Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Лісниченської сільської ради Бершадського районуі про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадковйе майно. Позов мотивує тим, що 17 лютого 2002 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельний пай розміром 2,19 га, право на який [PERSON] набула як колишній член КСП «Поділля» с. Лісниче Бершадського району, і якій на підставі розпорядження Бершадської РДА № 300 від 12.11.1996 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0298815, що підтверджує копією сертифікату на право на земельну частку (пай) та довідкою № 401 від 27.07.2015 року виданою відділом Держгеокадастру у Бершадському районі. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої матері [PERSON] і спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджує довідкою № 337 від 12.05.2015 року виданою Лісниченською сільською радою Бершадського району, а також копіями Витягів зі Спадкового реєстру. Але, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не має можливості внаслідок того, що в правовстановлюючому документі - сертифікаті на право на земельну частку(пай), який посвідчує право його матері на земельну частку (пай) вчинена помилка у графі «по-батькові», а саме: замість «Максимівна» - вказано «Василівна», що підтверджує постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № /02-31 від 13.05.2015 року. Оскільки він позбавлений можливості оформитися в правах спадкоємця і реалізувати свої спадкові права, тому звернувся до суду з даним позовом та просить встановити факт, що державний акт на право на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 17 лютого 2002 року та визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], право приватної власності на земельну ділянку площею 2,19 га, розташовану на території Лісниченської сільської ради Бершадського району. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився , надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у йог відсутність. Представник відповідача, сільський голова О.Світайло в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просить слухати справу у відсутність представника Лісниченської сільської ради. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 234 ч. 2 п. 5 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів. Ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З усіх наданих заявником документів - ксерокопії свідоцтва про смерть [PERSON], ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 0298815, довідкою виданою відділом Держгеокадастру у Бершадському районі, копії свідоцтва про народження позивача з достовірністю встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 0298815 виданий на ім"я [PERSON] належить [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2002 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно -земельну ділянку площею 2,19 га , яка розташована на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області . Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON]М, що підтверджується копією його свідоцтва про народження, та єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері , що підтверджується довідкою Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 337 від 12.05.2015 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились в зв'язку із його смертю. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини та надано суду належні та допустимі докази, які ґрунтуються на нормах законодавства, що підтверджують право позивача на успадкування майна його померлої матері [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того, відповідач позов визнав повністю. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved