Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Так як [PERSON] зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, влаштовував бійки, свідком яких була неповнолітня дитина, то позивачка припинила з ним спільне проживання і їхній шлюб було розірвано в 2011 році. Наразі вони з відповідачем спільно не проживають, дитина з батьком не спілкується, оскільки останній не цікавиться її життям, не забезпечує матеріально, не з»являється в дошкільні заклади, які відвідує донька, не створює умов для отримання нею освіти, не спілкується з дитиною, що порушує її нормальне самоусвідомлення. Всі обставини в сукупності свідчать, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не проявляє батьківського піклування щодо своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], не цікавиться її життям, навчанням та станом здоров'я, не надає ніякої матеріальної допомоги, не сплачує аліменти, заборгованість по яких становить 11623.13 грн., самоусунувся від будь-якого спілкування з донькою, зловживає спиртними напоями. Позивачка вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки, а тому просить суд позбавити його батьківських прав, так як це буде відповідати інтересам дитини. В судове засіданні позивачка не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить направлення судових повісток за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області представника в судове засідання не направила, хоча суд належним чином повідомив даний орган про дату, час і місце розгляду справи, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши думку прокурора, який вступив у справу відповідно до положень ст.45 ЦПК України і вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], вивчивши висновок органу опіки і піклування та матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Білоцерківського МУЮ Київської області 16.01.2008 року, на даний час дитина проживає разом з матір»ю і згідно акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Білоцерківської міської ради від 16.12.2013 року її умови проживання є належними. Дитина відвідує дитячу студію образотворчого мистецтва та дошкільний навчальний заклад комбінованого типу № 29 «Барвінок». Згідно довідок, виданих даними установами, відповідач жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не відвідував дитину і не цікавився її навчанням та життям, опікується дитиною [PERSON] - позивачка по справі. Відповідно до ст.ст.11 - 12 ЗУ „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Згідно положень ст.14 ЗУ „Про охорону дитинства", діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 „Конвенції про права дитини", батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 3 „Конвенції про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 даної статті як підставу позбавлення батьківських прав встановлено і ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як на обставину, яка свідчить про ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини, позивачка посилається на те, що за період з 2011 року відповідач дитину не провідував, не цікавився її життям, навчанням, здоров'ям, не надавав жодної матеріальної допомоги, не з»являвся в дошкільні заклади, які відвідує донька, не створюва умов для отримання нею освіти, не спілкувався з дитиною. Відповідно до ст.19 СК України орган опіки та піклування повинен надати суду письмовий висновок щодо можливості позбавлення одного з батьків батьківських прав. Згідно висновку № 2240 від 23.12.2013 року, служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню доньки, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не подав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Аналізуючи всі зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки [PERSON], а тому є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 243.60 грн. судового збору, які підлягають стягненню з [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved