Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

10 червня 2021 року, представник позивача адвокат Дьякова Т.В., яка дії в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд: змінити спосіб стягнення і розмір аліментів, встановлений судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/10527/19, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з розміру однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного щомісячно, на тверду грошову суму 15000,00 грн., щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі. Позов обґрунтований\~тим,\~що 01.08.2015\~року між\~сторонами [PERSON] ,\~та [PERSON] \~зареєстровано шлюб.\~Від шлюбу\~сторони мають\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Після припинення\~шлюбних відносин\~сторін по\~справі,\~неповнолітній [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~залишився проживати\~разом із\~матір`ю [PERSON] .\~Рішенням Орджонікідзевського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя м.\~Запоріжжя від16.01.2020 року по справі № 335/10524/19, шлюб між сторонами було розірвано. 11.10.2019 року винесено Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя судовий наказ № 335/10527/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного щомісячно, починаючи з 20.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття. На виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 60627052 з примусового виконання судового наказу № 335/10527/19 від 11.10.2019 року Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , Після припинення шлюбних відносин сторін по справі, неповнолітній [PERSON] залишився проживати разом із матір`ю [PERSON] . Місцем проживання позивачки та її з відповідачем спільного сина була наступна адреса: [ADDRESS] . Але, у зв`язку із тим, що неповнолітній [PERSON] має алергічне захворювання, яке виражалося у вигляді сильного кашлю та чиханні, лікарями було рекомендовано змінити місто Запоріжжя на те, яке є більш екологічно чистим. Перебуваючи у відпустці в місті Львові, жодних виражень алергічної реакції у неповнолітнього [PERSON] не було. Заради поліпшення стану здоров`я дитини, позивач була вимушена змінити постійне місця проживання, переїхавши з міста Запоріжжя до міста Львова. Згідно договору оренди (найму) житла від 17.12.2020 року, позивач є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі позивач проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] . Щомісячний платіж за оренду вказаної квартири становить 10500,00 грн. Згідно довідки дитячого садочка «Труляля» від 01.02.2021 року, який відвідує [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22.12.2020 року відвідування садочку коштує 8000.00 гривень щомісяця. Оплату здійснює мати дитини [PERSON] , також було додатково сплачено первинний внесок у розмірі 2000,00 гривень згідно з правилами дитсадка. Дитячий садочок «Труляля» є приватним. Вказаний садочок було обрано у зв`язку із відсутністю вільних місць у державних садках, які є доступними від місця проживання. Вказаний садочок включає в себе заняття англійської мови та загальну фізичну підготовку на заняттях з кікбоксингу. Сплата грошових коштів за відвідування вищевказаного дитячого садочку неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , здійснюється позивачем [PERSON] , що підтверджується відповідними квитанціями. Позивач зазначає, що два платежі було здійснено у розмірі 7200,00 грн. та 7680,00 грн., з відрахуванням витрат на харчування за період хвороби дитини з розрахунку 80,00 грн/день. Згідно довідки про стан здоров`я дитини (для дошкільного навчального закладу) амбулаторії сімейної медицини № 2 КНП «Львівська 1-А міська клінічна лікарня імені Князя Лева» від 21.12.2020 року, [PERSON] пройшов медичний огляд. Висновок (діагноз згідно з МКХ-10 або повний діагноз за згодою батьків, фізичний, нервово психічний розвиток дитини): фізичний розвиток середньо-гармонійний; психомоторний розвиток відповідає віку. Згідно консультації гастроентеролога дитячої поліклініки «Веселка» від 23.04.2021 року, 23.04.2021 року по відношенню до [PERSON] було здійснено первинний огляд лікуючого лікаря Томкіної Зорюни. Скарги на періодичні болі в животі, які зникають після випорожнень, схильність до заклепів. Діагноз: К59.9 - Функціональне порушення кишечнику, неуточнене. З метою усунення скарг неповнолітнього та подальшого обстеження, було призначено курс лікування, про що також зазначено у вказаній довідці. Кожні 3-6 місяців дитина перебуває на лікування у лікаря стоматолога, а саме: сріблення зубів та їх пломбування. Тобто, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , потребує постійного медичного лікування. Сплата за вищевказані послуги та виконання усіх призначень курсів лікування здійснюється виключно позивачем, що підтверджується частиною відповідних квитанцій. Також, з метою оздоровлення неповнолітнього [PERSON] , позивачем мінімум 2 рази на рік здійснюється спільна із дитиною відпустка. Восени 2020 року відбулася поїздка до міста Львова, кожного року позивач відвозить дитину до моря на 7- 10 днів. У 2021 році відбулася спільна із дитиною поїздка до Карпат та планується до моря. Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця за 2020 рік, загальна сума доходу за звітний (податковий) період склала 310 625,90 грн. Щомісячний дохід позивача складає майже 25\~000,00\~гри., з яких 8000,00 грн. позивач сплачує за дитячий садок, який відвідує спільний із відповідачем син, та 10500,00 грн. за орендоване житло. Залишок грошових коштів, який складається з 6500,00 грн., залишається на забезпечення дитини продуктами харчування, лікування, одягом за сезоном, тобто, речами першої необхідності. Позивач зазначає, що квитанцій про сплату грошових коштів за медичні послугу, придбання медичних засобів, одягу за сезоном, продуктів харчування, речей першої необхідності та іншого не зберігала, тому як зазвичай здійснювала оплату у безготівковій формі. Враховуючи той факт, що грошових коштів, які надає відповідач на утримання сина, зовсім не вистачає, весь тягар матеріального забезпечення поклався на плечі позивача. Що стосується матеріального становища відповідача, то воно є значно кращим на відміну від позивача. Але, не дивлячись на значно кращий матеріальний стан, відповідач не повною мірою виконує покладений на нього батьківський обов`язок щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON] .. Платежі, які відповідач здійснює на утримання сина у середньому складає від 2000,00 до 3000,00 грн., не дивлячись на його дохід. Вказані платежі здійснюються не кожного місяці, із затриманням на 1-2 місяці. Вказаних коштів взагалі не вистачає аби забезпечити дитині достатні умови для проживання, їхнього розвитку та потреб. Двічі, на час приїзду до дитини, відповідачем сплачувалися грошові кошти за відсутність дитини у дитячому садочку «Труляля». На думки позивача, вказані грошові кошти були витрачені не на продукти харчування, одяг та інші необхідні речі для дитини, а на не відвідування дитячого садочку дитини. Згідно листа\~Олександрівської державної\~податкової інспекції\~Олександрівського управління\~у м.\~Запоріжжі ГУ\~ДПС у\~Запорізькій області\~«Про надання\~інформації» від28.08.2020 року за вих. № 49023/10/08-01-49-09, надано інформацію щодо отриманих доходів від здійснення підприємницької діяльності за 2019 рік. З вказаного листа вбачається, що згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. загальна сума доходу за звітний (податковий період) склала 793 809,11 грн. Тобто, щомісячний дохід відповідача складає майже 67 000,00 грн., а розмір аліментів 3 000 грн. Не дивлячись на отримання вищевказаної заробітної плати, відповідач звернувся із заявою до Комунарського відділу державної виконавчої служби у\~місті Запоріжжі\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)\~від 29.08.2020\~року,\~в якій\~просив «... нараховувати суму аліментів на користь [PERSON] згідно чинного законодавства України. Стаття 195 Сімейного кодексу України, частина 2: «заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування ... визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості». Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку від 12.03.2015 року, [PERSON] є фізично особою-підприємцем 3 групи. Тобто, будучи ФОП та отримуючи значний щомісячний дохід, відповідач бажає сплачувати аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі не дивлячись на те, що дитина кожного дня потребує продуктів харчування, лікування, одягу за сезоном та інше. Окрім неналежної сплати аліментів на утримання дитини, призначених вищевказаним судовим наказом, відповідач не бажає надавати грошові кошти на додаткові витрати на дитину. Також, відповідач не належним чином виконує покладені на нього й інші батьківські обов`язки по відношенню до сина. Відповідач тричі приїздив до сина у місто Львів. Позивач зауважує, що відповідач приїжджає коли йому заманеться, не зважаючи на розпорядок дитини. Так, під час приїзду, відповідач привозить для дитини подарунки та возить дитину на відпочинок, але, при цьому його не цікавить питання стосовно того, чи вистачає грошових коштів, які він надсилає на утримання дитини, на продукти харчування, лікування, одяг за сезоном, на навчання у дошкільному навчальному закладі. За час перебування у місті Запоріжжя, відповідач навіть не телефонує синові та не цікавиться його життям та здоров`ям. Саме тому, позивач звертається до суду із цим позовом та просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дитини з частки від доходу на тверду грошову суму, а саме: 15000,00 грн. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 червня 2021 року по справі було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Одночасно, було вирішено питання про проведення розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників процесу. В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи наведенні в обґрунтування позовних вимог та просила задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, та пояснив, щодо сум доходів, які зазначені в деклараціях, що подавалися ним, як ФОП, то там зазначена сума, яка є доходом ФОПа, а не його особиста. З цієї суми йдуть кошти на функціонування, покупки сировини, зарплата співробітникам. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997\~року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2020 року (справа №335/40524/19). /а.с.16/ Рішення набрало законної сили 17 лютого 2020 року. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 січня 2016 року, видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 59. Батьками записані [PERSON] , та [PERSON] . /а.с.14/ Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2019 року вбачається, що з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј заробітку/доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2019 року до досягнення дитиною повноліття. /а.с.15/ Судовий наказ набрав законної сили 11 жовтня 2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається із договору оренди (найму) житла від 17 грудня 2020 року, [PERSON] винайме в тимчасове користування квартиру за адресою: [ADDRESS] . /а.с.18/ Відповідно до довідки, виданої директором дитячого садочку «Труляля» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , відвідує зазначений дитячий садочок з 22 грудня 2020 року. /а.с.20/ Згідно довідки про стан здоров`я дитини (для дошкільного навчального закладу), від 21 грудня 2020 року виданою амбулаторією сімейної медицини №2 КНП «Львівська 1-а міська клінічна лікарня імені Князя Лева». Висновок: діагноз згідно з МКХ-10 або повний діагноз за згодою батьків, фізичний, нервово психічний розвиток дитини): фізичний розвиток середньо-гармонійний; психомоторний розвиток відповідає віку. Згідно консультації гастроентеролога дитячої поліклініки «Веселка» від 23.04.2021 року, 23.04.2021 року по відношенню до [PERSON] було здійснено первинний огляд лікуючого лікаря [PERSON] . Скарги на періодичні болі в животі, які зникають після випорожнень, схильність до заклепів. Діагноз: К59.9 - Функціональне порушення кишечнику, неуточнене. З метою усунення скарг неповнолітнього та подальшого обстеження, було призначено курс лікування. /а.с.28/ Відповідно до консультативного висновку лікаря алерголога [PERSON] , від 27.05.2020 року, встановлено [PERSON] , [INFO] , діагноз: алергічний риніт. Та призначено відповідне лікування. /а.с.27/ Згідно податкової декларації платника Єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 220 рік, подане [PERSON] , загальна сума доходу за звітній період 881\~682 гривні 51 копійок. /а.с.66-67/ Відповідно до ст. ст. 51 Конституції України, 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цього, з аналізу\~ст.192 СК України\~й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності збільшення попередньо визначеного відповідно до\~ст.182 СК України\~суд обов`язково враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов`язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підтвердження обставин, передбачених статтею 192 СК України, а саме погіршення стану здоров`я дітини та погіршення майнового стану позивача, після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, [PERSON] надала, довідки, які містять лікарські рекомендації та призначення; виписки та довідки із медичного огляду хворого, які містять лікарські рекомендації та призначення; консультативні висновки, які містять лікарські рекомендації та призначення. Водночас, відповідач працездатний, фізично здоровий, має стабільний дохід. Також, суд бере до уваги, що позивач має стабільний дохід в розмірі 25 000 гривень, щомісячно, відповідно до тексту позовної заяви та підтверджується наданими поясненнями представника позивача в судовому засіданні. Що в 2 рази більше розміру середньої заробітної плати для регіону. Суд аналізуючи матеріали справи, вивчивши порядок утримання дитини спосіб життя, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я, матеріальне становище сторін, потребу дитини в одержанні аліментів, стан здоров`я дитини, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, вважає розмір аліментів, який заявлений позивачем, таким, що частково відповідає вимогам розумності та справедливості. При визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, який раніше визначений судом,\~в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили й до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, Згідно з п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пп.1 п. 1 ч.2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів складало 908 гривень. Згідно приписів п.3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial