Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. У позовній заяві вказав, що з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . 23.10.2012 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу було ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2012. 19.09.2014 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. У зазначеному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Ураховуючи, що після ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у позивача змінився сімейний стан, він одружився та у нього народився син, він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, що визначений рішенням суду, тому просив зменшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу за її відсутності. З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, з таких підстав. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про її народження серії [NUMBER] . 19.09.2014 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] , про що складено актовий запис № 777, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про його народження серії [NUMBER] . Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 23.10.2012 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття на користь матері дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2012. Рішення суду набрало законної сили 06.11.2012. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України. Документально підтверджені судові витрати позивача складаються з судового збору у розмірі 840,80 гривень. Оскільки відповідачем визнано позов, то позивачу, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, інші 50 % судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved