Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

27.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 09 липня 1999 року вони зареєстрували шлюб у Дебальцівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю в характерах та відсутності взаєморозуміння, неоднакових поглядів на життя. В подальшому спільне життя неможливе з причини небажання цього обома сторонами. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце, час та день розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 09 липня 1999 року у Дебальцівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 75 (а.с. 3). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Дебальцівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області сторони від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с. 4), та Згідно із свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області сторони від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Спору про виховання дитини та розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. Сторонами мають різні погляди на сім'ю та взаємовідносини між подружжям, шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім*ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повинні повно та всебічно з*ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Причина припинення шлюбних відносин, а саме: різність характерів, поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, неоднакових поглядів на життя є поважною. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, сім'я фактично розпалася та її відновлення неможливе, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, позов задовольнити. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: approved