Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та про визнання права власності на земельну ділянку. В своїй заяві вказав, що після смерті [INFO] року його матері [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка згідно державного акту серії ЧН № 000724. Він, як спадкоємець першої черги за законом, у передбачений законодавством шестимісячний термін прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою, проте позбавлений можливості оформити її у нотаріальному поряду в зв»язку з наявністю виправлень кадастрового номера у державному акті, виданому на ім»я [PERSON]. За таких обставин просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 000724, виданий 26 вересня 2005 року на ім»я [PERSON], де зазначено кадастровий номер земельної ділянки 7425381500:04:000:0094 та визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 4.23 га, розташовану на території Голінської сільської ради Бахмацького району, кадастровий номер 7420382500:04:000:0094 (пай № [NUMBER]), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але у своїй заяві просить розглядати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Представник Голінської сільської ради Бахмацького району в судове засідання не з»явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи без їх участі та визнання позовних вимог. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], яка доводилася матір»ю позивачеві (а.с.9), померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). За час життя [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 000724, в якому площа земельної ділянки зазначена 4.23 га, кадастровий номер земельної ділянки вказаний 7425381500:04:000:0094, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). Відповідно до ст. 1225 ЦК України «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців жилого будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною діяльною, на якій вони розміщені». За приписами ч.1 ст. 1297 ЦК України «Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно». Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що «Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, у передбачений законодавством шестимісячний термін прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, що підтверджується повідомленням за № 214/01-16 від 31 жовтня 2014 року Бахмацької районної державної нотаріальної контори (а.с.26). Як вбачається зі змісту довідки за № 291, виданої 07.11.2014 року Голінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, [PERSON], яка померла [INFO] року постійно і до дня смерті проживала в [ADDRESS]. На день смерті проживала одна (а.с.25). Згідно із ст. 392 ЦК України „Власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності". Відповідно до ст. 81 ч. 1 п „г" ЗК України „Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини". Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач набув права власності на зазначену земельну ділянку в зв»язку з прийняттям спадщини. Як вбачається з повідомлення Відділу Держземагенства у Бахмацькому районі Чернігівської області вірним кадастровим номером земельної ділянки, належної [PERSON] згідно державного акту ЧН № 000724 є кадастровий номер 7420382500:04:000:0094 (а.с.23), що не співпадає з записами, зазначеними в змісті державного акту, виданого на ім»я [PERSON]. З 01 січня 2013 року встановлена нова методика державної реєстрації прав, яка передбачена ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому саме з цього часу видача Державних актів про право власності на земельну ділянку відділом Держземагентсва у Бахмацькому районі не здійснюється. Своїм листом відділ Держземагенства у Чернігівській області відмовив у внесенні змін до Державного акту відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року за № 1050 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» та Закону України «Про державний земельний кадастр» (а.с.12). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачеві у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є розбіжність в записах кадастрового номера земельної ділянки, належної його померлій матері [PERSON], внаслідок чого нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку (а.с. 14). Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ст. 155 ЗК України «У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним». Враховуючи положення ст. 155 ЗК України, Державний акт, виданий на ім»я [PERSON] слід визнати недійним, в зв»язку з тим, що в його змісті невірно вказаний кадастровий номер. За таких обставин право на земельну ділянку позивача, як спадкоємця першої черги за законом, підлягає захисту в судовому порядку і за ним в порядку спадкування слід визнати право власності на земельну ділянку після смерті матері [PERSON]. Керючись ст. ст. 81, 125, 126, 152, 155 ЗК України, ст. ст. 16, 1225, 1261,1268,1269,1297 ЦК України, ст. 392 ЦК України, ст. ст. 60, 212-215 ЦПК України, Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051, суд,-

Outcome: approved