Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

11 липня 2019 року [PERSON] звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою у якій просила визнати за нею право власності на спадкове майно, як спадкоємцем за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на житловий будинок, [ADDRESS] . У позовній заяві позивачка зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , який в період з 1990 року і до дня смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] не укладав, тому відбувається спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги майна є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Після звернення до Зарічненської державної нотаріальної контори з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус відмовив позивачці з підстав відсутності належного правовстановлюючого документа на нерухоме майно, тому [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою у якій просила задоволити позов та визнати за нею право власності на цей будинок. Позивачка у судове засідання з`явилась, просила позону заяву задовольнити із зазначених у ній підстав. Відповідачка, дочка позивачки у судове засідання з`явилась, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила позов задовольнити Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07 червня 2018 року, Зарічненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а. с.11). Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. Померлий [PERSON] після смерті заповіту не складав. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за законом, оскільки, як дружина померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Факт укладення шлюбу між [PERSON] та позивачкою підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу старого зразка, серії [NUMBER] від 25 січня 1986 року (а. с. 12). Факт належності [PERSON] , будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується інформацією з технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виданим КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» від 26.12.2018 року (а. с. 18-22), архівним витягом № 8/04-01 від 02 березня 2018 року із рішення виконавчого комітету Зарічненської селищної ради від 28 листопада 1996 року № 150 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок для обслуговування та будівництва житлових будинків» (а. с. 22), де він вказаний забудовником. З довідки Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації № 2551 від 10 травня 2019 року (а. с. 25) вбачається, що станом на 01 січня 2013 року право власності на вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями не зареєстроване. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Зарічненської селищної ради Рівненської області № 27 від 29 березня 2018 року (а. с. 24) вбачається, що поштову адресу житлового будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] змінено на поштову адресу [ADDRESS] . Факт подружніх відносин між [PERSON] та [PERSON] - позивачкою, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 січня 1986 року виданого Серницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а. с. 12), з якого вбачається, що після укладення шлюбу прізвище позивачки стало "[PERSON]". Родинні відносини відповідачки [PERSON] із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 грудня 1997 року Зарічненським відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області (а. с. 12), де її батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Позивачка та її донька [PERSON] проживають та зареєстровані в одному будинку із спадкодавцем по [ADDRESS] , даний факт стверджується записами у будинковій книзі. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] син позивачки та рідний брат відповідачки у судовому засіданні показав, що заперечнь, щодо визнання за його матір`ю права властності на будинок за адресою [ADDRESS] немає, оскільки проживає окремо та не бажає успадковувати вказаний будинок. Державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Герман В. М. Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 21 червня 2019 року (а. с. 10) позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] , оскільки нею не подано правовстановлюючого документа на будинок спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно в частині оформлення спадкових прав на житловий будинок, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином, вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. [PERSON] - позивачка та [PERSON] - відповідачка є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджують подані ними Посвідчення (категорії 1) серії [NUMBER] (а. с. 8) та серії [NUMBER] (а. с. 9), тобто особами, які згідно пп.10 п. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору, що за змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України звільняє їх від сплати судового збору, оскільки такий компенсується за рахунок держави. На підставі ст. ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved