Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] 03.08.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, яку уточнювала (а.с.2-4 том1, а.с.49-51 том2). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016 року (а.с.37 том2) клопотання [PERSON] задоволено; виключено [PERSON] з кола відповідачів по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Протягом розгляду справи позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги в частині розміру трьох відсотків річних та виплат з урахуванням індексу інфляції на час подачі заяви про уточнення вимог (а.с.198-199 том2, а.с.2-4 том3, а.с.105 том4, а.с.221 том4) та станом на 15.08.2019 року остаточно просить стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 121000,00 грн., 3% річних в розмірі 22784,47 грн., інфляційні нарахування в розмірі 258921,15 грн. та стягнути на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору. [PERSON] в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на наступні обставини. 01.12.2011 року між нею та її братом [PERSON] було укладено договір позики. [PERSON] для придбання у приватну власність нежитлового приміщення, що знаходиться на другому поверсі по [ADDRESS] , взяв у неї в борг 89000,00 грн. та пообіцяв сплати їй до 01.01.2013 року суму боргу та суму, яку б вона отримала, якщо б не закривала свої банківські рахунки. Досягнуті між ними домовленості були оформлені у письмовій формі у вигляді розписки, підписану [PERSON] 01.12.2011 року особисто. В розписці, крім суми основного боргу, [PERSON] визнана та зазначена сума упущеної вигоди в розмірі 52000,00 грн. [PERSON] до 01.01.2013 року повинен був сплатити їй 141000,00 грн. У листопаді 2011 року [PERSON] купив вищезазначене приміщення, що підтверджується договором купівлі-продажу. Боржник повернув їй 17.04.2013 року - 10000,00 грн., 08.05.2013 року - 10000, 00 грн., про що вона склала відповідні розписки. Таким чином залишок неповернутих коштів становить 121000, 00 грн. [INFO] року її брат помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , син померлого [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь матері. Добровільно відповідач відмовилась сплатити їй суму боргу. Тому вона вимушена була звернутися до суду. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 року (а.с.25 том1), провадження по справі було відкрито у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час). Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 року (а.с.33 том1) накладено арешт на 1/3 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права власності на житло від 11.03.1998 року; накладено арешт на 3/85 частки нежитлової будівлі [ADDRESS] , заборонивши його відчуження до вирішення спору по суті. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.08.2015 року (а.с.36 том1) виправлено описку в ухвалі суду від 05.08.2015 року та вказано дату винесення ухвали як «11.08.2015 року» замість помилково вказаної дати «05.08.2015 року». Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Кутовою Т.В. про закінчення виконавчого провадження від 06.10.2015 року вимоги виконавчого документу - ухвали № 5518 виданої 11.08.2015 року виконані фактично та в повному обсязі (а.с.146-147 том1). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року (а.с.134 том1) заяву [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову залишено без розгляду. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року (а.с.138-139 том1) позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу залишено без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року (а.с.200-201 том1) апеляційну скаргу [PERSON] задоволено; ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року скасовано; матеріали справи направлено до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для продовження розгляду. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.04.2016 року (а.с.223-224 том1) відмовлено в задоволенні відводу судді Багровій А.Г.; задоволено заяву судді Багрової А.Г. про самовідвід та передано справу на розгляд іншому судді. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2016 року, справу передано у провадження судді Рибакової В.В. (а.с.228 том1). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.06.2016 року (а.с.242 том1) заву [PERSON] про повернення сплаченого судового збору задоволено. Ухвалами Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.06.2016 року (а.с.242а том1), 08.08.2016 року (а.с.8 том2) клопотання [PERSON] про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено; судове засідання по справі вирішено провести в режимі відеоконференції. Ухвалами Нікопольськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2016 року (а.с.17 том2), 03.10.2016 року (а.с.24 том2), 29.01.2018 року (а.с.222 том2), 01.03.2018 року (а.с.18 том3), 27.03.2018 року (а.с.47 том3), 10.04.2018 року (а.с.93 том3), 21.06.2018 року (а.с.167 том3), 10.09.2018 року (а.с.175 том3), 20.09.2018 року (а.с.201 том3), 24.04.2019 року (а.с.60 том4), 19.07.2019 року (а.с.132 том4) судовізасідання по справі вирішено провести в режимі відеоконференції. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2017 року (а.с.114-115 том2) у задоволенні клопотання [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.09.2017 року (а.с.154-156 том2) у задоволенні заяви [PERSON] про скасування ухвали від 05.08.2015 року (виправлено на 11.08.2015 року) відмовлено. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.09.2017 року (а.с.157 том2) у задоволенні клопотання [PERSON] про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - відмовлено. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.11.2017 року (а.с.202 том2) у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про проведення судового засідання у режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.11.2017 року (а.с.203 том2) у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про передачу справи за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено. 15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції. У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 року (а.с.217 том2), клопотання [PERSON] про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено; судовезасідання по справі вирішено провести в режимі відеоконференції. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2018 року (а.с.15-17 том3) визнано зловживанням процесуальними правами дії відповідача [PERSON] та представника [PERSON] - [PERSON] , що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема щодо подання [PERSON] клопотання від 24.07.2017 року про скасування заходів забезпечення позову та подання представником [PERSON] - [PERSON] заяви від 26.02.2018 року про скасування ухвали суду про накладення арешту, які вже вирішено судом; клопотання [PERSON] від 24.07.2017 року про скасування заходів забезпечення позову та заяву представника [PERSON] - [PERSON] від 26.02.2018 року про скасування ухвали суду про накладення арешту залишено без розгляду. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 року (а.с.43-44 том3) клопотання [PERSON] про витребування доказів в частині підтриманих вимог задоволено; витребувано у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Мігунова С.О. (53200 [ADDRESS] . Нікополь, пр. Трубників,20) договір купівлі-продажу від 30.11.2011 року, укладений між [PERSON] та іншою особою (комунальною установою), який був посвідчений 30.11.2011 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О. 03.04.2018 року від приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Мігунова С.О. до суду надійшли копія договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року та копія заяви [PERSON] про надання згоди на купівлю (а.с.88,89 том3). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2018 року (а.с.98-99 том3) доручено Нікопольському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області тимчасово вилучити у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Мігунова Сергія Олександровича (місцезнаходження за адресою: [ADDRESS] Дніпропетровська [ADDRESS] ; номер засобів зв`язку: [NUMBER] ; e-mail: [INFO]) договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року, укладений між [PERSON] та Територіальною громадою міста Нікополя в особі Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-9», який був посвідчений 30.11.2011 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О., зареєстровано в реєстрі за № 1745. Матеріалами справи підтверджується, що вимоги вказаної ухвали суду від 16.04.2018 року були виконані (а.с.232-236 том 3). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 року (а.с.45-46 том3) у задоволенні клопотань представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , що викладені в запереченнях на заяву про уточнення позовних вимог, щодо залишення заяви про уточнення позовних вимог без руху і повернення заяви позивачу, щодо закриття провадження у справі відмовлено. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2018 року (а.с.98-99 том3) доручено Нікопольському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області тимчасово вилучити у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Мігунова Сергія Олександровича (місцезнаходження за адресою: [ADDRESS] ; номер засобів зв`язку: [NUMBER] ; e-mail: [INFO]) договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року, укладений між [PERSON] та Територіальною громадою міста Нікополя в особі Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-9», який був посвідчений 30.11.2011 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О., зареєстровано в реєстрі за № 1745. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.06.2018 року (а.с.109-110 том3) клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення доказів повернуто заявнику. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2018 року (а.с.136-138 том3) заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення доказів задоволено частково; витребувано у Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Нікопольської міської ради у Дніпропетровській області (Код ЄДРПОУ 04052198, місцезнаходження за адресою: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд.3) оригінали реєстраційних карток на проведення державної реєстрації створення юридичної особи, написаних [PERSON] : ОСББ «Форум-Н» по [ADDRESS] , [ADDRESS] ; ОСББ «Зелений дім-Н» по вул. Електрометалургів, буд. 26 у м. Нікополь; ОСББ «Нікополь-6» по пр. [ADDRESS] буд. [ADDRESS] ; ОСББ « [ADDRESS] -16» по [ADDRESS] ; ОСББ «Благодать - Н» по [ADDRESS] . Нікополь; в інших вимогах - відмовлено. На виконання вимог вказаної ухвали суду від 15.06.2018 року Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління адміністративних послуг та дозвільних процедур Нікопольської міської ради надав оригінали реєстраційних карток на проведення державної реєстрації створення юридичної особи, написаних [PERSON] , а саме: ОСББ «Форум-Н», ОСББ «Нікополь-6», ОСББ «Нікополь -16» та ОСББ «Благодать - Н», та повідомив, що картка на проведення державної реєстрації створення юридичної особи ОСББ «Форум-Н» надавалася іншою особою, тому надано реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, яку надавав особисто [PERSON] . Щодо ОСББ «Зелений дім-Н» вказано, що надані та написані [PERSON] реєстраційні картки в даній реєстраційній справі відсутні (а.с.237 том3). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року (а.с.241 том3) у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів відмовлено. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року (а.с.243-244 том3) клопотання [PERSON] про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи задоволено; призначено по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу - судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз; для проведення експертизи направлено експертній установі матеріали цивільної справи № 182/5518/15-ц провадження № 2/0182/61/2018 (том1, том2, том3), в матеріалах якої наявний оригінал розписки від 01.12.2011 року (а.с.231 том3); також для проведення експертизи експертній установі у якості зразків підписів [PERSON] направлено: 1) оригінал договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року зареєстровано в реєстрі за № 1745 з додатками (всього на 29 аркушах), який тимчасово вилучений державним виконавцем у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мігунова С.О. на підставі ухвали суду від 16.04.2018 року. В якості зразків підпису [PERSON] з оригіналу договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року зареєстровано в реєстрі за № 1745 з додатками (всього на 29 аркушах) експертам взяти саме оригінал договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року зареєстровано в реєстрі за № 1745; оригінал протоколу проведення аукціону (публічних торгів) з продажу нерухомого майна Комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційної Контори-9» від 25 листопада 2011 року; 2) оригінал Декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2008 року або за інший період звітного року, подану [PERSON] ; 3) оригінал реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи ОСББ «Нікополь-6»; оригінал реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи ОСББ «Нікополь-16»; оригінал реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи ОСББ «Благодать-Н»; оригінал реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСББ «Форум-Н», які надані на виконання ухвали суду від 15.06.2018 року відділом реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління адміністративних послуг та дозвільних процедур; витрати по проведенню експертизи покладено на [PERSON] за її згодою; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.11.2018 року (а.с.252 том3) поновлено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу для вирішення клопотання експерта, розгляд якого вирішено провести в режимі відеоконференції (а.с.253 том3). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року (а.с.264-265 том3) клопотання експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Кучинської Вікторії Олегівни задоволено; для проведення експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз у якості зразків підписів [PERSON] направлено: оригінал Додатку 1 до договору про постачання електричної енергії № 1246 від 27.07.2012 року Обсяги постачання електроенергії споживачу; зазначено, що на виконання ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року про призначення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу - судової почеркознавчої експертизи направлено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз матеріали цивільної справи № 182/5518/15-ц провадження № 2/0182/61/2018 (том1, том2, том3), в матеріалах якої наявний оригінал розписки від 01.12.2011 року (а.с.231 том3); раніше експертній установі були направлені наступні документи, які залишені у експерта, а саме: 1) оригінал договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року зареєстровано в реєстрі за № 1745 з додатками (всього на 29 аркушах), який тимчасово вилучений державним виконавцем у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мігунова С.О. на підставі ухвали суду від 16.04.2018 року. В якості зразків підпису [PERSON] з оригіналу договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року зареєстровано в реєстрі за № 1745 з додатками (всього на 29 аркушах) експертам взяти саме оригінал договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 30.11.2011 року зареєстровано в реєстрі за № 1745; оригінал протоколу проведення аукціону (публічних торгів) з продажу нерухомого майна Комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційної Контори-9» від 25 листопада 2011 року; 2) оригінал Декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2008 року або за інший період звітного року, подану [PERSON] ; 3) оригінал реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи ОСББ «Нікополь-6»; оригінал реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи ОСББ «Нікополь-16»; оригінал реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи ОСББ «Благодать-Н»; оригінал реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСББ «Форум-Н», які надані на виконання ухвали суду від 15.06.2018 року відділом реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління адміністративних послуг та дозвільних процедур; проведення експертизи провести за матеріалами справи та представлених експертній установі документів із зразками почерку та підписів [PERSON] ; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Відповідачем надано квитанцію в сумі 9152 грн. 00 коп. про оплату по справі судової почеркознавчої експертизи (а.с.12 том4). 25.02.2019 року до суду від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов Висновок експерта №5369 криміналістичної судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №182/5518/15-ц, складений 04.02.2019 року (а.с.13,14-16 том4). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2019 року (а.с.18 том4) поновлено провадження по справі. Ухвалами Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року (а.с.34 том4), 05.04.2019 року (а.с.48 том4), 22.05.2019 року (а.с.115 том4), клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено; судове засідання по справі вирішено провести в режимі відеоконференції. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 року (а.с.110-111 том4) у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів відмовлено. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 року (а.с.227-229 том4) у задоволенні клопотань представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , що викладені в запереченнях на заяву про уточнення позовних вимог та доповненнях до заперечень на заяву про уточнення позовних вимог, щодо залишення заяви про уточнення позовних вимог без руху і повернення заяви позивачу відмовлено. Позивач у судовому засіданні обставини викладені в позові підтримала, на задоволенні остаточних вимог наполягала. Суду пояснила, що після смерті [PERSON] звернулася з заявою до нотаріальної контори, якою повідомила про існування боргу померлої особи, заяву вважає претензію щодо спадкоємців. Так як відповідач, яка прийняла спадщину, відмовилась сплатити їй суму боргу добровільно, вона звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні викладені в позові обставини та позовні вимоги підтримав, просив остаточні вимоги позивача задовольнити повністю. Вказав, що позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори та з даним позовом до суду. Строк звернення до нотаріальної контори та строк позовної давності позивачем не пропущено. Позивач подавала заяву до нотаріальної контори про існування боргу, просила не видавати свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом спадкоємцям померлого [PERSON] . Нотаріус, який відкрив спадкову справу повинен був повідомити спадкоємців про те, що існує майнова претензія. Зазначив, що за життя [PERSON] намагався виконати свої зобов`язання перед позивачем, частково погасив борг - сплатив 20000,00 грн. на підтвердження чого в матеріалах справи наявні копії розписок, тобто борг за розпискою ним визнавався. Проти обставин, викладених у запереченнях на заяву заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.135,136,146), у судове засідання повторно не з`явилася. 12.08.2019 року до суду електронною поштою надійшла заява відповідача про розгляд справи за її відсутності, за участю її представника [PERSON] (а.с.144 том4). У судовому засіданні 21.03.2017 року (а.с.71-73 том2) відповідач та її представник - [PERSON] , який приймав участь у справі на той час, проти задоволення позовних вимог заперечували. В матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача проти позову з додатками (а.с.114-132 том1), заперечення відповідача на уточнену позовну заяву з додатками (а.с.56-62 том 2, 151-156 том4), доповнення до заперечення на заяву про уточнення позовних вимог з додатками (а.с.161-176 том4), пояснення відповідача з додатками (а.с.180-196 том2). В обґрунтування заперечень посилається на наступні обставини. У наданій розписці від 01.12.2011 року вказано, що грошові кошти необхідні для придбання нежитлових приміщень на 2 поверсі по [ADDRESS] , проте укладення договору купівлі-продажу частини вказаного нежитлового приміщення відбулося 30.11.2011 року. [PERSON] , як дружиною покупця [PERSON] , було надано згоду на купівлю вказаного майна, крім того вона особисто здійснила оплату на рахунок продавця на загальну суму 133757,00 грн., тобто до укладення спірної розписки. Вона як дружина не давала згоду на отримання померлим коштів від [PERSON] Послалась на те, що на момент укладення договору позики не можуть бути збитки, а тому вимоги про стягнення упущеної вигоди не підлягають задоволенню. Вказала, що оригінал розписки це підробка, розписка не написана рукою її померлого чоловіка [PERSON] . У запереченнях на заяву про уточнення позовних вимог, доповненнях до заперечення на заяву про уточнення позовних вимог представник відповідача [PERSON] послався на те, що у позивача відсутнє право вимоги як у кредитора, що позивач повинна була подати до нотаріуса або відповідача відповідну заяву про претензію щодо повернення боргу і покриття його за рахунок спадкового майна, однак такої заяви не подано, позивачем подано заяву до нотаріуса в які просить не оформляти спадщину за законом до сплати спадкоємцями боргу. Також зазначив, що позивачем пропущені строки позовної давності та подано заяву про застосування строків позовної давності (а.с.151-153,161-166,215,216 том4). Представник відповідача Ажмяков Р.В. у судове засідання повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за відомою суду адресою місцезнаходження та електронною поштою (а.с.133,145,147 том4). Про зміну місцезнаходження (перебування) заяв від представника відповідача до суду не надходило. Перед судовим засіданням, яке повинно було відбутися в режимі відеоконференції, представник відповідача в телефонному режимі повідомив секретаря судового засідання про те, що за день до судового засідання по дорозі з відпочинку зламався автомобіль і він перебуває на даний час в іншому місті. Письмової заяви до суду від представника відповідача до суду не надходило. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутністю такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, те, що відповідач повторно не з`явилася у судове засідання, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, що представник відповідача повторно не з`явився у судове засідання, беручі до уваги строки розгляду справи та у відповідності до положень ст.223 ЦПК України, суд продовжив розгляд справи за відсутністю відповідача та її представника. Вислухавши позивача, її представника, беручі до уваги пояснення відповідача та її представника надані раніше, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У розписцівід 01.12.2011 року (а.с.231 том3 - оригінал розписки) зазначено, що [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші в сумі 89000 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч гривень) та упущену вигоду в сумі 52000 грн. (п`ятдесят дві тисячі), які надані на купівлю-продаж нежитлових приміщень на 2 поверсі по [ADDRESS] , зобов`язується повернути до 01.01.2013 року. З розписки вбачається, що умовами договору є повернення до 01.01.2013 року грошової суми 89000 грн. та упущеної вигоди в сумі 52000 грн. Таким чином, [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути [PERSON] до 01.01.2013 року суму в розмірі 141000 грн. (89000 грн. + 52000 грн.). 17.04.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] суму в розмірі 10000 (десять тисяч гривень) (а.с.118 том1 - копія розписки від 17.04.2013 року). 08.05.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошову суму в розмірі 10000 (десять тисяч гривень) за відсутності [PERSON] (а.с.119 том1 - копія розписки від 08.05.2013 року). Факт отримання позивачем від [PERSON] зазначених сум не оспорювався в судовому засіданні. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с.6 том1), [PERSON] [INFO] помер. 15.06.2015 року [PERSON] подала до Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округ Романенко С.О. заяву (а.с.7, 92-на звороті том1), зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ, спадкова справа №14/2015, в якій зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] . При житті він позичив у неї борг в сумі 141000, 00 грн., який мав виплатити до 01.01.2013 року згідно розписки від 01.12.2011 року. Ця сума виплачена не була. Після його смерті спадкоємцями за законом є його дружина [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та син [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] . Просить не оформляти свідоцтва про право на спадщину за законом до сплати спадкоємцями боргу. В заяві зазначено, що оригінали нею будуть надані, вказано додатки: копія розписки від 01.12.2011 року, копія паспорту, копія коду. Зазначена заява наявна у спадковій справі (а.с.92-на звороті том.1). [PERSON] подала Приватному нотаріусу Нікопольського міського нотаріального округ Романенко С.О. заяву від 16.07.2015 року отриману нотаріусом 20.07.2015 року, в якій зазначила, що нею за №117/0214/07 2015 від 15.06.2015 року було подано заяву про стягнення з спадкоємців [PERSON] та [PERSON] (після смерті [INFO] [PERSON] ) суму боргу по розписці в розмірі 141000,00 грн., та просила забезпечити збереження спадкового майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , до виплати боргу (а.с.8,9,93 том1). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] мала вклади в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», 30.11.2011 року було здійснено видачу грошових коштів з вкладів (а.с.11-17 том1,98 том2). Як вбачається з відповіді КП «Нікопольське МБТІ» від 31.06.2015 року (а.с.31 том1), станом на 31.12.2012 року право власності на 3/85 часток нежитлової будівлі [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (ВРО №174974, р.№1745) від 30.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О. З наданої суду копії спадкової справи №7/2015 (а.с.87-108 том1), заведеної приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. після смерті [INFO] [PERSON] , вбачається наступне. 16.02.2015 року до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON] (а.с.88 том1). Також в матеріалах спадкової справи наявні заяви [PERSON] від 15.06.2015 року з проханням не оформлювати свідоцтв про право на спадщину законом до сплати спадкоємцями боргу в сумі 141000,00 грн. та від 16.07.2015 року про забезпечення збереження спадкового майна (а.с.92-на звороті том1,а.с.93 том1). 01.08.2015 року до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. надійшла заява [PERSON] про відмову від належної частки спадкового майна, яка залишилась після смерті його батька [PERSON] , на користь його дружини - [PERSON] (а.с.93-на звороті том1). 01.08.2015 року до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.94 том1). 16.08.2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. та зареєстровано в реєстрі за №504, згідно якого вона отримала у спадок після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , 1/3 частку в праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.104 том1). 16.08.2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. та зареєстровано в реєстрі за №505, згідно якого вона отримала у спадок після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , 1/2 частку в праві власності на легковий автомобіль марки SUZUKI модель GRAND VITARA, 2007 року випуску (а.с.104-на звороті том1). 16.08.2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності, посвідчене приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. та зареєстровано в реєстрі за №506, згідно якого їй належить 1/2 частка в праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, легкового автомобіля марки SUZUKI модель GRAND VITARA, 2007 року випуску (а.с.105 том1). 16.08.2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності, посвідчене приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. та зареєстровано в реєстрі за №507, згідно якого їй належить 1/2 частка в праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, 3/85 часток в праві власності нанежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.105-на звороті том1). 16.08.2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. та зареєстровано в реєстрі за №508, згідно якого отримала у спадок після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , 3/170 часток в праві власності на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.106 том1). Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 року, ухваленим по справі №182/3963/17, провадження №2/0182/2873/2017, за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С.О., про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поновлення запису про державну реєстрацію прав власності за попереднім власником позовна заява [PERSON] задоволена частково; визнано недійсним договір дарування 1\\3 частки квартири [ADDRESS] від 16.08.2015 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 509; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 320 грн.00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 320 грн.00 коп.; в іншому відмовлено (а.с.215-216 том3). Вказаним рішенням встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] , [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] - син померлого [PERSON] . Після смерті [PERSON] між [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги після його смерті, виник спір щодо повернення боргів за розпискою померлого [PERSON] в розмірі 141000 грн. Судом встановлено, що про наявність вимог [PERSON] про стягнення боргу [PERSON] , [PERSON] були обізнані ще з червня 2015 року, оскільки позивач [PERSON] письмово повідомила про ці обставини приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О. Про наявність в спадковій справі після смерті [PERSON] зазначеної заяви [PERSON] представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував та підтвердив. Окрім того, судом встановлено, що обізнаність відповідачів [PERSON] та [PERSON] про наявність спору за позовом [PERSON] про стягнення боргу підтверджується також розпискою [PERSON] від 14.08.2015 року у справі про стягнення боргу з відповідачів про отримання позовної заяви, ухвали про відкриття провадження, отримання судової повістки. Також судом встановлено, що 11.08.2017 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу ухвалою суду вжито заходи забезпечення позову на майно зареєстроване на ім`я померлого [PERSON] , яке складається з 1\\3 частки квартири [ADDRESS] частин нежитлової будівлі [ADDRESS] . Судом встановлено, що 16.08.2015 року [PERSON] отримавши свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка, того ж дня 16.08.2015 року, знаючи про судовий спір за позовом [PERSON] щодо стягнення боргу із спадкоємців померлого [PERSON] , подарувала 1\\3 частину квартири [ADDRESS] своєму синові [PERSON] . [PERSON] після дарування частини квартири своєму синові продовжувала нею користуватися. Вказані обставини в їх сукупності свідчать про те, що спірна частина квартири [PERSON] не передавалася. Таким чином, відчужуючи спірне майно своєму синові [PERSON] була обізнана про наявність судового спору щодо повернення боргів за розпискою померлого [PERSON] в розмірі 141000 грн., а відтак могла передбачити негативні наслідки для себе у випадку стягнення цих коштів на підставі судового рішення, шляхом звернення стягнення на частину цієї квартири. Суд вважає, що оспорюваний договір дарування є фіктивним, оскільки дії сторін під час його укладення були направлені не на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором дарування, а на фіктивний перехід права власності на спірне приміщення від [PERSON] до її сина [PERSON] , та вважає встановленим наявність умислу на укладення договору дарування майна між близькими родичами з метою приховання цього майна від виконання в майбутньому за його рахунок грошового зобов`язання, шляхом звернення стягнення на це майно. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.06.2018 року по справі 182/3693/17 (а.с.217-220 том3),апеляційну скаргу відповідача [PERSON] залишено без задоволення; заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 року залишено без змін. 25.02.2019 року до суду від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов Висновок експерта №5369 криміналістичної судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №182/5518/15-ц, складений 04.02.2019 року (а.с.13,14-16 том4). Згідно Висновку експерта №5369 криміналістичної судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №182/5518/15-ц, складеному 04.02.2019 року, рукописний текст розписки від імені [PERSON] від 01.12.2011, виконаний [PERSON] ; підпис від імені [PERSON] , розташований під рукописним текстом розписки від імені [PERSON] від 01.12.2011, виконаний [PERSON] (а.с.16 том4). У відповідності до положень ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в обґрунтування вимог позову було надано до суду оригінал розписки від 01.12.2011 року (а.с.231 том3). Відповідно Висновку експерта №5369 криміналістичної судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №182/5518/15-ц, складеному 04.02.2019 року, рукописний текст розписки від імені [PERSON] від 01.12.2011, виконаний [PERSON] ; підпис від імені [PERSON] , розташований під рукописним текстом розписки від імені [PERSON] від 01.12.2011, виконаний [PERSON] (а.с.16 том4). Зобов`язання [PERSON] за розпискою від 01.12.2011 року становить 141000,00 грн. (89000,00 грн. + 52000,00 грн. =141000,00 грн.). 17.04.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] суму в розмірі 10000 грн. 00 коп., 08.05.2013 року - 10000 грн. 00 коп. (а.с.118 том1, а.с.119 том1), що не оспорювалось в судовому засіданні. Таким чином розмір заборгованості складає 121000 грн. 00 коп. (141000,00 грн. - 10000,00 грн. - 10000,00 грн.=121000,00 грн.). Вказана сума боржником за життя позивачу повернута не була. [INFO] [PERSON] помер(а.с.6 том1). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі №910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК щодо розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Згідно позиції Великої палати Верховного суду, викладеної у постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 (п.п.37,41), наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі №910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Велика палата Верховного Суду погоджується з цим висновком. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, а і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до частини 1 статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця. Згідно зі статтями 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Таким чином, законодавець допускає два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців; опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. Матеріалами справи безперечно доведено, що [PERSON] прийняла спадщину, після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.87-108 том1 копія спадкової справи). Судом встановлено, що [PERSON] 15.06.2015 року подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про наявність у [PERSON] перед нею боргу в сумі 141000 грн. за розпискою від 01.12.2011 року, вказала в ній спадкоємців померлого, у зв`язку з чим просила не оформляти свідоцтва про право на спадщину за законом до сплати спадкоємцями боргу (а.с.92-на звороті том1). 20.07.2015 року до нотаріуса надійшла заява [PERSON] про забезпечення збереження спадкового майна, в якій послалась на заяву від 15.06.2015 року про стягнення зі спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] суми боргу по розписці. Суд вважає, що [PERSON] , подавши до нотаріуса 15.06.2015 року заяву про наявність перед нею боргу у [PERSON] в сумі 141000 грн. за розпискою від 01.12.2011 року, вказавши в ній спадкоємців, надавши копію розписки, таким чином пред`явила у строк встановлений ст.1281 ЦК України вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Враховуючи обставини встановлені вказаним вище заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 року, ухваленому по справі №182/3963/17, провадження №2/0182/2873/2017, суд приходить до висновку, що [PERSON] сприймала заяву [PERSON] від 15.06.2015 року як вимогу до спадкоємця,знаючи про наявність заяви [PERSON] від 15.06.2015 року, наявність даного спору відчужила частину спадкової квартири в день отримання свідоцтва про право на спадщину, тобтомогла передбачити негативні наслідки для себе у випадку стягнення коштів за розпискою на підставі судового рішення. Враховуючи викладене, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача у запереченнях на уточнення позовних вимог на те, що позивачем не пред`явлено вимог до спадкоємця та не бере до уваги додану до заперечень відповідь приватного нотаріуса Романенко С.О. від 09.11.2018 року в якій висвітлена думка нотаріуса щодо цих обставин (а.с.153,156 том4). Отже з часу відкриття спадщини у відповідача виникло зобов`язання задовольнити вимоги позивача повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцем та позикодавцем інше на встановлено. Відповідачем доказів того, що вартість майна, одержаного у спадщину, менша за вимоги позивача, не представлено. Виходячи з цього, беручі до уваги майно, яке одержане [PERSON] у спадщину, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не перевищують вартість майна, одержаного відповідачем у спадщину. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних та виплат з урахуванням індексу інфляції за період з 03.01.2013 року по 15.08.2019 року. Суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню за період з 03.01.2013 року (в межах заявлених вимог, враховуючи, що 01 та 02 січня неробочі дні) по 14.02.2015 року (до дня смерті боржника, яка настала [INFO] ), вимоги за інший період - задоволенню не підлягають, так як зобов`язання, які регулюються ст.625 ЦК України, нерозривно пов`язані з особою боржника та у зв`язку зі смертю боржника припиняються. З урахуванням положень ст.ст. 1218,1282 ЦК спадкоємець боржника за умови прийняття спадщини є боржником перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємець несе зобов`язання погасити нараховані 3 % річних та інфляційні нарахування вчинені позичальникові за життя та пов`язані з особою позичальника. Тобто 3 % річних та інфляційні збитки нараховуються до дня смерті боржника включно. Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». Індекс інфляції розраховується в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця, інфляційні нарахування складають 43652 грн. 60 коп. виходячи з наступного розрахунку: За період з 03.01.2013 року (в межах заявлених вимог (строк виконання зобов`язання за розпискою до 01.01.2013 року, позивач заявила вимогу про стягнення інфляційних нарахувань з 03.01.2013 року) по 01.05.2013 року (враховуючи, що частину боргу в сумі 10000, 00 грн. сплачено 17.04.2013 року, тому квітень місяць 2013 року індексується). Індекс інфляції за січень 2013 - 100.2%, за лютий 2013 - 99.9%, за березень 2013 - 100%, за квітень 2013 - 100%, тому сукупний індекс інфляції становить 100.2%х99.9%х100%х100%=100.01%). Інфляційні нарахування за період з 03.01.2013 року по 01.05.2013 року становлять: ( 141000,00 грн. (загальна сума боргу) х100.01% (сукупний індекс інфляції за цей період))-141000,00 грн. = 141, 00 грн. За період з 01.06.2013 року (наступний місяць, якій індексується після сплати частини суми боргу на загальну суму 20000, 00 грн., враховуючи, що частину боргу в сумі 10000, 00 грн. сплачено 08.05.2013 року, тому травень місяць 2013 року не індексується) по 14.02.2015 року включно (враховуючи, що боржник помер [INFO] ). Індекс інфляції за червень 2013 - 100%, за липень 2013 - 99.9%, за серпень 2013 - 99.3%, за вересень 2013 - 100%, за жовтень 2013 - 100.4%, за листопад 2013 - 100.2%, за грудень 2013 - 100.5%, за січень 2014 - 100.2%, за лютий 2014 - 100.6%, за березень 2014 - 102.2%, за квітень 2014 - 103.3%, за травень 2014 - 103.8%, за червень 2014 - 101%, за липень 2014 - 100.4%, за серпень 2014 - 100.8%, за вересень 2014 - 102.9%, за жовтень 2014 - 102.4%, за листопад 2014 - 101.9%, за грудень 2014 - 103%, за січень 2015 - 103.1%, за лютий 2015 - 105.3%, тому сукупний індекс інфляції становить 135.96%). Інфляційні нарахування за період з 01.06.2013 року по 14.02.2015 року включно становлять: (121000,00 грн. (сума боргу після часткової сплати на суму 20000, 00 грн.) х135.96% (сукупний індекс інфляції за цей період))-121000,00 грн. = 43511, 60 грн. Всього інфляційні нарахування становлять 141, 00 грн. + 43511, 60 грн. = 43652 грн. 60 коп. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. За період з 03.01.2013 року (строк виконання зобов`язання) по 17.04.2013 року (дата сплати частини боргу в сумі 10000, 00 грн.), тобто за 104 дні, сума трьох процентів річних становить 141000,00 грн. х 3% / 365 х 104 = 1205,26 грн. За період з 17.04.2013 року (дата сплати частини боргу в сумі 10000, 00 грн.) по 08.05.2013 року (дата сплати частини боргу в сумі 10000, 00 грн.), тобто за 21 день, сума трьох процентів річних становить 131000,00 грн. х 3% / 365 х 21 = 226,11 грн. За період з 08.05.2013 року (дата сплати частини боргу в сумі 10000, 00 грн.) по 14.02.2015 року включно (враховуючи, що боржник помер [INFO] ), тобто за 648 днів, сума трьох процентів річних становить 121000,00 грн. х 3% / 365 х 648 = 6444,49 грн. Всього 3% річних становлять 1205, 26 грн. + 226, 11 грн. + 6444, 49 грн. = 7875 грн. 86 коп. На думку суду, представник відповідача безпідставно посилається на постанову Верховного суду від 12.12.2018 у справі №371/1063/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 522/407/15-ц, постанову Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 688/353/15-ц, постанову Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 127/19729/13-ц, постанову Верховного Суду від 11.03.2019 у справі № 759/12484/15-ц без врахування наведених у цих постановах обставин справ та обставин даної справи (а.с.91-93,167-176 том4). Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що їй не було відомо про існування спірної розписки, те, що вона як дружина не надавала згоди на оформлення позики, те, що померлий [PERSON] мав достатньо коштів та не мав потреби в отриманні грошей у позички, так як ці посилання не мають значення для вирішення спору щодо стягнення боргу [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла відповідач [PERSON] . На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 121000 грн. 00 коп., інфляційні нарахування -43652 грн. 60 коп., 3% річних - 7875 грн. 86 коп., в іншому - відмовити. У матеріалах справи наявна заява представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про застосування строків позовної давності, згідно якої відповідач просить відмовити у позові у зв`язку зі спливом строків позовної давності (а.с.215-216 том4). Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності. Позивач строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом не пропустила. Ст.257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, яка застосовується за вимогами про стягнення боргу. Згідно розписки від 01.12.2011 року боржник зобов`язався повернути вказані в розписці суми до 01.01.2013 року. У строк вказаний в розписці боржник зобов`язання не виконав. За положеннями ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності за правовідносинами, які склалися між позивачем та [PERSON] , почався з часу, коли позивач довідалася про порушення свого права. 17.04.2013 та 08.05.2013 року [PERSON] було повернуто позивачу грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. (10000,00 грн. + 10000,00 грн.), про що наявні розписки. Відбулося переривання перебігу позовної давності. Згідно ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особи дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. [INFO] [PERSON] помер. 15.06.2015 року [PERSON] надала до нотаріальної контори заяву про наявність боргу в розмірі 141000,00 грн. (а.с.92-на звороті том1). З цього часу у відповідача виникло зобов`язання задовольнити вимоги позивача повністю в межах вартості майна, одержаного у спадщину, однак відповідач вимоги задовольнила. Добровільно спір не було вирішено, тому 03.08.2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, вважати, що позивач пропустила строк позовної давності на пред`явлення вимог до відповідача щодо боргу, який увійшов до спадкової маси, - підстав немає. Суд не бере до уваги інші докази, наявні в матеріалах справи (а.с.120-122,124-132, том1,а.с.97 том2), як такі, що не спростовують предмету доказування. На підставі ст.133,ч.1,2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1847 грн. 08 коп., які складаються з судового збору в розмірі 1725 грн. 28 коп. (у відповідності до розміру задоволених позовних вимог:121000,00 грн.+ 43652,60 грн.+ 7875,86 грн.= 172528, 46 грн., 1% від якої складає 1725,28 грн.), судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп. сплаченого позивачем при подачі заяви про забезпечення позову (а.с.28 том1).

Outcome: partial