Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», в якому просив стягнути з відповідача 280005,35 дол. США за порушення ПАТ «КБ «Хрещитик» зобов`язань за договором №1FD005/1004604202 про надання платіжної картки та розрахункового обслуговування від 03.03.2009 р. та за договорами банківського вкладу №292D-646417 від 17.12.2015 р., №292D-646421 від 17.12.2015 р., №292D-646431 від 17.12.2015 р., №292D-653117 від 15.01.2016 р., №292D-659795 від 19.02.2016 р., №292D-663539 від 17.03.2016 р., №292D663546 від 17.03.2016 р., №292D663561 від 17.03.2016 р. Позовні обґрунтовані тим, що 03.03.2009 р. між позивачем та відповідачем укладено договір №1FD005/1004604202 про надання платіжної картки та розрахункового обслуговування, за яким банк відкрив позивачу картковий рахунок у дол.. США для проведення розрахунків з використанням платіжної картки. Крім цього, між позивачем та відповідачем було укладено вісім договорів банківського вкладу на загальну суму 250000,00 дол. США, а саме: №292D-646417 від 17.12.2015 р. на 10000,00 дол. США на строк до 17.06.2016 р., №292D-646421 від 17.12.2015 р. на 10000,00 дол. США на строк до 17.06.2016 р., №292D-646431 від 17.12.2015 р. на 10000,00 дол. США на строк до 17.06.2016 р., , №292D-653117 від 15.01.2016 р. на 60000,00 дол. США на строк до 15.02.2017 р., №292D-659795 від 19.02.2016 р. на 10000,00 дол. США на строк до 17.02.2017 р.,, №292D-663539 від 17.03.2016 р. на 50000,00 дол. США на строк до 15.04.2016 р., №292D663546 від 17.03.2016 р. на 50000,00 дол. США на строк до 17.06.2016 р., №292D663561 від 17.03.2016 р. . на 50000,00 дол. США на строк до 16.06.2016 р. 05.04.2016 р. було прийнято постанову №234 «Про віднесення ПАТ КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних, з 06.06.2016 р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Хрещатик». Позивач вважає, що віднесення ПАТ КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних робить неможливим виконання банком зобов`язань за договорами банківського вкладу. Розмір невиплачених позивачу коштів перевищує 200000,00 грн, які гарантовані державною, та складає 280005,35 дол. США. Власниками істотної участі в банку є [PERSON] (37,44 %), [PERSON] (24,24 %) та Територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради (24,94 %) На думку позивача, саме з вини власників істотної участі ПАТ КБ «Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних, тому вони несуть відповідальність за зобов`язанням банку в розмірі невиплаченого вкладу в розмірі 280005,35 дол.США. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи, про причини неявки в суд не повідомила. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. (ч. 1 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу, що не з`явились. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 16.06.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провдження, призначено підготовче засідання. (а.с. 40) Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 31.08.2020 р. залучено Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (адреса: м. Київ, вулиця Хрещатик, 8-А) в якості третьої особи до участі в справі. Протокольною ухвалою від 19.10.2020 р. відмовлено в задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Протокольною ухвалою від 19.10.2020 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2009 р. між ВАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] укладено договір №1FD005/1004604202 про надання платіжної картки та розрахункового обслуговування, за яким банк відкрив позивачу картковий рахунок у дол.. США для проведення розрахунків з використанням платіжної картки. (а.с. 7) Крім цього, між ВАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] було укладено наступні договори: - №292D-646417 від 17.12.2015 р., за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 10000,00 дол. США на строк до 17.06.2016 р. та зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором.(а.с. 8-9); - №292D-653117 від 15.01.2016 р., за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 60000,00 дол. США на строк до 15.02.2017 р. та зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором. (а.с. 10-12); - №292D-659795 від 19.02.2016 р., за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 10000,00 дол. США на строк до 17.02.2017 р. та зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором. (а.с. 13-14); - №292D663546 від 17.03.2016 р., за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 50000,00 дол. США на строк до 17.06.2016 р. та зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором. (а.с. 15-16); - №292D-646431 від 17.12.2015 р., за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 10000,00 дол. США на строк до 17.06.2016 р. та зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором. (а.с. 17-18); - №292D-646421 від 17.12.2015 р., за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 10000,00 дол. США на строк до 17.06.2016 р. та зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором. (а.с. 19-20); - №292D663561 від 17.03.2016 р., за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 50000,00 дол. США на строк до 16.06.2016 р. та зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором. (а.с. 21-23); - №292D-663539 від 17.03.2016 р., за яким банк прийняв на вкладний (депозитний) 50000,00 дол. США на строк до 15.04.2016 р. та зобов`язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти на умовах і в порядку, встановлених договором. (а.с. 24-26). Згідно довідки ПАТ «КБ «Хрещатик»№90/02-23/198 від 08.04.2016 р. станом на 06.04.2016 р. залишок коштів на депозитному рахунку становить 250000,00 дол. США, відсотки по депозитному рахунку - 236,39 дол. США, залишок на картковому рахунку - 29768,96 дол. США. (а.с. 27) 05 квітня 2016 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 234 "Про віднесення ПАТ КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних". (а.с. 28-29) Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому на підставі ст. 58 ч. 6 Закону «Про банки та банківську діяльність» просив стягнути кошти з Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради як власника істотної участі в ПАТ КБ «Хрещатик». Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність», істотною участю є пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи. Пов`язаними з банком особами є, зокрема, особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку. Як вбачається з позовної заяви та даних Національного банку України, власниками істотної участі в ПАТ КБ «Хрещатик» є [PERSON] (37,44 %), [PERSON] (24,24 %) та Територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради (25 %) Власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку (ч. 3 ст. 58 вказаного Закону). Пов`язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Якщо внаслідок дій або бездіяльності пов`язаної з банком особи банку завдано шкоди, а інша пов`язана з банком особа внаслідок таких дій або бездіяльності прямо або опосередковано отримала майнову вигоду, такі особи несуть солідарну відповідальність за завдану банку шкоду (ч. 6 ст. 58 Закону). Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Крім цього, відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру збитків покладається на позивача. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд звертає увагу на те, що законодавством не передбачена автоматична відповідальність пов`язаних з банком осіб за зобов`язаннями банку у випадку визнання його неплатоспроможним. Доказів на підтвердження тієї обставини, що саме з вини Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради ПАТ КБ «Хрещатик» було визнано неплатоспроможним позивачем не надано. Умовами укладених між позивачем та ПАТ КБ «Хрещатик» договорів не передбачено, що пов`язані з Банком особи мають нести відповідальність в разі невиконання Банком своїх зобов`язань чи визнання останнього неплатоспроможним. Позивачем також не доведено і тієї обставини, що останньому діями відповідача було завдано збитків, оскільки законодавство встановлює, що збитками є певний (конкретний) розмір втрат, який особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою іншої особи. Крім того, позивачем не доведено і причинно-наслідкового зв`язку між неправомірною поведінкою відповідача та заподіяними збитками. Додатково суд роз`яснює, що згідно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів. Кошти, стягнуті з пов`язаних із банком осіб як відшкодування шкоди, а також з небанківських фінансових установ, зазначених в абзаці першому цієї частини, включаються до ліквідаційної маси банку. У разі невиконання зазначених вимог Фонд звертається з такими вимогами до суду. Такі вимоги забезпечуються накладенням арешту на грошові кошти та майно осіб, до яких вони заявлені, у порядку забезпечення позову. Ліквідація неплатоспроможного банку не є підставою для закінчення судового розгляду на підставі поданого Фондом позову до пов`язаної з банком особи та не є підставою для звільнення від відповідальності пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду. Враховуючи вище викладене, вищевказана норма закону надає право на звернення до суду лише Фонду або уповноваженій особі Фонду в разі отримання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відмови пов`язаної з банком особи (в т.ч. власника істотної участі) у добровільному задоволенні відповідної вимоги або невиконання такої вимоги у встановлений строк. В даному випадку з позовними вимогами звернувся клієнт Банку, право якого на звернення до суду з такими вимогами не передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed