Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 серпня 2017 року [PERSON] перебуваючи на подвірї будинку, що знаходиться в смт. Благодатне по вул. В. Стуса, 1 м. Нововолинська Волинської області в присутності сусідів, ображав її нецензурною лайкою. Так, знаючи про обставини народження сина [PERSON] висловлювався, що син «з пробірки», що він «не дороблений», що його необхідно «вигулювати на повідку як собачку». Такими висловлюваннями відповідач наніс їй глибоку душевну травму, довів до сліз, нервового потрясіння. Вона разом із чоловіком довгі роки чекали на дитину, для цього тривалий час лікувалися і коли вони народили «вистраждали» сина, то такі висловлювання нанесли незагоєні душевні травми та невідомо яким чином це відобразиться в майбутньому на душевному спокої сина. У звязку із сильним душевним потрясінням, яке спричинив їй відповідач, висловлюючись вище вказаними словами, вона поскаржилась на останнього своєму чоловікові [PERSON] Коли на подвіря будинку прибув [PERSON], то між ним та [PERSON] виник конфлікт в результаті якого чоловік позивача спричинив йому тілесні ушкодження. Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 14 лютого 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Позивач посилається на те, що дитина має право на захист законом від такого втручання або посягання. Заборонено розголошувати чи публікувати будь-яку інформацію про дитину, що може заподіяти їй шкоду, без згоди законного представника дитини. Позивач зазначає, що приниження честі та гідності виявилось в тому, що [PERSON] в брутальній формі, використовуючи нецензурні слова, ображав її, дитину порівнював із собачкою, поширював відомості, що він є неповноцінним в розумовому та фізичному розвитку. Завдана моральна шкода проявилась в тому, що вона перенесла психологічний стрес, тривалий час не могла стримати нервове збудження і тому змушена була вживати заспокійливі ліки. Хвилювалась, щоб ці висловлювання не відобразились на психологічному стані сина. Розповсюдження сімейної таємниці проявилось в тому, що [PERSON] привселюдно поширив інформацію про обставини народження дитини незважаючи, що дана інформація може в майбутньому спричинити дитині психологічну травму. Також зазначає, що вона має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Враховуючи, що їй завдана моральна шкода через приниження честі і гідності, розповсюдження таємниці сімейного життя, звертається до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення із нього 100\~000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди. Також позивач просить стягнути із відповідача 1762 грн. витрат за оплату судового збору та 7000 грн. витрат за надання правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав із підстав зазначених у позовній заяві та додатково пояснив, що 11 серпня 2017 року відповідач, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на території подвіря будинку в якому він проживає разом із своєю сімєю, в присутності сусідів образив нецензурною лайкою позивача по справі та висловлювався про малолітню дитину позивача що він «недороблений», «з пробірки» та про те, що його «потрібно вигулювати як собачку». У звязку із такими висловлюваннями позивач понесла нервове потрясіння та завдану їй моральну шкоду оцінює у 1000 000 грн., яку просить стягнути із відповідача та понесені нею судові витрати. Під час розгляду кримінального провадження відносно [PERSON], [PERSON] не заперечив своїх висловлювань, однак заперечив, що своїми висловлюваннями спричинив позивачу моральну шкоду. Через такі висловлювання у позивача відбулась глибока психологічна травма, адже дитина була «вистраждана» після неодноразової медичної допомоги. Зі сторони позивача, не було будь-яких висловлювань що могли спровокувати відповідача на розголошення сімейної таємниці. Свої висловлювання про дитину відповідач виражав в присутності сусідів і таким чином поширив інформацію, яка становила сімейну таємницю про штучне запліднення позивача по справі. Через такі висловлювання позивач перенесла сильне душевне хвилювання та тривалий час приймала заспокійливі ліки. Розголошення сімейної таємниці завдало їй невиліковних душевних травм і може в майбутньому вплинути на психологічне здоровя сина. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить відмовити у задоволенні позову повністю. Так, по предявленому позові пояснив, що 11 серпня 2017 року в смт. Благодатне по вул. В. Стуса, 1 відбувся конфлікт між ним та позивачем. В той день у нього був день народження і він випив одну пляшку пива. Ще будучи у своїй квартирі чув, як позивач з балкону своєї квартири голосно кричала до дітей які грались на подвірї будинку. Він, разом із своїми дочками вийшов на подвіря будинку маючи намір піти до магазину за продуктами. В цей час, в котрий раз почув, що позивач свариться із дітьми, які гуляли на дитячому майданчику біля будинку, що вони їй заважають. При цьому вона виганяла їх із подвіря. Перед тим, сусідські діти постійно скаржились на позивача, що вона завжди на них безпідставно кричить. Її постійні крики йому надоїли, а тому він запитав її «[PERSON] чи не надоїло кричати на дітей? Вони можуть тут гратись», на що відповідач відповіла йому «Дивись за своєю жінкою і дітьми, чи твої діти від тебе». В сторону дружини казала, що у його відсутність вона «пє» та «гуляє». Його нерви не витримали і в словесній \~ \~ \~ \~ перепалці сказав «Ти подумай як твоя дитина зроблена, чи не з пробірки» на що позивач продовжила, що його дружина та дочка «потаскушки». Словесна перепалка між ними продовжувалась. Під час конфлікту він сказав, що «не всі діти так гуляють як твоя дитина, таке враження що з дитиною гуляєте як з собачкою на декілька хвилин її виносите на вулицю, а далі знову заносите у квартиру». Факт зачаття дитини позивача йому невідомий та з його слів не звучало що «дитина не дороблена». Позивач на власний розсуд перекрутила значення слова «вигулювати». Після конфлікту із позивачем він разом із дочками пішов до магазину. Коли він повертався назад додому, до нього підійшла [PERSON], рідна сестра позивача разом із [PERSON]. [PERSON] запитала, чи він говорив із [PERSON]. Він сказав що говорив, після чого [PERSON] почала шарпати його за одяг, обзивати що «він є ніхто», «кончений», «недороблений», «дибіл» та почала погрожувати йому. Через 10-15 хв. на шаленій швидкості підїхав на парковку автомобіль з якого вийшли позивач із своїм чоловіком [PERSON] [PERSON] відразу підійшов до нього та запитав «Яке ти мав право говорити з моєю дружиною» та наніс декілька ударів в обличчя, при цьому вибивши йому два зуби. [PERSON] ними відбулася бійка до якої і приєднався син [PERSON], який в положенні лежачи наніс йому ще декілька ударів в область голови. Після бійки почали зясовувати обставини конфлікту, який виник між ним та позивачем по справі. Через 20 хвилин [PERSON] знову підійшов до нього і сказав «[PERSON], то ти виявляється перша почала, казали сусіди» та запевнив що відшкодує спричинену йому шкоду за вибиті зуби. Він пішов додому, щоб помитися від крові. На подвірї будинку з самого початку конфлікту з позивачем, була присутня [PERSON]. Старша дочка, коли побачила що його бють побігла додому та повідомила матері про бійку. Його дружина вибігла на подвіря щоб розборонити, найменша дочка постійно була із ним та бачила, як його бють , а коли побачила кров на обличчі почала дуже плакати. Відповідач стверджує, що із сімєю позивача не був у близьких відносинах, а знав їх як сусідів. Жодних конфліктів у них не було. Обставини зачаття дитини вийшли із сімї [PERSON], а саме, від [PERSON]. У нього та сімї [PERSON] були спільні друзі. В їх присутності, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чоловік позивача і повідомив, що «ця дитина дуже дорога, багато грошей в неї вкладено». І з їх слів йому тільки це і відомо. Ввечері коли позивач із своїм чоловіком повертались додому, то він вибачився перед ними, повідомив, що не хотів образити, а висловився через збуджений нервовий стан, який спровокувала [PERSON] Чоловік позивача, [PERSON] вибачення у нього не попросив, а тільки сказав, що відшкодує 10\~000 грн. за вибиті зуби. Однак по даний час відшкодування не відбулося. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову повністю та вказала, що відповідач не є другом чи близьким родичем позивача по справі. Він є лише спостерігачем сімейних змін, які відбуваються в житті сусідів. Деталі народження дитини позивача йому невідомі, він не був присутній при пологах. Інформація про зачаття дитини вийшла від батька дитини при спілкуванні з друзями. При конфліктній ситуації, людина в емоціях може сказати будь-що, адже спровокувала конфлікт саме позивач. Позивач з неповагою віднеслася до дружини та дочки відповідача. Відповідач зазначив, що дитина з пробірки, однак на власний розсуд нічого не перекрутив. Фраза «вигулює як собачку» позивачем була перекручена і не мала на меті будь-яким чином образити її. Вважає позов безпідставним, так як ніякої сімейної таємниці відповідач не розголосив. Будь-якої моральної шкоди здоровю позивача спричинено не було, адже вона знала яким чином відбулось її запліднення і це не завдало їй моральних страждань. Відповідач сказав, що не всі діти мають так гуляти як вони зі своєю дитиною, це було порівняння, але не образа. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що відповідач по справі є її батьком. 11 серпня 2017 року в нього було день народження. Близько 17 год. вона разом із батьком та меншою сестрою вийшли із будинку, щоб піти у магазин за продуктами. Коли вийшли на подвіря будинку то почули як пані [PERSON] кричить до дітей, які грались на дитячому майданчику, кричала що вони їй заважають. Батько зробив їй зауваження, щоб вона не кричала до дітей на що вона у відповідь почала кричати нехай йдуть гратись в інший двір. [PERSON] ними відбулась суперечка. Батько повідомив, що не всі діти будуть сидіти вдома, а позивач сказала, що «твоя жінка гуляє, діти не твої, дочка пє, гуляє». На що батько сказав «як ти так можеш говорити про мою сімю». Дитини позивача батько не ображав, не говорив, щоб «вигулювала на повідку». Після закінчення конфлікту вони пішли до магазину. Коли повертались, до них підбігла рідна сестра позивача [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] шарпала батька за одяг та обзивала «недоробленим уродом». Пізніше підїхав чоловік позивача, [PERSON] і відразу наніс декілька ударів в обличчя її батькові та вибав зуби. Потім син [PERSON] в лежачому положенні ще наніс в область голови декілька ударів. Вона повідомила матір про те, що бють батька. [PERSON] пообіцяв, що все оплатить. Після конфлікту досі не може заспокоїтись, адже жорстоко побили та образили її батька. Менша сестра по ночах теж плаче, адже дуже злякалася. Свідок [PERSON], рідна сестра позивача, показала суду, що позивач із своїм чоловіком чекали на появу дитини 18 років, їздили на лікування у різні клініки в тому числі і в Італію. 11 серпня 2017 року вона разом із своєї подругою [PERSON] та дітьми йшли до позивача погратися. Назустріч їм у сльозах та дуже схвильована бігла позивач, яка повідомила, що [PERSON] сказав, що її дитину вигулюють як собачку і, що вона зроблена із «пробірки». Ніяких зауважень дітям вона не робила та його сімю не ображала. Позивач повідомила, що тепер її дитину рахують за собачку. Далі позивач побігла до свого чоловіка та дитини, яка на той час знаходилася у бабусі. Свідка це також дуже схвилювало і вона пішла на подвіря до будинку де проживає сестра. Побачила, як відповідач із дітьми йде з магазину, підійшовши запитала «Для чого ти так сказав» на що він відповів «Ти хто така» в результаті чого виникла словесна перепалка під час якої він шарпав її за одяг та відпихав. Через декілька хвилин підїхав чоловік позивача [PERSON] та запитав у відповідача «Ти таке казав» на що він відповів «Казав» та вдарив його в обличчя, запитав «Тобі мало» відповідач сказав «мало» і він ще раз вдарив його в обличчя та сказав, що за свої слова відповідатимеш. Після цього прибігла дружина відповідача і запитувала, що трапилося. Дочка відповіла що «тата побили» і знову розпочалася шарпанина. Прямим очевидцем конфлікту, який виник між сторонами по справі вона не була. Зі слів сестри їй відомо, що відповідач в присутності сусідів сказав, «Ваша дитина зроблена з пробірки, ви її вигулюєте на поводку, дитина недороблена», чим спричинив позивачу значну психологічну шкоду здоровю. На даний час позивач із сімєю проживають в Італії, так як після цього конфлікту зазнала значних душевних травм. Сестра казала, що під час конфлікту було багато сусідів, які чули як відповідач, ображав її дитину. Свідок [PERSON], яка являється свекрухою позивача, показала суду, що позивач проживає у зареєстрованому шлюбі із її сином. Вони 17 років не мали дітей. Їздили на лікування у різні клініки. Позивач була запліднена методом ЕКО і не хотіли, щоб це виходило за межі сімї. Коли вони після народження сина у Італії, приїхали у смт. Благодатне Волинської області, то у позивача була післяродова депресія і сама дитина теж була дуже нервова. Можливо її невістка і давала зауваження дітям, щоб були тихіше, однак їй це не відомо. В той день, коли відбувся конфлікт, хлопчик був у неї. Позивач прибігла заплакана та пояснила, що відбувся конфлікт між нею та [PERSON] Повідомила, що відповідач сказав «чого ти тримаєш дитину як собачку». Позивач не повідомляла їй що образила сімю відповідача. Враховуючи, що в той день онук був у неї, то не знає чи робила якісь зауваження її невістка сусідським дітям. Допитаний в судовому засіданні відповідач [PERSON], в якості свідка підтвердив пояснення надані ним як відповідачем стосовно змісту позовних вимог та показав суду, що 11 серпня 2017 року біля 17 год. виходячи з будинку разом із своїми доньками, почув, як позивач кричить на сусідських дітей про що зробив їй зауваження. [PERSON] на його зауваження сказала «Яке я маю право з нею говорити, діти не від тебе, дружина гуляща, курить та пє». Вказані слова його дуже обурили і він сказав «Звідки твоя дитина, чи вона не з пробірки». Він їй сказав, що «Всі діти не мусять гуляти як ти хочеш, виносите дитину на вулицю на пять хвилин поки [PERSON] покурить і назад забираєте до хати, як з собачкою». Після вказаної словесної перепалки він разом із своїми доньками пішов у магазин. Коли поверталися із магазину їх зустріла рідна сестра позивача [PERSON] із [PERSON]. [PERSON] відразу почала його обзивати, штовхати на називати «уродом, дибілом». Через 15 хв. підїхав [PERSON], чоловік позивача і запитав «Чи говорив ти з моєю дружиною» на що він відповів що говорив. Відразу, [PERSON] наніс йому удар в обличчя та вибив два зуби. Пізніше підійшов син [PERSON], Денис та коли він знаходився в лежачому положенні наніс йому в голову ще декілька ударів. Після закінчення бійки, [PERSON] пообіцяв що відшкодує спричинену шкоду, а саме, за вибиті зуби. Позивач заперечувала, що конфлікт розпочався через неї. Він попросив вибачення у позивача та її чоловіка [PERSON]. Свідок не заперечує, що випив одну пляшку пива, однак пяним не був та йшов у магазин за продуктами, оскільки ввечері до нього мали прийти гості. Ніяких коштів за вибиті зуби йому ніхто не відшкодував. [PERSON] конкретизував, що з самого початку конфлікту біля будинку була [PERSON], а з моменту бійки [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що точного дня не памятає, так як пройшов значний проміжок в часі, але це було в післяобідню пору. Вона разом із дитиною вийшла на вулицю погуляти. Інші діти теж гралися на подвірї будинку. Позивач вивішувала білизну на балконі своєї квартири та нецензурними словами лаяла дітей, які гралися на повірї будинку. Вона робила їм зауваження щоб вони голосно не кричали. В той час з будинку вийшов відповідач із своїми дочками та сказав до позивача «Скільки ти можеш кричати на дітей», на що [PERSON], йому сказала «В тебе діти нагуляні, дружина гуляща» на що відповідач сказав «У тебе дитина зроблена з пробірки». Відповідач не кричав, а був схвильований за слова позивача про його сімю. Вона не може стверджувати, що відповідач перебував в стані алкогольного спяніння, адже видимих ознак цього він не подавав. Після закінчення словесної перепалки, яка відбулась між сторонами, відповідач разом із своїми доньками пішов до магазину. Через деякий час почула крик людей, підійшла і побачила, що [PERSON], сестра позивача, кричить на відповідача та рукою вдарила його по щоці. Після чого вони почали шарпати один одного, а жінки почали їх розбороняти. [PERSON], чоловік позивача на машині та почав бити відповідача. Менша дочка відповідача почала кричати, плакати, а старша побігла додому до матері. Згодом до бійки долучився Денис, який теж наніс декілька ударів відповідачу. Ввечері біля 23 год. вона разом із відповідачем перебували на повірї будинку в той час додому повертався [PERSON] із дружиною. Він підійшов і сказав, що «спилив», а відповідач повідомив «це було сказано з гаряча» на що [PERSON] до дружини сказав «То ти сама почала конфлікт» і вони розійшлися. Свідок [PERSON] суду показала, що 11 серпня 2017 року очевидцем конфлікту, який відбувся між сторонами не була. Син прибіг додому і сказав, щоб вона бігла на вулицю. Вийшовши на вулицю побачила, як на машині підїхав [PERSON] та сказав до [PERSON] «Йдемо поговоримо» і відразу кулаком вдарив його по обличчю. Після цього удару у відповідача випали зуби. Розпочалася бійка, яку вони намагалися розборонити. Вона не бачила, щоб відповідач був пяний. Після припинення бійки відповідач перед позивачем вибачився, а [PERSON] визнав, що поступив неправильно та пообіцяв відшкодувати відповідачу збитки. [PERSON] запитував дружину «То це ти почала». Позивач і раніше постійно, неодноразово, кричала до дітей, які гралися на подвірї будинку і діти завжди на неї скаржилися. Діти заважали їй особисто. Свідок [PERSON] показала суду, що в той день у сльозах прибігла її дочка та сказала, що бють батька. Вона відразу вибігла на вулицю і почала відтягувати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від чоловіка. При цьому Денис бив його у лежачому положенні по голові, а [PERSON] кричала «Урод недороблений». Чоловік був у крові, а [PERSON] сказав, що він обзивав його дружину. Після припинення бійки, чоловік повідомив їй, що позивач казала, що «дружина гуляща, старша дочка теж, пє і палить» на що він сказав, «що твоя дитина з пробірки» і «тримаєте її біля себе, нікуди не відпускаєте, ніби як на повідку». Пяним чоловік не був і після припинення конфлікту попросив пробачення у позивача та її чоловіка. Свідок [PERSON] показала суду, що причин через які виник конфлікт між сторонами не чула. Будучи у своїй квартирі 11 серпня 2017 року чула, як позивач кричала до дітей, які гралися на подвірї будинку. Вона систематично кричала на дітей і вони її боялись. В той день вона не витримала і сказала до позивача «[PERSON] для чого ти таке виробляєш». За дітьми батьки дивляться і вони нічого такого не роблять, щоб на них так кричати. На що позивач повідомила, що діти їй заважають. Свідок [PERSON] суду показала, що позивач є рідною сестрою її куми [PERSON]. В той день вона разом з дітьми та [PERSON] йшли до позивача. Підходячи ближче до будинку, помітили, що їм назустріч у сльозах біжить позивач, яка повідомила, що [PERSON] сказав, що її дитина не так зроблена як інші, то чому вона чіпляється до нормальних дітей. При цьому, позивач була дуже знервована та в розпачі. Вони пішли далі до будинку, а позивач побігла до свого чоловіка. [PERSON] з приводу сказаного позивачем теж дуже знервувалась. Вони побачили відповідача із дочками та підійшли до нього. [PERSON] та відповідачем розпочалась словесна перепалка. До конфлікту приєднався [PERSON], який підїхав до будинку на машині. [PERSON] відразу запитав відповідача, що він сказав його дружині і вдарив в обличчя. В обставини конфліктної ситуації не вникала. Після припинення конфлікту [PERSON] сказав що компенсує спричинену відповідачу шкоду. Після вказаного інциденту, який відбувся між сторонами по справі, їй відомо, що позивач вживала заспокійливі ліки. Про те, що відповідач перебував у стані алкогольного спяніння свідчила його поведінка. Їй відомо про зачаття дитини та про те, що у них довгий час не було дітей. Не заперечує, що позивач могла зробити зауваження сусідським дітям, однак достеменно їй про це невідомо. Про післяродову депресію їй також нічого невідомо. Із оголошених в судовому засіданні письмових показань свідка [PERSON] слідує, що вона є сусідкою позивача по справі. В серпні 2017 року на наступний день після конфлікту позивач їй повідомила, що [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння, ображав її та сина, висловлювався нецензурною лайкою в присутності інших людей. Конфлікт відбувся у дворі будинку № 1 по вул. В. Стуса смт. Благодатне. Було помітно, що позивач дуже переживала через конфлікт. Вона розповідала, що [PERSON] порівнював її сина з собачкою тому що він «з пробірки». Вона була дуже збуджена, переживала, щоб це в майбутньому не відобразилось на дитині. Дитина у сімї [PERSON] є довгоочікувана, а тому такі образи нанесли їй дуже важку психологічну травму. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника, показання свідків, дослідивши надані докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, приходить до висновку, що заявлений позивачем позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоровя визнані в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Міжнародним пактом про громадські та політичні права 1966 року встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканість його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію. Статтею 34\~Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до ст.\~68\~Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до вимог ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 201\~ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~27\~лютого 2009\~року №\~1\~"Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи" (далі Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до п.18 Постанови, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Згідно п.19 Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача спричинену їй моральну шкоду у розмірі 100\~000 грн. за приниження її честі та гідності, а саме, що [PERSON] в брутальній формі, використовуючи в лексиконі матюки на її адресу, ображав її, дитину порівнював із собачкою, поширював відомості що він є неповноцінним в розумовому та фізичному розвитку. Разом з тим, відповідач розповсюдив сімейну таємницю, а саме, привселюдно поширив інформацію про обставини народження дитини, незважаючи, що вказана інформація може в майбутньому спричинити дитині психологічну травму. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є сусідами та проживають в одному будинку, що знаходиться в смт. Благодатне по вул. В. Стуса 1 м. Нововолинська. [PERSON] проживає у квартирі № 21, а [PERSON] у квартирі № 12. Позивач неодноразово робила зауваження сусідським дітям, щодо проведення ними ігор на території подвіря багатоквартирного житлового будинку № 1 по вул. В. Стуса смт. Благодатне. 11 липня 2017 року близько 17 год. між [PERSON] та [PERSON] відбувся конфлікт щодо можливості проведення дитячих ігор на подвірї будинку сусідськими дітьми. Так, при виході із будинку, [PERSON], вкотре почув, що [PERSON] у підвищеному тоні проганяє дітей із прибудинкової території, щоб вони їй не заважали. Відповідач зробив зауваження позивачу, щоб вона не забороняла дітям гратись на подвірї будинку. Зазначені обставини не спростувались під час судового розгляду справи та були підтверджені показаннями свідків. Позивач на зауваження відповідача у грубій формі образила його сімю, а саме, старшу дочку та дружину. Висловлювання позивача завдали йому душевний біль, він з цього проводу дуже обурився. Будучи емоційно збудженим до позивача у відповідь сказав: «Ти подумай як твоя дитина зроблена чи не з пробірки», «не всі гуляють із дітьми як ви із своєю дитиною, виносячи її на вулицю на пять хвилин, поки чоловік покурить, ніби гуляючи із собачкою». Як стверджує позивач у позовній заяві, висловлювання відповідача дуже образили її та дитину, чим спричинили психологічну шкоду здоровю, вона перенесла дуже сильний стрес та моральні страждання. Додатковим приводом для душевного хвилювання стало й те, що вказані слова були сказані в присутності сусідів, а також те, що дитину вони очікували довгий час. Однак як встановлено під час розгляду справи, єдиним прямим очевидцем конфлікту, який відбувся між сторонами по справі була свідок [PERSON], яка з самого початку конфлікту і до його завершення була присутня на подвірї будинку, що знаходиться в смт. Благодатне по вул. В.Стуса 1. Разом з тим, свідок не є будь-чиїм родичем сторін по справі, а проживає по сусідству і в той час була на повірї будинку. Так, свідок [PERSON] підтвердила, що позивач в той день робила зауваження дітям, які гралися на подвірї будинку, в тому числі висловлюючись до них нецензурною лайкою. Відповідач виходячи із будинку зі своїми дочками зробив зауваження позивачу, щоб вона не забороняла дітям гратись. В той час [PERSON] образила сімю відповідача, що завдало йому душевного болю, на що відповідач будучи емоційно збудженим та перебуваючи у цьому стані, сказав: «У тебе дитина зроблена з пробірки». Після закінчення конфлікту відбулася бійка між чоловіком позивача та відповідачем. Також зазначений свідок пояснила, що із собачкою дитину відповідач не порівнював, інформацію про обставини народження дитини не поширював, неповноцінною дитину не називав. Його висловлювання були сказані у збудженому стані, адже позивач образила сімю відповідача, це ніби була відповідь на образу, яка прозвучала зі сторони позивача на сімю [PERSON] Наведене дає суду підстави вважати, що саме позивач спровокувала конфлікт між нею та [PERSON] висловлюючись в адресу сімї позивача образливими словами. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON], яка також була очевидцем конфлікту, оскільки вона є у близьких родинних відносинах із відповідачем по справі, а саме, є його дочкою. Також суд критично відноситься до показань свідків [PERSON], [PERSON], та [PERSON], оскільки зазначені особи є родичами сторін по справі та їхні показання будуються зі слів учасників конфлікту. Очевидцями конфлікту, який відбувся між сторонами вони не були. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також не були прямими очевидцями конфлікту сторін по справі, висловлювання сторін їм відомі лише зі слів. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали суду, що позивач неодноразово кричала до дітей, які грались на подвірї будинку і вони скаржились на неї. Позивач у грубій формі завжди робила зауваження дітям. Додатково [PERSON] показала, що в той день зранку позивач теж кричала до дітей з балкону своєї квартири, на що свідок їй зробила зауваження «Що так до дітей не можна кричати, то є діти». Свідок [PERSON] показала, що в той день вона доглядала дитину [PERSON] у себе вдома. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом не встановлено обставин, які належно стверджували, що відповідач своїми висловлюваннями порівнював дитину із собачкою, поширював відомості що дитина є неповноцінною в розумовому та фізичному розвитку. Висловлювання відповідача «Ти подумай як твоя дитина зроблена чи не з пробірки» та «не всі гуляють із дітьми як ви із своєю дитиною, виносячи її на вулицю на пять хвилин, поки чоловік покурить, ніби гуляючи із собачкою», суд розцінює, як сказане під впливом сильного душевного хвилювання спричиненого позивачем. Відповідач, як сусід, був спостерігачем сімейного життя позивача, знав, що у неї з чоловіком довгий час не було дітей, знайомі розповідали йому, що для того аби позивач змогла завагітніти було витрачено чимало часу та коштів. Своїм висловлюванням відповідач не принизив позивача, її дитину, а вказані слова прозвучали в пориві емоцій, чим не було порушено принципу моралі, загальновизнаних правил співжиття. Під час словесної перепалки неетична поведінка була двох учасників конфлікту, однак за свої висловлювання відповідач після припинення бійки відразу попросив пробачення, можливо «наговорив їй зайвого», що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. Про прогулянку із дитиною сімї позивачів, відповідач теж висловився через спостереження, як сусід. Також не знайшло свого підтвердження, що [PERSON] привселюдно розповсюдив сімейну таємницю, а саме, поширив інформацію про обставини народження дитини, адже як встановлено під час розгляду справи, відповідач не є членом сімї позивача чи близьким другом. Відповідачу не були відомі обставини зачаття дитини, будь-яких розписок щодо нерозповсюдження обставин народження дитини не давав, а тому він і не міг розповсюдити сімейну таємницю. Під час розгляду справи відповідач повідомив, що спільним друзям [PERSON] самостійно розповідав про обставини народження дитини. Не підтвердилось в судовому засіданні також те, що відповідач перебував в стані алкогольного спяніння, хоча сам відповідач не заперечив, що у той день у нього було день народження та зранку він випив пляшку пива. Не заперечився і той факт, що із вказаним позовом відповідач звернулась після того, як відповідач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину у звязку з чим, Нововолинським міським судом Волинської області 27 червня 2018 року було відкрите провадження у справі. (а.с.51-53). Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 14 лютого 2018 року, у справі № 165/2057/17, № провадження 1-кп/165/52/18 11 серпня 2017 року було встановлено, що близько 17 год. [PERSON] перебуваючи біля будинку № 1 по вул. В. Стуса смт. Благодатне м. Нововолинська Волинської області, під час словесного конфлікту, що виник раптово на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи їх настання, умисно наніс удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя потерпілого [PERSON], від чого останній впав, після чого знову наніс удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого в область верхньої щелепи та удар кулаком правої руки в ніс потерпілому. [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок , ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що після бійки, яка відбулася після конфлікту сторін по справі, чоловік позивача [PERSON] підійшов до відповідача та запевнив, що відшкодує спричинену йому шкоду. Поспілкувавшись із відповідачем та іншими сусідами він запитав свою дружину, [PERSON], «То це ти перша розпочала конфлікт?». Зазначене підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та допитаний в якості свідка відповідач [PERSON] Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Правилами ст. 275 ЦК України, передбачено, що захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК України), а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Пунктом 18 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію,на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Крім того, аналіз національного законодавства та стаття 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. Ретельно дослідивши суть висловлювань відповідача «Можливо твоя дитина зроблена з пробірки» , «Виносите дитину на вулицю на декілька хвилин поки чоловік перекурить, ніби гуляєте із собачкою» не можна витлумачити як таку, що містить фактичні дані,отже не є фактичним твердженням, а є оціночним судженням відповідача щодо особи позивача. Отже, ця інформація не може вважатися такою, що принижує гідність, честь позивача, оскільки оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ст.60\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім цього, в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Посилання позивача на те, що вона перенесла психологічний стрес, тривалий час не могла стримати нервове збудження, а тому змушена була вживати заспокійливі ліки не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Суду не надано підтвердження, що описаний характер моральних страждань повязаний із висловлюваннями відповідача. Позивачем не надано документального підтвердження понесення будь-яких витрат на придбання заспокійливих ліків після події, яка мала місце 11 серпня 2017 року та про залишення місця проживання на території України через висловлювання відповідача по справі. За таких обставин, позивачем не доведено, що через висловлювання відповідача відбулось порушення її особистих немайнових прав, вимушених змін життя, порушення стосунків із сусідами, розголошення сімейної таємниці, порушення нормальних життєвих звязків через неможливість надалі проживати у [INFO]. Не знайдено підстав, які б свідчили про те, що в майбутньому висловлювання відповідача можуть вплинути на рівень життя дитини позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справ, покладаються у разі відмови в позові на позивача. За таких обставин, із позивача на користь відповідача необхідно стягнути 3000 грн. документально підтверджених витрат за надання правничої допомоги. Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено повністю, то не підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved