Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.11.2015 року розірвано. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], і їх батьком у свідоцтвах про народження записаний відповідач [PERSON], який у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частині всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі чи заперечення на позов до суду не надходило, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.11.2015 року розірвано (а.с.7). У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с.5-6), які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою Борохівської сільської ради від 10.08.2016 року № 933. Батьком дітей у свідоцтвах про народження записаний відповідач [PERSON], який не приймає участі в їх утриманні, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 СК України. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Зміна прізвища матері з "Сачковська" на "Возьна" стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 105788 від 13.02.2016 року (а.с.8). Беручи до уваги викладене, а також те, що будь-яких доказів щодо обставин, які можуть вплинути на розмір стягуваних аліментів сторонами не надано, враховуючи потреби дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved