Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею і відповідачем,\~та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - " [PERSON] ", також просить стягнути судові витрати, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, тому збереження шлюбу неможливо, неповнолітніх дітей не мають, але, оскільки відповідач не з`являється до органу РАЦС для розірвання шлюбу у позасудовому порядку, вона, позивач, змушена звернутися до суду для захисту і реалізації свого права на розірвання шлюбу. \~\~ \~ \~ \~ \~ Сторони у судовому засіданні присутніми не були, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, примирення не бажають, відповідач просив не стягувати з нього судові витрати. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Ізмаїльським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області 26.01.2019р. був зареєстрований шлюб (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 26.01.2019р., а/з №31), дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2020р. з актового запису №1160, складеного 10.04.2019р. Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області з запису про народження [INFO] [PERSON] було виключено відомості про батька [PERSON] . Тому від цього шлюбу, сторони неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач до органу РАЦС для розірвання шлюбу на прохання позивача не з`являється. \~ \~ \~ \~З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що вони фактично не проживають разом, відповідач не заперечує проти задоволення позову, але проти стягнення з нього судових витрат заперечує, не надаючи достатніх доказів і аргументів на підставу заперечень, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір, а нестягнення з відповідача половини судових витрат на користь позивача - порушить її законне право на відшкодування судових витрат при задоволенні її вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). \~ \~ \~ \~Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, відповідач не заперечує проти задоволення позову та просив не стягувати з нього судові витрати відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112, її ч.2 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що з наданих суду відомостей не вбачається спору між сторонами про місце проживання\~дитини та щодо спільного майна подружжя, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме: ч.2ст.114 СК України регламентовано, що в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; а ч.3ст.115 СК України - що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~Окрім цього, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення судових витрат з відповідача, тому суд дійшов наступного висновку \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 гривні 40 копійок, - 1 / 2 розміру якого було сплачено позивачем при зверненні до суду з даним позовом, адже положеннями ч.1 цієї статті регламентовано, що в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За змістом ч.3ст.7 Закону України «Про судовий збір», в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 420грн.40коп. та 50 відсотків сплаченого нею судового збору - стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved