overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

09.10.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала наступним. 11.08.2008 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З березня 2013 роки, через постійні сварки та непорозуміння, сімейні стосунки сторін погіршилися. Сторони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння один до одного. За цих підстав вони припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Позивачка переїхала разом із сином на постійне місце проживання до будинку своїх батьків. Вже біля двох років сторони спільно не проживають. Дитина сторін перебуває на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає не регулярно. За наведених обставин позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та присудити стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у виді судового збору в сумі 243, 60 грн.. Позивачка заявлений позов підтримала. Відповідач позов визнав, підтвердив, що обставини вказані в позовній заяві відповідають дійсності, наполягає на розірванні шлюбу. Суд, вивчивши зміст позовної заяви, заслухавши пояснення сторін, оцінивши їх позицію, дослідивши подані в справу докази, дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити, виходячи з такого. Пояснення і вимоги позивачки заслуговують на увагу, бо сторони спільно не живуть подружнім життям з березня 2013 року, мешкають окремо, що підтверджено відповідачем в судовому засіданні. Пропозицію суду примиритись сторони рішуче відхилили. Отже, з врахуванням вимог ст. 24 СК України - "добровільність шлюбу" та на підставі ст 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. У позивачки на утриманні залишився неповнолітній син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач регулярно кошти на утримання сина позивачці не надає. Отже, вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідають вимогам ст.ст. 180-183, 191 СК України, а тому підлягають до задоволення. Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку: на підставі вимог ч.1 ст.81 ЦПК України в користь позивачки [PERSON] суму 243,60 грн., яка була нею сплачена як судовий збір за подання позову до суду в частині розірвання шлюбу ; на підставі вимог ч. 3 ст. 81 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір" в користь держави 243,60 грн. судового збору за позовні вимоги майнового характеру про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

09.10.2015 року позивач звернулася в суд із позовом про стягнення з відповідача аліментів на користь сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, оскільки син навчається в ДНЗ "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей", тому потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві, додатково пояснила, що вона не працює. Відповідач позов визнав повністю, пояснив, що не працює, перебуває на обліку як безробітний, з нього стягуються аліменти на іншу дитину в розмірі ? частини його доходів, однак згідний сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10.12.1999 року, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Згідно довідки №407 [PERSON] з 01.09.2013 року навчається в державному навчальному закладі "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей", термін закінчення навчання 24.06.2016 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи викладене, та те, що син сторін по справі продовжує навчання, не працює, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не заперечує, що має можливість надавати сину матеріальну допомогу, однак також враховуючи обмежені можливості відповідача надавати таку допомогу, оскільки з нього на підставі виконавчого листа №2-330/2010 р. також стягуються аліменти на користь іншої особи на утримання іншої дитини в розмірі 1/4 частини, тому заявлений розмір аліментів поставить у його у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково в розмірі 1/5 частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

09.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2011 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Новокостянтинівській сільській раді Братського району Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем сімейні відносини припинилися з березня 2017 року, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, поновлювати шлюбні відносини не бажає, на примирення не згодна, тому просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи. У визначений строк відзив до суду не направив, тому у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за заявою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 04.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Новокостянтинівській сільській раді Братського району Миколаївської області, актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не бажають примиритись, що свідчить про дійсність їх намірів щодо розірвання шлюбу та дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище " [PERSON] ". Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 704,80 грн. в рахунок відшкодування сплаченого нею судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

09.11.2018 року позивач звернувся до відповідача з уточненим позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № б/н від 19.10.2010 року [PERSON] отримала кредит у сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п.11.1.63 Договору) коростроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua)\~ АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

09.12.2011 року ПАТ "Дельта Банк" та фізична особа - резидент України [PERSON] [INFO]. Позивач зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 7877,00 грн. на придбання певного майна / послуг на умовах визначених договором. Відповідно до договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 36,5% в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0,00 % в місяць. Позивач свої зобов'яння за Договором виконав, надавши уклали кредитний договір № 004-26081-091211, звернувся до суду з вказаним позовом. Вказав, що відповідно до укладеного договору № CSXRRX02790019 від 07.02.2007 року [PERSON] 07.02.2007 року отримав кредит у розмірі 790.75 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 05.08.2013 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» Кредитному договору № 044-26081-091211 від 09.12.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 9101,13 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 8349,62 грн., заборгованість за відсотками: 751,51 грн., заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Представник позивача ПАТ "Дельта Банк" просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений у судове засідання не з'явився, заперечень суду не надала. Дослідивши матеріали справи, а саме: квитанцію від 12.12.2011 року № 44825622, розрахунок заборгованості від від 05.08.2013 року, копію кредитного договору № 004-26081-091211 від 09.12.2011 року, копію паспорта [PERSON] [INFO], копію ідентифікаційного коду від 09.12.2011 року, рахунок-фактура № ТС-5480 від 09.12.2011 року, копію статута ПАТ «ДельтаБанк» від 2012 року, копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 01.10.2009 року, копію довіреності ПАТ «ДельтаБанк» від 20.12.2011 року, а тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. 526, 527, 530, 1046-1056 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

09.12.2013 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, посилаючись на те, що відповідач за місцем свого проживання в [ADDRESS] з порушенням схеми обліку здійснив самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника і, використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяв позивачу майнову шкоду, розмір якої станом на 03.10.2013 року становить 3325 грн. 50 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 03.10.2013 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні розташованому за адресою: [ADDRESS] виявлене самовільне підключення електропроводки відповідача до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. Таким чином, в порушення вимог ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 в період з 03.10.1012 р. по 03.10.2013 р. відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку. (а.с. 4-17) Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода на день розгляду справи складає - 3325,50 грн. (а.с. 11) Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

09.12.2013 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, посилаючись на те, що відповідач за місцем свого проживання в [ADDRESS] з порушенням схеми обліку здійснив самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника і, використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяв позивачу майнову шкоду, розмір якої станом на 26.07.2013 року становить 896 грн. 73 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 26.07.2013 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні розташованому за адресою: [ADDRESS] виявлене самовільне підключення електропроводки відповідача до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. Таким чином, в порушення вимог ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 в період з 17.04.1013 р. по 26.07.2013 р. відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку. (а.с. 4-18) Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода на день розгляду справи складає - 896,73 грн. (а.с. 12) Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

09.12.2013 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.01.2007 р. по теперішній час ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці, яка мешкає у квартирі [ADDRESS]. Відповідач в порушення "Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідводів" не вносить плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.07.2003 року і станом на 01.09.2013 року у неї утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 7931,50 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 229,40 грн. У судовому засіданні представник позивача Горлаковська Т.І., яка діє на підставі довіреності, не з'явилася, надала суду клопотання, в якому просить справу розглядати без її участі, просить позовні вимоги задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що свідчить витяг з реєстру поштових відправлень. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідачка мешкає в квартирі [ADDRESS], та згідно п.18 Правил надання населенню послуг водо-,теплозабезпечення та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року за №1497, зобов'язан вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідачки, заборгованість за період з 01.07.2003 року і станом на 01.09.2013 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 7931,50 грн. (а.с.4-5). Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01.07.2003 року і станом на 01.09.2013 року в розмірі 7931,50 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

09.12.2014р. позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що 09.04. 1993 році її бабуся [PERSON] внаслідок приватизації отримала на праві власності двухкімнатну квартиру [ADDRESS], Донецької оюласті, загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. На випадок смерті 13.11.1997 року бабуся залишила заповіт, згідно якого квартиру, яка належала їй на праві власності заповідала [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Оформити право на спадщину через нотаріальну контору вона не може, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, зберіглись тільки ксерокопія ордера і свідотцтва про право власності. Тому просила суд визнати за нею право власності на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Позивачка на позові наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право осорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за законом, помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти,право на прийняття належної йому частки переходить до його спадкоємців. Судом встановлено, що 09.04. 1993 році її бабуся [PERSON] внаслідок приватизації отримала на праві власності двухкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. На випадок смерті 13.11.1997 року бабуся залишила заповіт, згідно якого квартиру яка належала їй на праві власності заповідала [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Оформити право на спадщину через нотаріальну контору вона не може, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, зберіглись тільки ксерокопія ордера і свідотцтва про право власності. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки про смерть [PERSON] померла [INFO] року. На підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1220, 1221, 1222, 1223,1276 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

09 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Богородському відділі ЗАГС Управління ЗАГС Москви (актовий запис № 1612). Від цього шлюбу дітей не мають . [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем різні за характерами та звичками люди, між ними постійно виникали сварки і конфлікти, що і стало причиною розпаду їх сім"ї. Відповідач не бажає розірвати шлюб у відділі ДРАЦС, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак надіслала до суду телеграму, в якій позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду телеграму, в якій позовні вимоги визнав, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Богородському відділі ЗАГС Управління ЗАГС Москви , про що зроблений запис про укладення шлюбу № 1612, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу дітей не має. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу . Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін . Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved