Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 06 листопада 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 17. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї, на думку позивачки, стали відсутність загальних подружніх інтересів, втрата почуття кохання один до одного, що привело к розпаду сім'ї. З початку 2011 року вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, стосунки як подружжя не підтримують. Оскільки сім'я фактично розпалась, позивачка вважає, що примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, однак від представника надійшла заява з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд, за відсутності заперечень позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2010 року (а.с.6), 06.11.2010 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 17. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, с 2011 року спільно однією сім'єю не проживають, примирення не бажають. За таких обставин, за відсутності заперечень відповідача, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно із свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]". В поданій до суду заяві, вимог щодо відновлення позивачці дошлюбного прізвища не має, тому підстав для зміни прізвища позивачки після розірвання шлюбу, суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved