overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

20. 03.\~2018 року позивач\~\~звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON]\~\~зазначає, що 21.07.1979 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. З відповідачкою не проживають однією сім'єю. Ведення спільного господарства ними припинено вже понад дев'ять років. Неповнолітніх дітей не мають. Переконаний, що збереження шлюбу між ними не можливе. Тому оскільки їх шлюб існує формально, просить розірвати його. Позивач у судове засідання 23.07.2018 року не з'явився. Матеріали справи містять заяву позивача від 04.07.2018 року у якій він позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідачка \~у судове засідання 23.07.2018 року не з'явилася. Матеріали справи містять заяву відповідачки від 27.06.2018 року у якій вона позовні вимоги \~визнала та просила\~\~суд розглянути справу без її участі. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 1979 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим\~\~Корабельним відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Миколаївського міського\~управління юстиції\~за актовим\~записом \~№209 (а.с. 3). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка\~\~у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "Женило" на "Веремієнко". Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

20.03. 2018 року позивачка\~ звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 07.07.2007 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено та вони проживають окремо. Причиною стала відсутність порозуміння, що призвело до частих сварок та виникнення неприязних стосунків.\~ У звязку з цим просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов\~ підтримала та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідач\~ в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений шляхом виклику через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим\~ відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом\~ №136 (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "Ратушна" на "Авраменко". Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

20.04.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала наступним. 08.07.1997 року сторони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO].Сімейне життя сторін не склалося, на грунті особистих непорозумінь між ними постійно виникали суперечки, які переростали у сімейні конфлікти та скандали. Внаслідок чого протягом останніх трьох років сторони спільно не проживають. Дитина сторін проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час фактично проживає з іншою жінкою. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом. Позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Додатково пояснила, що вона з відповідачем не проживає разом як одна сім'я більше трьох років. Відповідач фактично проживає з іншою жінкою в Рахівському районі, утворивши іншу сім'ю, про їх дитину не піклується та не цікавиться життям сина. Просить розглянути справу без участі відповідача, не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, яка повернулася не врученою з відміткою листоноші "за даною адресою не проживає", а також через засоби масової інформації - газету "Новини Закарпаття". Причина неявки суду невідома, заперечення на позов, заява про відкладення справи до суду не надходили. Суд ухвалив, за згодою позивачки, про заочне провадження в справі. Позов слід задовольнити, виходячи з такого. Пояснення і вимоги позивачки заслуговують на увагу, бо сторони спільно не живуть подружнім життям більше трьох років, мешкають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і не бажає примиритися з відповідачем, оскільки такий зрадив подружній вірності та фактично проживає з іншою жінкою. За цих підстав суд не вживає заходів для примирення сторін, оскільки це буде суперечити статті 24 СК України, згідно якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Установлене дає підстави застосувати ст.ст. 105, 110, 112 СК України. Судові витрати до стягнення з відповідача позивачкою не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

20.04.2017р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ними 23.05.2012р. виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області було зареєстровано шлюб. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, у звязку з тим, що на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного та втрачено почуття любові та поваги . Вважає, що шлюб носить формальний характер, а їхня сімя розпалась остаточно. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та слухати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище «Саросіян». Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає просив справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, 23.05.2012р. між позивачем та відповідачем, виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище "Демченко" на прізвище чоловіка - "Саросіян".(а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження, копія, якого міститься в матеріалах справи, за час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO].(а.с.4). Судом встановлено, що шлюбні відносини між ними припинені та примирення неможливе. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не бажають примирення, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

20.05.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 19.07.2008 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1465. Присвоїти їй дошлюбне прізвище "[PERSON]", а також стягнути з відповідача в її користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.07.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1465. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний час шлюб існує лише формально, оскільки вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги в частині зміни прізвища та просила залишити їй прізвище "[PERSON]", в решті позовні вимоги залишила без змін та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками у журналі вихідної кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам малолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

20.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що між нею та відповідачкою на біржі було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], але у зв'язку з тим, що оригінал договору купівлі-продажу було втрачено вона змушена звернутися до суду з позовною заявою. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи - Біржи нерухомості "Дифенс" в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 09 листопада 2002 року між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] на Біржі нерухомості "Дифенс" за реєстровим №22 був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. 22.10.2002 року за реєстровим №19143 зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в Миколаївському МБТІ. Оскільки у 2011 році оригінал договору спірної купівлі-продажу квартири [ADDRESS] був втрачений, а видача дублікатів біржових договорів діючим законодавством, яке регулює діяльність товарних бірж, не передбачена, тому позивачка змушена була звернутися до суду з позовом. На підставі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власноті. На підставі викладеного, суд вважає, що звернення до суду з позовом про визнання за позивачкою права власності на належне їй майно, а саме квартиру[ADDRESS] є єдиним способом захисту свого права власності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

20.05.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ „Акцент - Банк" кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 20053,11 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення в газеті „Урядовий кур'єр". Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 26.09.2008 року [PERSON] уклала із ПАТ „Акцент - Банк" договір згідно якого отримала кредит у розмірі 3000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 04.04.2014 р. має заборгованість у сумі 20053,11 грн. (а.с. 16-19) У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору, та 420 грн. за публікацію оголошення в газеті „Урядовий кур'єр" На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

20.05.2014 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що 26.07.2008р. зареєструвала шлюб з відповідаем та проживали однією сім*єю до липня 2013р. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON]-[INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказує те, що між ними втрачено взаєморозуміння, у разі чого траплялися сварки, почастішали суперечки, внаслідок чого вони довгий час не спілкуються, кожен живе своїм окремим життям. Вважає, що зберігти сім"ю не можливо, т.я. має другу сім"ю, в зв»язку з чим просе шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд спрви у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони 26.07.2008р. зареєстрували шлюб та проживали однією сім*єю до липня 2013р. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON]-[INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказує те, що між ними втрачено взаєморозуміння, у разі чого траплялися сварки, почастішали суперечки, внаслідок чого вони довгий час не спілкуються, кожен живе своїм окремим життям. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК Україны,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

20.05.2016 року заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин. Заявлені вимоги [PERSON], аргументує тим, що 11.01.2016 року помер її батько - [PERSON], котрий проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина. За твердженнями заявника вона та [PERSON] є родичами прямої прямої лінії споріднення, оскільки померлий є батьком заявника. Однак в свідоцтві про смерть батька заявника допущено помилку. В графі прізвище записано "Жбучкін", тоді як потрібно було внести відповідний запис "Збучкін". Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 11.01.2016 року, є батьком [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник Дзюньківської сільської ради в судове засідння не з'явився, надав суду клопотання про визнання позовних вимог та просив розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника законні та підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності родинних відносин заявника підтверджено свідоцтвом про народження заявника (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серія І-АМ №331110 від 12.01.2016 року, [PERSON], помер 12.01.2016 року (а.с.9). Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином суд вважає , що в судовому засіданні було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 11.01.2016 року, є батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved