Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в отриманих документах прізвище зазначено як « [PERSON] », що суперечить даним, зазначеним у паспорті, де її по прізвище зазначено « [PERSON] ». Через цю розбіжність Старовижівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Пенсійний фонд) їй відмовлено у прийнятті документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заявник в судове засідання не з`явилася. Представник заявника подала заяву, в якій вказала, що заяву підтримує, просить задовольнити та розглядати справу за відсутності заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове пояснення, в якому вказав, що при розгляді заяви управління покладається на думку суду. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 4, 5, 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка набрала чинності 01 січня 1975 року (була чинною на момент влаштування заявника на роботу вперше), робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов`язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. Особи, які приймаються на роботу в якості робітника або службовця вперше, зобов`язані подати адміністрації довідку про останнє місце роботи, видану за місцем проживання відповідним житлово-комунальним органом, сільським чи селищним Радою депутатів трудящих, вуличним комітетом (довідка, видана вуличним комітетом, повинна бути завірена райвиконкомом), а звільнені з лав Збройних Сил СРСР зобов`язані пред`явити адміністрації військовий квиток. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників відповідно до найменувань професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиній номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Питання щодо трудових книжок в Україні регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до яких, при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться. Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у різні періоди роботи заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи. З дослідженої в судовому засіданні трудової книжки, заповненої 30 липня 1979 року (а.с. 20-21) встановлено, що згідно із записів трудової книжки заявник в період з 01 листопада 1985 року по 13 вересня 1995 року працювала помічником вихователя Руднянського дитячого садка, з 14 вересня 1995 року по 27 лютого 2000 року працювала дояркою в КСП «Колос», в період з 27 лютого 2000 року по 06 лютого 2003 року працювала дояркою СВК «Колос», які Пенсійним фондом не враховано заявнику у страховий стаж при подачі документів для призначення пенсії за віком. Судом встановлено, що 19.02.2020 року зав. Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівського району В.П.Супрунович видано: архівну довідку № П-88/01.31, про те, що [PERSON] працювала в колгоспі ім.Дзержинського с.Рудня Старовижівського району, який був реорганізований в КСП «Колос», а потім в СВК «Колос» та значиться членом КСП «Колос» (а.с.10); архівну довідку № П-89/01.31 про те, що [PERSON] , працюючи в КСП «Колос» с.Рудня Старовижівського району отримувала заробітну плату (а.с.11). Крім цього, з довідки, виданої сектором освіти, культури, молоді та спорту Старовижівської райдержадміністрації від 24.06.2020 року №133 [PERSON] вбачається, що вона дійсно з 18.06.1991 року по 13.09.1995 року працювала на посаді помічника вихователя Руднянського дитячого садка. (а.с.12). В архівній довідці Державного архіву Волинської області від 06.04.2020 року № 212/01.25 значиться, що по документах колгоспу ім.Дзержинського (КСП «Колос») с.Рудня Старовижівського району встановлено інформацію про прийняття [PERSON] в члени колгоспу з 25.10.1985 року; прийняття на роботу прибиральниці-няні дошкільної групи в дитячому садку та про прийняття на роботу дояркою КСП (а.с.13). У виписках із акту огляду МСЕК про визнання заявника інвалідом загального захворювання: серії ВЛН № 001549 від 11.09.2007; серії ВЛН № 021568 від 11.07.2008 року; серії ВЛН № 036272 від 18.05.2009 року; серії ВЛН № 0064185 від 14.05.2010 року; серії ВЛН № 0082871 від 27.05.2011 року; серії ВЛН № 0100644 від 14.06.2012 року, прізвище зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до пунктів 10, 11, Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 березня 2015 року N 295/5, невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту архівної довідки, якщо інша документна інформація не залишає сумніву у тотожності особи чи певних фактів. Прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами "так у документах". З матеріалів справи встановлено, що заявник, досягнувши пенсійного віку, подала документи до Старовижівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області для оформлення пенсії за віком, однак отримала відмову у прийнятті документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що прізвище у представлених документах « [PERSON] » не співпадають з даними у паспорті - « [PERSON] » (а.с.9). В судовому засіданні з паспорта, картки фізичної особи - платника податків, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтв про народження сина та двох доньок встановлено, що заявник іменується « [PERSON] », народилася [INFO] в с.Смідин Старовижівського району Волинської області (а.с.7,8,22-25). Аналіз змісту вказаних документів дає підстави для висновку, що зазначені в довідках місце та періоди роботи, у виписках із акту огляду МСЕК , виданих на ім`я [PERSON] повністю співпадають із відомостями, вказаними у документах заявника, що, своєю чергою, свідчить про належність цих документів одній і тій же особі. З врахуванням викладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає доведеним, що вищезазначені довідки та виписки із акту огляду МСЕК, видані на ім`я « [PERSON] », належать заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності вказаних документів необхідне заявнику для оформлення пенсії за віком, а враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин заяву слід задовольнити. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved