Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

19.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 25.05.2007 року № 11159489000 в розмірі 12669.15 швейцарських франків, що за курсом НБУ на час звернення до суду складало 163325 грн 24 коп., а також 1633 грн 25 коп. у відшкодування судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачами умов договору, в частині дотримання порядку і строків розрахунків. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і наполягав на його задоволенні. Представник відповідача та співвідповідач позов не визнали, при цьому просили суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність. Крім того, представник відповідача пояснив, що порушення порядку і строків розрахунків відбулося саме з вини позивача, який відмовився зараховувати платежі за договором про надання споживчого кредиту від 25.05.2007 року № 11159489000, які він сплатив за квітень, травень 2009 року, зарахувавши їх на погашення заборгованості за неіснуючим кредитним договором від 05.03.2009 року № 0011411723000, який відповідач з позивачем ніколи не укладав. У подальшому позивач відмовився мотивувати свої дії, що стало причиною припинення сплати за договором. Співвідповідач пояснила, що позивач жодного разу не звертався до неї з вимогою про погашення заборгованості, про яку вона дізналася лише після звернення позивача до суду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 25.05.2007 року відповідач [PERSON] уклав з Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі - Банк) договір про надання споживчого кредиту № 11159489000 (а. с. 5 - 7), відповідно до якого Банк надав відповідачеві споживчий кредит в сумі 9879.79 швейцарських франків, із щомісячною сплатою за користування кредитом 9.49% річних, строком до 24.05.2012 року включно (далі - Договір № 11159489000). З метою забезпечення належного виконання умов Договору № 11159489000 того ж дня банк уклав Договір поруки № 31607Р23 зі співвідповідачем (а. с. 8). Посилаючись на невиконання умов Договору № 11159489000, в частині дотримання порядку і строків розрахунків, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість, яка виникла станом на 25.04.2014 року, в сумі 12669.15 швейцарських франків, що за курсом НБУ на час звернення до суду складало 163325 грн 24 коп. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимог до поручителя. Оскільки строк дії поруки в Договір поруки № 31607Р23 не вказаний, порука співвідповідача вважається припиненою після спливу шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання - 24.05.2012 року, встановленого пунктом 1.2.2 Договору № 11159489000, тобто з 26.11.2012 року, тому що Банк протягом цього строку жодних вимог до співвідповідача не пред'являв. Отже, вимоги позивача до співвідповідача є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності цивільного судочинства вимагає від сторін доведення в суді тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. У той же час, вказаною статтею гарантовано особам, які беруть участь у справі, рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач зазначені вимоги цивільного процесуального законодавства України не виконав. Не зважаючи на неодноразові пропозиції суду (а. с. 146, 149) позивач не надав суду витяг із статуту публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" і таким чином не довів, що він є правонаступником Банку за Договором № 11159489000. Крім того, звертаючись до суду з цим позовом позивач повинен був довести обґрунтованість заявленої до стягнення суми заборгованості, надавши відповідний помісячний розрахунок, оскільки право вимоги стягнення заборгованості за Договором № 11159489000 в Банку виникло не в останній день повернення кредиту (24.05.2012 року), а після 06 числа кожного місяця, наступного за розрахунковим. Втім, позивач не надав суду помісячний розрахунок заборгованості за Договором № 11159489000, а приєднана до справи довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором від 05.03.2009 року № 0011411723000 (а. с. 9 - 13) не може бути належним доказом по справі, тому що стягнення заборгованості за договором від 05.03.2009 року № 0011411723000 не є предметом даного спору. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. В силу положень частини четвертої статті 267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Враховуючи заяву відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла станом на 31.03.2011 року включно не підлягають задоволенню за пропуском строку позовної давності. Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла в період з 01.04.2011 року по 25.04.2014 року не підлягають задоволенню, в зв'язку з недоведеністю заявлених вимог. Таким чином, даний позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed