Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

25 березня 2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивача, подружнє життя у сторін не склалося по причині психологічної несумісності, втратили почуття поваги та любові один до одного, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, сторони разом не проживають з грудня 2019 року, не ведуть спільного господарства і тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 02 квітня 2020 року провадження у справі було відкрито та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. В судові засідання 23.04.2020 року та 20.05.2020 року позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач проти позову заперечувала, вважала за можливе відновлення сімї з позивачем, у звязку з чим заявила клопотання про надання часу на примирення строком на шість місяців. Ухвалою від 20.05.2020 року вказана ухвала відповідача була задоволена частково, сторонам надано строк для примирення - три місяці. В судовому засіданні 20.08.2020 року позивач свої вимоги підтримав, вважав примирення неможливим, просив розглянути справу по суті. Відповідач заявила клопотання про залучення до участі у справі свого представника, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено. В судовому засіданні 02.09.2020 року позивач також свої вимоги підтримав, зазначив, що проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою жінкою, примирення з відповідачем не відбулось і не є можливим. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача, адвокат Цисар І.О., проти позову заперечував, просив надати повторно строк для примирення від одного та трьох місяців, вказуючи на те, що відповідач висловила готовність зробити все необхідне для поновлення шлюбних стосунків та спільного господарства з позивачем в інтересах дитини, та бажає протягом цього часу врегулювати з позивачем всі питання щодо спілкування з дитиною та майнових відносин між сторонами. Ухвалою суду від 02.09.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача було відмовлено з огляду на відсутність у сторін єдиної думки щодо подальшої долі їх шлюбу, категоричне небажання позивача продовжувати перебувати у шлюбі з відповідачем, ненадання стороною відповідача конкретних відомостей і доказів на їх підтвердження щодо того, що надання ще одного періоду часу може призвести до остаточного примирення. Суд також взяв до уваги, що з часу надходження позову до суду минуло майже шість місяців, протягом яких примирення не відбулось і навіть не почалось, в тому числі протягом тих трьох місяців, які надавались судом безпосередньо для цього. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №09, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 14.02.2009 року. Сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області 23 липня 2013 року. За ствердженням позивача, яке відповідач не спростувала, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть з грудня 2019 року. Ухвалою суду від 20 травня 2020 року сторонам був наданий строк три місяці для примирення, який не дав позитивних результатів, відновлення сім`ї не відбулося, а всього з часу припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства станом на час розгляду справи минуло вісім місяців. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем через втрату цих почуттів. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved