Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

10.05.2017 р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із\~\~позовом до відповідача про стягнення з врахуванням уточнення заборгованості за кредитним договором в сумі 44576,74 грн. Вимоги позивача мотивовано неналежним виконанням [PERSON] своїх договірних зобов'язань. Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач\~\~подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала, вказала на неможливість погасити заборгованість повністю та зобов'язалась повертати кредит частинами. Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 11.08.2011 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою заявою про виявлення бажання оформити кредитну картку. Як вбачається зі змісту заяви, підписавши останню, клієнт (відповідач) приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua:https://client-bank.privatbank.ua., які разом з цією заявою, карточками зі зразками підписів складають Договір банківського обслуговування. В заяві сторони погодили, що відносини між банком (позивачем) та клієнтом (відповідачем) можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: https://client- bank.privatbank.ua або інший інтернет/SMS ресурс, зазначений банком). Також у заяві про виявлення бажання оформити кредитку, зазначено, що Умови та Правила розміщено на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Актуалізуються Умови та Правила не частіше ніж 1 раз у місяць, з обов'язковою публікацією на сайті банку до 25 числа місяця, що передує змінам. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. Зауважень щодо відступів від умов кредитування позичальником не надавалось. Від одержання кредитних коштів остання не відмовлялась. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданого позивачем розрахунку позовних вимог, позичальник частково погашав свої зобов'язання, однак не в повному обсязі та з порушенням строків. З листопада 2015 року позичальником кошти в рахунок погашення кредиту не вносились. За твердженням позивача, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, станом на 31.03.2017 року [PERSON] заборгувала банку: 5029,60 грн. по тілу кредиту, 33948,25 грн. по процентах за користування кредитом, 3000 грн. по пені та комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2098,89 грн. штраф (процентна складова). Заперечень щодо визначеного банком розміру основного зобовязання та відсотків за користування кредитом відповідачем не зазначено. Невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про відновлення його порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до\~\~ч.1\~ст.11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~\~ Змістом пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. 60 ЦПК України\~ визначено, що\~кожна сторона\~\~зобовязана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Поданими доказами, доведено обґрунтованість заявлених вимог. Так, за змістом \~ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку . Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов\~ договору\~ та\~ вимог\~ цього\~ Кодексу,\~ інших актів цивільного законодавства,\~ а за відсутності таких умов та вимог -\~ відповідно до\~\~ звичаїв\~\~ ділового\~ обороту\~ або\~ інших\~ вимог,\~ що\~ звичайно ставляться. При цьому, стаття 525 ЦК України, встановлює недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Якщо\~ у\~ зобов'язанні\~ встановлений\~ строк\~ (термін)\~ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). \~Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем\~\~виникли правовідносини, які мають ознаки кредитного договору. Приписи ч.1 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що за\~ кредитним\~ договором\~ банк або інша фінансова установа (кредитодавець)\~ зобов'язується\~ надати\~ грошові\~ кошти\~\~ (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором,\~ а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До\~ відносин\~\~ за\~\~ кредитним\~\~ договором\~\~ застосовуються положення\~ параграфа\~ 1\~ глави 71 ЦК України,\~ якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України, на позичальника покладено обовязок повернути\~ позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі\~ або\~ речі,\~ визначені\~ родовими ознаками,\~ у\~ такій\~ самій кількості,\~ такого самого роду та такої самої якості,\~ що були передані йому позикодавцем) у\~ строк\~ та\~ в порядку, що встановлені договором. Якщо\~\~ договором\~\~ встановлений\~\~ обов'язок\~\~ позичальника повернути\~\~ позику\~\~ частинами (з розстроченням),\~ то згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, в\~ разі прострочення повернення чергової частини\~ позикодавець\~ має\~ право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,\~ належних йому відповідно до статті\~ 1048\~ цього Кодексу. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обовязок позичальника повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, та серед іншого, отримувати виписки у т.ч. щодо зміни процентної ставки нарахування відсотків за користування кредитом. Однак, в порушення приписів перелічених норм, станом на 31.03.2017 року [PERSON] заборгувала банку: 5029,60 грн. по тілу кредиту, 33948,25 грн. по процентах за користування кредитом, 3000 грн. по пені та комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2098,89 грн. штраф (процентна складова). Згідно з ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК України). Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитним договором [PERSON], яка зареєстрована в [INFO], що входить до населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, повинно бути враховано вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Зважаючи на вищезазначене, позовні вимоги про стягнення:: 5029,60 грн. по тілу кредиту, 33948,25 грн. по процентах за користування кредитом, в цілому борг в сумі 38977,85 грн. слід задовольнити. Вимоги про стягнення 3000 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) 2098,89 грн. штрафу (процентна складова) задоволенню не підлягають. Належних та допустимих доказів, які доводять відсутність вини боржника в порушенні зобовязання відповідачем не зазначено. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~сплачений судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial