Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті, а саме встановити, що [PERSON], [INFO], уродженець с.Васильки Могилевської області, помер [INFO], місце смерті: Гірняцький район м.Макіївка Донецької області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з 23.02.1964 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Разом з чоловіком вони проживали [ADDRESS]. З 10.09.2014 вони з чоловіком приїхали з тимчасово окупованої території до її рідної сестри [PERSON] та проживали з нею по [ADDRESS] [PERSON] дуже хворів і знав, що невдовзі помре, тому просився додому, оскільки хотів померти у своїй квартирі. У зв'язку з цим, вона 22.11.2016 повезла його додому до м.Макіївка Донецької області, а [INFO] він помер. Було виписано лікарське свідоцтво про смерть від [INFO] №319 та свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Гірняцьким відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Таким чином, і лікарське свідоцтво про смерть, і свідоцтво про смерть чоловіка видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження і форма документів не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Оскільки факт смерті чоловіка відбувся на тимчасово окупованій території Украї\-ні, визначеною Верховною Радою України від 02.09.2014 №1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», їй відмовлено у державній реєстрації смерті чоловіка, що змусило її звернутись до суду з даною заявою. Заявниця у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та просила суд справу розглядати у її відсутності. Представник заінтересованої особи Знам'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог, заявлених [PERSON], та просив суд справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про одруження, 23.02.1964 одружились [PERSON] та [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5). З довідки від 24.11.2014 вбачається, що [PERSON], який постійно проживав [ADDRESS], взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, адреса, за якою з особою може здійснюватися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, [ADDRESS] Крім того, судом встановлено, що [INFO] видане лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] №319 (а.с.6). Гірняцьким відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки [INFO] видано свідоцтво про смерть, відповідно до якого, [PERSON], [INFO], помер [INFO] у Гірняцькому районі м.Макіївка Донецької Народної Республіки (а.с.9). Оскільки для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, що виданий на території, де органи державної влади Украї\-ні тимчасово не здійснюють свої повноваження, та форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, Знам'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 13.12.2016 відмовлено [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с.8). Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч.1 цієї статті, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно зі ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що на території м.Макіївка Донецької області, де помер [PERSON], діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Враховуючи викладене, те, що видане [INFO] Гірняцьким відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків, те, що документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, не існує та не можливо його видати в установленому законом порядку, те, що встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки, не пов'язані з наступним вирішенням спору про право, те, що неможлива реєстрація факту його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану, те, що заявницею надані суду докази, що достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт смерті [PERSON] Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Дана норма узгоджується з п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.49 ЦК України, ст.ст.1, 4, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»,

Outcome: approved