Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

28.08.2019 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Демешківської сільської ради Галицького району і, просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку з даного будинку. 08.05.2020 р. на адресу суду від позивача поступила заява про уточнення позовних вимог, де вказує що в позові було допущено технічну помилку, а саме вказано відповідача - [PERSON] замість [PERSON] . Позивач в позові посилається на ті обставини, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] , відповідно до облікової картки об`єкта по господарського обліку. В цьому будинку також зареєстровані чоловік, [PERSON] , син, [PERSON] , дочка, [PERSON] , дочка, [PERSON] , онука, [PERSON] , онук, [PERSON] , а також відповідач по справі, [PERSON] . Однак відповідач фактично в будинку не проживає протягом одного року, а саме з 2018 р. Те, що відповідач, [PERSON] в житловому будинку не проживає підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов комісії виконавчого комітету Демешківської сільської ради, окрім того ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користуються, не сплачує витрати по обслуговуванні будинку, через що вона несе лишні затрати. Не проживаючи в житловому будинку понад строки, встановлені законом, він втратив право користування ним. Просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку з вищевказаного будинку. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надіслала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо винесене заочного рішення суду. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, крім судових викликів, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, через оголошення на сайті судової влади України від 25.03.2020 р. та 08.05.2020 р., про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому зі згоди позивача, яка викладена у заяві суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Представник Демешківської сільської ради в судове засідання не з`явився, сільським головою Цибух З.Б. на адресу суду скеровано письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] являється одноосібним власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується обліковою карткою по господарського обліку (а.с.8). З акту комісії обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30.07.2019 р., за №352 вбачається, що на час обстеження житлового будинку по [ADDRESS] , гр. [PERSON] , який зареєстрований за цією адресою, однак там не проживає та місце проживання його не відоме (а.с.7). Також довідкою про склад сім`ї від 31.07.2019 р. за №236 видно, що в [ADDRESS] , зареєстрований зять позивача, а саме, відповідач по справі, [PERSON] (а.с.6). З копії заочного рішення від 27.08.2018 р. видно, що [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] . Окрім цього, з довідки виданої сільським головою від 27.08.2019 р. за №406 стверджується, що [PERSON] згідно записів у по господарській книзі №0222, належить житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.11). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в житловому будинку по [ADDRESS] , понад строки встановлені законодавством, а тому його слід визнати, таким, що втратив право на користування даним житлом. Відтак, позов в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом слід задовольнити. В частині зняття відповідача з реєстраційного обліку у житловому будинку позов не обґрунтовано правовими підставами, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", п.3.1. Наказу Міністерства внутрішніх справ від 22.11.2012 року № 1077 "Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів" рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідачів з реєстрації. При цьому позивач не звертався до органів реєстрації про зняття відповідача з реєстрації, а відповідний орган не відмовляв позивачу у знятті відповідача з вказаної реєстрації. За вказаних обставин ухвалення судом рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є самостійною та достатньою правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації у відповідному житловому приміщенні. Тому відповідач підлягає зняттю з реєстрації в спірному житлі після подання позивачем органу реєстрації цього рішення, за умов, що воно набрало законної сили. Отже, вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації не підтверджена доказами про порушення його права, заявлена передчасно та не обґрунтована правовими підставами, а тому в її задоволенні необхідно відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: partial