Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS]. За життя [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та проживали разом в одному будинку по [ADDRESS]. Житловий будинок відноситься до групи колгоспних дворів. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS]. Позивач являється спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] Він вчасно прийняв спадщину, частину спадкового майна оформив через нотаріальну контору. Після звернення до нотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами отримав відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Тому [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак представником позивача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги, надано на адресу суду заяву, в якій він зменшив позовні вимоги, просив визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS], що належала [PERSON], померлій [INFO], в зв`язку з тим, що спадкову масу після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] Крім того, просив розглянути справу в його відсутності, зменшені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, та просять справу розглянути в їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Судом встановлено, що в домогосподарстві по [ADDRESS] за життя проживали [PERSON] та [PERSON] Довідкою №366 від 19.07.2011 року виданою виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району підтверджено, що домогосподарство по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відносилось до групи колгоспних дворів. Склад двору слідуючий [PERSON], [PERSON].(а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 11.06.1997 року виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] помер [INFO](а.с.5). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №478/00 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що спадщину прийняла [PERSON], частину спадкової маси оформила на себе. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 16.10.2015 року та зареєстрованого виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] померла [INFO](а.с.6). За життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON] Заповіт складений 18.10.2000 року, посвідчений секретарем виконкому Цибулівської сільської ради Тростянецького району [PERSON], зареєстрований в реєстрі №126(а.с.8). Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №126/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що спадщину прийняв [PERSON], частину спадкової маси оформив на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом(а.с.7). Інші спадкоємці, а саме [PERSON], [PERSON] від своєї частки спадщини відмовились на користь позивача. З відповіді-відмови від 24.02.2016 року за №129/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори Середою Н.М. випливає, що позивач [PERSON] дійсно має право на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.15). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 28.09.2011 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS], який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 48,4кв.м., житловою площею 25,2кв.м., допоміжною площею 23,2кв.м. (а.с.12-14). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме: по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований [ADDRESS]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved