Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

16.07.2020 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій просить усунути перешкоди з боку матері дітей, [PERSON] , у спілкуванні з дітьми шляхом визначення наступного способу участі батька, [PERSON] , у вихованні сина, [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] : - перебування дітей з батьком щопонеділка з 15.00 до 13-00 вівторка без участі матері з обов`язком доставляти дітей до дитячого садочку та школи і забирати їх з садочку та школи; - перебування дітей з батьком щосуботи з 20-00 до 20-00 неділі без участі матері; - перебування дітей з батьком кожної останньої п`ятниці щомісяця з 19-30 до понеділка 8-00 без присутності матері; - перебування дітей з батьком в період канікул та святкових днів 50 % часу без присутності матері; - систематичних побачень за місцем проживання батька, без присутності матері дитини з сином, [PERSON] , [INFO] кожного першого та третього четверга щомісяця з 15:00 год. по 19:30 год., та з дочкою, - [PERSON] , [INFO] кожного другого та четвертого четверга щомісяця з 15:00 год. по 19:30 год.? - у разі неможливості дотримання графіку через хворобу дітей надавати можливість спілкуватись з дітьми в іншій час наступного тижня після закінчення хвороби дитини або дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 19.06.2013 р. між ним та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №796, був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилась діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу між сторонами постійно виникали непорозуміння, які призвели до того, що у них припинились фактичні подружні стосунки, та надалі було розірвано шлюб. Вже тривалий час відповідачка проживає окремо від позивача та систематично перешкоджає у спілкуванні з їх спільними дітьми. До теперішнього часу не досягнуто порозуміння щодо порядку його спілкування з дітьми, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 03.08.2020 року відкрито провадження у вказаній справі. 09.09.2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю. В обґрунтування зустрічного позову позивачка [PERSON] посилається на те, що вона раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] від якого у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року. Діти залишилися проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо виховання та годування дітей фактично були вирішені, відповідач сплачує аліменти та діти мешкають разом із матір`ю, конфліктів з даного приводу д тепер не виникало. Однак, останнім часом, на протязі останніх 3-х місяців почали виникати постій конфлікти із [PERSON] з приводу спілкування останнього з дітьми, внаслідок чого фактично сторони перестали нормально спілкуватися, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року вказану зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду разом з первісною. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, первісний позов підтримав, просив встановити порядок спілкування визначений органом опіки та піклування, за виключенням понеділка та шляхом збільшення часу в другу та четверту п`ятницю місяця з 14.00 по 20.00 год., також в матеріалах справи наявні пояснення відповідно до яких у зустрічному позові проси відмовити. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, первісний позов визнала в частині, а саме: погодилась з висновком органу опіки та піклування за виключенням понеділка та шляхом збільшення часу позивачу в другу та четверту п`ятницю місяця з 14.00 по 20.00 год., зустрічний позов просила задовольнити. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування КРА ОМР в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, надано висновок. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі.? Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року, цивільна справа № 520/14367/17, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та. [PERSON] , [INFO] , розірваний. Від вказаного шлюбу у сторін народились діти - [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 03.04.2015 року № 3217, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції), та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 18.11.2013 року № 11054, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). Згідно з висновком Органу опіки та піклування від 15.01.2021 № 2086/01-11 вказано вважати доцільним на теперішній час визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні гр. [PERSON] , [INFO] , з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом його систематичних побачень: - кожного понеділка з 14.00 год. до 19.00 год., - кожного четверга з 14.00 год. до 19.00 год.; - кожної першої та третьої суботи з 18.00 год. до 18.00 год. неділі; - кожної другої та четвертої п`ятниці з 20.00 год. до 20.00 год. суботи; - святкові дні за попередньою домовленістю між батьками. Спілкування гр. [PERSON] , [INFO] , з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх та особливостей відповідного віку дітей. Повідомлено гр. [PERSON] , [INFO] , що відповідно до вимог ч. З ст. 157 Сімейного кодексу України, вона не має права перешкоджати батькові спілкуватись з дітьми та брати участь у їхньому вихованні. Повідомлено гр. [PERSON] , [INFO] , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України він зобов`язаний брати участь у вихованні дітей та має право на особисте спілкування з ними, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України він зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Також вказаним висновком було встановлено наступне. Відповідно до інформації Центру надання адміністративних послуг «Таїровської селіщної ради» від 17.07.2020 року № 2112 гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Гр. [PERSON] , [INFO] , матеріально забезпечений, отримує постійний дохід. Відповідно до наданих характеристик з місця роботи, гр. [PERSON] , [INFO] , характеризується позитивно. Посадові обов`язки виконує на професійному рівні. Відмінно організовує та забезпечує ведення результативної роботи. З колегами по роботі підтримує ділові, коректні та добрі відносини. Відповідно до характеристики, наданої ОСОН КМ «Крива Балка» від 14.07.2020 року № 350, гр. [PERSON] , [INFO] , мешкав за адресою: [ADDRESS] , з 2017 року по червень 2020 року. За роки проживання