Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача та третьої особи про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. В позові зазначила, що 13.06.2001 року вона придбала житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами у [PERSON], розташований по вул.А.Головка,1 в смт. Березнегувате Миколаївської області, про що склали договір №2606 від 13.06.2001 року зареєстрований Універсальною товарною біржею "Південь" з подальшою реєстрацією в Миколаївському міжміському БТІ. Маючи намір подарувати належний їй будинок, позивач звернулася до нотаріуса, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки біржовий договір не є правовстановлюючим документом. За нотаріальним посвідченням договору позивач звернулася до [PERSON], однак дізналася, що він помер. Вважаючи, що між нею та [PERSON] при укладенні біржового договору купівлі-продажу було досягнуто всіх істотних умов та відбулося повне його виконання, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач направила заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, направив заяву про слухання справи за його відсутності та не заперечення проти позовних вимог позивача. Представник третьої особи до суду також не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 червня 2001 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 2606 купівлі-продажу житлового будинку № 1 по вул. А.Головка в смт. Березнегувате Миколаївської області з надвірними будівлями та спорудами, зареєстрований Універсальною Товарною Біржею "Південь" (а.с.4). Зазначений договір купівлі-продажу зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 08 серпня 2001 року, про що свідчить реєстраційне посвідчення (а.с.5). 08 березня 2002 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП №116406, виданого 11 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області (а.с.24). Позивач бажає подарувати зазначений будинок, однак завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області у вчиненні нотаріальних дій їй відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу не було засвідчено нотаріально (а.с.13). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, щодо форми угод (ЦК Української РСР в редакції 1963 року). Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК Української РСР (1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Частина 2 ст.47 зазначеного Кодексу передбачає, що якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З огляду на викладене, враховуючи, що сторонами повністю виконаний договір купівлі-продажу житлового будинку, а нотаріально посвідчити його на даний час не має можливості через смерть [PERSON], суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved