Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради, виконавчого комітету [PERSON] міської ради, [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради, визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов'язання відповідача вчинити дії. В обґрунтування позову, з врахуванням збільшення позовних вимог, позивач вказав, що 21.12.1988 року його брат [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу купив у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житловий будинок по вул.Гавришка, 53 в м.Хмельницькому, який розташований на «землях колгоспу «Комунар». На підставі договору дарування від 15.08.1989 року він придбав у власність житловий будинок в м.Хмельницький по вул.Гавришка,53. В договорі дарування чітко прописано, що «житловий будинок розташований на колгоспній землі». Згідно архівного витягу протоколу №5 загальних зборів колгоспу «Комунар» від 19.11.1988року за будинком по вул.Гавришка, 53 закріплюється земельна ділянка площею 0,20 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та для ведення особистого селянського (підсобного) господарства. Вказана інформація підтверджена записом земельно-кадастрової книги, переданої колгоспом «Комунар» [PERSON] міській раді, відповідно до якої за будинком №53 по вул.Гавришка в м.Хмельницький, рахується земельна ділянка загальною площею 0,20 га. В даному будинку він проживає до теперішнього часу, також з моменту дарування будинку [PERSON] передав йому у користування земельну ділянку площею 0,20га, якою він користується по теперішній час та сплачує внески. На підставі рішення [PERSON] міської ради від 30.04.2014 року №24 йому передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м.Хмельницький, по вул.Гавришка, 53 (кадастровий номер 6810100000:28:001:0694) та видано свідоцтво на право власності від 02.02.2015 року. Однак, він не може отримати у власність та приватизувати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, оскільки згідно збірного кадастрового плану, який являється невідємною складовою технічної документації із землеустрою, є накладення земельної ділянки [PERSON] (кадастровий номер 6810100000:28:001:0559) на земельну ділянку, яка закріплювалась за його домоволодінням та використовується ним понад двадцять років. Площа накладення земельної ділянки становить 0,0080 га. Так, рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 27.02.1997 року №1434 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,1500 га в м.Хмельницькому по вул.Вітанова,7 для ведення особистого підсобного господарства. В подальшому [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ за №16455. [PERSON] в порядку спадкування отримала у власність вказану земельну ділянку свого батька [PERSON], переоформивши право власності шляхом присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці 681010000:28:001:0559, про що зроблено відмітку на Державному акті. Позивач вважає, що рішення виконкому [PERSON] міської ради в частині передачі у власність земельної ділянки [PERSON] являється протиправним, а Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 11.03.1998 року №16455 незаконним, оскільки дані документи порушують його право на земельну ділянку, яка закріплена за будинковолодінням №53 по вул.Гавришка та використовується ним понад двадцять років. Також підлягає скасуванню державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 6810100000:28:001:0559. Частина земельної ділянки 0,0080 га, яка перейшла у власність [PERSON] перебувала у його користуванні та закріплювалась за будинком №53 по вул.Гавришка, що підтверджується протоколом №5 загальних зборів колгоспу «Комунар» від 19.11.1988 року та записом в земельно-кадастровій книзі [PERSON] міської ради. Вказана частина земельної ділянки використовувалась та оброблялась ним, він сплачував податок за землю, що підтверджується квитанціями від 14.08.1998 року та від 14.08.1999 року. Межа його земельної ділянки проходить вздовж дерев, яким понад тридцять років, що розцінюються як природні межові знаки при встановленні чи відновленні меж земельних ділянок. При розроблені технічної документації із землеустрою з подальшою передачею земельної ділянки у власність [PERSON] з ним не було погоджено межі земельної ділянки, як з суміжним користувачем, землевпорядною організацією не встановлювались межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та було помилково сформовано і відображено «місцезнаходження, межі та проміри» земельної ділянки в Технічній документації, що в свою чергу призвело до прийняття неправомірного рішення з наступною видачею державного акту. [PERSON] в порядку спадкування набула права власності на спірну земельну ділянку площею 0,15 га в м.Хмельницький по вул.Вітанова,7 шляхом державної реєстрації. Управлінням Держземагенства у [PERSON] районі на підставі технічної документації із землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки шляхом присвоєння кадастрового номеру 68101100000:28:001:0559 про що внесено відомості в базу Державного земельного кадастру. В свою чергу технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачає наявність кадастрового плану земельної ділянки із погодженням меж суміжних землевласників (землекористувачів). Разом з тим, межі земельної ділянки, які визначені в кадастровому плані з ним, як суміжним землекористувачем не погоджувались, що порушує вимоги чинного законодавства. Межі земельної ділянки, яка була сформована в 1998 році та перебувала у власності [PERSON] зміщенні, що підтверджується Збірним кадастровим планом, розробленим землевпорядником [PERSON]. Враховуючи наведене, те що: [PERSON] міська рада вийшла за межі своїх повноважень, розпорядившись частиною земельної ділянки, яка рахувалась за іншою особою; з ним, як суміжним землекористувачем, не було погоджено меж; не було встановлено межі спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) у 1998 році та не закріплено межовими знаками; місцезнаходження земельної ділянки, яка відображена в Державному акті від 11.03.1998 року (первинний власник [PERSON]Т.) не відповідає промірам та місцезнаходженню земельної ділянки за кадастровим номером 6810100000:28:001:0559, тому позивач просить позов задоволити. А саме, позивач просить: скасувати рішення виконкому [PERSON] міської ради від 27.02.1997 року №1434 в частині надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства в м.Хмельницький по вул.Вітанова,7; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ №16455, виданого на імя [PERSON], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року (реєстраційний №4417); скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 6810100000:28:001:0559 та зобовязати управління Держгеокадастру у [PERSON] районі виключити відомості з Національної кадастрової системи про земельну ділянку, загальною площею 0,15 га, яка розташована в м.Хмельницький, по вул.Вітанова,7 та належить на праві приватної власності [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задоволити з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснив, що з 1989 року він там проживає, користується цією земельною ділянкою та сплачує за неї податок. В 1997 році [PERSON] приватизував земельну ділянку захвативши частину його земельної ділянки, і не повідомив його, що це їх земельна ділянка. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснив, що за належним позивачу будинком була закріплена земельна ділянка 0,20га., з якої частина для обслуговування житлового будинку, частина для ведення селянського господарства. Проте, вказане не було враховано, при приватизації земельної ділянки [PERSON], внаслідок чого було приватизовано частину земельної ділянки належної позивачу. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, суду пояснила, що [PERSON] не був сусіднім землекористувачем і тому з ним межі не погоджувались. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, суду пояснила, що позивачем не доведено, які його права та інтереси порушено Державним актом на ім'я відповідачки. Позивачем не надано суду доказів, що до нього перейшло право користування земельною ділянкою розміром 0.20га. Рішення виконавчим комітетом [PERSON] міської ради прийнято у відповідності до норм чинного законодавства і воно ніяким чином не порушує прав позивача, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідачів [PERSON] міської ради, виконавчого комітету [PERSON] міської ради проти позову заперечила, оскільки згідно наявної інформації відповідач набула право власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину. Виконавчий комітет [PERSON] міської ради при прийнятті рішення про приватизацію земельної ділянки [PERSON] передав йому у власність 0,15га., і у момент передачі права власності права позивача порушено не було. Брату позивача виділялась земельна ділянка площею 0,20га., однак відсутні відомості щодо конфігурації вказаної ділянки. Позивач у встановленому законом порядку не оформив та не зареєстрував своє право на земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог в частині скасування реєстрації земельної ділянки, оскільки державний кадастровий реєстратор не може скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, враховуючи вимоги чинного законодавства та функціональні можливості програми. В частині інших позовних вимог покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору від 21.12.1988 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали [PERSON] глиновалькований будинок жилою площею 16,3 кв.м., що знаходиться в м.Хмельницькому по вул.Гавришко, 53 на землі колгоспу «Комунар», на цій ділянці знаходиться жилий будинок та огорожа деревяна. Згідно архівного витягу з протоколу №5 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Комунар» Хмельницького району від 19.11.1988 року постановлено виділити земельну ділянку [PERSON], 0,20 га, так як він купує жилий будинок в [PERSON] по вул.Гавришко, 53, відмінивши рішення правління від 08.10.1988 року, протокол №16, відмовилась від купівлі цього будинку [PERSON] (так в справі). Відповідно до договору дарування від 15.08.1989 року [PERSON] подарував [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями в м.Хмельницькому вул.Гавришко, 53, розташований на колгоспній землі. Згідно витягу з рішення сорок четвертої сесії [PERSON] міської ради №27 від 12.11.2014 року, про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадян, вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надано у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової та громадської забудови [PERSON], м.Хмельницький, вул.Гавришко,53, кадастровий номер земельної ділянки 6810100000:28:001:0694, площею 1000 кв.м. на підставі ріш.37-ї сесії міської ради від 30.04.2014 року №24. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015 року [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 6810100000:28:001:0694 по вул.Гавришка, 53 в м.Хмельницькому, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га.. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №16455, [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради №1434 від 27.02.1997 року, належала на праві приватної власності земельна ділянка розміром 0,1500 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по вул.Вітанова,7 в м.Хмельницькому Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року щодо майна [PERSON], який помер 10.04.2012 року, [PERSON] успадкувала земельну ділянку розміром 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул.Вітанова,7 в м.Хмельницькому, яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ХМ №16455, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради 11.05.1998 року на підставі рішення виконкому ХМР №1434 від 27.02.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ХМ №16455. Відповідно до витягу з Поземельної книги про земельну ділянку ВТ-006140013402012, виданого Управлінням Держкомзему в м.Хмельницькому Хмельницької області 10.08.2012 року, кадастровий номер земельної ділянки 6810100000:28:001:0559, код та назва цільового призначення земельної ділянки 01.03 для ведення особистого селянського господарства; загальна площа згідно з правовстановлювальним документом 0,1500 га, з них сільськогосподарські угіддя, в тому числі рілля 0,1500 га. Відповідно до ст.70 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин), набуття права власності на жилий будинок і господарські будівлі, належні до цього колгоспному двору, не дає права на користування присадибною земельною ділянкою в розмірі, яким користувався колгоспний двір. Надання присадибних земельних ділянок членам колгоспу, які набули право власності на жилий будинок і господарські будівлі, провадиться в порядку, визначеному статтями 63, 64 цього Кодексу. Якщо особа, яка набула право власності на жилий будинок і господарські будівлі, не є колгоспником, земельна ділянка їй може бути надана в порядку і розмірах, передбачених статтями 77, 78 і 106-1 цього Кодексу. Згідно ч.ч.2,3 ст.77 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин), колгосп за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених) надає присадибні земельні ділянки вчителям, лікарям та іншим спеціалістам, які працюють і проживають у сільській місцевості. Робітникам, службовцям, пенсіонерам та інвалідам, які проживають у сільській місцевості, при наявності вільних присадибних земель у колгоспах, радгоспах, інших державних сільськогосподарських підприємствах, організаціях і установах, присадибні ділянки можуть надаватися відповідно за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених) або адміністрації радгоспу, підприємства, організації чи установи, затверджуваним виконавчим комітетом сільської [PERSON] народних депутатів. Згідно п.3 ч.1 ст.78 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) робітники, службовці і інші громадяни, які проживають у сільській місцевості, користуються присадибними земельними ділянками, включаючи площу, зайняту будівлями, у таких розмірах: всі інші робітники і службовці, які проживають у сільській місцевості, але не працюють у сільському господарстві, - не більше 0,15 гектара, а на поливних землях - не більше 0,08 гектара на сім'ю. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.90 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною . Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу. Частиною 2 ст.88 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що в містах, де допускається індивідуальне житлове будівництво, виконавчими комітетами міських [PERSON] народних депутатів можуть надаватися громадянам для цієї мети земельні ділянки в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, з врахуванням місцевих умов, незалежно від кількості членів сім'ї. З наведеного вище вбачається, що у власності позивача перебуває згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015 року земельна ділянка кадастровий номер 6810100000:28:001:0694 по вул.Гавришка, 53 в м.Хмельницькому, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га.. Крім того, з наданого суду позивачем збірного кадастрового плану (а.с.6) вбачається, що з вказаною земельною ділянкою межує також земельна ділянка, що перебуває у користуванні [PERSON] площею 0,0800га. для ведення особистого сел.господарства. Отже, загальний розмір земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні позивача становить 0,18га., що є більше розміру визначеного ст.ст.78,88 Земельного кодексу Української РСР, в редакції 1970 року, зі змінами на час набуття позивачем права власності на житловий будинок. Статтею 17 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990 року) визначено, що надання земельних ділянок у володіння або користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі рішення відповідної [PERSON] народних депутатів. У рішеннях про надання земельних ділянок у володіння або користування зазначається мета, для якої вони відводяться. Порядок вирішення питань про надання земельних ділянок у володіння або користування встановлюється Верховною [PERSON] Української РСР. Згідно ст.22 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990 року), право володіння або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання наданої земельної ділянки (в тому числі і на умовах оренди) до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право володіння або право користування землею, забороняється. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано суду: витяг з протоколу №5 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Комунар» Хмельницького району від 19.11.1988 року, якими постановлено виділити земельну ділянку [PERSON], 0,20 га, так як він купує жилий будинок в [PERSON] по вул.Гавришко, 53; копію запису за адресою вул.Гавришка, 53 із земельно-кадастрової книги, переданої колгоспом "Комунар" [PERSON] міській раді, згідно якого за [PERSON] рахувалось 0,14га. землі, а за [PERSON] 0,06га. землі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була головою комітету самоорганізації населення мікрорайону "Ружична" з 1991 р. по 2010р.. Вона допомагала землевпорядній організації обміряти земельну ділянку [PERSON] і там було 20 соток. [PERSON] обробляв кусочок землі біля річки за дорогою, [PERSON] в 90-х роках цю частину земельної ділянки не використовував. Свідок [PERSON]Є в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] використовував спірну земельну ділянку, а [PERSON] цю частину ніколи не використовував. [PERSON] спочатку садів там город, а потім посадив дерева. Дерева там посаджені по межі. Проте, вказані пояснення свідків не містять відомостей щодо розміру спірної земельної ділянки та підстав набуття позивачем права користування нею. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при набутті права власності на житловий будинок та господарські будівлі позивачу надавалась присадибна земельна ділянка (у порядку та розмірах визначених ст.ст.77,78 чи ст.ст. 87,88 Земельного кодексу Української РСР в редакції 1970 року) колгоспом за рішенням загальних зборів членів колгоспу чи за рішенням виконавчого комітету міської [PERSON] народних депутатів в розмірі 0,20га., а також на підтвердження конфігурації вказаної земельної ділянки позивачем суду не надано. Не надано позивачем суду належних доказів і на підтвердження набуття ним права власності чи користування спірною земельною ділянкою і в порядку відведення передбаченому Земельним кодексом України (в редакції від 18.12.1990 року), а також встановлення землевпорядними організаціями меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання ним документа, що посвідчує його право володіння або користування земельною ділянкою. Не доводять вказаних обставин і постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2015 року та постанова [PERSON] окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року, оскільки зазначені обставини вказаними рішеннями судів встановлено не було. У звязку з чим, доводи позивача щодо непогодження з ним меж, як сусіднім землекористувачем, суд вважає безпідставними. Сплата позивачем земельного податку в 1998-1999 роках, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.30), не підтверджує право позивача користування земельною ділянкою 0,20 га. Відповідно до висновку експерта №11/16 судової земельно-технічної експертизи від 28.12.2016 року, проміри та конфігурація земельної ділянки, площею 0,15 га, в м.Хмельницький по вул.Вітанова,7, яка відображена в Державному акті на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ за №16455, виданого на імя [PERSON] не відповідають промірам та конфігурації земельної ділянки, площею 0,15 га в м.Хмельницький, вул.Вітанова,7 за кадастровим номером 6810100000:28:001:0559, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року. Фактичне користування земельною ділянкою [PERSON] не відповідає свідоцтву про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.10.2012 року приватним нотаріусом [PERSON] за р-н 4417 та не відповідає державному акту на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ №16455, виданого на імя [PERSON] Невідповідності, зміщення меж земельної ділянки, конфігурація невідповідностей та проміри невідповідностей земельної ділянки, площею 0,15 га в м.Хмельницький по вул.Вітанова,7 (цільове призначення ведення особистого селянського господарства) за кадастровим номером 6810100000:28:001: 0559 та земельної ділянки, яка відображена в державному акті на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ за №16455, відображені на кадастровому плані (додаток №1) і в каталозі координат (додаток №5) та обмежуються точками: 1,2,3,10,1 - площею 0,0048га; 3,11,12,13,14,15,16,17,6,5,4,3, - площею 0,0164 га; 17,7,8,9,1,17 площею 0,0054 га. Частина земельної ділянки загального користування (дорога) площею 0,0047 га увійшла в загальну площу земельної ділянки за кадастровим номером 6810100000:28:001:0559, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року. В загальну площу земельної ділянки, яка перейшла у власність [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ №16455 частина земельної ділянки загального користування (дорога), не увійшла. Проте, позивачем не обґрунтовано та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав невідповідністю промірів та конфігурації земельної ділянки, зміщенням меж земельної ділянки належної [PERSON], що встановлені висновком судової земельно-технічної експертизи №11/16 від 28.12.2016 року. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішення виконкому [PERSON] міської ради від 27.02.1997 року №1434 в частині надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства в м.Хмельницький по вул.Вітанова,7 та Державний акт на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ №16455, виданий на імя [PERSON], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року (реєстраційний №4417), а також державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 6810100000:28:001:0559 порушують його права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради, виконавчого комітету [PERSON] міської ради, [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради, визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов'язання відповідача вчинити дії, слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed