Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві вказує, 08 вересня 2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 36211 про стягнення з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 10186,88 гривень за договором №005-02018-220115 від 22.01.2015 року, укладеним із ПАТ «Дельта банк». На підставі вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №63406396, яку позивач отримала на початку листопада 2020 року. До моменту вчинення виконавчого напису нотаріусом її не було проінформовано про розмір заборгованості, вимоги від стягувача (відповідача) про погашення заборгованості вона не отримувала. Також зазначає, що 22.01.2015 року між нею та ПАТ «Дельта банк» дійсно було укладено договір №004-02018-220115 про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки. Жодних інших договорів у цей день вона не укладала, зокрема і з ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд». Тому сума заборгованості за вказаним виконавчим написом нею заперечується. Вважає, що виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав, зокрема, без його належного повідомлення, відсутні документи, що підтверджують безспірність грошової вимоги, сума заборгованості не є безспірною. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020 року №36211 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 10186,88 гривень за договором №005-02018-220115 від 22.01.2015 року, укладеним із ПАТ «Дельта банк». Стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» на її користь 908 гривень судового збору. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов та пояснень щодо позову не подали. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~наявні всі умови для ухвалення у даній справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків. З постанови приватного виконавця Горай О.С. від 26.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження вбачається, що в проваджені даного приватного виконавця перебуває виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису №36211 від 08.09.2020 року. Стягувачем у\~виконавчому провадженні\~є ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд». Статями\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України "Про нотаріат"\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно з п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~вий акт № 1172 від 29.06.1999 року постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп. 2.3 п. 2 гл.16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999\~(пункт 3.2 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Пунктом 3.5 глави 16 цього ж Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999\~(далі - постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та\~постанові Верховного Суду\~у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Позивач посилається на те, що із ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» не укладала будь-яких договорів, як і не отримувала будь-яких коштів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» чи приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не отримувала. Також позивач не була проінформована про існування заборгованості та\~її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» чи нотаріусу. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на те, що до суду не подано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і позивач таку заборгованість оспорює, суд дійшов висновку, що вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. З огляду на викладене та враховуючи, що позивач заперечує факт існування будь-якого договору між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», протилежного суду не надано та судом не здобуто, а також те, що ухвала суду від 03 лютого 2021 року про витребування спірного виконавчого напису та матеріалів виконавчого провадження третіми особами не виконана, суд дійшов переконання, що є всі підстави для задоволення позову. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved