Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, в якому просить: Визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів (конференції) Садівничого товариства «Дніпрове» від 06.07.2014 року оформленого Протоколом загальних зборів (конференції) №1/2014 від 06.07.2014 року. Стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 06.07.2014 року загальними зборами (конференцією) Садівничого товариства «Дніпрове» було обрано та затверджено призначення на посаду голови правління та проведення державної реєстрації змін до установчих документів, що підтверджується протоколом загальних зборів (конференції) СТ «Дніпрове» за №1/2014 від 06.07.2014 року. Згідно даних державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 14.07.2014 року Реєстраційною службою дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області була проведена державна реєстрація змін щодо даних голови правління Садівничого товариства «Дніпрове» - [PERSON], відповідно до Виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серія АД №300748. Належним чином засвідчена копія вищевказаного рішення загальних зборів (конференції) Садівничого товариства «Дніпрове» була ним отримана особисто 15.04.2017 року. Вказане рішення вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню. На його думку членами садового товариства було порушено норми Статуту при прийнятті оскаржуваного рішення загальних зборів, збори уповноважених проведені з порушенням вимог п.12.2.1 та п. 12.2.2, що є порушенням осіб, які входять до складу садового товариства у прийнятті участі в управлінні товариством. Тобто вимоги щодо легітимності зборів відповідно до Статуту не дотримано. При проведенні загальних зборів, членами садівничого товариства (зборами уповноважених) взагалі не було взято до уваги механізм щодо офіційного повідомлення членів садівничого товариства щодо проведення звітно-виборчих зборів, що скликаються не рідше 1-го разу на рік, адже відповідно до п.. 12.2.3 Статуту про дату та час проведення загальних зборів члени Товариства повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Доказів направлення належного повідомлення його по дату йому не надано. Згідно з п. 12.2.1 статуту загальні збори вважаються повноважними, якщо на них присутні не менше 2/3 членів товариства бо ѕ уповноважених. Уповноваженою є особа, яка представляє від 1 до 3 членів товариства. Крім того статутом не передбачено порядком проведення загальними зборами такого виду рішення загально-виборчих зборів, що проводяться у вигляді конференції. Таким чином, недоведеність кворуму на загальних зборах членів Садівничого товариства та доказу офіційного повідомлення його як члена товариства про проведення загальних зборів у встановленому Статутом строк, є грубим порушенням норм Статуту, грубим порушенням його прав, а оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню. За змістом Статуту для проведення загальних зборів його членів і прийняття правомірних рішень необхідно дотриматися процедури і строків скликання загальних зборів, забезпечення особистої присутності на зборах більшості членів товариства та особисте голосування більшості присутніх на зборах членів. Право окремих членів садівничого товариства на участь у загальних зборах і голосуванні при прийнятті рішення є порушенням та підлягає захисту у випадку їхньої відсутності на зборах через недотримання органами управління садівничого товариства вимог закону і статуту про порядок скликання і проведення зборів. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що багато років він є членом садового товариства, його садовий будинок розташований неподалік від будинку правління. Спочатку, як обрали головою с/т «Дніпрове» [PERSON] він проти нічого не мав, але згодом [PERSON] , як голова с/товариства почав діяти не на благо товариства, тобто обіцянки на виборах він не виконав. [PERSON] займався самоуправством в питанні електричної підстанції та інше. Тому позивач вважає, що [PERSON] було обрано незаконно, на зборах він не був присутній. Стосовно в чому полягає незаконність рішення нічого не може пояснити, оскільки пояснив, що тільки після обрання [PERSON] головою с/т він почав проводити свої махінації, а головне, що відсутність його на зборах 06.07.14 р. є підставою для визнання та скасування рішення зборів незаконними. Проти звітно-виборчих зборів СТ «Дніпрове» від 24.11.2012 року де обиралися уповноважені особи для проведення зборів нічого не має проти, це рішення не оскаржував та пояснити більше нічого не міг. Представник позивача [PERSON] коли був присутнім в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав просив задовольнити та скасувати рішення конференції. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову. [PERSON] підтримав надані суду письмові заперечення проти позову. Вважає позов не обґрунтованим, не зрозуміло підстави даного позову, так як саме порушено право позивача і на що це впливає. Про проведення спірних зборів членів товариства було повідомлено на дошках оголошення та будівлі товариства. На загальних зборах уповноважених садівничого товариства «Дніпрове» відбувся кворум у повному обсязі, порушень статуту жодних не було. Представник третьої особи Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі їхнього представника відповідно до вимог законодавства, також вказали, що рішення по справі не може вплинути на їх права та обов`язки. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що він є членом СТ «Дніпрове», на зборах 06.07.2014 року був присутній, його було обрано головою зборів-конференції, про час та місце зборів було зроблено об`яву на дошках оголошення та будівлі СТ. На даний час він розуміє, що під час ухвалення спірного рішення від 06.07.2014 року можливо були порушені норми статуту, але на той час він законів не знав і вважав, що все проведено правильно. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є членом СТ «Дніпрове», була присутньою на зборах, які проводилися 06.07.2014 року, про збори дізналася з об`яви на дошках оголошення та будівлі садового товариства. Позивач не міг не бачити об`яву оскільки проживає в декілька будинків від стенду товариства. Вважає, що збори були проведені відповідно до Статуту товариства, рішення прийняте зборами вважає правомірним, додала що це [PERSON] підбурив позивача звернутися з таким позовом, тому що саме другим кандидатом був [PERSON] , якого не обрали. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є членом СТ «Дніпрове», на спірних зборах її було обрано секретарем, вважає, що збори були проведені в необхідному складі, правомірно, позивач був повідомлений про збори, але не був присутній. Для всіх учасників товариства на дошках оголошення та будівлі СТ було завчасно зроблено об`яви про час і місце проведення зборів. Вважає, що позивач не міг не знати про проведення зборів. З вересня 2015 року [PERSON] не є головою садового товариства. Рішення зборів поштою членам товариства не надсилається. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. До правовідносин сторін слід застосовувати норми Закону України від 10 липня 2003 року №1087-IV «Про кооперацію» (набув чинності 27 серпня 2003 року), положення статуту СТ «Дніпрове» в частині, що відповідають вимогам цього Закону. Статтею 36 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей. Садове товариство є добровільним громадським об`єднанням, яке створюється для організації колективного саду, підлягає реєстрації в органах державної влади та має статус юридичної особи. Діяльність садового товариства регулюється законодавством України та його статутом. Відповідно до ст.ст.83,85 ЦК України, юридичні особи можуть створюватися у вигляді, зокрема товариств. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Кооператив є первісною ланкою системи кооперації та створюється у результаті об`єднання громадян та/або юридичних осіб для спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб, поліпшення свого економічного стану на засадах самоврядування (ст.ст.2,6 Закону України «Про кооперацію»). Основними принципами кооперації згідно із статтею 4 Закону України «Про кооперацію» є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос). Згідно із ч.4 ст.6, ч.1 ст.13 Закону України «Про об`єднання громадян», усі основні питання діяльності об`єднань громадян повинні вирішуватись на зборах усіх членів або представників членів об`єднання. Об`єднання громадян діє на основі статуту або положення. Відповідно до статті 15 Закону України №1087-IV вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном;утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є. Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів. У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням. Основним правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є його статут. Згідно з статтею 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати;форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів;умови і порядок повернення паю. Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству. Відповідно до частини 1статті 12 цього Закону до основних прав члена кооперативу відносяться, зокрема, право на участь в господарській діяльності, право обирати і бути обраним в органи управління кооперативом. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів (частина 3статті 12 Закону України «Про кооперацію). Частиною третьою статті 41 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що до приведення статутів у відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об`єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону. Здійснення членом кооперативу права на участь у діяльності і управлінні кооперативом, в тому числі при прийнятті рішень органом управління кооперативу забезпечується, в першу чергу, порядком скликання і проведення загальних зборів членів кооперативу, передбаченим статтею 15 Закону України "Про кооперацію"та статутом кооперативу. Таким чином, за змістом статті 15 Закону України "Про кооперацію" статуту кооперативу для проведення загальних зборів членів кооперативу і прийняття цими зборами правомочних рішень необхідно дотриматися процедури і строків скликання загальних зборів, забезпечити особисту присутність на зборах більшості від загальної кількості членів кооперативу та особисте голосування більшості (простої чи кваліфікованої) присутніх на зборах членів кооперативу при прийнятті рішення. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Право окремих членів кооперативу на участь у загальних зборах і голосуванні при прийнятті рішення є порушеним та підлягає захисту у випадку їхньої відсутності на зборах через недотримання органами кооперативу вимог закону і статуту кооперативу про порядок скликання і проведення зборів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення загальних зборів учасників, як вищого керівного органу Товариства є актами ненормативного характеру, тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання суспільних та майнових відносин і мають обов`язковий характер для суб`єкта цих відносин. У зв`язку з цим, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах та завчасно ознайомитись з документами та всіма питаннями, включеними до порядку денного. Саме таку правову позицію висловлює Верховний Суд України у постанові N9904/9431/15. Також однозначною є правова позиція Верховного Суду у разі прийняття загальними зборами рішень за відсутності кворуму для їх проведення чи прийняття рішень. Судом встановлено, що [PERSON] є членом Садівничого товариства «Дніпрове», Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 03.06.1987 року №149. Земельна ділянка № [NUMBER] , що підтверджується довідкою виданою головою СТ «Дніпрове» [PERSON] (а.с.17). На зборах 06.07.2014 року були присутні 108 членів товариства у тому числі 80 членів товариства уповноважених садоводів, що безпосередньо відображено у протоколі № 1/2014 від 06.07.2014 року. Під час якого було вирішено: затвердити збори-конференцію вповноваженими, головою зборів-конференції було обрано [PERSON] , секретаря зборів [PERSON] , звільнити з посади голови СТ «Дніпрове» [PERSON] , обрано головою СТ «Дніпрове» [PERSON] . Підрахунок голосів здійснювався у відповідності до статті 15 Закону України «Про кооперацію» п.п. 12.2.1, 12.2.5 Статуту, за наявності не менше 2/3 членів Товариства або ѕ уповноважених. Уповноваженою є особою, яка представляє від 1 до 3 голосів членів товариства. Кожен член товариства чи уповноважений представник товариства має один голос і це право не може бути передано іншій особі. Тобто, у розумінні ст. 15 Закону України «Про кооперацію» і Статуту товариства під час проведення звітно-виборчих зборів членів Садівничого товариства «Дніпрове» 06.07.2014 року і прийняття цими зборами правомочного рішення було дотримано процедуру скликання загальних зборів, забезпечено особисту присутність на зборах більшості від загальної кількості членів товариства при прийнятті рішення. Доказів, що позивача не було повідомлено про час та місце зборів, які відбудуться 06.07.2014 року суду надано не було. Більш того, інші учасники товариства, які давали пояснення як свідки в судовому засіданні, підтвердили, що про проведення зборів 06.07.2014 року на дошці оголошень СТ «Дніпрове» було розміщено об`яву про проведення зборів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Ч.1ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що 06 липня 2014 року загальні збори (конференція) членів кооперативу відбулись за наявності кворуму та з дотриманням порядку. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу були повідомлені. Вибори голови правління відносяться до компетенції загальних зборів, а обмежень щодо скликання зборів чи не можливості переобрання голови правління не встановлено. Згідно до положень ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У даному випадку позивач не довів, що його особисті права на участь у діяльності кооперативу і в управлінні кооперативу були порушені при проведені загальних зборів членів кооперативу 06 липня 2014 року. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого доведення в судовому засіданні, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню з наведених вище підстав. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed