Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Серафинецької сільської ради, в якому просять визнати за ними право власності, по 1/3 частині кожному, на земельну ділянку площею 1,2774 га, розташовану на території Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги мотивовані тим, що їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON], які проживали [ADDRESS]. 22 січня 2004 року мати позивачів [PERSON] в Серафинецькій сільській раді склала заповіт, яким заповіла позивачам в рівних частинах все належне їй майно. Заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі, він не змінювався і не відмінювався. [INFO] року помер батько [PERSON]. Мати [PERSON] померла [INFO] року. Спадковим майном матері є земельна ділянка розміром 1, 2774 га на території Серафинецької сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі прийняли спадщину, але нотаріус Городенківської районної державної нотаріальної контори не може видати їм свідоцтво про право на спадщину за заповітом так як Державний акт на право приватної власності на землю втрачений. 02.02.2018 року позивачі отримали Постанову нотаріуса № 122 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Доказом того, що [PERSON] за життя у встановленому законом порядку набула право власності на земельну ділянку площею 0,1274 га є рішення четвертої сесії другого демократичного скликання Серафинецької сільської ради від 27.02.1996 року "Про передачу земель призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" та доданого до нього списку пенсіонерів спілки селян "Золотий колос", які мають право на паювання землі, в який була включена [PERSON] і їй був виділений земельний пай розміром 84,82 кадастрових гектарів. На підставі рішення Серафинецької сільської ради від 25.01.2000 року сільською радою [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] розміром 1,2774 га на території Серафинецької сільської ради з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відсутність правовстановлюючого документу на право власності [PERSON] на земельну ділянку є перешкодою для оформлення позивачами спадкових прав в нотаріальному порядку. Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Городенківському районі від 05.03.2018 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1274 га, яка належала померлій [PERSON], станом на 2018 рік становить 72 939,83 грн. В судовому засіданні позивачі позов підтримали з наведених в ньому підстав, просять задовольнити. Зокрема, позивач [PERSON] пояснив, що на час смерті його мати, спадкодавець [PERSON] проживала разом з ним. Він подав заяву до Городенківської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також заяву про те, що він не має заперечень, щоб після смерті матері були видані свідоцтва про право на спадщину його братам, позивачам, які не проживали разом із спадкодавцем на час смерті: [PERSON] та [PERSON]. Серафинецька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, не заперечує проти визнання права власності по 1/3 частині на земельну ділянку площею 1,2774 га на території Серафинецької сільської ради за [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд, вислухавши позивачів, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Позивачі є синами [PERSON] та [PERSON], що стверджено копіями свідоцтв про народження: [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] виданого 07.08.1972 р. Городенківським бюро ЗАГС, актовий запис № 220 від 12.04.1949р. та [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого 10.03.1959 року Серафинецьким с/ЗАГС Городенківського району, актовий запис № 13, а також копією Витягу № 00019536151 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 Сімейного кодексу України, сформованого 07.02.2018 року про народження [PERSON], [INFO], актовий запис № 18 від 27.01.1952 р. Дублікатом заповіту, посвідченого 22 січня 2004 р. секретарем виконавчого комітету Серафинецької сільської ради стверджується, що [PERSON], жителька с. Серафинці, земельний пай згідно Державного акту [NUMBER], виг.06.08.2002р. та сума майнового паю (машина ГАЗ-52 № [NUMBER]) - заповіла в рівних частинах синам [PERSON], [PERSON], [PERSON], а все її майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право - заповіла синові [PERSON]; заповіт зареєстровано в реєстрі за № 133. Копією Витягу № 32897311 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 21.12.2012 року стверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про видачу дубліката заповіту заповідача [PERSON], номер у спадковому реєстрі 53987474, номер у нотаріуса 133. [PERSON] померла [INFO] р. у віці 87 років, актовий запис № 9 від [INFO] р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] р. Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Чоловік спадкодавця - [PERSON] помер раніше, 22 листопада 2004 р., актовий запис № 36 від 25.11.2004 р., що стверджено копією повторного Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 152958, виданого 29 серпня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч.2 статті 1272 ЦК визначено: за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 3.18 глави 10. Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 - не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття, визначено п. 3.19. Довідкою № 99, виданою 19.03.2018 року Серафинецькою сільською радою стверджено, що [PERSON] на день смерті ([INFO]) проживала в [ADDRESS], разом з нею були зареєстровані та проживали: син [PERSON], [INFO] р.н., невістка [PERSON], [INFO] р.н., онука [PERSON], [INFO] р.н. Витяг № 39 від 29.01.2018р. із погосподарських книг Серафинецької сільської ради підтверджує факт реєстрації та проживання осіб в колгоспному дворі в [ADDRESS] за період з1986 по 2011 р. Копією спадкової справи № 440/2012, наданою суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою доводиться, що позивач [PERSON] 07.09.2012 року, а позивачі [PERSON] та [PERSON] 26.01.2018р. подали до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON]. Також, [PERSON] 26.01.2018р. подав заяву про згоду на включення [PERSON] та [PERSON] до кола спадкоємців за заповітом і не заперечує щодо видачі їм свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті матері [PERSON] Витягом № 31609021 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.09.2012р. стверджується, що до Спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], номер у спадковому реєстрі 53352439, номер у нотаріуса 440. До спадкового майна померлої [PERSON], яку спадкодавець заповіла своїм синам, належить земельна ділянка площею 1,2774 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с. Серафинці Серафинецької сільської ради, що належала спадкодавцю відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Серафинецькою сільською радою на підставі рішення Серафинецької сільської ради народних депутатів від 25 січня 2000 року; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 112. Копією Рішення четвертої сесії Серафинецької сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області другого демократичного скликання від 27.02.1996 року «Про передачу земель призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», архівним витягом № Д-33/01-15 від 06.03.2018 року, виданим Архівним відділом Городенківської РДА з додатку до рішення четвертої сесії Серафинецької сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області другого демократичного скликання /2-го засідання/ та копією списку працівників спілки селян «Золотий колос», які мають право на паювання землі підтверджується, що [PERSON] включена до списку працівників спілки селян «Золотий колос», яким вирішено видати сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки та зареєструвати їх у книзі записів реєстрації сертифікатів. Випискою № 37, виданою 29.01.2018р. з журналу реєстрації сертифікатів в Серафинецькій сільській раді Городенківського району стверджується, що [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], отримала сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER], вартість 8605.84, земельна частка в умовних кадастрових гектарах 84,82, рішення № 16-р від 28.08.1995 року; зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів в Серафинецькій сільській раді за № 441 від 10.11.1995 року. Даний сертифікат було змінено на Державний акт [NUMBER] від 06.08.2002 року. Повідомленням відділу у Городенківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 0-9-0.24-66/104-18 від 05.03.2018 р. стверджено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована на території Серафинецької сільської ради згідно Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого [PERSON] площею 1,2774 га, станом на 2018 рік становить 72 939,83 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 122/02-31 від 02.02.2018 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2774 га, що розташована на території Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області і належала їх матері [PERSON], яка померла [INFO] року у зв'язку з відсутністю у спадкодавців правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгадану земельну ділянку, зокрема Державний акт на земельну ділянку. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом документи підтверджують те, що спадкодавцю [PERSON] був виданий документ, що посвідчував її право власності на земельну ділянку, який втрачений. Про втрату зазначеного документа свідчить повідомлення в районній газеті « Край» від 21.12.2017р. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачами, як спадкоємцями за заповітом, права власності на земельну ділянку, що належала [PERSON], судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved