Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

18 жовтня 2016 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Після уточнення позовних вимог від 17.11.2016 року, позов позивачем обґрунтований тим, що 17.04.2005 року померла її мати [PERSON]Після смерті матері відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) площею 1,52 га, яка розташована на території Великокрушлинецької сільської ради, що належала померлій на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0213851. Вона є спадкоємицем за законом, після смерті матері, оскільки спадщину прийняла, шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном. Інші спадкоємці першої черги за законом та спадкоємці за заповітом відсутні. Зазначила, що державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на право на вказану земельну частку (пай). Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,52 га, яка розташована на території Великокрушлинецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити Відповідач представник Великокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області також надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 квітня 2005 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Авангард" с. Великі Крушлинці, розміром 1,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав спадкодавцю згідно сертифікату виданого на ім'я [PERSON], серія ВН №0213851, виданий 21 травня 1997 року, оригінал даногосертифікату втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті (а.с. 7-10). Право спадкодавця зазначену вище на земельну частку (пай) підтверджується також довідкою №378 від 02.09.2016 року, виданою Великокрушлинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.17), копією договору оренди землі від 18.01.2003 року (а.с.18). Позивач є спадкоємицем за законом, після смерті матері, оскільки спадщину прийняла, шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном, про що свідчить довідка №380 від 02.09.2016 року, видана Великокрушлинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.16). Інші спадкоємці першої черги за законом та спадкоємці за заповітом відсутні, що підтверджується листом з Вінницької районної державної нотаріальної контори від 12.10.2016 року №2602/02-17 (а.с.15). Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) позивач не може, так як у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну земельну частку (пай) (а.с.15). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно до розяснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до розяснень ,викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Авангард», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім*я [PERSON], оригінал якого втрачено; при житті [PERSON] на законних підставах використовувала своє право земельну частку (пай), що підтверджено наведеними вище доказами, в свою чергу, з зазначеної причини, позасудовим порядком позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права , тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved