Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

26.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить : встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] в м. Зміїв Харківської області; визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] тітки [PERSON] право власності на 2/5 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 09.08.2016 року у віці 88 років померла її рідна тітка [PERSON]. Після смерті тітки відкрилася спадщина у вигляді 2/5 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 2/5 частини зазначеного будинку належали [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Зміївської міської ради народних депутатів 24 жовтня 1994 року на підставі рішення виконкому Зміївської міської ради народних депутатів №278 від 13.10.1994 року. На момент смерті [PERSON] вона проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 08.06.2017 року. Інших родичів у [PERSON] не має. Спадкоємцем після померлої [PERSON] є лише вона, її племінниця, оскільки фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Проте, приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. було відмовлено в оформленні права власності у порядку спадкування за законом. З померлою [PERSON] проживала разом, у тому числі на момент смерті, фактично прийняла спадщину, оскільки протягом шестимісячного строку не відмовилась від неї. Таким чином, необхідно встановити юридичний факт факт проживання з померлою [PERSON], яка померла [INFO], разом на час відкриття спадщини, та визнати право власності на 2/5 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], які належали померлій [PERSON] на праві приватної власності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, підтримала зазначені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача Зміївської міської ради Харківської області Школьна М.С. в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просила розглянути справу за відсутністю представника територіальної громади, при ухваленні рішення покладається на думку суду. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечень не має. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою: [ADDRESS], які належали [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Зміївської міської ради народних депутатів 24 жовтня 1994 року на підставі рішення виконкому Зміївської міської ради народних депутатів №278 від 13.10.1994 року. Право власності [PERSON] зареєстровано 01.12.1994 року в Зміївському МП технічної інвентаризації, реєстровий номер №1349. (а. с. 12). Згідно свідоцтву про смерть, виданому [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років в м. Зміїв Харківської області. (а. с. 10). Факт родинний відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON], як відносини тітки та племінниці, підтверджується: свідоцтвом про народження [INFO] [NUMBER] від 26.06.1956 року, [PERSON], де її батьками зазначено "[PERSON]" та "[PERSON]" (а .с. 14), прізвище [PERSON] змінено у зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 23.10.1960 року (а. с. 15), рішенням Готвальдівського райнарсуду Харківської області від 19.10.1989 року про визнання за [PERSON] права власності у порядку спадкування ? частину жилого будинку за адресою: [ADDRESS], яким встановлені родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] та факт смерті матері позивача [PERSON] у 1973 році. (а. с. 9). З акта обстеження матеріально-побутових умов, складеного 08.06.2017 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно мешкала за адресою: [ADDRESS] на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с.13). За інформацією, наданою приватним нотаріусом Зміївського РНО Харківської області Лещенко Л.В. від 29.08.2017 року, вих. №315/01-16, із заявами про прийняття чи відмову від спадщини після померлої [INFO] [PERSON] ніхто не звертався. За життя [PERSON] склала заповіт на ім'я сина [PERSON], який було посвідчено 22.03.1997 року Зміївською ДНК, р/№3-877. (а. с. 30). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією актового запису про смерть №85 від 19.03.2004 року. (а. с. 48). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу першу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту часту спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачкою [PERSON] надано документальне підтвердження того, що вона є є спадкоємицею за правом представлення після смерті [INFO] тітки [PERSON], оскільки її мати, а сестра померлої [PERSON] - [PERSON] померла . Крім того, позивач надала докази, сукупністю яких підтверджується, що вона постійно проживала разом із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS], та прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України; інших спадкоємців, які прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] немає. Водночас, отримати свідоцтво про право на спадщину, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, позивач не має можливості, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Зміївського РНО Лещенко Л.В. від 14.06.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а. с. 11). За таких обставин, є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову шляхом встановлення факту проживання позивача зі спадкоємцем на момент відкриття спадщини та про визнання за позивачем права власності на 2/5 частини спадкового будинку у порядку спадкування за правом представлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved