Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

17 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав. У позовній заяві позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею. З 30.06.2005року відповідач періодично бачився з дитиною, один раз на півроку навідував його, забирав гуляти. З 2010 року відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальну допомогу на утримання сина не надає в добровільному порядку. Згідно рішення суду Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 19.07.2004 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина, проте від сплати аліментів ухилявся, у зв'язку з чим вона зверталася до суду з позовами про стягнення пені за просрочку виплати аліментів. Згідно даних відділу Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ заборгованість по сплаті аліментів відповідачем станом на 02.03.2015 року складає 22793 гривень. Відносно відповідача за фактом ухилення від сплати аліментів за ст.164 ч.1 КК України відкрито кримінальне провадження. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, життям та здоров'ям дитини не цікавиться. Позивач не може оздоровити сина за межами України, оскільки для виїзду дитини за кордон необхідна згода батька. Так, в 2013 році за місцем її роботи їй та дитині була виділена путівка на туристичну базу «Аланія» Російської Федерації, проте відповідач не надав згоду на виїзд дитини на кордон та поїздка не відбулася. Позивач зазначила, що утримує та виховує дитину самостійно. Факт неучасті відповідача у вихованні дитини підтверджується психолого-педагогічною характеристикою ЗОШ № 57, в якій навчається дитина. Така поведінка відповідача в утриманні та вихованні дитини свідчить про те, що він злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не утримує його та може бути позбавлений батьківських прав. На підставі зазначеного просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Прокурор Кулік А.В., яка представляє інтереси Прокуратури Орджонікідзевського району міста Маріуполя, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі . Представник третьої особи Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної державної адміністрації до суду не з'явився. Надав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей, при винесенні рішення просили максимально врахувати інтереси малолітньої дитини. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження неповнолітній [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] - відповідача по справі, та [PERSON] - позивача по справі. Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 28.07.2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 липня 2004 року, що набрало законної сили 20 серпня 2004 року з відповідач [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO]. На підставі даного рішення судом був виданий виконавчий лист. Відповідно до довідки, виданої Орджонікідзевським відділом ДВС Маріупольського МУЮ [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON], заборгованість по аліментам станом на 01.03.2015 року складає 22793,00 гривень. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 21 листопада 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 14841,57 гривень. За даними СВ Орджонікідзевського РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області відносно [PERSON] знаходиться кримінальне провадження за ст.164 ч.1 КК України за фактом ухилення від сплати аліментів. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ «Надія» 11 березня 2015 року, неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] Згідно психолого-педагогічної характеристики, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 57, [PERSON] навчається в 6-Б класі Маріупольської загальноосвітньої школи № 57. Мати [PERSON] приділяє увагу навчанню, вихованню дитини, регулярно відвідує батьківські збори, приймає активну участь в житті класу та школи, в якій навчається [PERSON]. Як вбачається з довідки, виданої ПАТ «Азовелектросталь», в травні 2013 року [PERSON] звернулася в цеховий комітет про надання путівки їй та її дитині [PERSON] на туристичну базу «Аланія» Російської Федерації, але у зв'язку з тим, що батько [PERSON] на надав згоду на виїзд дитини за кордон, поїздка не відбулася. Згідно з ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. З висновку органу опіки та піклування Орджонікідзевської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 27 травня 2015 року вбачається, що є всі достатні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON]. Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57- 60 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним батьківських обов'язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення його батьківських прав. Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з батьком і він після розлучення з матір'ю дитини не опікується її долею, не відвідував, з дитиною не спілкується, її життям не цікавиться, малолітня дитина фактично не знає свого батька, не отримує від нього тепла та батьківської турботи, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Орджонікідзевської райдержадміністрації, суд вважає за можливе позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст. 213-215, 224-227 ЦПК України, суд-

Outcome: approved