Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

30 червня 2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Компанії «МакДанольдз Юкрейн Лтд» про визнання дій неправомірними та стягнення суми. В обґрунтування позову зазначено, що 28 червня 2020 року о 21.30 [PERSON] було відмовлено пройти для замовлення заказу до ресторану « МакДональдз » за адресою м. Одеса, вул. Дерибасівська 23/1 . Причиною відмови стало те, що на обличчі Позивача була одягнута бандана, яка закривала рот та ніс. Менеджер ресторану [PERSON] вимагав від Позивача для входу в ресторану придбати хірургічну маску таку ж саму, як була на менеджеру ресторану. Оскільки прийняті позивачем заходи безпеки за власним розсудом не суперечать вимогам діючого законодавства, він вважає відмову менеджеру ресторану « МакДональдз » у реалізації прав Позивача щодо отримання послуг незаконною та такою, що суперечить оцінки спеціалістів-медиків та порушує конституційні права Позивача. Відмову у реалізації прав Позивача було здійснено в грубій формі на очах жінки та малолітнього сина Позивача, що призвело до втрати авторитету, як чоловіка та батька в очах родини. У зв`язку з чим, просив визнати протиправними дії працівників Компанії «МакДональдз Юкрейн Лтд» та відповідно до частини 12 статті 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» стягнути з суб`єкта господарювання Компанії «МакДональдз Юкрейн Лтд» грошову суму у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 липня 2020 року позовну заяву за підсудністю надіслано до Малиновського районного суду м. Одеси. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху. 05 жовтня 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Аруцевої І.Г. надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м Одеси від 04 грудня 2020 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. 26 травня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Зазначено, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами вчинення протиправних дій працівниками Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд». Також, що Позивач не обґрунтував дотримання карантинних обмежень в частині перебування в громадських будинках і спорудах у вдягнутих засобах індивідуального захисту. З приводу вимоги про стягнення на користь позивача грошової суми в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 12 ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів», такі підстави відсутні. У зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні позову. Протокольною ухвалою суду від 28 травня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. 07 липня 2021 року від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення щодо обставин справи. З поміж іншого зазначено, що метою обмеження доступу Позивача до ресторану було не обмеження його прав, а турбота про здоров`я інших відвідувачів та працівників МакДональдз. 12 липня 2021 року від представника Позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 15 липня 2021 року від представника відповідача до суду надійшла заява про очікуваний розмір судових витрат по справі. 15 липня 2021 року в судовому засіданні Позивач надав пояснення суду, зазначивши що бандана є аналогом саморобній масці, у зв`язку з чим вважає що його незаконно не пустили в «МакДональдз». Представник відповідача заперечував, зазначив що бандана не є саморобною маскою та не відповідає встановленим вимогам Міністерства охорони здоров`я України. Також долучено до матеріалів справи письмові пояснення, відповідь на відзив та заяву про очікуваний розмір судових витрат по справі та було оглянуто в судовому засідання відеозапис спілкування позивача з працівниками Відповідача, яке відбулося 28 червня 2020 року о 21 годині 30 хвилин. В судовому засіданні 03 серпня 2021 року позивач підтримав позовну заяву та просив задовольнити, представники відповідача заперечували проти задоволення позову у зв`язку з його необґрунтованістю, також представником відповідача було надано письмові пояснення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами по справі, 28 червня 2020 року о 21-30 [PERSON] було відмовлено увійти для замовлення до ресторану « МакДональдз » за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська 23/1 , у зв`язку з тим, що менеджер ресторану вимагав від Позивача для входу в ресторан придбати хірургічну маску. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було відмовлено у вході до ресторану « МакДональдз » у зв`язку з тим, що на обличчі Позивача була бандана. У зв`язку з чим [PERSON] просив визнати протиправними дії працівників суб`єкта господарювання - Компанії «МакДональдз Юкрейн Лтд» відносно [PERSON] . Дослідивши матеріали та вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимог в цій частині є необґрунтованими, такими що є не доведеними жодними належними та допустимими доказами з огляду на наступне. Позивач у своїй позовній заяві та в судових засіданнях підтверджує використання бандани, хоча посилається на норму, закріплену в п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500, в якій міститься заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Відповідно Позивач підтверджує використання саме бандани, а не респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, у тому числі виготовленої самостійно. Позивач у позовній заяві посилається на публічні висловлювання посадових осіб, журналістів, матеріали періодичних видань та мережі Інтернет, які не є правовими актами. Також позивач посилається на інформаційні запити до ДУ «Одеський лабораторний центр МОЗ України», Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації та Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області та відповіді на ці запити. Судом встановлено, що жодна із перерахованих установ не підтвердила, що бандана є респіратором або захисною маскою, у тому числі виготовленою самостійно. Більше того, як вбачається з відповіді Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, що носіння медичної маски - один із заходів профілактики обмеження поширення певних респіраторних захворювань, включаючи COVID-19, в місцевостях ураження. При цьому Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації визначає, що медичною маскою є хірургічні або процедурні маски, які є плоскими або плісированими (деякі схожі на чашки); вони прикріплені до голови за допомогою страпсів. Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, бандана не підпадає під дане визначення. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене, Позивач не обґрунтував дотримання вимог чинного законодавства в частині перебування в громадських будинках і спорудах у вдягнутих засобах індивідуального захисту, а відтак працівниками Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд». Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення з суб`єкта господарювання Компанії «МакДональдз Юкрейн Лтд» на користь позивача грошової суми у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідно до частини 12 статті 23 ЗУ «Про захист прав споживачів», слід зазначити наступне. Частиною 12 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» визначена відповідальність суб`єктів господарювання за обмеження або відмову в реалізації прав споживачів, установлених частиною другою статті 17 цього Закону, у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 23 вказаного Закону суми штрафів зараховуються до державного бюджету, а згідно пп. 13 п. 1 ст. 26 накладення на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнень, передбачених статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Згідно з Порядком накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. № 1177 (надалі - «Порядок») накладати на суб`єктів господарювання штрафи, відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів", мають право Голова Держпродспоживслужби, його заступники, начальники територіальних органів Держпродспоживслужби та їх заступники у межах їх компетенції. Рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, визначених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів", і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономіки. Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання перераховує суму штрафу до державного бюджету у 15-денний термін після отримання постанови (пп. 2-6 Порядку). Отже, для притягнення до відповідальності суб`єкта господарювання за ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» на законодавчому рівні визначений компетентний орган та спеціальний порядок, а штраф, встановлений постановою про накладення штрафу, перераховується до державного бюджету, а не на користь споживача. З огляду на вищевикладене, вимога [PERSON] про стягнення з суб`єкта господарювання Компанії «МакДональдз Юкрейн Лтд» на користь позивача грошової суми у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідно до частини 12 статті 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» є необґрунтованою, такою що не відповідає нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим в задоволенні позовної вимоги слід відмовити. Відповідно до ч.ч. 1-2ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з пунктами 2, 8 Постановою Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 Про судове рішення по цивільній справі, рішення суду не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , а відтак позовна заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed