Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

24 квітня 2014 року позивач звернулася у суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів. Позов мотивувала тим, що по рішенню Гайворонського районного суду від 04.03.2009 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини. Відповідач протягом тривалого часу не сплачував присуджені аліменти. В зв"язку з цим за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року існує заборгованість відповідача по сплаті аліментів в розмірі 1800 грн., яку позивач просить стягнути. Крім цього просить також стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з липня 2012 року по березень 2014 року в розмірі 546 грн. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та попросила суд їх задовольнити. Уточнила, що пеню в розмірі 546 грн. за несвоєчасну сплату аліментів вона просить стягнути за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року, а не з липня 2012 року, як помилково вказано в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, вказавши, що визнає заборгованість по аліментах лише в розмірі 300 грн. іншої заборгованості не має. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи з відповідача по рішенню Гайворонського районного суду від 04.03.2009 року стягуються аліменти на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с.8). Суд вважає, що заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 1800 грн. заборгованості по сплаті аліментів не підлягає задоволенню виходячи з слідуючого. Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Позивач в своєму позові фактично не оспорює розмір заборгованості по аліментах, який встановлений державним виконавцем на виконання рішення суду та не зазначає про те, що відповідач в судовому порядку оспорив визначений розмір заборгованості. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна вимога про стягнення заборгованості по аліментах не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки права позивача на стягнення аліментів захищені відповідним рішенням Гайворонського районного суду від 04.03.2009 року, яке вступило в законну силу та знаходиться на виконанні; на виконання рішення суду державним виконавцем визначено розмір заборгованості по аліментах; визначений розмір заборгованості сторонами до суду не оскаржується, тобто відсутні порушені, невизнані або оспорювані права чи інтереси позивача, а тому оскільки провадження по справі відкрито, то в цій частині позову слід відмовити. Стосовно стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 546 грн. за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року суд виходить з слідуючого. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд вважає, що за аналогією з цивільним законодавством у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов"язання. У зв"язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного. З доданих відповідачем до справи копій квитанцій не вбачається факт регулярної сплати та відповідно відсутності заборгованості по аліментах за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком пені в розмірі 546 грн. за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України в зв"язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого останньою судового збору, що становить 121 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial