overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

30.01.2015р. позивач звернувся до суду з даним позовом. Вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка мешкала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,210 га призначену для ведення товарного сільскогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала їй згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ДН № 146794. Він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. До нотаріальної контори він не звертався, відмову не писав, вважав що не потрібне додаткове оформлення документів на спадкове майно протягом шестимісячного строку оскільки з матір"ю фактично проживав разом. Восени 2014 року дізався, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на день смерті матері він був зареєстрований у [ADDRESS] а мати у [ADDRESS], хоча фактично проживали разом. Тому вважає причину пропуска строку поважною, та просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері 3 місяці. У судовому засіданні позивач на позові наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст.ст.1270,1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців з моменту відкриття спадщини .Якщо спадкоємець протягом цього строку не подав заяви про прийняття спадщини,він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця,що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,суд може визначити йому додатковий строк, достаній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом, встановлено, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка мешкала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,210 га призначену для ведення товарного сільскогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала їй згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ДН № 146794. Він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. До нотаріальної контори він не звертався, відмову не писав, вважав що не потрібне додаткове оформлення документів на спадкове майно протягом шестимісячного строку оскільки з матір"ю фактично проживав разом. Восени 2014 року дізався, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на день смерті матері він був зареєстрований у [ADDRESS] а мати у [ADDRESS], хоча фактично проживали разом. Тому суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважної причини і йому необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно свідотцтва про народження матір"ю [PERSON] є [PERSON]/а.с.4/. Згідно свідотцтва про смерть [PERSON] померла 24.01.2010 року./а.с.5/. На підставі ст. ст. 1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

30.03.2016 Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 21.06.2014 відповідач та Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" уклали договір № 500948601, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15164,93 гривень із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.04.2018 У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України позичальник свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 01.03.2016 відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 27226,26 грн в т.ч.: 15164,93 грн - тіло кредиту, 3889,49 грн - відсотки, 5771,84 грн - комісія, 2400,00 грн - штраф. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору кредиту від 21.06.2014 № 500948601, за яким Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 15164,93 грн з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 15,99 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених кредитним договором строки. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що Позичальник порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту за договором позики від 21.06.2014 №500948601, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти, комісію та у сумі 27226,26 грн в т.ч.: 15164,93 грн - тіло кредиту, 3889,49 грн - відсотки, 5771,84 грн - комісія, 2400,00 грн - штраф, та суму сплаченого судового збору при зверненні до суду у розмірі 484,26 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

30.03.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 04.03.2004 року помер його рідний брат [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку ( пай), площею 4,46 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки на місцевості, у землі яка перебуває у КСП " Іскра", при житті, на випадок смерті брат заповіту не залишив. Відповідно до ст.1262 ЦК України, він є єдиним спадкоємцем другої черги померлого. В установлений законом строк до нотаріальної контори він не звернувся так як перебував за кордоном на заробітках. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 04.03.2004 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ОЛ №230930. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку ( пай), площею 4,46 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки на місцевості, у землі яка перебуває у КСП " Іскра", відповідно до сертифікату серія КР № 027773. На випадок своєї смерті, [PERSON] заповіт не залишав. Відповідно до ст.1262 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем другої черги померлого. З інформаційної довідки наданої Маловисківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області встановлено, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не зареєстрована. В силу ст. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, позивач є єдиним спадкоємцем померлого, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

30.04.2014 року до Петриківського районного суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зацікавлена особа: управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі. Заявник посилається на те, що в трудовій книжці, виданій 04.10.1982 року на ім'я [PERSON], його дата народження містить виправлення, що не дає змоги заявнику оформити та отримувати пенсію за віком. [PERSON] просить встановити як юридичний факт те, що трудова книжка [NUMBER] на ім'я [PERSON], заповнена 04.10.1982 року Мелітопольським районним виробничим об'єднанням агрохім по обслуговуванню сільського господарства Запорізької області, належить [PERSON], [INFO], як одній і тій же особі. Заявник [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він тривалий час пропрацював в Мелітопольському районному виробничому об'єднанні агрохім по обслуговуванню сільського господарства Запорізької області, де була заповнена трудова книжка та зроблено виправлення в даті його народження - цифру "[INFO]" переправлено на "[INFO]", без відповідної відмітки. Зацікавлена особа - управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі, надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 7). Суд заслухавши заявника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Трудова книжка [NUMBER] видана на ім'я [PERSON], [INFO], заповнена 04.10.1982 року Мелітопольським районним виробничим об'єднанням агрохім по обслуговуванню сільського господарства Запорізької області. Запис про дату народження [PERSON] містить виправлення без відмітки посадової особи, що здійснила виправлення (а.с. 5). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 13.03.1997 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області дата народження заявника [PERSON] - [INFO] року (а.с. 2). Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено встановлення судом факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У зв'язку з тим, що при заповненні трудової книжки [NUMBER] на ім'я [PERSON], яка заповнена 04.10.1982 року Мелітопольським районним виробничим об'єднанням агрохім по обслуговуванню сільського господарства Запорізької області, було допущено виправлення в даті народження, що не дає змоги заявнику оформити та отримувати пенсію, а тому суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати сплачені в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

30.04.2015 року [PERSON], який діє від імені позивача [PERSON] за нотаріальною довіреністю, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначав, що [PERSON] є співвласником житлового будинку [ADDRESS] (1/8 частка), згідно рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02.10.2002 року. Іншим співвласником вказаного житлового будинку є [PERSON] (7/8 часток), яка померла [INFO], а її спадкоємцем є син - [PERSON] ( відповідач). За рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.03.2015 року, [PERSON] належало 7/8 часток земельної ділянки площею 0,25 га, що призначена для обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. В позовній заяві представник позивача просив суд визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку земельної ділянки площею 0,25 га, яка передана для обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, відповідно до наданих доказів, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 120 ЗК України, ч.1 ст. 377 ЦК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно довідки КП "Вознесенське МБТІ" від 11.12.2013 року за №180, за рішенням виконкому Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 31.01.2001 року за №12, у житловому будинку, який знаходиться у [ADDRESS] замість попереднього - №284 (а.с.7). За рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.03.2015 року, [PERSON], яка померла [INFO], належить на праві власності 7/8 часток земельної ділянки площею 0,25 га, що призначена для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідно до рішення апеляційного суду Миколаївської області від 02.10.2002 року, за [PERSON] визнано право власності на 1/8 частку житлового будинку [ADDRESS], про що, КП "Вознесенське МБТІ" видано 20.12.2002 року реєстраційне посвідчення (а.с.4-5). Тому, суд вважає, що є правові підстави, згідно ч.1 ст. 377 ЦК України та ч.1 ст. 120 ЗК України, для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

30.05.2004 року між позивачем та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області, у зв'язку з чим складено актовий запис № 08. У шлюбі в подружжя народилась дочка - [PERSON] ([INFO]). Сторони припинили спільне проживання майже два роки тому. Відповідач проживає з іншою жінкою, спільне господарство з позивачем не веде, вихованням дитини не займається. Формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що стало приводом для звернення її до суду з позовом про розірвання шлюбу. До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання [PERSON] не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність визначених законом підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 30.05.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис № 08. Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка - "[PERSON]". У шлюбі в подружжя народилась дочка - [PERSON] ([INFO], а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК), позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання майже два роки тому, сім`я розпалась фактично, відповідач проживає з іншою жінкою, спільне господарство з позивачем не веде, вихованням дитини не займається. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно частини третьої статті 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб сторін, що зареєстрований 30.05.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 08. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися прізвищем "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

30.05.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 22.10.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп"яніння влаштовує сварки, під час яких б"є посуд, ображає нецензурною лайкою. Три роки тому вже розходилися, проживали окремо, однак заради дітей простила та помирилися. Відповідач сподівання не виправдав, з часом повернувся до своїх звичок та продовжилися сварки та скандали. Така поведінка відповідача призвела до втрати почуття любові один до одного та до припинення шлюбних відносин, та на даний час проживають окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дітей залишити на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилась. В заяві просить справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити "[PERSON]". Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився також. Про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Причини неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надав. Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 22.10.2005 року зареєстрували шлюб міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МРУЮ, актовий запис № 383, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї. Відповідач взагалі не прибув у судове засідання, що суд трактує як небажання зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

30.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 2931 грн. 21 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 10-12). 21.11.2014 року між публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та відповідачем до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 08.09.2014 року було підписано додаткову угоду № 1 (а.с. 3-6). Відповідно до п. 2.4. договору відповідачу було відкрито кредитну лінію , у межах якої надано кредит з лімітом 2000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням платіжної картки. Відповідно до п. 2.6 договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30.09.2018 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 12.05.2017 року становить 2931 грн. 21 коп., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 1999,16 грн., прострочена заборгованість за процентами - 569,01 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 363,04 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved