Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

24.11.2014року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернігівського Публічного акціонерного товариства "Чернігівреставрація" про стягнення заборгованості по заробітній платі 5000 грн, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні 20000 грн та 5000 грн моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона працювала на підприємстві відповідача та була звільнена з роботи за ст.. 38 КЗпП України, однак остаточного розрахунку при звільненні з нею не провели, чим було завдано моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, - в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, 15000 грн середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні та 300 грн моральної шкоди, в іншій частині просив відмовити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач працювала на підприємстві відповідача муляром-штукатуром та 31.05.2013 року вона припинила трудові відносини з відповідачем, відповідно до ст. 38 КЗпП України. При звільненні з позивачем розрахунку не було проведено. Відповідно до довідки № 78 від 06 жовтня 2014 року, заборгованість по заробітній платі позивача становить 5000 грн. 34 коп. (а. с. 8). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ "Про оплату праці", заробітна плата працівнику виплачується регулярно. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх належних йому сум проводяться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна заробітна плата позивача складає 121 грн. 77 коп., що підтверджується довідкою позивача (а.с. 24). Відповідач прострочив виплату позивачеві належної їй заробітної плати, у зв'язку із чим вона просить стягнути середній заробіток за період з 27.05.2013 року по 24.11.2014 року у сумі 20000 грн, розмір середньої заробітної плати необхідно обчислювати за період з 01.06.2013 року по 24.11.2014 року, тобто за 375 робочих днів, оскільки позивач була звільнена з 31.05.2013 року. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 45663,75 грн (375х121,77 грн),оскільки, суд не може вийти за межу позовних вимог, то підлягають стягненню заборгованість по заробітній платі в сум 5000 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20000 грн. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.. 117 КЗпП України, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Враховуючи те, що були порушені нормальні життєві зв'язки позивача, порушення її прав відповідачем вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає достатнім розміром моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача 500 грн. З відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial