п.п. 3.8 , 3.9 договору за користування кредитними коштами [PERSON] зобов`язався сплатити проценти у розмірі 67% річних, а за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 74% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме - з наступного дня несплати або не повної сплати платежу, встановленого у Кредитному договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Згідно з п.3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників ПАТ «УкрСиббанк» за порушення [PERSON] термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. ПАТ «УкрСиббанк» змінило тип товариства з публічного на Акціонерне товариство «УкрСиббанк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статуту АТ «УкрСиббанк» (а.с.6-19). У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. 21.12.2019 року представник АТ «УкрСиббанк» направив на адресу [PERSON] вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості, що підтверджується копією вимоги та списку поштових відправлень № 16452 (а.с.24-25). Оскільки відповідач не надав суду відповідних доказів, суд приходить до висновку, що відповідач вказану вимогу не виконав, заборгованість за кредитним договором не погасив у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Так, судом на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 19.02.2020 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, по сплаті процентів за користування кредитом, комісії та пені, становить 66225,96 грн., з яких: 45135,53 грн. - заборгованість за кредитом, 17029,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України), 679,74 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст. 625 ЦК України), 2000,00 грн. - заборгованість по комісії; 221,22 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 1053,72 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, 106,36 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. (а.с.26-30). Виходячи з викладених обставин, які підтверджені належними доказами, а також враховуючи ненадання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами, що свідчили б про відсутність заборгованості, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги АТ«Укрсиббанк» про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №94456824000 від 02.05.2018 року про надання споживчого кредиту у розмірі 66225,96 грн. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом відповідно до платіжного доручення №0018470479 від 20.02.2020 року в сумі 2 102,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved