Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла [INFO], встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], є братом [PERSON], яка померла [INFO], визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що його сестрі [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Право власності підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 10 жовтня 1996 року, виданим Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням від 05 жовтня 1996 року № 4052. [INFO] померла мати Позивача - [PERSON]. [INFO] померла сестра Позивача - [PERSON]. Спадкоємцем після смерті сестри залишився Позивач. Спадщину після смерті сестри - [PERSON] Позивач прийняв, оскільки вчасно, у встановлений законом строк, звернувся до Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини за законом. Заяву у Позивача було прийнято, однак нотаріус попередила його, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому що відсутні документи для встановлення факту родинних відносин між Позивачем та його сестрою - [PERSON] і матір'ю - [PERSON] та порадила звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутністю. Відповідач та 3-я особа в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, просили справу розглядати за їх відсутності, з позовом згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 60 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження виданого 30 листопада 1961 року на підставі актового запису № 48, зробленого Пономаренківською сільською радою. [PERSON] народилась [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження виданого 29 травня 1950 року на підставі актового запису № 27, зробленого Пономаренківською сільською радою. [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Право власності підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 10 жовтня 1996 року, виданим Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням від 05 жовтня 1996 року № 4052. [INFO] померла мати Позивача - [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого на підставі актового запису № 05 зробленого Виконавчим комітетом Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області [INFO]. [INFO] померла сестра Позивача - [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого на підставі актового запису № 11 зробленого Виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області 27 січня 2015 року Спадкоємцем після смерті [PERSON] залишився Позивач. Своєї сім'ї сестра Позивача не мала, таким чином єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом є Позивач. Спадщину після смерті [PERSON] Позивач прийняв, оскільки 26 березня 2015 року із відповідною заявою звернувся до Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995р., при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Факт родинних стосунків між Позивачем і його матір'ю - [PERSON] та сестрою - [PERSON] підтверджується наступним: - співпадінням ім'я та по батькові матері дитини - [PERSON] у Свідоцтві про народження з ім'ям та по батькові матері зазначених у Свідоцтві про смерть серія [NUMBER], виданого на підставі актового запису № 05 зробленого Виконавчим комітетом Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області [INFO]; - співпадінням ім'я та по батькові матері дитини - [PERSON] у Свідоцтві про народження з ім'ям та по батькові матері зазначених у Свідоцтві про смерть серія [NUMBER], виданого на підставі актового запису № 05 зробленого Виконавчим комітетом Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області [INFO] - копією актового запису про шлюб № 37 від 10 лютого 1949 року, складеного виконавчим комітетом Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області на [PERSON] та [PERSON]. - актом депутата Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області від 02 грудня 2016 року, відповідно якому депутатом Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області Дубовой Л.М. проведено обстеження житлово-побутових умов по [ADDRESS] та встановлено, що за даною адресою мешкали: 1. [PERSON] - мати [INFO] по день смерті; 2. [PERSON] - син [INFO] - проживає по теперішній час; 3. [PERSON] - донька [INFO] - проживала з 11 лютого 1972 року по 1979 рік. - будинковою книгою для прописки громадян в будинку [ADDRESS], де зазначено, що за цією адресою були зареєстровані [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та голова сім'ї - [PERSON] [INFO]. У відповідності частини 1 статті 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно абз. абз. 2 п. 5, п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва. Відповідно до п. 1 ст.273 ( 1502-06 ) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом. Верховний Суд України у своєму листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПКУ) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб; - прокурор у порядку статей 45,46 ЦПКУ відповідно до ст. 361 Закону від 5 листопада 1991 р. № 1789-ХII "Про прокуратуру", також має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин для осіб, інтереси яких він представляє за законом. Водночас справи про встановлення факту родинних відносин із метою одержання спадщини не можуть розглядатися судами, якщо заявник відповідно до ст. 1224 ЦК України усунутий від спадщини. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Водночас рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис, видачі заявнику нового паспорта. Суд не має права відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. Право вибору належить заявнику. Отже, суд, проаналізувавши матеріали справи дійшов висновку, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], померлої [INFO] та братом [PERSON] померлої[INFO]; Відповідно до ч.1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця входило також право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Частинами 1, 2. ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). В силу вимог частин 1, 2 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В силу вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що спадкодавець за свого життя заповіту не складав. Таким чином за відсутності заповіту спадкодавця суд приходить до висновку, що спадкування позивачем відбувається за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. З огляду на те, що спадкоємці першої черги за законом відсутні, то суд приходить до висновку, що позивач має право спадкувати за правом другої черги. В силу вимог 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач на момент смерті проживала разом із спадкодавцем. А відтак позивач вважається спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину у встановлений законом строк і належним чином. Наявність інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину у встановлений законом строк та належним чином, судом не було встановлено. Згідно відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 23.12.2016р. за № 1978/01-16, після [PERSON], померлої [INFO], що проживала в [ADDRESS], в шестимісячний строк до держнотконтори з заявами про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за 2015 - 2016 роки нікому не видавались. Відповідно до облікових даних Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області заповіти від імені [PERSON] держнотконторою не посвідчувались. Згідно відповідіПриватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни від 22.12.2016 року за № 372/01-16 в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри - [PERSON], померлої [INFO] звернувся брат спадкодавця [PERSON]. Заява 26 березня 2016 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 34, в цей же день заведено спадкову справу № 16/2015. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини до Приватного нотаріусаХарківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Ганни Анатоліївни не надходило. Згідно інформаційної довідки за Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 39991345 від 26.03.2015 року заповіти від імені [PERSON], померлої [INFO] не посвідчувались. Враховуючи, що Позивач спадщину після смерті сестри прийняв, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України), суд вважає за можливе, встановити факт, що має юридичне значення та визнати за Позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. За таких обставин суд приходить до висновку, що внаслідок відкриття спадщини, прийнятої позивачем, відбувся перехід від спадкодавця до позивача, як спадкоємця, права власності на нерухоме майно, яке є предметом спору. А відтак, заявлений у даній справі позивачем позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved