Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частки від доходу на утримання двох дітей через ненадання відповідачем допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Ствердила, що за припинення спільного проживання бувший чоловік не надає їй кошти чи іншого виду допомогу на утримання дітей. Власних доходів з соціальних виплат недостатньо для забезпечення потреб дітей. Відповідач позовні вимоги не визнав, вказавши, що не є батьком дітей. Його дані внесені до актових записів про їх народження на підставі свідоцтва про шлюб з відповідачкою. У судовому порядку батьківство він не оспорював. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2009 рік, що підтверджується представленими копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого за актовим записом №670 проведеним 25 серпня 2005 року в Книзі реєстрації шлюбів Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції (а.с.6) та свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], за актовим записом №185 від 19 травня 2009 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні (а.с.7). Згідно актових записів про народження №416 від 13 вересня 2005 року та №946 датованого 15 жовтня 2008 року позивачка і відповідач є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Підставою запису відомостей про батька слугувало свідоцтво про шлюб (а.с.34-39). Діти проживають з матір'ю в с.Центральне Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою виконкому Центральної сільської ради за вих.№532 від 08 червня 2015 року (а.с.8). Відповідач відбуває кримінальне покарання у місцях позбавлення волі - Дар"ївській ВК (№10) - а.с.27 та не виконує обов"язку утримання дітей. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Сторони у добровільному порядку не дійшли згоди у питанні надання утримання дітям батьком за роздільного проживання. Згідно ст.181 СК України визначається, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про оспорювання батьківства, оскільки ним не представлено рішення суду, визначеного ч.2 ст.136 СК України. При цьому суд роз"яснив [PERSON] його право пред"явлення позову про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дітей та їх матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю за рахунок соціальної виплати на меншу дитину і у мінімальному розмірі, відсутність у дітей власного майна, положення відповідача, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, не має других утриманців. Відповідач не повідомив суду про інші обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/3 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. За ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору, від сплати якого позивачка звільнена.

Outcome: approved