Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ, Реєстраційної служби Вінницького МУЮ Вінницької області, третя особа: Перша Вінницька державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту, зазначивши, що [PERSON] належить на праві власності будинок [ADDRESS], на підставі договору дарування від 28.12.1995 року. Позивач звернувся до Реєстраціної служби Вінницького МУЮ для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, після чого дізнався, що у Єдиному реєстрі заборон зареєстровано обтяження № 5353920, арешт зареєстровано Першою Вінницькою нотаріальною конторою, на підставі повідомлення ДВ-2-Л від 26.07.1999 року ДВС Ленінського району, на [ADDRESS], в якому зазначено, що даний будинок належить [PERSON]. Однак, даний будинок належить позивачу, накладений арешт є безпідставним та таким, що порушує права позивача, в силу чого, позивач звертається до суду та просить звільнити з-під арешту [ADDRESS] з прибудовами і господарськими будівлями, накладений на підставі листа ДВС Ленінського району м. Вінниці від 26.07.1999 року № ДВ-2-Л, зареєстрованого у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 5353920. Сторони в судове засідання не зявились, хоча про місце, дату та час розгляду справи були належним чином повідомленні, проте звернулись до суду із заявами, в яких позовні вимоги підтримують, визнають та просят справу розглянути у їх відсутність. За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Договір дарування від 28 грудня 1995 року, посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Довгалюк Л.Б., зареєстрований в реєстрі за № 5-6529, вказує, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар, цілий жилий будинок з прибудовами і господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Право власності зареєстроване «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в реєстрі за № 18398, 12.03.1996 (а. с. 5,6). Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] зазначає, що власником даного будинку є [PERSON] (а.с. 7-11). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 705910 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0607 га, номер - 010600101188, яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 12). Зміст листа Державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Вінниці №-ДВ-2-Л від 26.07.1999 р., адресований Начальнику першої держаної нотаріальної контори Роздорожній Л.В., зазначає, що Відділ ДВС Ленінського районного управління юстиції м. Вінниці пропонував повідомити чи зареєстровані будь які договори за боржником [PERSON], [INFO], з зазначенням не проводити жодних операцій до їх розпорядження ( а.с. 13). Відповідно до Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 9792063 від 09 січня 2014 року, вирішено: відмовити у державній реєстрації права власності на житловий будинок, з прибудовами з господарськими будівлями, що розташований [ADDRESS], власник [PERSON], з підстав наявності обтяження № 5353920 на дане майно згідно повідомлення ДВ-2-Л від 26.07.1999 р. ДВС Ленінського району (а.с. 14). Копія Листа Першої Вінницької державної нотаріальної контори № 246/02-17 від 24.01.2014 року, вказує, що арешт на будинок по [ADDRESS], який належить [PERSON], було зареєстровано на підставі листа ДВС Ленінського району м. Вінниці від 26.07.1999 року № ДВ-2-Л (а.с. 16). Зміст листа Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 07.02.2014 року № 4131/07-35/18, вказує, що [PERSON] було відмовлено у зняті арешту в зв'язку з відсутністю підстав та роз'яснено право звернення до суду. (а.с. 17). Згідно відповіді Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації від 20.06.14 № 2756, зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 19538 за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з прибудовами і господарськими будівлями по [ADDRESS], на підставі договору дарування від 28.12.1995 р. Копія Довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції від 27.05.2008 р. № 2457-67 зазначає, що 05 травня 1993 року у відділі було зареєстровано шлюб гр. [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 966, 23 жовтня 2000 року було зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, запис акта № 1408. Норма ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч.5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Норма ч.1 ст. 319 ЦК України прописує, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За даних обставин, враховуючи, що дане майно позивач набув на підставі договору дарування, що беззаперечно вказує про належність такого майна позивачу на праві особистої приватної власності, враховуючи те, що зареєстровано обтяження на майно, яке не належить боржнику, а відтак арешт накладений на майно позивача, є безпідставним та таким, що порушує право власності позивача, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved