Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.01.2011 року сторони уклали шлюб. На даний час шлюб між ними не розірвано. Від шлюбу у сторін народилося четверо дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із позивачкою та в подальшому будуть проживати із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач належним чином не бере участі в утриманні дітей, а тому вона змушена звернутися з вимогою про стягнення аліментів, домовленості про сплату якої між ними немає. Також повідомляє, що у найменшого син [PERSON] , [INFO] вроджена деформація лиця: заяча губа та розщілина піднебіння, що потребує значних коштів для нормального розвитку та виховання дитини. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/3154/16-ц від 06.12.2016 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця та зареєстрованого [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі по 700,00 гривень на кожну дитину, починаючи із дня подання позову - 16.11.2016 року - до досягнення дітьми повноліття. Після винесення даного рішення позивачка народила ще двох дітей:доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач своїх батьківських обов`язків щодо піклування про дітей не виконує. Діти проживають з позивачем, відповідач ніяких додаткових витрат на утримання дітей не здійснює, допомоги у вихованні дітей не надає. Тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області № 299/3154/16-ц від 06.12.2016 року з [PERSON] , [INFO] , уродженця та зареєстрованого [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОК [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі по 3000 гривень, щомісяця, оскільки значно зросли витрати на утримання дітей, зокрема: харчування, придбання одягу, шкільного приладдя, тощо. В даний час відповідач офіційно не працевлаштований, однак отримує нерегулярний та мінливий дохід, згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов`язаний утримувати свою дитину. Позивачка у судовому засіданні вимоги позову підтримала та зазначила, що вони з чоловіком наразі розійшлися. 02 червня вона дізналася, що він має іншу жінку, тому забрала речі і пішла разом з дітьми жити до батьків. Чоловік офіційно не працевлаштований, однак має тимчасові заробітки та виїжджає за кордон, а тому цілком спроможний сплачувати запропонований розмір аліментів. Відповідач визнав фактичні обставини справи, зазначив, що наразі проживають окремо. Від обов`язку утримувати дітей не відмовляється, однак визначений жінкою розмір аліментів по 3000 грн. на чотирьох дітей вважає не підйомною сумою. Зазначив, що може сплачувати по 2000 грн. на кожну дитину. Заслухавши позивачку та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 22.01.2011 р. за актовим записом №2 (а.с.7). Також встановлено, що сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8, 9, 10, 11). Факт проживання дітей разом з позивачкою та перебування на її утриманні відповідачем у судовому засіданні не заперечувалося. Також з матеріалів справи вбачається, що сторони - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/3154/16-ц від 06.12.2016 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця та зареєстрованого [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі по 700,00 гривень на кожну дитину, починаючи із дня подання позову - 16.11.2016 року - до досягнення дітьми повноліття (а.с.4-5). Син [PERSON] має захворювання - заяча губа та розщілина піднебіння (а.с.12-12 зв.) Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, доводи позивача про те, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче відповідають дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України). За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини. За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України). За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей. Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, таке грошове утримання з боку відповідача, у розмірі близько половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Також частковому задоволенню, з урахування обставин справи, підлягає вимога про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину на місяць. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, матеріального становища чи стану здоров`я когось із сторін чи їх неповнолітніх дітей, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. З огляду на зазначене судовий збір та з урахуванням того, що у судовому засіданні розглядалися дві окремі позовні вимоги, за розгляд кожної з відповідача слід стягнути по 908 грн., а разом відповідно 1816 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved