Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

20.07.2020 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обгрунтовувала тим, що з 17.11.2001 по 23.11.2005 проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття. З 01.09.2017 [PERSON] є студентом та в теперішній час навчається за денною формою навчання на ІІІ курсі технологічного відділення Путивльського фахового коледжу Сумського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України, строк закінчення навчання - 31.01.2021. Оскільки позивач одна утримує сина, при цьому він навчається і йому необхідні кошти на проживання, одяг, харчування, підручники, а відповідач допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 900 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено судом те, що по 23.11.2005 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідними свідоцтвами (а.с. 6, 9). Після розірвання шлюбу батьки мешкають окремо, син зареєстрований та проживає разом з матір`ю, навчається за денною формою навчання на ІІІ курсі технологічного відділення Путивльського фахового коледжу Сумського національного аграрного університету Міністерства освіти і науки України (строк навчання по 31.01.2021) (а.с. 3, 5, 16). В силу положень ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. N 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За приписами ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За встановлених обставин, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на період навчання, а батько в змозі її надавати у твердій грошовій сумі 900 грн. щомісяця, беручи також до уваги можливість надання утримання своєму сину самою позивачкою. В зв`язку з задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача в дохід держави сума судового збору, від сплати якого позивач була звільнена. На підставі викладеного, ураховуючи п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. N 3,

Outcome: approved