Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, який мотивує тим, що 26.06.2012 між ПАТ «Український Професійний банк» та [PERSON] (далі - Відповідач-1) укладено кредитний договір № 871 відповідно до якого Банк зобов`язався надати Позичальнику Кредит у розмірі на строк та на умовах, передбачених в Договорі, а Позичальник зобов`язався отримати і повернути грошові кошти, одержані в рахунок Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.2. розмір Кредиту - 100000,00 грн. Строк кредиту з 26.06.2012 по 10.06.2022 (включно). Процентна ставка 22%. Призначення кредиту: на споживчі цілі по Програмі кредитування фізичних осіб під заставу нерухомості. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору повернення кредиту забезпечується іпотекою іпотечний договір б/н від 26.06.2012) та порукою [PERSON] (договір поруки № 871-1 від 26.06.2012). В забезпечення виконання умов кредитного договору № 871 від 26.06.2012 укладений іпотечний договір від 26.06.2012 посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 3252. Відповідно до іпотечного договору укладеного між ПАТ «Український Професійний банк» як іпотекодержателем та [PERSON] як Іпотекодавцем, яка виступила майновим поручителем [PERSON] предметом договору (п. 1) є надання іпотекодавцем в іпотеку майна, зазначеного в п. 6 цього Договору, в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання Позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця. У забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку власне нерухоме майно, а саме: (п. 6.1.) житловий будинок [ADDRESS] (чотирнадцять) загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 13,2 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно - 3447110, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та (п. 6.2.) - земельну ділянку загальною площею 0,0903 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 5910191500:01:006:0252. Крім іпотечного договору, для забезпечення виконання кредитного договору № 871 від 26.06.2012р. укладений договір поруки № 871-1 від 26.06.2012р. між [PERSON] (Поручитель) з однієї сторони, [PERSON] (Позичальник) з другої сторони та ПАТ «Український Професійний банк». Відповідно до п. 1.1. Договору поруки № 871-1 від 26.06.2012р. по кредитному договору № 871 від 26.06.2012р. Банк надає Позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 100000,00 (сто тисяч гривень 00 копійок) терміном до 10.06.2022р. зі сплатою 22% річних. Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель бере на себе зобов`язання в повному обсязі відповідати перед Банком, як солідарний боржник по Кредитному договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Договір поруки набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором (п. 3 Договору поруки). У зв`язку із невиконанням умов Кредитного договору 14.02.2013 ПАТ «Український Професійний банк» звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] . Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2013 по справі № 96/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені в повному обсязі. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» заборгованості за кредитним договором № 871 від 25.06.2012 року в сумі 113722 грн. 72 коп. та третейський збір у сумі 1537 грн. 23 коп. 13.04.2013 по справі № 755/6783/13-ц Дніпровським районним судом м. Києва, за результатом розгляду справи за заявою Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» про видачу виконавчого документу щодо стягнення боргу з [PERSON] , [PERSON] вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» заборгованості за кредитним договором № 871 від 25.06.2012 в сумі 113722 грн. 72 коп. та третейський збір у сумі 1537 грн. 23 коп. 04.04.2018 Ковпаківським відділом Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області відкрите виконавче провадження ВП № 56122364 по стягненню на підставі судового наказу № 755/6783/13 виданого 12.04.2013 Дніпровським районним судом м. Києва боргу у сумі 135295,95 грн. з [PERSON] на користь ПАТ «УПБ». 25.04.2018 між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» (далі - Первісний кредитор) та [PERSON] (далі - Новий кредитор, позивач) укладено договір №40 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за Кредитним договором та договором поруки, а також Договір № 40/1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за іпотечним договором, за якими Старий кредитор 25.04.2018 відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до [PERSON] та [PERSON] за наступними договорами: Кредитний договір № 871 від 26.06.2012 укладений між Старим кредитором та [PERSON] (з усіма додатками та доповненнями); Договір поруки № 871-1 від 26.06.2012, укладеного між Старим кредитором, [PERSON] та [PERSON] (з усіма додатками доповненнями); Іпотечний договір, посвідчений 26.06.2012 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. за реєстровим № 3252, укладений між ПАТ «УПБ» та [PERSON] (з усіма додатками та доповненнями). Внаслідок відступлення права вимоги [PERSON] є єдиним власником всіх прав Вимоги за Кредитними Документами з 25.04.2018. Відповідно до Договору № 40 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором та договором поруки, а також Договір № 40/1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за іпотечним договором, Акту прийому-передачі № 1 до Договору № 40 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитним договором та договором поруки від 25.04.2018р. кредитором у зобов`язанні, став [PERSON] , який відповідно до умов вищезазначених договорів набув права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржниками зобов`язань в межах переданого права вимоги. У зв`язку із набуттям прав Кредитора та неналежним виконанням умов Кредитного договору 08.05.2018р. Позивач [PERSON] направив на адресу [PERSON] повідомлення про зміну кредитора та вимогу про погашення боргу, що підтверджується поштовою квитанцією № 4002104068542, описом до цінного листа та повідомлення про зміну кредитора та вимогу про погашення боргу отримано [PERSON] 15.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 19100138259. У зв`язку із набуттям прав Кредитора та неналежним виконанням умов Кредитного договору 08.05.2018 Позивач [PERSON] направив на адресу [PERSON] повідомлення про зміну кредитора та вимогу про погашення боргу, що підтверджується поштовою квитанцією № 4002104068543, описом до цінного листа, повідомлення про зміну кредитора та вимогу про погашення боргу отримано [PERSON] 15.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 4049100138330. Також на адресу [PERSON] направлено повідомлення-вимога про повне здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором № 871 від 26.06.2012, а саме сплатити на користь [PERSON] 417 680,28 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за нарахованими процентами та штрафними санкціями, що підтверджується поштовою квитанцією №4002104068526 від 08.05.2018. Вимога отримана [PERSON] М [PERSON] 15.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 4049100138305. Відповідно до умов п.п. 1.4., 1.7., 4.3., 4.4. та 4.6. Кредитного Договору Позичальник зобов`язався до 10 числа кожного місяця забезпечити щомісячне погашення заборгованості по кредиту та процентам, починаючи з серпня 2012р., а у разі порушення строків повернення кредиту позичальник взяв на себе зобов`язання сплачувати банку подвійну процентну ставку, а саме - 44% річних. Крім цього, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом Позичальник на вимогу банку сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежу. Відповідно до умов п.п. 4.2., 5.1., 5.9. кредитного договору, у разі порушення Позичальником зобов`язань, передбачених умовами Договору, у тому числі при порушенні строків сплати процентів, Банк має право достроково стягнути кредит, проценти по ньому та інші витрати, пов`язані з виконанням Кредитного договору. Тому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 871 від 26.06.2012 в сумі 224 071,44, що складається із: сума нарахованих відсотків - 131 010,29 грн., сума нарахованої пені - 16 305,76 грн., сума нарахованих 3% річних по тілу кредиту - 8 932,52 грн., сума нарахованих 3% річних по простроченим відсоткам - 5 627,74 грн., сума інфляційного збільшення боргу по відсотках - 24 312,16 грн., сума інфляційного збільшення боргу по тілу кредиту - 37 882,97 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2241 грн. судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 26.09.2018 від представника відповідачів [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачі заперечують проти задоволення позовної заяви, виходячи з таких обставин. Зі змісту позовної заяви вбачається, що право вимоги Позивача виникло внаслідок укладення із ПАТ "УПБ" договору №40 від 25.04.2018 про відступлення прав вимоги за Кредитним договором та договором поруки. Так, п. 2.2 Договору №40 встановлено, що Новий кредитор набуває вичерпний перелік прав кредитора за Основними договорами, включаючи: - право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами; - сплати Боржниками грошових коштів; - сплати процентів, штрафних санкцій у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору; - передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Розмір прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. До нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами. Згідно Додатку №1, загальна сума права вимоги, що передається за Договором №40, складає 340 924,89 грн., які складаються з: - строкової основної суми заборгованості по кредиту - 42 016,54 грн.; - простроченої основної суми заборгованості по кредиту -57 143,12 грн.; - строкових нарахованих процентів - 2 255,97 грн.; - прострочених нарахованих процентів - 107 222,30 грн. - пені - 132 286,96 грн. Отже, Позивач обмежений у праві вимоги до Відповідачів саме цими сумами по кожному виду зобов`язань. У зв`язку із цим, розрахунки саме цих сум можуть бути покладені в основу позову до Відповідачів, а додані та наявні у матеріалах справи - не мають жодного правового значення з огляду на неможливість Позивача самостійно нараховувати заборгованість. Відтак, просить суд прийняти до уваги той факт, що заявлена до стягнення сума не обґрунтована детальним розрахунком. Це у свою чергу позбавляє суд та Відповідачів можливості оцінювати обґрунтованість позовних вимог в цілому, що має наслідком неможливість ухвалення обґрунтованого судового рішення. У попередньому пункті відзиву проаналізовано обсяг прав, що перейшли до Позивача як до Нового кредитора. Серед них відсутнє, зокрема, право нараховувати будь-які суми, що не входять до визначених Додатком № 1. Позовна заява містить розрахунок сум 3% річних та інфляційного збільшення боргу на підставі ст. 625 ЦК України. Оскільки право на збільшення видів та розмірів зобов`язань Договором №40 не передавалося Позивачу, правові підстави для задоволення у цій частині позовних вимог відсутні. З огляду на викладені положення Договору №40, передане Позивачу право вимоги складається з сум, нарахованих у період з 26.06.2012 до 25.04.2018. У попередніх пунктах відзиву зазначено про неможливість нарахування інших сум Новим кредитором. У матеріалах справи відсутні детальні розрахунки, на підставі яких сформовано суми згідно Додатку №1. Це у свою чергу позбавляє суд та Відповідачів можливості встановити строки, за які ці суми були нараховані. Право вимоги Позивача обмежується сумами основного боргу, нарахованих процентів та пені. У зв`язку із цим, Позивач просить суд застосувати строк позовної давності до усіх вимог, право вимоги яких згідно Додатку №1 до Договору №40 настало поза межами трирічного строку по основному зобов`язанню та сплаті процентів, а також поза межами річного строку - щодо вимог про стягнення пені. Згідно п. 1.3 Кредитного договору №871 від 26.06.2012, строк погашення кредиту - 10.06.2022. У відповідності до п. 5.1, 5.9 Кредитного договору, Банк має право стягнути кредитні кошти достроково. Так, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2013 р. по справі №96/13 позовні вимоги ПАТ "УПБ" до Відповідачів задоволено у повному обсязі: стягнуто кредитну заборгованість у загальному розмірі 113 722,72 грн. та третейський збір. Тобто Первісним кредитором було застосовано процедуру дострокового повернення кредиту. У відповідності до п. 3.1 Договору поруки, цей Договір діє до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в пазі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих па себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З огляду на вказані роз`яснення, Договір поруки від 26.06.2012 є таким, що не визначає трок дії поруки. Отже, строк дії поруки визначається реченням другим ч. 4 ст. 559 ЦК України, а саме 6 (шість) місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Таким чином, після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту у 2012 році кредитний договір від 26.06.2012 припинив свою дію. Договір поруки також припинив свою дію, але після спливу 6 місяців з терміну виконання зобов`язання, вказаного у вимозі про дострокове повернення кредиту, тобто у 2013 році. Разом із тим, на підставі цих двох документів Первісний кредитор - Банк - реалізував своє право вимоги та стягнув заборгованість за Кредитним договором з Позичальника та на підставі договору поруки - з Поручителя. Після набрання законної сили рішенням суду від 11.03.2013 у Первісного кредитора залишилось право вимоги лише щодо виконання Відповідачами у цій справі вказаного рішення суду. Будь-яких інших правових підстав для стягнення коштів, як-то положення Кредитного договору про нарахування відсотків, пені, штрафів та т.п. не існує внаслідок припинення дії кредитного договору. Таким чином, Відповідачі мали перед Первісним кредитором лише одне зобов`язання - виконання рішення суду. Договір №40 не передбачає передання Новому кредитору прав вимоги щодо виконання рішення суду від 11.03.2013, а лише щодо стягнення боргу та вже нарахованих процентів, пені за Кредитним договором. Тобто Первісний кредитор за Договором №40 передав Новому кредитору право вимоги, якої не існує. З огляду на викладені обставини, Позивач не отримав жодної правової підстави для реалізації права вимоги щодо Відповідачів у частині виконання рішення суду від 11.03.2013. Дійсно, право на дострокове повернення кредиту передбачене Кредитним договором. З огляду на те, що вимога Банку змінили істотні умови у кредитному зобов`язанні та обов`язки Відповідачів, її слід вважати одностороннім правочином, право на вчинення якого сторони передбачили у Кредитному договорі. Отже, з моменту надіслання вимоги положення Кредитного договору припинили свою дію у зв`язку із зміною обсягу обов`язків вимогою Кредитодавця, а Банк позбавлений можливості нараховувати Відповідачам будь-які інші зобов`язання на підставі Кредитного договору, окрім як визначених вимогою та законом. Так, банк не позбавлений можливості захищати свої права щодо невиконання загально- грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України у частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат боргу. Велика палата Верховного суду у пункті 91 своєї постанови від 28.03.2018 р. по справі №444/9519/12 (номер у ЄДРСР - 74838904) зазначає, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідачі не повідомлялися про розгляд справи у 2013 році, участі не приймали, повний текст рішення ними не отримувався до сьогодні. Про саме рішення їм стало відомо лише навесні 2018 року, коли ними було отримано лист від виконавчої служби про арешт майна у межах процедури виконання цього рішення. Відповідачі визнають порушення умов Кредитного договору у 2012 році, проте не визнають прострочення виконання судового рішення, яке ними до сьогодні не отримано, що і позбавило права на його оскарження або ж виконання у встановленому законом порядку. У зв`язку із цим, механізм згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України якщо і можна застосувати, то лише з моменту повідомлення про наявність рішення суду Відповідачів навесні 2018 року. Звертають увагу на те, що рішенням суду від 11.03.2013 стягнуто 113 722,72 грн., у той час, як виконавчий документ помилково містить суму 133 722, 72 грн. Тобто з Відповідачів стягується сума більша на 20 тис. грн., аніж передбачено судовим рішенням. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Згідно розпорядження Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із припиненням повноважень (смертю) судді Чернобая О.І., вказана справа передана у провадження судді Литовченка О.В. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.09.2019 прийнято до свого провадження цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.11.2019 представником позивача адвокатом Молібог Ю.М. подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до яких просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у зв`язку із неналежним виконанням рішення суду у розмірі 62622,54 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 768,40 грн. судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. 04.12.2019 Відповідачами подано до суду відзив на заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначають, що позивач в своїй позовній заяві зазначив, що він уклав договір з ПАТ «УПБ» №40 від 25.04.2018 про відступлення права вимоги за Кредитним договором та договором поруки. В п.2.2 Договору №40 встановлено, що новий кредитор набуває вичерпний перелік прав кредитора за Особливим договором. В обсязі прав, які перешли до позивача від серпня право нараховувати будь-які суми, що не входять до визначених Додатком 1. Право збільшення видів та зобов`язань Договором №40 позивачу не передавалось, тому правові підстави для застосування ст.625 ЦК України відсутні. Позов в цій частині є безпідставним. Крім того, рішенням суду від 11.03.2013, яке набрало законної сили, у Первісного кредитора залишилось право вимог тільки виконання відповідачами цього рішення. Первісний кредитор після звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитних зобов`язань і винесення рішення судом на протязі 5-ти років не звертався до відповідачів за виконанням цього рішення і нарахування будь-яких сум, відповідно до ст.625 ЦК України. Право вимоги перейшло до позивача після укладення договору №40 від 25.04.2018. До виконавчої служби виконавчий лист про виконання судового рішення від 11.03.2013 передано в серпні 2018 року, а 07.09.2018 відповідачі сплатили в повному обсязі 150376,28 грн. куди входить сума за рішенням суду, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Тобто, мова може йти про наслідки прострочення виконання грошових зобов`язань з моменту виникнення права на вимоги з 25.04.2018 по 07.09.2018. Але судове рішення було заочним, відповідачі до серпня 2018 року взагалі не були оповіщені про наявність такого рішення. Після отримання повідомлення державного виконавця про борг, ці кошти були сплачені на протязі 10 днів. Вина відповідача в тому, що рішення суду не виконувалося на протязі 5-ти років немає, тому і відповідальність за це не повинна бути. Крім того, вважає, що договір позики, який був укладений з [PERSON] на момент пред`явлення вимоги Саєнком закінчився. Кредитний договір від 26.06.2012 припинив свою дію. Договір поруки також припинив свою дію, після спливу 6-ти місячного терміну виконання, зобов`язання, вказаного у вимозі про дострокове повернення кредиту, тобто у 2013. Тому договір поруки з [PERSON] припинив свою дію і майно, яке було іпотекою повинно бути звільнено з під арешту. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Молібог Ю.М. позовну заяву підтримала у повному обсязі. Представник відповідачів Лисенко Г [PERSON] К. у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з моменту переуступки права вимоги [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 26.06.2012 між ПАТ «Український Професійний банк» та [PERSON] (далі - Відповідач-1) укладено кредитний договір № 871 відповідно до якого Банк зобов`язався надати Позичальнику Кредит у розмірі на строк та на умовах, передбачених в Договорі, а Позичальник зобов`язався отримати і повернути грошові кошти, одержані в рахунок Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені договором (а.с.13). Відповідно до п. 1.2. розмір Кредиту - 100000,00 грн. Строк кредиту з 26.06.2012 по 10.06.2022 (включно). Процентна ставка 22%. Призначення кредиту: на споживчі цілі по Програмі кредитування фізичних осіб під заставу нерухомості. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору повернення кредиту забезпечується іпотекою (іпотечний договір б/н від 26.06.2012) та порукою [PERSON] (договір поруки № 871-1 від 26.06.2012). В забезпечення виконання умов кредитного договору № 871 від 26.06.2012 укладений іпотечний договір від 26.06.2012 посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 3252. Відповідно до іпотечного договору укладеного між ПАТ «Український Професійний банк» як іпотекодержателем та [PERSON] як Іпотекодавцем, яка виступила майновим поручителем [PERSON] предметом договору (п. 1) є надання іпотекодавцем в іпотеку майна, зазначеного в п. 6 цього Договору, в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання Позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця (а.с.14-17). У забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку власне нерухоме майно, а саме: (п. 6.1.) житловий будинок [ADDRESS] (чотирнадцять) загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 13,2 кв.м., реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно - 3447110, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та (п. 6.2.) - земельну ділянку загальною площею 0,0903 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 5910191500:01:006:0252 (а.с.18). Крім іпотечного договору, для забезпечення виконання кредитного договору № 871 від 26.06.2012 укладений договір поруки № 871-1 від 26.06.2012 між [PERSON] (Поручитель) з однієї сторони, [PERSON] (Позичальник) з другої сторони та ПАТ «Український Професійний банк». Відповідно до п. 1.1. Договору поруки № 871-1 від 26.06.2012 по кредитному договору № 871 від 26.06.2012. Банк надає Позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 100000,00 грн. терміном до 10.06.2022 зі сплатою 22% річних. Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель бере на себе зобов`язання в повному обсязі відповідати перед Банком, як солідарний боржник по Кредитному договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Договір поруки набуває чинності з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором (п. 3 Договору поруки). У зв`язку із невиконанням умов Кредитного договору 14.02.2013 ПАТ «Український Професійний банк» звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] . Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2013 по справі № 96/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені в повному обсязі. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» заборгованості за кредитним договором № 871 від 25.06.2012 в сумі 113722 гривень 72 копійки та третейський збір у сумі 1537 гривень 23 копійки (а.с.19-20). 13.04.2013 по справі № 755/6783/13-ц Дніпровським районним судом м. Києва, за результатами розгляду справи за заявою Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» про видачу виконавчого документу щодо стягнення боргу з [PERSON] , [PERSON] вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» заборгованості за кредитним договором № 871 від 25.06.2012 у в сумі 113722 гривень 72 копійки та третейський збір у сумі 1537 гривень 23 копійки. 13.02.2014 [PERSON] було подано заяву Публічному акціонерному товариству «Український Професійний Банк», яке отримано 17.02.2014 в якій вона зазначає про обізнаність про наявність судового рішення та виконавчого провадження про стягнення боргу за позовом банку з 12.01.2014, та просить провести перемовини з банком про погашення боргу. Листом від 27.02.2014 № 01-10/457 банком надано відповідь на вищезазначену заяву. 04.04.2018 Ковпаківським відділом Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області відкрите виконавче провадження ВП № 56122364 по стягненню на підставі судового наказу № 755/6783/13 виданого 12.04.2013 Дніпровським районним судом м. Києва боргу у сумі 135295,95 грн. з [PERSON] на користь ПАТ «УПБ». 25.04.2018 між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» (далі - Первісний кредитор) та [PERSON] (далі - Новий кредитор, позивач) укладено договір №40 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за Кредитним договором та договором поруки, а також Договір № 40/1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за іпотечним договором, за якими Старий кредитор 25.04.2018 відступив шляхом продажу Новому кредитору права вимоги до [PERSON] та [PERSON] за наступними договорами: Кредитний договір № 871 від 26.06.2012, укладений між Старим кредитором та [PERSON] (з усіма додатками та доповненнями); Договір поруки № 871-1 від 26.06.2012, укладеного між Старим кредитором, [PERSON] та [PERSON] (з усіма додатками доповненнями); Іпотечний договір, посвідчений 26.06.2012 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. за реєстровим № 3252, укладений між ПАТ «УПБ» та [PERSON] (з усіма додатками та доповненнями) (а.с.22-28). Внаслідок відступлення права вимоги [PERSON] є єдиним власником всіх прав Вимоги за Кредитними Документами з 25.04.2018. Відповідно до Договору № 40 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором та договором поруки, а також Договір № 40/1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за іпотечним договором, Акту прийому-передачі № 1 до Договору № 40 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги за кредитним договором та договором поруки від 25.04.2018 кредитором у зобов`язанні, став [PERSON] , який відповідно до умов вищезазначених договорів набув права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржниками зобов`язань в межах переданого права вимоги. У зв`язку із набуттям прав Кредитора та неналежним виконанням умов Кредитного договору 08.05.2018 [PERSON] направив на адресу [PERSON] повідомлення про зміну кредитора та вимогу про погашення боргу, що підтверджується поштовою квитанцією № 4002104068542, описом до цінного листа та повідомлення про зміну кредитора та вимогу про погашення боргу отримано [PERSON] 15.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 19100138259. У зв`язку із набуттям прав Кредитора та неналежним виконанням умов Кредитного договору 08.05.2018 [PERSON] направив на адресу [PERSON] повідомлення про зміну кредитора та вимогу про погашення боргу, що підтверджується поштовою квитанцією № 4002104068543, описом до цінного листа, повідомлення про зміну кредитора та вимогу про погашення боргу отримано [PERSON] 15.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 4049100138330. Також на адресу [PERSON] направлено повідомлення-вимога про повне здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором № 871 від 26.06.2012, а саме сплатити на користь [PERSON] 417 680,28 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за нарахованими процентами та штрафними санкціями, що підтверджується поштовою квитанцією №4002104068526 від 08.05.2018. Вимога отримана [PERSON] М [PERSON] 15.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 4049100138305. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. В ч. 1 ст. 510 ЦК України зазначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, - Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 516 ЦК України, - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник збов`язаний сплачувати проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 611,615 ЦК України встановлено, що у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. В ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого рукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо говором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Суд зауважує, що за змістом статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, якщо за умовами окремих договорів поруки поручителі узяли на себе зобов`язання самостійно відповідати перед кредитором за виконання грошових зобов`язань боржником за кредитним договором, то кредитна заборгованість підлягає стягненню з кожного поручителя окремо, а не з усіх поручителів у солідарному порядку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі №6-923цс16 від 01 березня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При винесенні рішення, суд керується ст. ст. 13 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. При цьому відповідачами не надано доказів на спростування вимог позивача, обґрунтованості наданих розрахунків. На підставі вище викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та з відповідачів слід солідарно стягнути за прострочення виконання грошового зобов`язання визначеного рішенням суду відшкодування у зв`язку з знеціненням боргу від інфляції за період з 07.09.2015 по 07.09.2018 в сумі 50434 грн. 78 коп., а також три проценти річних за період з 07.09.2015 по 07.09.2018 в сумі 12187 грн. 76 коп., а всього на загальну суму 62622 грн. 54 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 5000,00 грн, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі та заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, починаючи з 2018 року, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших. В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у відповідачів пільг щодо стягнення судового збору, які передбачені ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та про їх наявність представником відповідачів не заявлялось. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved