Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

16 грудня 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 13.06.2009 року між ВАТ "Державний Ощадний банк України" в особі керуючого філії - Очаківського відділення № 3159 Богатої Л.І. та [PERSON] було укладено договір № 47, за яким Ощадбанк надав відповідачці кредит в сумі 18000,00 грн під 29%, строком на 36 місяців на споживчі цілі. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит в сумі 18000, 00 грн, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі. Погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 500,00 грн. до 26 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення кредиту повинно бути здійснено Позичальником не пізніше 12.03.2012 року. Зобов'язання по вищевказаному кредитному договору позичальником не було виконано, у зв'язку з чим 29.10.2010 року Очаківським міськрайонним судом було постановлено рішення, яким з [PERSON] та [PERSON] стягнуто в солідарному порядку 16500,00 грн., з яких: 5500,00 прострочена заборгованість за основним боргом, 1650,00 - пеня, 9000,00 грн. - заборгованість за кредитом строк сплати якого не наступив. Хоча рішенням суду було стягнуто заборгованість з відповідачки [PERSON] у повному обсязі, кредитний договір своєї дії не припинив і діяв до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. У відповідності до п.15.1.1 проценти нараховуються банком щомісячно на за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником починаючи з дати видачі кредиту і до моменту закінчення терміну на який видано кредит. П.1.6 передбачає, що останнє погашення кредиту повинно бути здійснено Позичальником на пізніше 12.03.2012 року. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Станом 01.12.2013 року загальний борг перед банком складає 5606,96 грн., з яких: відсотки - 4339,74 грн., пеня - 1267,22 грн.. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 5606,96 грн. та сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн. У судовому представник ПАТ «Державний Ощадний банк України» позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника «Ощадбанку», відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 13.03.2009 року між ВАТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії Очаківського відділення № 3159 та [PERSON] укладено кредитний договір №47, за умовами якого відповідачка отримав кредит у розмірі 18000,00 грн. на споживчі цілі строком на 36 місяців з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 12 березня 2012 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.п.1.1, 1.6 кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі. Погашення кредиту здійснюється рівними частинами до 26 числа кожного місяця починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення кредиту повинно бути здійснено не пізніше 12.03.2012 року. Пунктом 8.1. договору передбачено, що він набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Як зазначено вище, сторони встановили як строк дії договору - до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 8.1.), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 12 березня 2012 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання по вищезазначеному договору відповідачкою [PERSON] не було виконано. Рішенням Очаківського міськрайонного суду від 30.11.2010 року з [PERSON] та [PERSON], яка була поручителем, на користь позивача стягнуто в солідарному порядку в рахунок заборгованості за кредитним договором станом на 01 жовтня 2010 року 16150,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Кредитний договір від 13.03.2009 року своєї дії не припинив і діяв до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, тобто до 12.03.2012 року. У відповідності до п.15.1.1 проценти нараховуються банком щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту і до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Пункт 1.6 договору передбачає, що останнє погашення кредиту повинно бути здійснено не пізніше 12.03.2012 року. Відповідно ст.1056-1 ЦК України, встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Згідно п.17 Постанови № 5 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року (далі Постанова) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості про процентам в сумі 4339,74 грн. є обґрунтованими. Що стосується вимоги про стягнення з відповідачки нарахованої пені в сумі 1267,22 грн, суд дійшов наступного. За правилами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Так, згідно п.5.2 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,08% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. З розрахунку суми заборгованості за користування кредитом та відсотками за кредитом по кредитному договору № 47 від 13.03.2009 року вбачається, що право нарахування пені за прострочення сплати відсотків настало у позивача 01.11.2010 року. Разом з тим, позивач почав нараховувати пеню тільки з 01.01.2013 року по 01.12.2013 року. Крім того, відповідачкою 01.04.2012 року повністю сплачено суму заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. В судовому засіданні представником позивача не обґрунтовано нарахування пені саме в 2013 році. Враховуючи викладене вимога позивача про стягнення нарахованої пені в сумі 1267,22 грн. задоволенню не підлягає. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial