Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, на період його навчання, до досягнення ним 23 років. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 06.06.2006 року розірвано. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення останнім повноліття. Боргу по аліментам немає. Син навчається у Гайсинському медичному коледжі на денній формі навчання. Відповідач після досягнення дитиною повноліття добровільно коштів на утримання сина не надає. Позивачці самій важко утримувати сина без допомоги відповідача. оскільки її дохід становить 1416,30грн., та на її утриманні перебуває також малолітня дочка. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, за обставин, викладених в позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно на утримання сина, та просила справу розглянути в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з нього коштів на утримання сина [PERSON] на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно визнає повністю та просить заслухати справу без його участі. Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Згідно ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 07.12.1998 року(а.с.6). Із довідки Гайсинського медичного коледжу від 10.11.2016 року №239 виданої [PERSON] вбачається, що він є студентом ІІІ курсу денної форми навчання Гайсинського медичного коледжу спеціальність «Лікувальна справа» за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2015 року до [INFO].(а.с.9). На підтвердження своїх позовних вимог та матеріального становища позивачем надано довідку про заробітну плату №67 від 09.12.2016 року, видану ТОВ «ЄВАТЕКС», згідно якої вказано, що [PERSON] працює на даному підприємстві та її заробітна плата за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року становила 16995,64грн.(а.с.10). Виходячи із вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. А також можливість надання утримання другим з батьків. Також у п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому законодавець визначив, що всі складові цього обов'язку мають бути у наявності, а саме однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є наявна можливість одного з батьків, з ким не проживає дитина, надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд, бере до уваги стан здоров'я та матеріальний стан відповідача, який працює і має стабільний заробіток. Таким чином, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст.182, 185, 198, 199, 200, 201 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved