Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вищевказаним позовом проти [PERSON] (далі - відповідач), з вимогою стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтовує свою вимогу наступними обставинами. 23.05.2014 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи необхідність підтримання нормальної життєдіяльності [PERSON] , позивач неодноразово зверталася до відповідача за матеріальною допомогою, однак останній, будучи працевлаштованим, такої допомоги не надає і угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільної з відповідачем дочки. Таким чином, вищезазначені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач на підтвердження вказаних обставин наводить наступні документи: копії свідоцтва про шлюб між сторонами, свідоцтва про народження [PERSON] та довідку, видану органом місцевого самоврядування за місце проживання позивача. Ухвалою суду від 29.07.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Сторони у справі не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. 05.08.2020 канцелярією суду було одержано відзив відповідача у якому він заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, натомість позовну вимогу визнає частково. Відповідач обгрунтовує свої заперечення наступними обставинами. Згідно позову, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини його заробітку, однак таку вимогу відповідач визнає частково, оскільки в силу вимог ч. 5 ст. 183 СК України передбачено стягнення аліментів у розмірі на одну дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, а тому просить суд задовольнити позовну вимогу у межах зазначеної частини його заробітку. Відповідач на підтвердження вказаних заперечень доказів суду не подав. Позивач у визначений судом строк відповіді на відзив не подала. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. 23.05.2014 між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Липовецьким РВ ДРАЦС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) у серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане ВДРАЦС Липовецького РУЮ у Вінницькій області серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно довідки виданої Липовецькою міською радою №1630 від 13.07.2020 [PERSON] зареєстрована та проживає з позивачем, яка займається її вихованням (а.с. 4). Позивач не в змозі забезпечувати утримання їх спільної з відповідачем дочки, а відповідача, будучи працевлаштованим, матеріальної допомоги не надає, тому вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дочки у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, виходить з наступних мотивів та норм права. Як визначено у ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з ч 1 ст. 183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд зважає на відзив відповідача у якому він визнає позов частково, оскільки в силу вимог ч. 5 ст. 183 СК України передбачено стягнення аліментів у розмірі на одну дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, а не у розмірі 1/3 частини заробітку, однак належні та допустимі докази того, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку у матеріалах справи відсутні. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на момент вирішення спору становить 2318 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Отже, стягнення з відповідача 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не суперечить вимогам закону та є мінімальним гарантованим розміром аліментів, встановленим на законодавчому рівні. З урахуванням обставин встановлених судом та обставин, які визначені ст. 182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також виключного права того з яким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у частці в розмірі 1/3 його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. В силу вимог ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Ураховуючи те, що позов задоволено, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved