Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

22.02.2021 року [PERSON] звернувся до Голопристанського районного суду Херсонської області з вищевказаним позовом в якому просив визнати таким, що не підлягає виконання виконавчий напис №49103, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 25.09.2020р. щодо стягнення заборгованості та прострочених відсотків за кредитним договором АG 0747778 від 28.03.2018р. в сумі 12398,7 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом за межами свого нотаріального округу та без перевірки безспірності розміру заборгованості, яка насправді позивачем заперечується. Таким чином нотаріусом були порушенні вимоги Закону України «Про нотаріат» та положення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, що на думку позивача є підставою для задоволення його вимог. Відзив та пояснення третьої особи до суду не надходили. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав на підставах викладених в позовній заяві та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та у встановленому законом порядку. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем від 14.12.2020 року було відкрито виконавче провадження №63914923. Підставою для\~його відкриття\~став виконавчий\~напис №49103\~виданий 25.09.2020р.\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.\~Згідно вказаного\~документу,\~з [PERSON] підлягає стягненню на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» заборгованість за кредитним договором АG 0747778 від 28.03.2018р., укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №06112018/DG від 06 листопада 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» в сумі 10817,00 грн., з яких: 5000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 248,00 грн. прострочена заборгованість по невиплаченим відсоткам за користування кредитом; 4569,00 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями та 1000,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця Баталіна С.С. від 14.12.2020р. стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду приватного виконавця в сумі 1081,70 грн. Постановою приватного виконавця Баталіна С.С. від 23.12.2020р. звернуто стягнення на доходи [PERSON] , які він отримує в ТОВ «Фірма «Теплотехніка» у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 12398,70 грн., що складається з заборгованості за виконавчим документом 10817,00 грн., основної винагороди приватного виконавця 1081,70 грн. та витрат виконавчого провадження 500,00 грн. [PERSON] зазначає, що не підписував кредитного договору за яким з нього стягується кредитна заборгованість. Таким чином позивач заперечує укладання кредитного договору та наявність в нього будь-яких зобов`язань перед правонаступниками начебто його кредиторів. Таким чином, судом встановлено наявність спору між сторонами щодо правомірності видачі приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округуГорай О.С. виконавчого напису. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В постанові від 06 травня 2020 року у справі N 320/7932/16-ц Верховний Суд вказав, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає утому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд\~при вирішенні\~спору про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~не повинен\~обмежуватися лише\~перевіркою додержання\~нотаріусом формальних\~процедур і\~факту подання\~стягувачем документів\~на підтвердження\~безспірної заборгованості\~боржника згідно\~з Переліком\~документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. З вище встановлених обставин справи вбачається, що позивач заперечує сам факт укладання кредитного договору та отримання будь-яких кредитних коштів. Вказані твердження позивача відповідачем не заперечувались та не спростовувались. Зазначене є свідченням того, що сума заборгованості [PERSON] перед кредитором не є безспірною, а відсутність належної перевірки цих обставин нотаріусом при видачі виконавчого напису свідчить про недотримання вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було зясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладене вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Суд не приймає до уваги твердження позивача про вчинення нотаріусом нотаріальних дій за межами свого нотаріального округу виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до пунктів 2, 3, 4 та 5 глави 1 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 лютого 2012 року N 296/5 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок) нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. Запис про вчинення нотаріальної дії поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, заноситься до Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса згідно з додатком 14 до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року N 3253/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за N 1318/18613 (із змінами). Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених законодавством. Приватний нотаріус має право мати лише одне приміщення для розміщення робочого місця (контори), яке повинно знаходитись у межах нотаріального округу, в якому здійснюється нотаріальна діяльність. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що нотаріальна діяльність здійснюється нотаріусом у межах свого нотаріального округу та за місцем знаходження приміщення державної нотаріальної контори, в якій працює державний нотаріус, або приміщення, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Законодавством заборонено нотаріусу здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу. У виконавчому написі зазначено, що його вчинено в м. Житомир. Позивачем не було доведено, що виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом не за своїм робочим місцем (конторою), а відтак відсутні підстави вважати, що нотаріальна дія [PERSON] була вчинена за межами свого нотаріального округу. Місце проживання [PERSON] та місцезнаходження ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» значення для вчинення виконавчого напису в розумінні ст. 13-1 ЗУ «Про нотаріат» не має.

Outcome: approved