Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

09.02.2021 [PERSON] через свого представника - адвоката Яворську\~М.М., подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Лімнянської сільської ради Турківського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] у відповідності до технічного паспорту. Інші спадкоємці - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері на користь [PERSON] . Спадкоємці, які б мали обов`язкову частку у спадщині відсутні. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушений звернутись до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 09.02.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик\~О.І. Ухвалою суду від 24.02.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 25.03.2021 залучено до участі у справі правонаступника відповідача Лімнянської сільської ради Турківського району Львівської області - Турківську міську раду Самбірського району Львівської області. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час і місце проведення підготовчого засідання. 17.03.2021 представник позивача - адвокат Яворська М.М. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала в повному обсязі. У підготовче\~засідання представник\~відповідача Турківської\~міської ради Самбірського району Львівської області не з`явився, 17.03.2021 на електронну пошту суду подав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов визнають. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ч.\~3 ст.\~200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Родинні відносити між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (№ витягу 00025735014) від 25.02.2020, де у відомостях про матір зазначено [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , про що 11.11.2019 Виконавчим комітетом Лімнянської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 17.07.2019 приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Комарницькою О.Й., яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла своєму сину [PERSON] , [INFO] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлої на житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою Лімнянської сільської ради Турківського району Львівської області від 25.02.2020 №\~311, [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] із сином [PERSON] , сином [PERSON] , дочкою [PERSON] та сином [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Лімнянської сільської ради Турківського району Львівської області від 03.07.2020 №\~866, згідно погосподарської книги №1, номер об`єкта погосподарського обліку 01 - 0069 - 1, за 2016 - 2020 р. стор. 157, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , являлася власником житлового будинку, 1964 року побудови, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 06.07.2020 нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надано нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку по [ADDRESS] - [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] згідно заяв від 26.02.2020 відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері на користь [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.\~3 п.\~23 Постанови Пленуму ВСУ №\~7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.\~1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як зазначено у п.\~3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п.\~5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1964 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійній [PERSON] доводиться довідкою виконавчого комітету сільської ради. Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п.\~3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець майна покійної підставно просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.\~1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved