Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: ГУ ДМС України Закарпатської області в особі Рахівського РВ ДМС України в Закарпатській області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона [PERSON] перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, згідно рішення Рахівського районного суду від 01.10.2013 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач після припинення шлюбних відносин вихованням доньки не займається, матеріально не забезпечує, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, життям дитини не цікавиться, всі питання щодо виховання вирішує вона самостійно, повністю самостійно опікується над дитиною, виховує та утримує її. Наразі вона має можливість вивезти доньку на відпочинок за кордон, забезпечуючи відповідний належний рівень оздоровлення та проживання. Для виготовлення на ім"я дитини паспорта на виїзд за кордон потрібна згода батька дитини. Однак, отримати дану згоду на виготовлення паспорта для виїзду за кордон від батька дитини вона не може, так як відповідач [PERSON] відмовляється надати дозвіл на виготовлення паспорта, всіх необхідних документів для виїзду за кордон дочці [PERSON]. При цьому відповідач уникає зустрічей з нею та з дочкою. У зв"язку з чим просила надати дозвіл на виготовлення паспорта доньки [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [ADDRESS], для виїзду за кордон без згоди батька [PERSON], [INFO], громадянина України, мешканця [ADDRESS], надати дозвіл для оформлення всіх необхідних документів доньки [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [ADDRESS], для виїзду за кордон без згоди батька [PERSON], [INFO], громадянина України, мешканця [ADDRESS], надати дозвіл на тимчасові поїздки за межі України неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [ADDRESS], у супроводі матері [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [ADDRESS], ІПН:[NUMBER], без згоди та супроводу батька дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, мешканця [ADDRESS], на оздоровлення та відпочинок в період з 1 березня 2016 року до вересня 2016 року до Румунської Республіки та Чеської Руспубліки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Причина його неявки суду невідома. Представник третьої особи, Рахівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області, в судове засідання не з"явився. Начальник управління Андрусяк Ф.Ф. надав заяву про підтримання позовних вимог та не заперечення проти їх задоволення. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, згідно рішення Рахівського районного суду Закарптської області від 1 жовтня 2013 року № 305/631/13-ц . Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане виконкомом Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, [NUMBER]. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір"ю [PERSON] і перебуває на її утриманні та вихованні, що стверджено актом матеріально-побутових умов, затвердженим виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №32 від 15 лютого 2016 року. З пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, вона наразі має можливість вивезти дочку [PERSON] на оздоровлення й відпочинок за кордон, зокрема до Румунії та Чехії. Такому рішенню також передує ознайомлення її з культурою, звичаями та традиціями цих Держав з метою всебічного розвитку та виховання. У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За таких обставин, зі змісту позову, вбачається, що батько неповнолітньої [PERSON], [PERSON] категорично відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дочки за кордон для оздоровлення і відпочинку, при цьому жодних вагомих та обґрунтованих причин не наводить. За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитинипровадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказано норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення . Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України чітковизначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків . Також необхідно зазначити, що із Конвенцією про права дитини ( ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на викладене, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про повернення судових витрат, понесених позивачкою, при зверненні до суду з даним позовом, не ставилося.

Outcome: approved