Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила скасувати арешт, накладений Першою Київською державною нотаріальною конторою на приватний житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі листа управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 21.01.1998 року за № 046-75, посилаючись на те, що її матері [PERSON], яка померла [INFO] року належав на праві власності жилий будинок по [ADDRESS]. Під час оформлення спадщини в порядку, передбаченому законом, виявилось, що на будинок [ADDRESS] накладено арешт згідно листа № 046-75 управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації від 21.01.1998 року, у зв'язку із чим їй було відмолено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом. Даний арешт було зареєстровано Першою київською державною нотаріальною конторою 25.10.2004 року за № 140753 на приватний будинок за адресою: [ADDRESS] Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.11.2001 року № 2524 «Про ліквідацію управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації» управління капітального будівництва ліквідовано без правонаступника, тому інформація щодо накладеного арешту в Департаменті будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відсутня, про що було повідомлено позивача в листі Департаменту будівництва та житлового забезпечення від 19.02.2015 за № 056/85-У1296. Накладення арешту було здійснено у зв'язку з забудовою житлового масиву, внаслідок якої будинок передбачалося знести, а мешканці підлягали переселенню. Однак забудова не проводилась і мешканці не відселялися, тому будинок у зв'язку з реконструкцією знесений не був. Тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав і свобод, оскільки діюча заборона перешкоджає їй як спадкоємцю власника будинку отримати свідоцтво про прийняття спадщини та володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном. Тому [PERSON], враховуючи, що обставина якою обумовлено накладення арешту відпала, а сам арешт є перешкодою, що не дає можливості реалізувати її право на вільне розпорядження майном, просила скасувати заборону (арешт) на будинок та зобов'язати Дванадцяту київську державну нотаріальну контору зняти його з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення майнових і спадкових її прав, а також на те, що підстави для перебування будинку по [ADDRESS] під арештом відпали, позов просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог не заперечував, зазначаючи, що підстави для накладення арешту відпали. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлялася належним чином, у зв"язку з чим суд вважає за можливе розглядати вказану справу без участі такої на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення з"явившихся у судове засідання сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: скасувати арешт накладений Першою Київською державною нотаріальною конторою на будинок [ADDRESS], виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно даних КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», які містяться в матеріалах спадкової справи, яка була надана суду в порядку забезпечення доказів, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON], зокрема 1/2 частка на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою 25.04.1995 р., № 2н-1063, зареєстрованого КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 21.12.1995р., про що зроблено запис до Реєстраційної книги № 39102 та 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою 25.04.1995 року № 2н-1065, зареєстрованого КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 21.12.1995р., про що зроблено запис до Реєстраційної книги № 39102. Відповідні свідоцтва про право власності на вказаний будинок були надані також суду для огляду в судовому засіданні. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] згідно рішення органу місцевого самоврядування Київської міської ради від 30.03.1999 року за № 190/291, державний акт від 30.07.2001 року за № 148693. Відповідний державний акт на вказану земельну ділянку також було надано суду для огляду в судовому засіданні. З"ясовано і те, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підверджується свідоцтвом про народження, яка померла [INFO] року та заповідала позивачу все належне їй своє майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи в якій містяться свідоцтво про смертьУшакової Т.К та її заповіт. Згідно довідки № 1105/02-14 від 12.02.2015 року, виданої нотаріусом Дванадцятої київської державної контори видати Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] неможливо у зв'язку з накладеним арештом на приватний будинок за адресою: [ADDRESS], на підставі листа № 046-75, 21.01.1998, Київської міської держадміністрації, УКБ, зареєстрованого Першою Київською державною нотаріальною конторою 25 жовтня 2004 року за № 1407153, архівний номер 997108KIEV1, архівна дата 26.01.1998, дата виникнення 26.01.1998, № реєстра 16588-22, внутр. № 7001163B22EF51334046, вх. 326. Департамент будівництва та житлового забезпечення повідомив, що згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.11.2001 року № 2524 «Про ліквідацію управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації» управління капітального будівництва ліквідовано без правонаступника, як наслідок інформація про накладення арешту на будинок [ADDRESS] відсутня. Листом №114/4833/2 від 03.09.2015 року КП «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації було повідомлено, що відселення мешканців приватних будинків житлового масиву Біличі проводилось відповідно до рішення виконкому Київради від 26.01.1989 року № 57 Головним управлінням житлового забезпечення за замовленням Головного управління капітального будівництва. Арешт на будинки було накладено у зв'язку зі зловживанням власників в питаннях укладання цивільно-правових угод та прописки сторонніх осіб. Відселення мешканців з приватного будинку № 26-А на вул. Мальовничій у Святошинському районі м. Києва не провадилось, грошова компенсація не надавалась. В справі є рішення щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду запиту 12 Київської державної нотаріальної контори, де вказано про існування заборони щодо об'єкта нерухомого майна по [ADDRESS]. З інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 06.02.2015р. вбачається, що об'єкт: будинок по [ADDRESS] перебуває під арештом на підставі обтяження: листа № 046-75 від 21.01.1998 року. Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації. В той же час, з інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 06.02.2015р. вбачається, що арешт було накладено лише на будинок, а будь-які обтяження на земельну ділянку по [ADDRESS], яка перебувала у власності [PERSON] відсутні. Як встановлено судом, підставою накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS] було заплановане відселення мешканців житлового масиву Біличі з наданням їм інших жилих приміщень у зв'язку із комплексною забудовою даної місцевості, однак на час розгляду справи забудова не проводиться, відселення мешканців не відбувалось Управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації, яке було створено для мети здійснення комплексної забудови 16 мікрорайону житлового масиву Біличі, ліквідовано 26.11.2001 р. без правонаступників і лист № 046-75 від 21.01.1998 року не зберігся. КП «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації було повідомлено про накладення заборони листом УКБ КМДА від 21.01.1998 р. № 046-75 на будинок [ADDRESS] для проведення цивільно-правових угод і зазначено, що відселення мешканців з даного будинку не проводилось. Наведені вище обставини справи в їх сукупності свідчать про те, що підстави для перебування будинку по [ADDRESS] під арештом відпали. Однак, позивач, як спадкоємець майна [PERSON], яка померла 31.05.2014р. і була власником цього будинку, не має можливості отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, у зв'язку із продовженням перебування спадкового майна під арештом, чим порушуються її права згідно ст.1297 ЦК України щодо отримання свідоцтва про право на спадщину та законного набуття права власності на нерухоме майно і його наступної державної реєстрації, у зв"язку з чим такі порушені права позивача підлягають захисту шляхом скасування накладеного Першою Київською державною нотаріальною конторою на житловий будинок [ADDRESS] на підставі листа №046-75 від 21.01.1998 року Головного управління капітального будівництва Київської міської державної адміністрації, за № 1407153, архівний номер 997108 KIEV1, архівна дата 26.01.1998 р., дата виникнення 26.01.1998, № реєстру 16588-22, внутрішній номер 7001163B22EF51334046, вх. 326 арешту. Стосовно позовних вимог, пов'язаних з вилученням з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту, суд прийшов до висновків про відмову виходячи з наступного. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Тобто рішення суду, яке набрало законної сили є достатньою підставою для внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про скасування обтяження у вигляді арешту. Враховуючи те, що обраний спосіб захисту цивільних прав у вигляді примусового виконання обов'язку в натурі застосовується судом у випадку доведення позивачем факту невиконання такого обов'язку, підстави для задоволення таких вимог на час розгляду справи відсутні. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємозв'язку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову і скасування арешту з будинку 26-А по вул. Мальовничій в м. Києві.

Outcome: approved