проявив себе виключно з позитивного боку, скарг від сусідів на нього не надходило. Приймав участь в громадських зборах і необхідних роботах, що проводилися на території житлового мікрорайону. Відповідно до довідки, виданої Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.07.2020 року № 38246, за період з 29.01.2019 року по 30.06.2020 року заборгованість зі сплати аліментів у гр. [PERSON] , [INFO] , відсутня. Відповідно до довідки, виданої адміністрацією КУ «Міський психіатричний диспансер» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 05.08.2020 року, гр. [PERSON] , [INFO] , за даними архіву, реєстратури та картотеки не значиться. Відповідно до довідки, виданої адміністрацією КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 19.08.2020 року, гр. [PERSON] , [INFO] , згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки на наркологічному обліку не значиться. Згідно акта обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного 04.09.2020 року у ході візиту спеціалістів служби у справах дітей Таїровської селищної ради за місцем проживання батька, гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що є окрема кімната для дітей, яка облаштована двома окремими спальними місцями, робочими письмовими столами для виконання домашніх завдань. Облаштоване місце для проведення дозвілля. Для виховання та розвитку дітей створено належні умови. Відповідно до інформації Овідіопольського районного Центру соціальних служб 25.08.2020 року фахівцями із соціальної роботи було здійснено вихід за місцем проживання батька, гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та складено акт оцінки потреб сім`ї / особи, згідно з яким батько здатний забезпечувати потреби дітей. Відповідно до інформації Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 17.07.2020 року № П4-137940-ф/л, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Мати з малолітніми дітьми проживає за цією адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України. Згідно із ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене. Згідно положень ст. 15 ЗУ "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 р. Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Суд звертає увагу на те, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись із дітьми, та в ході розгляду справи сторонами не було заявлено клопотання про проведення судової психологічної експертизи стану дітей та встановлення негативного впливу позивача на них, а відтак у суду відсутні підстави для усунення позивача від спілкування з дітьми. Суд вважає, що сторонам слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дітей та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного спілкування позивача із дітьми. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено, що з боку відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] дійсно чиняться перешкоди щодо надання можливості позивачу [PERSON] бачитись та спілкуватись з дітьми, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми їхнім батьком, внаслідок чого [PERSON] був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити, зокрема, порядок та графік участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача із дітьми буде перешкоджати нормальному їх розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із дітьми буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дітей, як хлопчика, так і дівчинки, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання, зокрема, батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дітей. Сторони по справі, як батьки малолітніх дітей бажають забезпечити їх належне виховання, однак, в той же час, належного компромісу щодо часу проведення батька з дітьми досягнуто не було, конфліктні ситуації спричинені виключно на ґрунті неприязних стосунків родичів між собою. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітніх дітей, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дітей виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом. При цьому, варто відзначити, що на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дітей, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, та в родині в цілому, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дітей. Важливо підтримувати позитивні, неконфліктні взаємини з колишнім чоловіком (дружиною), зберігати незгоду між собою у таємниці від дітей, досягти співробітництва в інтересах дітей. З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування та надані заяви сторонами, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині позовних вимог щодо встановлення в судовому порядку способу участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми, наступним чином: визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні. [PERSON] , [INFO] , з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом його систематичних побачень: - кожного четверга з 14.00 год. до 19.00 год.; - кожної першої та третьої суботи з 18.00 год. до 18.00 год. неділі; - кожної другої та четвертої п`ятниці з 14.00 год. до 20.00 год. суботи; - святкові дні за попередньою домовленістю між батьками. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання дітей з матір`ю судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі.? Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року, цивільна справа № 520/14367/17, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та. [PERSON] , [INFO] , розірваний. Від вказаного шлюбу у сторін народились діти - [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 03.04.2015 року № 3217, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції), та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження від 18.11.2013 року № 11054, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). Відповідно до статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Як убачається з висновку органу опіки та піклування, відповідно до інформації Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 17.07.2020 року № П4-137940-ф/л, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Мати з малолітніми дітьми проживає за цією адресою. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). З огляду на викладене, беручи до уваги вік та інтереси дітей, суд доходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial