Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі»» звернулося до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, вказавши, що відповідач по справі є споживачем АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» за адресою: [ADDRESS] . 30.10.2020 року за вказаною адресою представниками ОСР було проведено перевірку дотримання споживачами ПРРЕЕ, в результаті якої було виявлено порушення п.п.7 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: «Самовільне підключення після відключення поза приладами обліку з порушенням схеми обліку до мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК «Дніпровські Електромережі». Факт порушення ПРРЕЕ зафіксовано актом №022233 від 30.10.2020 року, який підписаний представниками ОСР. Другий примірник акту, в якому зазначена дата та час засідання комісії з розгляду акту про порушення, вручено споживачу особисто. Жодних зауважень до акту споживачем внесено не було. Відповідно до протоколу №71 від 04.11.2020 року засідання комісії по розгляду акта про порушення №022233 від 30.10.2020 року, споживач порушив Правила роздрібного ринку електричної енергії. Прийнято рішення провести нарахування згідно глави 8.4 ПРРЕЕ за формулою №8. Вартість спожито, але не облікованої енергії становить 60\~603,30 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути на свою користь з відповідача та сплачений судовий збір. Ухвалою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2021 року вказану справу направлено до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2021 року, вказана справа надійшла до провадження судді Ступак С.В. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 14 травня 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим направленням, яке повернулось на адресу суду з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання», відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважаються належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є споживачем послуг Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується проставленим підписом [PERSON] в акті про порушення №022233 від 30.10.2020 року. (а.с. 5) Правовідносини між сторонами регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за №1357, згідно з п. 1 яких вони обов`язкові для виконання всіма споживачами та постачальниками. Згідно з п.п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, ст.ст. 1, 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» відповідач зобов`язаний нести відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК України договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно положень ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Частиною 2, 3 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом (ч.1 ст.77). Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (ч.2 ст.77). 30 жовтня 2020 року за місцем проживання відповідача, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] представниками Енергопостачальної компанії було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення, в результаті якої було виявлено порушення п. 6 п. 8.4.2 Правил, а саме: самовільне підключення після відключення поза приладами обліку з порушенням схеми обліку до мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК «Дніпровські Електромережі, що було зафіксовано в Акті про порушення №022233, підписаному трьома представниками Енергопостачальної компанії та відповідачем (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, у тому числі, майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому вказана вище сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до Протоколу №71 від 04.01.2020 року засідання комісії по розгляду акта про порушення №022233 від 30.10.2020 року, нарахування проведено згідно глави 8.74 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312 зі змінами, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.07.2019 р. №1525, за формою №8, за період з 30.10.2019 року по 30.10.2020 рік здійснено нарахування за не обліковану електричну енергію 23768 вКтхг 60603,30 грн6. (а.с.7) Згідно п.п. 6 п. 3.1 Методики, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. Згідно п.п. «б» п.3.3 Методики у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за кількістю днів - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за 12 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Відповідно до п.3.5 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у п.п.6 п.3.1 Методики добовий обсяг споживання електроенергії визначається за формулою (п.2.7) Методики. У свою чергу зміст п.2.7 Методики повторює п.3.3 і вказує, що для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за 12 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Отже, як п. 2.7, так і п.3.3 Методики вказують на необхідність проводити нарахування із сумарної кількості днів, починаючи із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше ніж за 12 календарних місяців. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Положеннями\~ч.\~1\~статі 13\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України). Належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач, відзиву на позов та докази на його обґрунтування суду не надавав, тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, оскільки послуги надаються, але їх оплата не проводиться, сума боргу підтверджена розрахунком розміру відшкодувань збитків по акту №Н022233, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача вартість не\~облікованої електричної\~енергії,\~внаслідок порушення\~Правил роздрібного\~ринку електричної\~енергії у розмірі 60\~603,30 грн. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2270,00 грн.: сплачений ним при подачі позову (а.с.3, 4), тому, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved