Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору міни нерухомого майна, треті особи - Товарна біржа «Дніпродзержинська», [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що 14.10.1998 року вона, їх матір [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] у Вільногірському представництві товарної біржи «Дніпродзержинська» уклала з відповідачем, [PERSON] , договір міни нерухомого майна, який був зареєстрований на вказаній товарній біржі 14.10.1998 року за реєстровим номером 002-016 НВ. Відповідно до вказаного договору міни нерухомого майна, вона, її матір та сестра придбали у відповідача квартиру [ADDRESS] , а відповідач придбала у них квартиру [ADDRESS] . [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS], а вулиця [ADDRESS] на [ADDRESS] . Після смерті матері вона та її сестра отримали свідоцтво на право на спадщину на 1/3 частину квартири (по 1/6 частині). У зв'язку зі смертю [PERSON] нотаріально посвідчити договір вони не мають можливості. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Третя особа [PERSON] про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Відповідач подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти позову не заперечувала. Представник третьої особи товарної біржи в судове засідання не з`явився, третя особа повідомлялася судом про розгляд справи належним чином. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Судом встановлено, що у 1998 році було укладено договір міни нерухомого майна, сторонами якого є позивач, третя особа по справі та відповідач, [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] (а.с. 7), на теперішній час померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Договір міни нерухомого майна був зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська» 14.10.1998 року за реєстровим номером 002-016 НВ. Квартира [ADDRESS] належала відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.1997 року. Квартира [ADDRESS] належала позивачу, [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06.10.98 р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво на право на спадщину на 1/3 частину квартири (по 1/6 частині) (а.с. 8, 9). Претензій сторони один до одного не мають, всі умови договору міни дотримані. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним", відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскільки спірний договір укладено у 1998 році, тому до правовідносин мають бути застосовані положення Цивільного кодексу Української РСР. Згідно частин 1, 2 статті 241 ЦК УРСР за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено нотаріальне посвідчення договору міни квартири, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. На час укладання договору міни квартир сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення і на цей час у зв'язку зі смертю [PERSON] посвідчити його дійсно не мають можливості. При цьому суд враховує правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду від 10.04.2020 року по справі № 522/14088/17. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (чинного на час укладення спірного договору міни квартири від 14.10.1998 року) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Виходячи з викладеного та оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд враховуючи ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі, при цьому предметом позову (позовною вимогою) є визнання дійсним договору, а відтак судом не вирішується питання про право власності, а те, що на час розгляду справи [PERSON] померла, не перешкоджає вирішенню спору по суті, оскільки позивач та третя особа отримали свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. За клопотанням позивача суд вважає за можливе покласти судові витрати на неї.

Outcome: approved