Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Діброва Ліліана Олександрівна про визнання договору іпотеки припиненим та скасування заборони. Позов мотивований тим, що 18.09.2007р. між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15/04/958-к-07, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 44000,00 доларів США, зі строком повернення до 17.09.2033 року. З метою забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору, 18.09.2007 року укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Віннциького міського нотаріального округу Дібровою Л.О. та зареєстрований в реєстрі № 3111. Відповідно до договору іпотеки [PERSON] передав ВАТ «Банк Універсальний» в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] Стосовно предмету іпотеки приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.О. внесено дані про заборону відчуження. Позивач зазначила, що [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем іпотечного майна є [PERSON] . Рішенням Вінницького міського суду від 05.12.2014р. в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено, яке набрало законної сили 26.01.2015р. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 29.01.2016р. відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом та договору про розподіл спадкового майна недійсними. Рішенням Вінницького міського суду від 20.02.2017р. відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» про накладення стягнення на майно, що передано спадкоємцям в натурі, яке судами апеляційної та касаційної інстанції залишено без змін. Зазначає, що відповідач втратив право заявляти вимоги до неї. А тому просить визнати припиненим договір іпотеки від 18.09.2007р., укладений між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.О. 18.09.2007р. та зареєстрованого в реєстрі № 3111 на забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором №15/04/958-к-07 від 18.09.2007 р., укладеним між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] щодо нерухомого майна - квартири [ADDRESS] та скасувати заборону на нерухоме майно, внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис за реєстраційним номером 5680715 заборони на нерухоме майно, зареєстрованої 18.09.2007 за № 5680715 і внести відповідний запис про скасування цієї заборони до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечила проти задоволення позову. Надала письмові пояснення та зазначила, що строки пред`явлення вимог до спадкоємців не є правовою підставою для припинення іпотеки. Відсутня така підстава для припинення іпотеки як смерть боржника. Банк не є особою, до повноважень якої відносяться внесення записів до Державного реєстру речових права на нерухоме майно. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 18.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] укладений кредитний договір № 15/04/958-к-07 на суму 44 000 доларів США на строк до 17.09.2033 року. В забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] передав в іпотеку майно - квартиру [ADDRESS] , про що був укладений і нотаріально посвідчений договір від 18.09.2007 р. Квартира належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк І.І. 17.09.2007р. [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина. 08.11.2012 року спадкоємці уклали договір про розподіл спадкового майна, відповідно до якого у власність позивача перейшла квартира [ADDRESS] , яка є предметом іпотеки. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 26.01.2015 року та ухвалою ВССУ від 24.06.2015р. відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором з підстав передчасності. Судами встановлено, що правила ст. 1281 ЦК України щодо строку пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов`язань, забезпечених іпотекою та після смерті позичальника [PERSON] як спадкоємцем вчасно і добросовісно виконувались зобов`язання і погашався кредит відповідно до встановленого графіку. В зв`язку з чим суди встановили, що обставин які б загрожували несвоєчасному погашенню заборгованості по кредиту немає. Отже, позивачу було відомо про наявність не виконаного грошового зобов`язання за кредитним договором та обтяження майна іпотекою. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 29.01.2016р., залишеним без змін ухвалою ВССУ від 15.06.2016р., відмовлено ПАТ «Універсал Банк» в позові про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом та договору про розподіл спадкового майна недійсними, з підстав відсутності порушення прав Позивача. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року та постановою Верховного Суду від 20.08.2018р. у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про накладення стягнення на майно, що передане спадкоємцям в натурі, відмовлено. Судовими рішеннями встановлено наявність заборгованості за кредитним договором станом на 10.02.2016р. в сумі 16001,06 доларів США . Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Вiдповiдно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Підстави припинення іпотеки визначені в статті 17 Закону України «Про іпотеку». Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом, зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави як смерть iпотекодавця положення зазначеної норми не містять. Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки вiд iпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус iпотекодавця i має всі його права i несе всі його обов`язки за iпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - iпотекодавця, такий спадкоємець не несе вiдповiдальність перед iпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги iпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Аналізуючи вищезазначені цивiльно-правовi норми суд дійшов висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов`язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого iпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України). При цьому сплив строку позовної давності по основному зобов`язанню не є підставою для припинення основного зобов`язання, а отже і іпотеки. Аналогічну позицію виклав Верховний Суд в постанові від 08.04.2019р. у справі № 338/1769/15-ц. Крім того, у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) зазначено, що стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Отже, в даному випадку положення ст. 1281 ЦК України до спірних правовідносин не застосовуються. За таких обставин, у зв`язку з відсутністю підстав для припинення іпотечних зобов`язань, відсутні і підстав для задоволення позовних вимог про визнання припиненим договору іпотеки та скасування заборони на нерухоме майно. Що стосується вимоги про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування заборони, слід зазначити наступне. Умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р.№1952-IV та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверженого постановою КМУ від 25.12.2015р № 1127. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Отже, суд дійшов до висновку, що обов`язок в частині внесення запису про скасування реєстраційного запису покладений на відповідний органу державної реєстрації, а не на іпотекодержателя. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Сплачений судовий збір належить залишити за позивачем.

Outcome: dismissed