overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

29.10.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено рішення по цивільній справі № 0426/1729/2012 провадження № 2/0182/265/2014 за позовом Нікопольської районної спілки споживчих товариств Дніпропетровської області до [PERSON], Брокерської контори № 3-БФ Правобережної товарної біржі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лара", Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, про визнання протоколу, акту та договору купівлі-продажу майна з біржових торгів недійсними; за позовною заявою [PERSON] до Брокерської контори № 3-БФ Правобережної товарної біржі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лара", Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Управління державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, третя особа: Нікопольська районна спілка споживчих товариств Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу майна від 29 липня 2011 року недійсним та повернення грошових коштів. Позов Нікопольської районної спілки споживчих товариств Дніпропетровської області було задоволено. Позов [PERSON] був задоволений частково. Разом з тим, судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що брали участь у справі, або за своєю ініціативою ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові втрати. Враховуючи те, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення стосовно судових витрат. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

29.10.2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що в період шлюбу сторони придбали за спільні кошти житловий будинок з господарськими спорудами за адресою : [ADDRESS] . Будинок було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2003 року, власником будинка була оформлена відповідач. Так як сторони не можуть дійти згоди щодо добровільного поділу майна, то просили на підставі ст. ст. 60-63. 70-71 СК України, п. 23 ППВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільногомайна подружжя" визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги на підставах викладених в позові. Відповідач та його представник не визнали позов, посилаючись на ті обставини, що спірний будинок було придбано не за сумісні кошти подружжя, а за кошти батька відповідача. Свідок [PERSON] зміни прізвища) [PERSON] , особа якої була підтверджена сторонами та яка була продавцем спірного будинку підтвердила ту обставину, що всі переговори з приводу придбання в неї спірного будинку проводились з батьком відповідачки, останній також передав кошти на придбання будинку. В судовому засіданні також були допитані свідки сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили участь позивача у ремонтних роботах пов`язаних з облаштуванням будинку та витрачання позивачем коштів на придбання будинку. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини : Сторони перебували у шлюбі з 5 жовтня 2002 року до 17.07.2017 р., 17 грудня 2003 року придбали вказаний будинок, що вбачається з копії договору купівлі-продажу, покупцем вказаного будинку зазначена [PERSON] .. Відповідно до ст. 60 СК України "Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя." Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог, показання свідка [PERSON] , яка була продавцем будинку, суд оцінює критично, так як не доведено ким саме надавались кошти батькові відповідача для придбання будинку, крім того з тих підстав, що договір купівлі-продажу будинку є дійсним та не оспорювався. Інших даних про надання коштів для придбання будинку сторонами не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

29.10.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с. 3). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 4). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути без його участі в підготовчому засіданні (а.с. 16). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.06.2013 виконавчим комітетом Студенокської сільської ради Ізюмського району Донецької області, відповідний актовий запис № 2 (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Сторони припинили шлюбні відносини у жовтні 2019 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини, подальше сумісне проживання та збереження сім`ї неможливе. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " і наполягає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем [PERSON] , її клопотання слід задовольнити, бо відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

29.10.2019 до суду заявлено позов [PERSON] , в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 14 червня 2019 року у Погребищенському районному відділі державної реєстраці актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис про шлюб № 20, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу вони дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось по причині того, що між ними виникали постійні непорозуміння та конфлікти, з вини відповідача. Наразі вони не ведуть спільне господарство, проживають окремо один від одного. Примирення і збереження шлюбу він вважає неможливим та таким, що буде суперечити їхнім інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , строк на примирення не надавати. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, а також заявила клопотання в якому просила після розірвання шлюбу, залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] » . З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо поділу спільного майна - немає. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір"звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

29.10.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 06.10.2006 року, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві позовні вимоги визнала. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06.10.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

29.11.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 26.01.2013 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Дрогичинського райвиконкому Брестської області Республіки Білорусь. Від шлюбу спільних дітей не мають. З відповідачем сімейні відносини припинилися, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила змінити їй дошлюбне прізвище "Мельник". Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Із протоколу судового засідання Суду Дрогичинського району Брестської області Республіки Білорусь від 27.03.2018 року слідує, що він позов визнає повністю, на розірвання шлюбу згоден, з'явитися в судове засідання немає можливості по поважній причині. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено в\~судовому засіданні,\~26.01.2013\~року сторони\~ зареєстрували\~шлюб у\~відділі ЗАГС\~Дрогичинського райвиконкому\~Брестської області Республіки Білорусь, актовий запис №3. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне відновити позивачці дошлюбне прізвище "Мельник". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

29.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.09.2011 року у Вербівській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №11. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку Анну, [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Близько двох років разом не проживають. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Після розірвання шлюбу просив залишити йому прізвище "Шепідченко". В судове засідання відповідач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюбу [PERSON] ( до шлюбу "Лобов") [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.09.2011 року у Вербівській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №11 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анну, [INFO] ( а.с.6). Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Близько двох років сторони разом не проживають. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

29.12.2015р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] народження, та сина [PERSON] , [INFO] народження в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. , щомісячно, з тих підстав, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 04 грудня 2013року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просить стягнути аліменти в розмірі 1500грн. на утримання дітей, оскільки вона витрачає кошти на їжу, на одяг та взуття, на оплату комунальних послуг та найманої квартири. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю і пояснив, що він згодний платити на утримання дітей аліменти в сумі 1500грн., а також буде надавати необхідну допомогу в подальшому та спілкуватися з дітьми. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 04 грудня 2013року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO] народження, та сина [PERSON], [INFO] народження , що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Діти мешкають з позивачем, що підтверджується довідкою ОСББ « Південь» №8 від 10.02.2014р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, відповідач має роботу, позивач не має роботу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500грн. щомісячно на утримання дітей. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 29. 12.2015р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 29.12.2015р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

29 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 10 жовтня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживала з ним разом до 12 вересня 2015 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач поїхав працювати, з позивачкою та дітьми не спілкується, не цікавиться життям сімї, матеріальної допомоги не надає. За таких обставин позивачка вважає, що сім'я існує формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливо, тому просила шлюб розірвати. Справа призначалась до слухання неодноразово. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Волчкова" (а.с. 32). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи через газету Одеські Вісті № 52 від 05 липня 2016 року, до суду\~\~ не зявився, не повідомив суд про причину неявки, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних у справі доказів (а.с. 36).\~\~ Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і повязані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 13). Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 5,6). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - "Волчкова".

Outcome: approved