Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

25.10.2018 до суду звернулася позивач [PERSON] до Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області, третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на житлові будинки з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом свого батька, який помер [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті батька входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у відповідності до технічних паспортів. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушена звернутись до суду. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 11.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.09.2020 залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги [PERSON] , [PERSON] , підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 17.09.2020 позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області в судове засідання не з`явився, 27.11.2020 подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 18.11.2020 електронною поштою подала до суду заяву про те, що не має претензій щодо успадкування по заповіту її сестрою [PERSON] на визнання права власності на житлові будинки та господарські споруди за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, 11.12.2020 електронною поштою подав до суду заяву про те, що не має претензій щодо спадкування по заповіту його сестрою [PERSON] на визнання права власності на житлові будинки та господарські споруди за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Родинні відносини між позивачкою та [PERSON] підтверджено наданим позивачкою свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.05.1991 (а.с. 6). [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , про що 16.03.2018 виконавчим комітетом Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 06.12.2017 секретарем Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження - житловий будинок, господарські будівлі, земельну ділянку, земельний та майновий паї, заощадження, цінні папери, все його майно, яке цому належить і буде належати на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі все те, на що він матиме право на день його смерті заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.10). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлого на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області від 08.05.2018 року № 953 [PERSON] до дня смерті [INFO] постійно проживав за адресою [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] (арк. справи 30). 05.09.2018 [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від належної їй обов`язкової частки в спадщині після смерті чоловіка [PERSON] , не заперечує проти спадкування всього спадкового майна його спадкоємцем за заповітом, а також подала заяву про відмову від виділення 1/2 частки майна набутого в період зареєстрованого шлюбу з спадкодавцем (а.с.32). [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.05.2020. Згідно з довідкою виконавчого комітету Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області від 25.09.2018 №1618 згідно погосподарської книги №1 за 2015-2020 роки [PERSON] , 1949 р.н. до дня його смерті - 08.03.2018 належав житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с.33). Згідно з довідкою виконавчого комітету Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області від 25.09.2018 №1619 згідно погосподарської книги №1 за 2015-2020 роки [PERSON] , 1949 р.н. до дня його смерті - 08.03.2018 належав житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с.33). Згідно з довідкою виконавчого комітету Боберківської сільської ради Турківського району Львівської області від 05.10.2018 №1696 згідно погосподарської книги №1 за 2015-2020 роки, земельна ділянка розміром 0,11 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] була в користуванні [PERSON] , 1949 р.н. до дня його смерті - [INFO] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (а.с.35). Будучи спадкоємцями за заповітом після смерті батька [PERSON] , позивач звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 26.09.2018 приватним нотаріусом Турківського РНО Федаш М.М. їй було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи про право власності на спадкові житлові будинки з приналежними господарськими будівлями та спорудами (а.с. 27). Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні будинки, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулась до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1965 році, що доводиться технічним паспортом (а.с.13-17), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 10.10.2018 (а.с.47\~-\~51), а належність будинку покійному [PERSON] доводиться довідкою виконавчого комітету сільської ради. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Згідно з копією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] в с. Боберка Турківського району Львівської області виготовленого у 1995 р., спадкодавець зазначений забудовником. Йому за рішенням виконкому Боберківської сільської ради народних депутатів від 10.01.1991 р. [PERSON] виділено земельну ділянку площею 2400 кв.м. під будівництво індивідуального житлового будинку у с. Боберка; дозволом Інспектора Держархбудконтролю Турківського району Ощипок І.І. надано право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво, зобов`язано після закінчення будівництва пред`явити житловий будинок і господарські будівлі для приймання комісією, призначеною сільрадою народних депутатів та було погоджено проект одноквартирного одноповерхового чотирикімнатного житлового будинку з мансардою та було винесено в натуру план земельної ділянки під таке будівництво. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 2013 році, що доводиться технічним паспортом (а.с.19-23), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, будинок знаходиться в задовільному стані, конструктивні елементи та будівля в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам, що доводиться технічним звітом від 10.10.2018 (а.с.52-56), а [PERSON] отримав земельну ділянку для будівництва та здійснив будівництво із дозволу компетентних органів державної влади, але за життя не оформив права власності на здійснене будівництво, а позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги до майна покійного батька за заповітом. Також суд встановив, що право власності на такі житлові будинки не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійного батька підставно просить суд визнати за нею право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі\~ст.\~1220,\~1223,\~1233\~ЦК\~України,\~ст ст. 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved