Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ВДРАЦС по м. Мукачевому РС Мукачівського МРУЮ, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та зобов'язати відділ ДРАЦС по м. Мукачеву внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей за №20-в від 09.07.1999 року та №96 від 19.02.2002 року, вказавши його, [PERSON], [INFO], батьком дітей. В обгрунтування позову вказує на те, що являється біологічним батьком дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] На час народження дітей він з їх матірю, [PERSON], перебував у фактичних шлюбних відносинах, вів з останньою спільне господарство . Оскільки [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не перебував, юридично обізнаним щодо визначення походження дитини вони не були, запис у книзі реєстрації народженнь дітей було проведно зі слів матері, із зазначенням її прізвища. У 2005 році [PERSON] померла, опікунство над дітьми оформила їх бабуся [PERSON], після смерті якої [INFO] року, постало питання подальшого влаштування дітей-сиріт до інтернатного закладу. Зважаючи на даний факт, з метою уникнення усиновлення їх сторонніми особами, позивач просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та внести відповідні зміни в актові записи про народження дітей, замінивши їх прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». 05 серпня 2015 року на адресу Мукачівського міськрайонного суду від позивача надійшли уточнення до позовної заяви в частині правового обґрунтування позову, відповідно до яких [PERSON], як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог посилається на норми КпШС. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив факт народження дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за час спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'ю. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради - Пойдин Н.П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задоволити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши доводи учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09 липня 1999 року, батьками [PERSON], [INFO] року вказані: [PERSON] («батько») та [PERSON] («матір»). (а.с. 6). Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 лютого 2002 року, батьками [PERSON], [INFO] року вказані: [PERSON] («батько») та [PERSON] («матір»). (а.с. 7). Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме копії довідки №584, виданої МВ РАЦС Мукачівського МРУЮ Закарпатської області 27.08.2005 року, відомості про батька у книзі реєстрації актів про народження [PERSON] (запис №20-в від 09.07.1999 року) були внесені за прізвищем матері, а ім'я по батькові записано за її вказівкою (а.с.8). Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме копії довідки №585, виданої МВ РАЦС Мукачівського МРУЮ Закарпатської області 27.08.2005 року, відомості про батька у книзі реєстрації актів про народження [PERSON] (запис №96 від 19.02.2002 року) були внесені за прізвищем матері, а ім'я по батькові записано за її вказівкою (а.с.9). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що мати дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] року (а.с.10) Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради №269 від 25.11.2005 року, опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] було призначено бабусю [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS] (а.с.11) Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.07.2015 року, [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис за №650. Батьківство [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] підтверджується крім наданих у судовому засіданні пояснень свідка [PERSON], наявними матеріалами справи, а саме копією письмових свідчень [PERSON], якими остання засвідчує факт проживання позивача однією сім'єю з [PERSON] до дня її смерті (а.с.18). Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд, у контексті з вищевказаними фактичними обставинами справи виходить з наступного. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Виходячи з міжнародно-правових зобов'язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 7 грудня 2006 року за результатами розгляду справи «Хант проти України» (Заява N 31111/04) (п.п. 54-55) зазначив, що: «між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». В іншому своєму рішенні від 18 грудня 2008 року (справа «Савіни проти України», Заява №39948/06, п.п. 47, 48) Європейський суд з прав людини вказав на те, що: «право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя». В свою чергу, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 №789-XII (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пленум Верховного Суду України в пункті 3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. [PERSON] та [PERSON] народилися [INFO] року та [INFO] року, тобто до набрання чинності Сімейним Кодексом України (01 січня 2004 року). Таким чином, суд при вирішенні цього спору, керується нормами КпШС України. Відповідно до ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 53 КпШС України має правові підстави для звернення до суду із вказаним позовом Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Враховуючи вказані обставини, пояснення свідка, які підтверджують заявлені позивачем вимоги, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved