Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

19.02.2018 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.09.2010 року №LGH0AD40303003. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору від 30.09.2010 року №LGH0AD40303003 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 49544,35 грн. терміном до 29.09.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 27.12.2017 рік заборгованість складає 22554,26 грн., з яких: 18175,46 грн. тіло кредиту; 2366,93 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 675,76 грн. заборгованість по комісії, 24 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1062,11 грн. штраф (процентна складова), у звязку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, прохальна частина позовної заяви містить клопотання, у якому представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення про виклик на сайті "Судова влада України". Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки, заперечень на позов від відповідача до суду не надходило. 22.05.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк" надав [PERSON] грошові кошти за кредитним договором від 30.09.2010 року №LGH0AD40303003 у розмірі 49544,35 грн. терміном до 29.09.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 27.12.2017 рік заборгованість складає 22554,26 грн., з яких: 18175,46 грн. тіло кредиту; 2366,93 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 675,76 грн. заборгованість по комісії, 24 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до Договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1062,11 грн. штраф (процентна складова) (а.с.9-14). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Але позичальником умови договору належним чином не виконуються, не здійснюється щомісячне погашення кредиту та не сплачуються відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, або розірвання договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с. 6,7,8). Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, порушує вимоги умов Договору, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved