Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи тим, що 20.06.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем не склався і рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.10.2012 року розірвано, дітей залишено на проживання з позивачкою. Спочатку між сторонами існувала усна домовленість про надання коштів на утримання дітей в розмірі 200 грн., що є значно меншою від тієї суми, яку він повинен сплачувати згідно чинного законодавства. Відповідач має постійне місце роботи, інших дітей на утриманні та будь-яких стягнень по виконавчих документах у нього немає, а тому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідачу відомо про поданий нею позов щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, проти позову він не заперечує, у зв"язку з чим надав їй довідку про свої доходи та повідомив, що не може брати участі в судових засіданнях через щільний графік роботи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії свідоцтв про народження серія [NUMBER], виданого 19.12.2001 року (а.с.9) та серія [NUMBER], виданого 04.05.2006 року сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою в судовому засіданні було долучено до матеріалів справи довідку про доходи видану [PERSON], з якої вбачається, що він працює в підприємця [PERSON] на посаді штампувальника та отримав загальну суму доходу за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року дев"ять тисяч гривень (а.с.21). Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/3 частини від усіх заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, починаючи з 25.03.2014 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 234,60 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved