Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

21 листопада 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. З підстав, передбачених статтею 38 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання е з'явився, надіслав до суду заяву відповідно до якої вимоги підтримав повністю, просять розглянути справу без участі представника. Зазначив в позовній заяві, що 11 жовтня 2011 року о 09 год. на перехресті пр. Повітрофлотський та вул. Ернста м. Києва відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ТАТА 613 » державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки « Лексус » державний номер [NUMBER]. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Винуватим у даній ДТП визнано відповідача. Автомобіль «ТАТА 613 » застрахований позивачем відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Дана пригода була визнана страховим випадком та позивачем виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 6307,28 грн. Про страховий випадок водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] позивача не повідомив. Відповідно до статті 38 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », страховки після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу , який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідач заперечив по суті позову. В наданих суду поясненнях підтвердив обставини ДТП , яка мала місце 11 жовтня 2011 року у м. Києві та не заперечує свою винність у вчиненні правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП. Однак вважає , що про страховий випадок страховика повинен був повідомити власник транспортного засобу, якому він повідомив про пригоду. Заслухавши відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2011 року близько 09 години [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ТАТА » державний номер [NUMBER] на перехресті вулиць пр. Повітрофлотський та вул. Ернста м. Києва, скоїв зіткнення з автомобілем марки « Лексус » державний номер [NUMBER]. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дані обставини встановлені постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 листопада 2011 року, якою [PERSON] визнано винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. ( арк.с.8). Автомобіль марки «ТАТА» державний номер [NUMBER] належить [PERSON] та був застрахований Приватним акціонерним товариством « Страхова компанія « Провідна », що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 11 травня 2011 року по 10 травня 2012 року ( арк.с. 5). Відповідно до звіту ТОВ « Декра - Експерт » встановлено, що вартість майнового збитку заподіяного власнику транспортного засобу автомобіля марки « Лексус » державний номер [NUMBER] внаслідок ДТП становить 6307,28 грн. ( арк..с. 11). Страховим актом від 25 листопада 2011 року визначено розмір страхового відшкодування власнику автомобіля марки « Лексус » в розмірі 6307,28 грн. Розмір, завданої шкоди відповідачем не оспорюється. Страхове відшкодування в розмірі 6307,28 грн. виплачено позивачем [PERSON] ( арк.с. 16). Статтею 38 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » передбачено , що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В Постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року, яка ухвалена у зв'язку з неоднаковим застосуванням судами касаційних інстанцій одних і тих саме норм права зазначено, що, виходячи з аналізу статей 33,38 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування ", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим таким, що підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved