Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

I.Виклад позицій позивача та відповідача. 19 лютого 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, визначивши їх в розмірі 1/4 від заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.02.2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 550 гривень щомісячно, починаючи з 11.02.2016 року і до досягнення донькою повноліття. З часу присудження аліментів значно змінився рівень життя, підвищились ціни та соціальні гарантії. Відповідач молодий, фізично здоровий і працездатний, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти в частці від його доходу. Крім того, мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просила стягнути з відповідача на її користь витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1530 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] подав заяву до суду про зменшення розміру витрат на надання професійної правничої допомоги з 1530 грн. до 650 грн., які просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.31). Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог (а.с.29). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 20.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 09 годину 20 березня 2018 року, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями ст.279 ЦПК України (а.с.21). Клопотань від сторін про інше не надходило. Перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується копією рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.02.2012 року (а.с.7). Під час перебування у шлюбі у сторін даного цивільно - правового спору 22.09.2010 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Виконкомом Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 05.10.2010 року ( а.с.4). Донька сторін проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Виконкому Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 1547 від 15.12.2017 року (а.с.8). Відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.02.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 550 гривень щомісячно, починаючи з 11.02.2016 року і до її повноліття (а.с.9). Перешкод для пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування . Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При зміні способу стягнення аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України. За приписами ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно з положеннями ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн. на місяць. V. Висновки суду На утримання дочки [PERSON] відповідач відповідно до рішення Шаргородського районного суду від 29.02.2016 року сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 550 гривень щомісячно, що на переконання суду є недостатнім для забезпечення її належного рівня виховання та утримання, у зв'язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів повсякденного вжитку, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дитини, задоволення її основних соціальних та культурних потреб. Отже, позивачкою доведено, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі, меншому, ніж передбачений ч.2ст.182 СК України, що ставить її сім'ю у скрутне матеріальне становище, а також порушує права дитини, передбачені ч.2 ст.182 СК України. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, недостатнє матеріальне забезпечення малолітньої дитини з боку батька - відповідача по справі та інші обставини справи, Суд вбачає підстави для зміни способу стягнення аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, тому зобов'язаний утримувати власну дочку та спроможний сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони… За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. та втрати на правничу допомогу в сумі 650 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved