Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати [PERSON], яка померла 07.03.2014р., мала у власності земельну ділянку, площею 3.8705 га, яка розташована на території Березянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, та майновий пай в розмірі 1210 грн.00 коп. в майні ПСП Агропаливне підприємство "Київська [PERSON]" с.Березянка Ружинського району Житомирської області. Вказане майно, яке мати позивачки успадкувала після смерті [PERSON] , вона заповіла позивачці та [PERSON] в рівних частках. На даний час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, однак зробити цього не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на 1\\2 частку зазначеного майна. В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 01.05.2005р. в с.Сінгури Житомирського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на 2 спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.(ст.1223ЦК України). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Як вбачається зі спадкової справи №217, заведеної 17.03.2006р.Третьою житомирською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої [PERSON] , єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину останньої , є її донька -[PERSON]. Остання 21.07.2011р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно спадкодавця [PERSON], яке складається з: - майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства "Київська [PERSON]", розташованого в с.Березянка Ружинського району Житомирської області, в розмірі 1210 грн. 00 коп., належного померлій на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №067477, виданого Березянською сільською радою Ружинського району Житомирської області 10.07.2001р.; -та земельної ділянки за кадастровим номером 182528080800:05:000:0050, площею 3.8705 га, розташованої на території Березянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №065055, виданого Ружинською райдержадміністрацією 02.08.2004р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №100. [PERSON] померла 07.03.2014р. в с.Сінгури Житомирського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть. Як вбачається зі спадкової справи №289/2013р. , заведеної 18.08.2014р. Третьою житомирською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої 07.03.2014р. [PERSON], остання залишила заповіт, посвідчений секретарем Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 17.01.2014р., яким заповіла вищевказане майно, успадковане нею після смерті [PERSON] в рівних частках [PERSON], який у встановлений строк спадщину не прийняв, та [PERSON] - позивачці по справі, яка у встановлений строк прийняла спадщину. Відомостей про інших спадкоємців, які прийняли спадщину [PERSON] та відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині, в спадковій справі немає. Таким чином, судом встановлено, що до позивачки в порядку спадкування за заповітом перейшло право власності спадкодавця [PERSON] на 1\\2 частку вказаного спадкового майна . Однак, як вбачається з постанови Третьої житомирської державної нотаріальної контори від 19.02.2016р. №238/02-31, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на спадщину [PERSON], яка складається з 1\\2 частки вищевказаного спадкового майна, із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності [PERSON] на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно. А тому з вищевикладених підстав позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на зазначене майно підлягають задоволенню. 3

Outcome: approved