Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що дідусь позивача [PERSON], був головою колгоспного двору. у приватній власності якого був житловий будинок по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме вищезгаданий житловий будинок. На час смерті [PERSON] був чинний ЦК УРСР 1963р. На момент смерті смерті [PERSON] з ним у вказаному господарстві проживала його дружина [PERSON], яка фактично спадщину прийняла, однак свої права юридично не оформила. [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] залишила заповіт, згідно із яким належний їй житловий будинок заповіла внуку, позивачу, [PERSON]. Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності правовстановлюючого документа. Технічним паспортом на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який на лежав [PERSON] знаходиться по [ADDRESS]. звітом про оцінку житлового будинку визначено, що ринкова вартість вищезгаданого будинку становить 165 286.00 грн. Ухвалою від 17.12.2018р. по справі залучено співвідповідача [PERSON]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Представник позивача-адвокат [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, заявлені вимоги підтримують, позовну заяву просять задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. одночасно зазначили, що повністю визнають заявлені до них вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Рашківська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19 від 01.10.1979 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.10.1979р. Рашківською сільською радою Городенківського району. Мати позивача [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.03.1992р. Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Після реєстрації шлюбу 08 жовтня 1977 року з [PERSON], прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Після повторної реєстрації шлюбу 30 травня 2000р. з [PERSON], прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.05.2000р. Отже, позивач є онуком по маминій лінії [PERSON] та [PERSON]. Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 26.06.2018 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голвоного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, свідчить про те, що дід позивача [PERSON] помер [INFO] у віці 71 року в с.Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 від 24.06.2003р. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою № 438, виданою 27.06.2018 року виконкомом Рашківської сільської ради стверджується, що [PERSON] був головою колгоспного двору по [ADDRESS]. Станом на 15.04.1991 року в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова домогосподарства [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 434, виданою 27.06.2018р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] та склад його сім'ї становив: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою № 584, виданою 11.10.2018р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [ADDRESS], що знаходиться в с. рашків перейменова на [ADDRESS], нумерація не змінилася, що слідує з довідки № 437, виданої 27.06.2018р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021201173 сформованого 16.10.2018р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області стверджується, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 04 листопада 1956 року, актовий запис № 16; після одруження прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Отже, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, однак спадщину юридично не оформила. [PERSON] померла [INFO] у віці 75 років в с.Рашків, актовий запис № 4 від 15.02.2012 року, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Рашківською сільською радою Городенківського району в Івано-Франківській області. За заповітом, посвідченим 12.02.2009 р. секретарем виконавчого комітету Рашківської сільської ради, [PERSON], [INFO], що мешкає в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області на випадок своєї смерті частину житлового будинку і господарських спору, що належать їй на правах особистої власності заповіла внуку [PERSON], 1979 р.н., а Державні акти на право власності на землю серії [NUMBER] розміром 1, 2103 га ріллі та серії [NUMBER] розміром 0,0452 га сінокосів заповіла [PERSON], 1980 р.н. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 4 від 12.02.2009р. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 20915277 виданого 04.08.2009р. Івано-Франківською філією державного підприємства "Інформаційний центр" МЮУ стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію заповіту [PERSON], номер у спадковому реєстрі 47595556, номер в реєстрі 4. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На день смерті ([INFO]) [PERSON] була зареєстрованою та проживала в [ADDRESS] та склад її сімї становив: дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 435, виданою 27.06.2018 року виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Копією спадкової справи № 107/2018 р., наданою суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшаном Р.Р. стверджено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті бабки [PERSON].: 03.10.2018 року він подав до приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. заяву про прийняття спадщини. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53540204 виданого 03.10.2018р. приватним нотаріусом Яшан Р.Р. підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], номер у Спадковому реєстрі 63089572, номер у нотаріуса 107/2018. Отже, позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON]. До спадкового майна [PERSON] належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1965/1991 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1965, 1990, 1991 роках. Звітом про оцінку житлового будинку (загальною площею 111,8 кв.м) складеного ФОП [PERSON] стверджується, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 21.08.2018р. становить 165 286 грн. За даним житловим будинком закріплена земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 0,12 га, що стверджується довідкою № 436, виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 27.06.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини позивачка зверталася до привтаного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. Постановою привтаного нотаріуса Яшана Р.Р. від 09.10.2018 р. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що позивач не надав правовстановлюючий документ, який посвідчував би право власності його померлої бабусі [PERSON] на вказаний житловий будинок. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON], права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved