Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

20.06.2018 року Комунальне Некомерційне підприємство «Обласна Психіатрична лікарня №4» звернулось до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], [INFO]. Представник заявника мотивує заяву тим, що на підставі анамнестичних даних психіатричного огляду, комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] страждає тяжким психіатричним розладом у формі шизофренія, параноїдна форма, непереривний тип перебігу, параноідний синдром. В судовому засіданні представник Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» в особі лікаря [PERSON] вимоги заяви про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], [INFO] підтримав, просив суд заяву задовольнити та пояснив, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ОПЛ №4» з 05.02.2018 року по 16.04.2018 рік, був виписан з діагнозом - остре поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Не оцінює свій стан, від лікування відмовляється. Згідно комісійного огляду лікарів [PERSON] страждає тяжким психіатричним розладом у формі шизофренія, параноїдна форма, непереривний тип перебігу, параноідний синдром. Прокурор Граматик О.С. в судовому засіданні погодився з думкою заявника щодо госпіталізації [PERSON] у примусовому порядку до Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» строком на один місяць. В судовому засіданні [PERSON] заперечував щодо його госпіталізації та наданні стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки він розуміє свої дії та не потребує лікування. Вислухавши сторони, дослідивши докази, висновок лікарів, судом встановлено. До Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» з письмовою заяву звернулась мати [PERSON] [PERSON] щодо вирішення питання у судовому порядку про госпіталізацію до психіатричного закладу її сина [PERSON], [INFO]. Свою заяву обґрунтувала тим, що її син [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ОПЛ №4» з 05.02.2018 року по 16.04.2018 рік, був виписан з діагнозом - остре поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Стан різко погіршався, змінився в поведінці, вдома веде себе агресивно, неадекватно, свій стан не оцінює, спершу погодився на лікування, але згодом написав заяву про відмову від лікування. Згідно висновку лікарів-психіатрів від 20.06.2018 року №663 рудня 2017 року лікарів [PERSON] страждає тяжким психіатричним розладом у формі шизофренія, параноїдна форма, непереривний тип перебігу, параноідний синдром та потребує мір примусового медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації для проходження курсу лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо його направлення до Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» для примусового лікування, оскільки усвідомлює значення своїх дій та не потребує лікування. Згідно із ст. 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно із\~ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. У відповідності до ч. 1\~ст. 340 ЦПК України\~у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 342\~ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, зокрема, у випадку застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно з ст. 14 цього Закону особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Однак в судовому засіданні не встановлено, та не доведено належними та допустимими доказами, що лікування [PERSON] можливе лише в умовах стаціонару, а також не встановлено та не доведено, що внаслідок саме психічного розладу останній вчиняє дії, чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих та неспроможній самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Суд також приймає до уваги, що особисті пояснення, надані [PERSON] у судовому засіданні, є достатньо адекватними, він відповідає на запитання суду розсудливо, річ пов'язана, адекватна, поведінка осмислена, контрольована, що свідчить про адекватність поведінки та психічного стану особи, щодо якої ставиться питання про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу. Враховуючи викладене та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], оскільки судом не встановлено доведеності необхідності госпіталізації [PERSON] без його згоди до психіатричного закладу.

Outcome: dismissed