Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання № 454570811. Згідно з умовами Заяви про приєднання відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт» та надано платіжну картку та Пін-конверт до неї. 23.08.2018 сторони погодили встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, за якою відповідачу наданий кредит в сумі 32000,00 грн., строком кредитування на 60 місяців, с можливим продовженням на той самий строк, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 38 % річних. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 27 листопада 2019 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 37552,67 грн. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10 липня 2019 року, змінено тип публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з публічного на приватне та перейменувано його в акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 12.06.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, наданий відповідачу строк для подання відзиву та призначений розгляд справи по суті на 20 липня 2020 року. 20.06.2020 у судове засідання уповноважений представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу за його відсутності та позов задовольнити повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 28 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , шляхом підписання заяви про приєднання, укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 454570811 (а.с. 39). Згідно з умовами договору відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт». Також, відповідно до заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідачу надано кредит на задоволення споживчих потреб шляхом надання відновлюваної кредитної лінії в сумі 32000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 38 % річних на строк не більше 60 місяців. Процентна ставка є фіксованою. Строк дії кредиту відповідає строку дії платіжної картки (а.с. 40-41). Відповідно до п. 6.7. заяви про приєднання, яка є частиною кредитного договору, відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу або провести повне чи часткове погашення кредиту. Згідно п.п.1.14.1 розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені договором. Відповідно до п.1.28 розділу ХХІІ даного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). Згідно п.6 паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, за прострочення виконання або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит встановлюється пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми платежу за кожний день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим станом на 27 листопада 2019 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 37552,67 грн., з яких: 31018,26 грн. - заборгованість за кредитом; 5578,76 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 25,52 грн. - комісія; 485,20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 287, 59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 92,45 грн. - 3 % річних на суму простроченого кредиту; 34,85 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 15,68 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 14,52 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом ( а.с. 5-9). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Крім цього, ч. 2 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а відтак з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід стягнути на користь позивача 92,45 грн. - 3 % річних на суму простроченого кредиту; 34,85 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 15,68 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 14,52 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Також сторони обумовили, що розмір комісії, визначений у Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії, становить 0,00 %. При цьому позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про його право на стягнення з відповідача комісії в сумі 25 грн. 52 коп. Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі договору № 454570811 від 28 серпня 2018 року та заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) отримав кредит на задоволення споживчих потреб шляхом надання відновлюваної кредитної лінії в сумі 32000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 38 % річних на строк не більше 60 місяців, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. За таких підстав суд вважає, що обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, є позовні вимоги лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами за його користування, пені, 3 % річних та інфляційних витрат у сумі 37527,15грн, а в частині позову щодо стягнення комісії в сумі 25,52 грн. необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 37527,15 грн. (тобто 99,93 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2100, 52 грн., а судовий збір у сумі 1,48 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: partial