Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

17.01.2020р. [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), зареєстрованого 07.06.1996р. Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Миколаїв, актовий запис № 132. Позов обґрунтований тим, що подальше збереження шлюбу неможливе через різні характери, різні погляди на сімейні цінності. Шлюбні відносини перестали існувати та сторони не підтримують будь-яких стосунків з 2017 року. Від даного шлюбу є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, однак 11.02.2020р. звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за її відсутності, рішення винести за наслідками проведення підготовчого провадження у зв`язку з визнанням відповідачем позову, строку на примирення просить не надавати, сплачений судовий збір залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 11.02.2020р. звернувся до суду із заявою, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його його відсутності, рішення винести за наслідками проведення підготовчого провадження у зв`язку з визнанням ним позову, строку на примирення просить не надавати. Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Так, як вбачається з матеріалів справи, 07.06.1996р. сторони уклали шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Миколаїв зроблено відповідний актовий запис № 132 та 07.06.1996р. видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного " [PERSON] " було змінено на " [PERSON] ". Від шлюбу є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який проживає біля матері (свідоцтва про народження: серії [NUMBER] , видане 12.11.1996р.; серії [NUMBER] , видане 10.04.2007р.). Фактично сторони на протязі останніх двох років припинили шлюбні відносини, не підтримують один одного до теперішнього часу, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини та майнового спору у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини, передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя Пирогових і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею.

Outcome: approved