Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

11 квітня 2018 року заступник військового прокурора ВІЙСЬКОВОЇ ПРОКУРАТУРИ ЛЬВІВСЬКОГО ГАРНІЗОНУ ЗАХІДНОГО РЕГІОНУ УКРАЇНИ в інтересах держави в особі МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ та НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ СУХОПУТНИХ ВІЙСЬК ІМЕНІ ПЕТРА САГАЙДАЧНОГО звернувся до суду із позовом до [PERSON] «Про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утримання у вищому навчальному закладі» (вхідний № 1605/18-вх), на обґрунтування якого позивач зазначив, що 12.03.2018 року військовою прокуратурою Львівського гарнізону скеровано запит до Національної Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо надання інформації про стан дебіторсько-кредиторської заборгованості Академії, яка 14.03.2018 року надала інформацію щодо наявної дебіторсько - кредиторської заборгованості невідшкодованих коштів за навчання відрахованих курсантів Академії станом на момент надання інформації у розмірі 11 202 900,73 гривень. А також розшифровка до вказаної відповіді, в якій зазначено громадянина [PERSON] , заборгованість якого перед Академією за утримання у вищому навчальному закладі виникла у грудні 2017 року. Після видання наказів начальника Академії № 105-КС (по особовому складу) та № 304 (по стройовій частині) про відрахування відповідача з числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та становить 19703,76 гривень. Однак, з указаного часу до отримання прокуратурою гарнізону відповіді з Академії позивачі заходи щодо відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі [PERSON] не вживались. Тому просили стягнути з [PERSON] на користь Національної Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 19 703,76 гривень та судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. Заступник військового прокурора Львівського гарнізону Бучко Р. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану під вхідним № ЕП-1002/20-вх від 05.05.2020 року, з проханням справу розглянути за відсутності представника військової прокуратури, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити. Представник позивача Міністерства оборони України у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав. Представник позивача Національної Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного - Тринька І. В., що діє на підставі довіреності, виданої 28.12.2019 року начальником Національної академії генералом - лейтенантом Ткачуком П. П., у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану під вхідним № ЕП-1011/20-вх від 06.05.2020 року, з проханням справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав. Відповідно до змісту частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у позивача свідчить його відповідна заява, долучена до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ним особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував позивач. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони посилались як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Крім того, згідно приписів частини 1 та 2 статті 274 та частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними в главі 10 вказаного кодексу України. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Згідно витягу з наказу № 171-АД від 07.08.2014 року начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, [PERSON] зараховано з 07.08.2014 року курсантом першого курсу Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а. с. 10). Згідно витягу з наказу № 190 від 07.08.2014 року начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, [PERSON] зараховано з 07.08.2014 року до списків особового складу академії та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення - зі сніданку 08.08.2014 року (а. с. 11). Також 07.08.2014 року Міністерство оборони України в особі начальника Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Ткачука П. П. та солдат [PERSON] уклали контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до якого курсант - солдат [PERSON] взяв на себе зобов`язання відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмова від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (а. с. 12). 06.10.2017 року [PERSON] звернувся з рапортом до начальника курсу Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому клопоче про відрахування його з числа курсантів Національної Академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання (а. с. 13). Згідно витягу з наказу начальника Національної Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних сил України від 12.12.2017 року № 105-КС, з [PERSON] розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відраховано його з числа курсантів четвертого курсу спеціальності «Військове управління (за видами Збройних Сил)» та звільнено з військової служби у запас за пунктом «и» частини 6 з урахуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а. с. 14). Відповідно до витягу з наказу начальника Національної Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних сил України місто Львів від 12.12.2017 року № 304, солдата [PERSON] , з яким розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку 13.12.2017 року. Солдату [PERSON] запропоновано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за період з 07.08.2014 року по 12.12.2017 року в сумі 19703,76 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 року «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (а. с. 15). Згідно довідки - розрахунку № 1013 від 12.12.2017 року на солдата [PERSON] курсанта 141-ТП навчальної групи 14 навчального курсу факультету бойових застосування військ, який відрахований з числа курсантів витрачено: грошове забезпечення - 4 475,53 гривень; продовольче забезпечення - 10 262,85 гривень; речове забезпечення - 1 523,55 гривень; медичне забезпечення - 51,60 гривень; спожиті комунальні послуги та енергоносії - 3 140,23 гривень; оплата транспортних послуг - 250,00 гривень (а. с. 16). Відповідно розрахунку від 12.12.2017 року на [PERSON] курсанта 141-ТП навчальної групи 14 навчального курсу факультету бойових застосування військ, який відрахований з числа курсантів витрачено коштів за навчання у розмірі 4475,53 гривень (а. с. 17). Відповідно розрахунку року на [PERSON] курсанта 141-ТП навчальної групи 14 навчального курсу факультету бойових застосування військ, який відрахований з числа курсантів витрачено коштів на речове майно, яке ним отримано під час навчання в Академії сухопутних військ з 08.08.2017 року по 12.12.2018 року складає 1 523,55 гривень (а. с. 18). Згідно довідки - розрахунку відшкодування солдата [PERSON] за медичне забезпечення (проведення ВЛК при поступленні в академію, проведення щорічних профаліктичних оглядів, проведення медичних оглядів - допусків) складає 51,60 гривень (а. с. 19). Згідно довідки солдата [PERSON] розрахунок, пов`язаний з його утриманням в Національній академії складає - 10 262,85 гривень (а. с. 20 - 23). Згідно довідки розрахунок вартості комунальних послуг курсанта [PERSON] за період з 08.08.2017 року по 29.12.2017 року складає - 3140,23 гривень (електроенергія 2017 рік - 737,31 гривень; тепло та гаряча вода 2017 рік - 2091,90 гривень; водопостачання і каналізація 2017 рік - 311,02 гривень) (а. с. 24). 12.03.2018 року за вихідним № 12-954-вих-18 заступник військової прокуратури Львівського гарнізону звернувся до Національної Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного запитом щодо надання інформації про стан дебіторсько-кредиторської заборгованості Академії (а. с. 26). 14.03.2018 року за вихідним № 185 начальник Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного надав інформацію військовому прокуратуру Львівського гарнізону щодо наявної дебіторсько - кредиторської заборгованості невідшкодованих коштів за навчання відрахованих курсантів Академії, та за період з 01.01.2006 року по 28.02.2018 року складає 11 202 900,73 гривень. Згідно розшифровки сума дебіторської заборгованості відрахованого курсанта Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного [PERSON] складає 19703,76 гривень (а. с. 27, 28 - 29). Листом від 22.03.2018 року (вихідний № 12-1098 вих. 18) Заступник військового прокурора Львівського гарнізону повідомив Міністерство оборони України про наявність станом на 01.03.2018 року в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного дебіторської заборгованості невідшкодованих коштів на навчання громадян, у тому числі [PERSON] в сумі 19703,76 гривень (а. с. 30). Відповідно до частини 3 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», передбачений обов`язок громадян, яких відраховано з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Вищезазначені спірні правовідносини виникли між сторонами у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань та направлені на захист майнових прав позивачів, а саме стягнення коштів в якості відшкодування витрат, понесених - державою на утримання у вищому навчальному закладі. За своїм змістом понесені позивачами витрати є шкодою, завданою відповідачем державі. Контракт, у зв`язку з невиконанням умов якого заявлено вимогу про стягнення коштів, є цивільно-правовим договором. Вказана правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі № 6-2154цс16. Згідно пункту 1 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерськогоскладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок відшкодування), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідно до вимог пункту 3 Порядку відшкодування, спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку), відповідно до якого відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в сумі 19703,76 гривень. Згідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до положень частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов, суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тоді як інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір - це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 3 вказаного вище нормативно-правового акту, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із зазначеним позовом позивач звернувся до суду у 2018 році. Прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2018 року встановлений в розмірі 1762 гривень відповідно до змісту статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" № 2246-VIII від 07.12.2017 року. На виконання вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви позивач додав документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1762,00 гривень (а. с. 1). Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог Харківського національного університету внутрішніх справ та можливість задоволення його позову повністю шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь Національної Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних сил України суму заборгованості в розмірі 19 703,76 гривень та понесених й документально підтверджених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1762,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved