Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивач мотивує тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 12.02.2011 року. [INFO] року в них народився син [PERSON], який проживає з відповідачкою. Зазначає, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим, вони проживали спільно у смт.Ворохта, спільне проживання як дружини і чоловіка припинено з лютого 2015 року, після припинення сімейних відносин відповідачка виїхала на проживання до своєї матері в м.Нетішин Хмельницької області. Основна причина розпаду сім"ї - це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння між ним та відповідачкою, довіри, вони мають протилежні погляди на шлюб, сім"ю, сенсу підтримувати в подальшому шлюбні відносини немає. Позивач стверджує, що надання строку для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, адже спроби до примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, і це лише погіршить їхні відносини. Майнових спорів між ними немає, згідно домовленості між ними, після розірвання шлюбу неповнолітній син - [PERSON], [INFO] залишається проживати із відповідачкою. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, 04.03.2016 року звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без її участі, щодо розірвання шлюбу не заперечує, просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданого свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 12.02.2011 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №18. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися такі стосунки, які зумовили припинення спільного проживання та сімейних відносин. Як вбачається із змісту позову та пояснень позивача, спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ним та відповідачкою, вони мають протилежні погляди на шлюб, сім"ю. З лютого 2015 року сторони проживають окремо, перспективи до поновлення сімейних відносин і примирення відсутні, шлюб носить формальний характер. Тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка також вважає необхідним шлюб розірвати. Зважаючи на вищенаведене, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Згідно домовленості сторін після розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] залишиться проживати із відповідачкою. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі викладеного та ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved