Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що із відповідачем перебувала у шлюбі з 02 грудня 2006 року, який розірвано 02 березня 2007 року. Під час подружнього життя у них народилась дитина [PERSON], батьками якого вони являються. При цьому, неповнолітній син постійно проживає разом із нею і саме вона займається утримання та вихованням дитини, виявляючи турботу про [PERSON] та забезпечуючи необхідною увагою. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги неповнолітньому сину не надає, не піклується останнім, не спілкуючись з ним взагалі. За таких обставин, позивач вважає, що [PERSON] свідомо не виконує та нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому має бути позбавлений батьківських прав стосовно сина. Позивач, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. У письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутності та задовольнити позов. Відповідач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, заперечень проти позову не надав, про поважність причин своєї неявки в суд не повідомив, а тому, суд дійшов до висновку, що відповідач не з'явився в судове засідання повторно без поважних причин. Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровьского району у м. Дніпропетровську, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання свого повноважного представника не направила. У письмовій заяві начальник служби просить розглянути справу у відсутності представника та задовольнити позов. Прокурор прокуратури м. Жовті Води Янюк В.І., належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. У наданій суду заяві позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходилися у шлюбі зареєстрованому 02 грудня 2006 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №1240 (а.с. 10). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с. 11). 02 березня 2007 року шлюб між сторонами розірваний, про що свідчить відповідне свідоцтво (а.с. 12) Після розірання шлюбу між позивачам та відповідачем, вони стали проживати окремо і неповнолітній син залишився мешкати із матір'ю. На даний час позивач та неповнолітній [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS], де мешкають разом з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] (а.с. 17). Відповідно рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Згідно довідки Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніропетровського міського управління юстиції Міністрества юстиції України №338 від 29 квітня 2014 року, [PERSON] не отримувала аліментні платежі з 01 жовтня 2013 року. (а.с.27). Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, уникає спілкування із сином та ухиляється від його матеріального забезпечення, крім того не цікавиться його життям, розвитком, здоров'ям та вихованням. Згідно акту матеріально-побутових умов сім'ї від 18 квітня 2014 року та акту соціально-побутової комісії від 18 квітня 2014 року, мати дитини займається вихованням дитини самостійно та турбується її навчанням у школі. У матері з сином нормальні стосунки, а батько з дитиною не проживає та не цікавиться його розвитком, здоров'ям та вихованням. При цьому, у родині створенні всі умови для виховання і навчання неповнолітнього [PERSON] (а.с. 18, 25). За викладених обставин дитина знаходиться повністю на утриманні позивача. Всі питання, щодо виховання сина, вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. При цьому, [PERSON] отримує повну турботу, піклування та належну батьківську любов та увагу від позивача. Дані обставини, спонукали позивача звернутись до органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровьскої районної ради в м. Дніпропетровськ із заявою, щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу свого позову, а саме фактичне самоухилення відповідача від виховання та утримання дитини, знайшли своє об'єктивне підтвердження в досліджених в судовому засіданні доказах. Із висновку «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON].» №4/4-1124 від 22 травня 2014 року вбачається, що [PERSON], самоухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, [PERSON], матеріально дитину не підтримує, згідно довідки КП «Дніпропетровський Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» від 24.04.2014 року оздоровлення дитини та диспансерним лікуванням займається мати. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, те, що відповідач тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не турбується про нього, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків з утримання та виховання дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити і позбавити останнього батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO], що відповідає інтересам дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення із відповідача.

Outcome: approved