Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Луганської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 15.11.2011 року померла [PERSON]. 23.11.2014 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: м. Луганськ, вул. Луганської правди буд. 28. Вказаний будинок загальною площею 92,7 кв. м, житловою площею 53,8 кв.м, складається з: В1 житловий будинок, В? - прибудова. В? - прибудова, в? - веранда, в4 веранда, МС мансарда, Е льох з шийкою, З сарай, Н навіс, У вбиральня, и спорудовий будинок, №№ - огорожа, І замощення, ІІ майстерня, К зливна яма. 91/100 частка будинку належить померлим в рівних частках на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Луганським міським управлінням комунального господарства міськвиконкому 24.06.1996 року, зареєстрованого в Державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Луганськ, та записано в реєстрову книгу № 27 за реєстровим номером 8629. Ринкова вартість будинку станом на 29.06.2016 року складає 71000 грн.. Земельна ділянка, площею 0,1149 га, розташована за адресою: м. Луганськ вул. Луганської правди буд. 28, кадастровий номер 4410100000:01:014:0018 та 4410100000:01:014:0019 належить: [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЛГ № 078382, видане 06.02.2004 року та [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЛГ № 078383, видане 06.02.2004 року. Частки співвласників в справі спільної власності визначено. [PERSON], за життя, 04.03.1992 року склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якого майно [PERSON], яке виявиться їй належним, де б воно не знаходилося і в чому б воно не полягало, заповідалося [PERSON]. [PERSON], є єдиною спадкоємицею після померлої [PERSON]. Вона звернулася до державного нотаріуса Другої Луганської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Державним нотаріусом 12.04.2012 року була заведена спадкова справа, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за номером 52679127. [PERSON], за життя, 22.03.2012 року склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Луганської міської нотаріальної контори Луганської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером 402. Згідно заповіту [PERSON] усе його майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалося, всі його права та обов'язки, все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі належну йому частку житлового будинку № 28, який розташований по вул. Луганської правди м. Луганська та земельну ділянку, на якій розташований цій будинок, заповів [PERSON], яка є єдиною спадкоємицею після померлого [PERSON]. Вона постійно проживала разом із померлим на час відкриття спадщини, і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, тобто фактично прийняла спадщину. [PERSON] та [PERSON] в серпні 2016 року звернулися до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. 07.08.2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок не знаходиться ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ні в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та спадкова справа після смерті [PERSON] заведена в Другій Луганській нотаріальній конторі, архіви якої знаходяться на непідконтрольній Україні території. Право оформлення та подальшої видачі такого свідоцтва має лише нотаріус, який відкрив спадкову справу. У зв'язку з чим [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок та земельну ділянку, які належали [PERSON], померлої 15.11.2011 року. [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок та земельну ділянку, яка належала [PERSON], померлому 23.11.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву до суду про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву до суду про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву до суду про розгляд справи в його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання 05.12.2016 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 05.12.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2011 року померла [PERSON] (а.с. 14). 23.11.2014 року помер [PERSON] (а.с. 15). Житловий будинок, розташований за адресою: м. Луганськ, вул. Луганської правди буд. 28, загальною площею 92,7 кв. м, житловою площею 53,8 кв.м, складається з: В1 житловий будинок, В? - прибудова. В? - прибудова, в? - веранда, в4 веранда, МС мансарда, Е льох з шийкою, З сарай, Н навіс, У вбиральня, и спорудовий будинок, №№ - огорожа, І замощення, ІІ майстерня, К зливна яма. 91/100 частка житлового будинку належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане Луганським міським управлінням комунального господарства міськвиконкому 24.06.1996 року, зареєстрованого в Державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Луганськ, та записано в реєстрову книгу № 27 за реєстровим номером 8629. (а.с. 16-22). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 67). Земельна ділянка площею 0,1149 га, розташована за адресою: м. Луганськ вул. Луганської правди буд. 28, кадастровий номер 4410100000:01:014:0018 та 4410100000:01:014:0019 належить: [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЛГ № 078382, виданого 06.02.2004 року та [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЛГ № 078383, виданого 06.02.2004 року. Частки співвласників в справі спільної власності не визначено (а.с. 23-24). [PERSON], за життя, 04.03.1992 року склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори [PERSON]. Згідно заповіту, майно [PERSON], яке виявиться їй належним, де б воно не знаходилося і в чому б воно не полягало, заповідалося [PERSON] (а.с. 25). [PERSON], за життя, 22.03.2012 року склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Луганської міської нотаріальної контори Луганської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером 402. Згідно заповіту [PERSON] усе його майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було і з чого б воно не складалося, всі його права та обов'язки, все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі належну йому частку житлового будинку № 28, який розташований по вул. Луганської правди м. Луганська та земельну ділянку, на якій розташований цій будинок, заповів [PERSON] (а.с. 26). Ринкова вартість будинку № 28, розташованого по вул. Луганської правди м. Луганська станом на 29.06.2016 року складає 71000 грн. (а.с. 29). Вартість земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: вул. Луганської правди, 28 м. Луганськ станом на 07.10.2016 року складає 35565 грн. (а.с.56). Позивач [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала разом з померлою за адресою: м. Луганськ вул. Луганської правди буд. 28 (а.с. 30). Позивач [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала разом з померлим за адресою: м. Луганськ вул. Луганської правди буд. 28 (а.с. 30). 07.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. 07.08.2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок не знаходиться ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ні в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та спадкова справа після смерті [PERSON] заведена в Другій Луганській нотаріальній конторі, архіви якої знаходяться на непідконтрольній Україні території. Право оформлення та подальшої видачі такого свідоцтва має лише нотаріус, який відкрив спадкову справу (а.с. 31-32). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі, кожен з них окремо, проживали зі спадкодавцями на момент їх смерті та прийняли спадщину, а тому визнавати факт прийняття спадщини не потрібно. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачів та визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved