Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

22 січня 2016 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначає, що з 20 вересня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON],[INFO]. Подружнє життя не склалося через негідну поведінку відповідача, який постійно влаштовує сварки, мрально її принижує, не має постійної роботи і не має бажання працевлаштовуватись, вигнав її з будинку з дітьми. З 20 січня 2016 року вони проживають окремо. Вважає, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечує обставини викладені позивачкою у позові щодо його поведінки, зазначив, що весь час працює на заробітках, хоча й не офіційно, матеріально сім"ю забезпечує. Причиною припинення шлюбних відносин вважає наявність різних поглядів на побудову сімейного життя, що можливо виправити й примиритися. Після надання судом сторонам строку на примирення за клопотанням відповідача останній в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив про завершення розгляду справи у відсутність відповідача. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб за №045941, виданим того ж дня відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції (актовий запис №89). Від подружнього життя сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6). Спільне життя у сторін не склалося, з 20 січня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Діти проживають з позивачкою. В судовому засіданні належними та допустими доказами не доведено негідної поведінки відповідача щодо подружжя, зокрема того, що він постійної влаштовує сварки чи морально принижує. Не спростовано твердження відповідача про те, що він хоча офіційно й був працевлаштований, однак перебував на заробітках та матеріально сім"ю забезпечував. Суд встановив, що дійсною причиною до припинення стосунків між сторонами стала наявність різних поглядів на побудову сімейного життя. Вжитими судом заходами примирення сторін не відбулося. Позивачка через свого представника на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з"явився. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, збереження даної сімї не відповідало б інтересам позивачки, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивачки.

Outcome: approved