Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме, належність [PERSON] , яка померла [INFO] , державного акту на право власності на землю серія 1-РВ №030555, виданого 21.12.2001 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Пляшевської сільської ради народних депутатів від 21 грудня 2001 року №4. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,54 га на території Пляшевської сільської ради, відповідно до державного акту про право приватної власності на землю (серія 1-РВ №030555, виданого на підставі рішення Пляшевської сільської ради народних депутатів від 21 грудня 2001 року №4). При зверненні до нотаріальної контори в оформленні права на спадщину, йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку, містить орфографічну помилку в написанні прізвища матері - в державному акті про право приватної власності на землю прізвище матері вказано [PERSON] , а в свідоцтві про смерть вказано - [PERSON] . При зверненні до відділу у Радивилівському районі ГУ Держгеокадастру в Рівненській області про виправлення помилки в державному акті на права власності на земельну ділянку, отримав відмову. У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином. До суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задоволити. Представник Демидівської селищної ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу у відсутності представника, проти заявлених вимог заявника не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2006 року, виданого Пляшевською сільською радою Радивилівського району. (а.с.5). Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ГЮ №030555, виданий 28.12.2001 року [PERSON] , на підставі рішення Пляшевської сільської ради народних депутатів від 21 грудня 2001 року №4 на земельну ділянку площею 2,54 га, яка розташована на території Пляшевської сільської ради для товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.7). [PERSON] була матір`ю [PERSON] , 1961 року народження, що встановлено рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2009 року (а.с.8) Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області (Радивилівського відділу) повідомлено, що виправлення орфографічних помилок в державних актах до 2013 року було пов`язано з видачею нових державних актів, взамін тих, що містять помилки. З 2013 року державні акти не видаються, а отже отримати новий державний акт неможливо. Внести виправлення в державні акти заборонено, оскільки таких документ можна визнати зіпсованим. (а.с.9) Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, чинним законодавством не передбачено виправлення технічних помилок у державних актах на право власності на земельну ділянку. На підставі наявних матеріалів справи та наявних копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні прізвища матері заявника [PERSON] , яка померла [INFO] , і така обставина перешкоджає заявнику в оформленні спадкових прав та реалізації права на спадкування за заповітом. Та обставина, що державний акт на право власності на землю належить [PERSON] ніким не оспорюється, розглядаючи вказану заяву судом не виявлено обставин, які можуть свідчити про спір про право. Таким чином, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід задовольнити, та встановити юридичний факт, про який просить заявник, оскільки спору про право не встановлено. Задовольняючи заяву про встановлення юридичних факту належності правовстановлюючих документів, суд бере до уваги те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадщини після смерті матері заявника, отже даний факт породжує юридичні наслідки для спадкоємців; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту (в тому числі щодо померлих осіб); та встановлення цього юридичного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved