Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що [PERSON] являється їй тіткою. За життя нею в 1968 році збудовано житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, про що складено відповідний актовий запис №18 та виконкомом Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок [ADDRESS]. При житті [PERSON], 11 березня 2015 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку до будинку, заповіла їй, [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в її, [PERSON] користь є чинним - ніким не оскаржений та не скасований,підтвердженням чого являється Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [NUMBER] від 3 листопада 2016 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті [PERSON], вона прийняла, подавши у встановлений законом шестимісячний строк, заяву про прийняття спадщини, а також проживаючи із спадкодавцем постійно аж по день її смерті, що відповідає ч.3 ст.. 1268 ЦК України, що стверджено заявою, зареєстрованою в реєстрі за №119 та довідкою виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №2153 від 14 листопада 2016 року. Спадкоємців, які б мали обов»язкову частку в спадщині немає, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) [NUMBER] від 3 листопада 2016 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] вона не змогла, оскільки державним нотаріусом їй в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову №98 від 3 листопада 2016 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Як і цього не зробила [PERSON], в той час, коли збудований нею у 1968 році будинок був зареєстрований у погосподарській книзі, та це відповідало чинному на той час законодавству, що стверджено довідкою виконкому Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Саме не вчинення спадкодавцями відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Спорів з приводу заявлених нею вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує. У зв'язку з наведеним просить визнати за нею [PERSON], [INFO], [NUMBER], мешканкою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 37,34 кв.м., житловою площею 15,37 кв.м., допоміжною площею 21,97 кв.м. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник Костилівської сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова І.І. Маскалюк надав суду заяву про розгляд справи без участі предстанвика сільської ради. Виконком повністю визнає позов і заперечень не має. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача. Судом встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] Оскільки спадщина на за померлою [PERSON] відкрилася [INFO] то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При житті [PERSON], 11 березня 2015 року було складено заповіт, яким житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку до будинку заповіла позивачці - [PERSON]. На день звернення до суду заповіт, складений [PERSON] в користь позивачки, [PERSON], є чинним - ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) [NUMBER] від 3 листопада 2016 року. Відповідно до ст.1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, після смерті [PERSON], подавши до нотаріальної контори встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі [NUMBER] від 03.11.2016 року. Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1968 році. З довідки №2189 від 17.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Костилівської сільської ради, встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] дійсно належав померлій [PERSON]. За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва. Згідно довідки №2315 від 05.12.2016 року виданою виконкомом Костилівської сільської ради спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині не має. Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем за заповітом, вона прийняла спадщину, спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині не має, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося. На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved