Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з матір`ю [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] вона померла. За життя вона проживала разом з ним, оскільки внаслідок хвороби потребувала його догляду. Оскільки після смерті його матері відкрилась спадщина, яку він прийняв, однак нотаріус відмовив йому в її оформленні, у зв`язку із тим, що місцем проживання його матері зареєстровано за попередньою адресою її мешкання, [PERSON] просить суд установити юридичний факт того, що на день смерті [PERSON] постійно проживала у квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні [PERSON] та його представник вимогу заяви підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставині викладені у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного. Судом установлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим ВРАГС Козівського РУЮ Тернопільської області 10.07.2002 року (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). За життя [PERSON] , її місце проживання було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.37). Згідно письмових заяв чоловіка та доньки померлої [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , останніми підтверджено факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] , його догляду за нею за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього, ними зазначено про відсутність наміру приймати спадщину та звертатися із заявою про визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.52,53). Допитані у якості свідків [PERSON] , [PERSON] підтвердили те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою [ADDRESS] , в якій заявник виконував всі обов`язки по догляду матері [PERSON] до дня її смерті. Постановою приватного нотаріуса Якименко В.О. від 22.03.2019 року № 53/02-31 відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , власницею якою була його мати [PERSON] , у зв`язку із неподанням документів на підтвердження факту постійного проживання з померлою за однією адресою на день її смерті (а.с.58). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки /реєстрації/ самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що факт, який просить встановити [PERSON] має для нього юридичне значення й підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, можливість у інший спосіб підтвердити цей факт у заявника відсутня, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved