Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким, в уточнених позовних вимогах, просила стягнути зі[PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є матір'ю відповідача. Через погіршення стану здоров'я змушена залишити будинок в селі та переїхати в Харків до місця проживання своєї доньки, яка орендує квартиру. Позивач вказала, що її щомісячний дохід складається з пенсії в розмірі 1 743,00 грн., якої не вистачає для оплати квартири, харчування та придбання ліків, в той час як відповідач є людиною матеріально забезпеченою, проте допомоги на її утримання не надає. [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого він посилався на те, що є сином позивача, проте остання також має доньку [PERSON], яка не надає матеріальної допомоги на утримання матері. Сестра, яка орендує квартиру, забрала матір мешкати разом з нею, однак у матусі є власний будинок у с. Міловка. Відповідач зазначав, що доводи матері з приводу того, що ним не надавалася матеріальна допомога на її утримання не відповідають дійсності, оскільки з жовтня 2013 року він щомісячно перераховував матусі по 600,00 грн., з листопада 2017 року по 800,00 грн., що підтверджується виписками з ПАТ КБ «ПриватБанк» та квитанціями з терміналу. Також зазначав, що через хворобу жінку з онкології, в родині склалося скрутне матеріальне становище, внаслідок чого він 16 березня 2017 року змушений був укласти з Банком кредитний договір з кінцевим терміном повернення коштів до 15 березня 2019 року. В судовому засіданні [PERSON], її представник за довіреністю від 09 січня 2018 року [PERSON] та представник - адвокат [PERSON], яка діяла на підставі Ордеру Серії ХВ № 58 000110 від 30 березня 2018 року, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Також позивач пояснила, що вона має двох повнолітніх дітей, раніше вона мешкала в будинку в селі, але на даний час будинок не придатний до проживання. Зазначила, що страждає на коло захворювань: сахарний діабет, атеросклероз та потребує стороннього догляду, проте грошових коштів від сина не отримує, її утримує донька - [PERSON], яка орендує квартиру за 4 000,00 грн.. [PERSON] вказала, що отримує щомісячно пенсію в розмірі 1 743,00 грн., якої не вистачає на придбання продуктів харчування, ліків, оскільки часто знаходиться на стаціонарному лікуванні, та сплату за комунальні послуги. В судове засідання [PERSON] не з'явився, у наданому суду відзиві на позов просив розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі.Присутній представник відповідача [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 22 травня 2018 року, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову та пояснила, що [PERSON] у добровільному порядку надавав грошові кошти на утримання матері, а саме: з жовтня 2013 року щомісячно перераховував по 600,00 грн., з листопада 2017 року по 800,00 грн.. Також представник відповідача пояснила, що донька позивача за власним бажанням перевезла її до Харкова та орендує квартиру для своєї родини. У 2016 році відповідач забирав матір мешкати до себе додому. [PERSON] має постійне місце роботи, проте хворий на псоріаз та потребує постійного лікування, інвалідності останній не має. Також вказала, що [PERSON] через хворобливий стан здоров'я дружини взяв кредитні кошти для її лікування. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, позивач [PERSON] є матір'ю відповідача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], повторно виданим 23 січня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області. У відповідності до положень ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону. В судовому засіданні позивач пояснила, що отримує щомісячно пенсію в розмірі 1 743,00 грн., проте відповідної довідки суду не надала. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня - 1 435 гривень. Отже, дохід [PERSON] перевищує прожитковий мінімум, встановлений для непрацездатних осіб. За приписами ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Судовим розглядом не встановлено ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина - [PERSON], у зв'язку з чим, останній не звільняється судом від обов'язку утримувати матір. Згідно ч. 1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Під час судового розгляду справи досліджено матеріальний та сімейний стан відповідача. Так, [PERSON] працює в АТ «ТУРБОАТОМ» на посаді електрозварника ручного зварювання, загальна суму доходу якого за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року становить 132 689,45 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 10-481 від 20 липня 2018 року. Середній заробіток відповідача становить за цей період 14836 грн., що підтверджується повідомлення АТ "Турбоатом" від 30.07.2018 року. Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5999 від 30 квітня 2018 року, [PERSON] хворий на псоріаз, поширену форму, стадія загострення, та виразкову хворобу, неактивної фази. Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 17 вересня 1982 року, дружиною відповідача є [PERSON]. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 467434 від 15 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] з 15 березня 2017 року встановлено третю групу інвалідності строком до 01 квітня 2019 року. Згідно наявної в матеріалах справи медичної документації на ім'я дружини відповідача - [PERSON], остання хвора на онкологічне захворювання, у зв'язку з чим, потребує додаткових витрат на лікування. На підтвердження вказаних обставин суду надано копії фіскальних чеків на придбання ліків. Відповідно до кредитного договору № 62-093-824-2-17-Г, укладеного 16 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON], останній отримав кредитні кошти в розмірі 60 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту до 15 березня 2019 року. Тобто, вищевказаний договір укладено відповідачем наступного дня після встановлення дружині третьої групи інвалідності. Отже, доводи [PERSON] щодо скрутного матеріального стану його родини підтверджено відповідними доказами. В уточненій позовній заяві позивач зазначала, що дружина відповідача займається підприємницькою діяльністю, проте, вказані обставини спростовано наданими суду відомостями про припинення [PERSON] підприємницької діяльності фізичної-особи-підприємця. За ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю донькою - [PERSON], яка доглядає її та опікується про стан здоров'я матері. Таким чином, за результатами розгляду справи встановлено, що позивач є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги для придбання продуктів харчування, ліків, оренди житла та сплати комунальних послуг, проте, враховуючи матеріальний та сімейний стан сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення зі[PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зі [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial