overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

18 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 17 серпня 2012 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо. Причиною стала втрата почуття взаємоповаги, взаєморозуміння та любові між ними. Тому, оскільки їх шлюб існує формально, просить розірвати його. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні суду наполягала на розірванні шлюбу оскільки ї чоловік грає у гральні автомати на гроші. Окрім того просила суд залишити їй прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 17 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії І-ФП №086266 за актовим записом №166 (а.с. 23). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього Єгора, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ФП №178245 за актовим записом №452 (а.с. 22). Вислухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому у судовому засіданні суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу відповідачка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "Шахмалієва" на "Томінова". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

18 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO] року у віці 63 років в с. Зелене Миколаївського району Миколаївської області. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що померлий [PERSON] доводився їй рідним батьком. Після смерті батька вона звернулася до державного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що у її свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть її батька зазначені різні особи. Посилаючись на те, що наявні письмові документи у сукупності доводять її родинний зв'язок із померлим [PERSON], заявниця просила встановити цей факт в судовому порядку. В судове засідання заявниця не з'явилася надавши письмову заяву в якій клопотала розглядати заяву без її участі та що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Надавши письмову заяву про розгляд заяви за його відсутності та прийняття рішення на розсуду суду. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], місце народження с. Зелене Миколаївського району Миколаївської області, згідно копії паспорту заявниці. Згідно копії свідоцтва про народження, заявниця ([PERSON]) [PERSON] [INFO], її батьками є "[PERSON]" і "[PERSON]" Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу заявниці після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Довідкою Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 17 серпня 2017 року №795 підтверджується, що батьком [PERSON] є [PERSON], який був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] з 22.09.1980 року по день смерті [INFO] року. За цією адресою зареєстровані та постійно проживали зі спадкодавцем: - дочка [PERSON]; - зять [PERSON]. Своїми письмовими заявами [PERSON] (чоловік) і [PERSON] (дочка) підтверджують, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Дослідивши у сукупності надані докази та, проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що померлий [PERSON] [INFO] року дійсно доводиться батьком заявниці [PERSON], [INFO]. На це вказують відомості зафіксовані в досліджених документах щодо подій в особистому житті заявниці та її батька, які повністю узгоджуються між собою як у просторі так і в часі, а також за колом осіб-учасників таких подій і відносин. Отже вимоги заявниці є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

18 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], через ненадання батьком допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач за належності повідомлення про місце і час судового засідання на розгляд справи не з"явився, про причини неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Суд, за згоди позивачки, ухвалив про заочний розгляд справи в порядку глави 8 ЦПК України. Заслухавши позивачку та дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO], відповідно записів даних батьків у свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER], виданого 22 січня 2013 року за актовим записом №1, місце реєстрації: Олександрівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області (а.с.3). Обставину проживання дитини з матір"ю підтверджує інформація виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області згідно довідки про склад сім'ї від 16 серпня 2017 року №1025 (а.с.5). Позивачка ствердила про ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини у належному розмірі. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров"я дитини та відсутність у неї власного майна і доходу, задовільний стан здоров"я відповідача, а також відсутність у нього інших утриманців, його працездатність, а також те, що він зі слів позивачки має дохід з підробітків. Суд не встановив інших обставин, які б за їх істотного значення, могли вплинути на рішення про вид і визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно вимог ч.2 ст.182 СК України, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

18 січня 2014 р. між КС "Довіра" та [PERSON] було укладено договір кредиту, по якому позичальник отримав в спілці 1500 грн., зі сплатою 51% річних, строком на 3 місяці. Відповідач зобов`язався щомісячно повертати відсотки за кредитом та повертати частково основну суму боргу. Проте [PERSON] порушив умови договору, позичені кошти не повертав, на звернення не реагує, добровільно сплатити кошти відмовляється. Станом на 17.04.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість за договором кредиту 2191,61 грн., з яких 1500 грн. - основна сума боргу та 691,61 грн. - відсотки за користування коштами. Тому спілка звернулася з позовом про стягнення з боржника боргу за договором кредиту. Свій позов позивач обгрунтовує тим . що відповідач порушив умови договорку , кредиту і відсотків не сплачує .Відповідач в судове засідання не з`явився вдруге , позову не заперечив і не подав клопотання про відкладення розгляду. Він був повідомлений про день розгляду справи , а тому суд прийшов до висновку , про можливість ухвалення заочного рішення. Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як видно з договору № 15 від 18.01.2014р., то КС "Довіра" надала [PERSON] кредит в сумі 1500 грн., під 51 % річних строком на 3 місяці. З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідача перед спілкою станом на 17.04.2015 року становить 2191,61 грн., з яких 1500 грн. - основна сума боргу та 691,61 грн. - відсотки за користування коштами. Відповідач не виконав умов договору по якому він зобов`язався сплачувати як кредит , так і відсовтки за його користування , а тому порушене право спілки підлягає захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

18 травня 2015 року заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт належності їй державного акту серії - [NUMBER] про право приватної власності на землю, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказувала, що при написанні її ім`я в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". Посилаючись на те, що в адміністративному порядку вона не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просила підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявниці, її представника та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявниці серії [NUMBER], виданого 29 грудня 1997 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, її ім`я - [PERSON]. Заявниця отримала у приватну власність земельну ділянку, площею 3,89 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 19 квітня 2002 року № 269-р. На підтвердження права власності їй був виданий 23 травня 2002 року державний акт серії [NUMBER]. В той же час в ньому її ім`я було записано з помилкою: замість «[PERSON]» зазначено - «[PERSON]». Між тим співпадання інформації про заявницю (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на її ім'я (паспорті, витягу з Державного земельного кадастру тощо) вказують, що державний акт оформлений саме на неї. Встановлення факту належності документу необхідно заявниці для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

19.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла 01 серпня 2015 року, яка була матір'ю заявника.Встановлення цього факту, як вказує заявник, йому потрібно для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] Заявник [PERSON] в судовому засіданні доводи заяви підтримав, просив суд її задовольнити. Представник Білгород-Дністровська міська рада Одеської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно паспорту серії КЕ №717617, виданого Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 26 червня 1997 року, прізвище, ім'я по-батькові заявника є [PERSON]. Як вбачається із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] 22.03.2007 року, [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] усе своє майно, яке їй належало на день смерті. 01 серпня 2015 року спадкодавець [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №422394. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АГ №614030, [PERSON], народився 31.03.1969 року в с. Перможне Білгород-Дністровського району Одеської області. В графі мати вказано російською мовою: "Компаниец Мария Прокофьевна", в графі батько російською мовою: "Компаниец Федор Иванович". Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 265 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенні в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в паспорті. Таким чином судом встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], яка померла 01 серпня 2015 року була матір'ю заявника [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надають йому право на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

19.01.\~2018 року позивач\~\~звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON]\~\~зазначає, що з 28.05.2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку - Вікторію, 27.01. [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Відповідачка зловживає алкоголем, покидає дітей у знайомих та не піклується про їх безпеку, у звязку з чим він переконаний, що збереження шлюбу між ними не можливе. Тому оскільки їх шлюб існує формально, просить розірвати його. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд позов задовольнити. Відповідачка \~у судовому засіданні 20.02.2018 року позовні вимоги \~визнала\~ та просила\~\~суд залишити їй прізвище, яке вона отримала під час\~\~реєстрації шлюбу. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 28 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим\~\~відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №104 (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку - Вікторію, [INFO], що підтверджується копією\~\~свідоцтва про народження (а.с.5, 6). Вислухавши позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка\~\~у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "Бєлєнова" на "Лісіна". Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

19.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та зміну розміру аліментів. 31.03.2014 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить його позов в частині зміни розміру аліментів залишити без розгляду. Ухвалою Краснолуцького міського суду Луганської області від 31.03.2014 року позов в частині зміни розміру аліментів залишено без розгляду. В обґрунтування свого позову щодо розірвання шлюбу позивач вказав наступне: сторони одружені з 17 грудня 2005 року, шлюб зареєстрований у Відділі РАЦС Краснолуцького МУЮ Луганської області, актовий запис №713. Дошлюбне прізвище відповідача "[PERSON]". Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільно не мешкають, сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки втрачені почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, сумісне господарство не ведуть. Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримав, на примирення не згодний, просить справу слухати за його відсутності, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилася, позовні вимоги визнала, на примиренні не наполягає, просить після розірвання шлюбу залишити прізвище "[PERSON]", справу слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, або у разі, коли відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не проводиться. Вивчивши письмові матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що сторони не ведуть сумісного господарства, в родині відсутнє порозуміння, втрачено взаємні почуття. Дану сім`ю зберегти не можливо. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

19.02.2014 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за опалення та підігрів води, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по теперішній час ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачці [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач в порушення ст. 162 Житлового кодексу України та "Правил надання населенню послуг з водо - , теплопостачання та водовідводів" не вносить плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.02.2010 року по 01.11.2013 року у зв'язку з чим утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 9814,07 грн.. Просять суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Краматорьктеплоенерго» борг за опалення та підігрів води в сумі 9814,07 грн., а також судові витрати, понесені при зверненні до суду в сумі 243,60 грн. Представник позивача Литвиненко В.І. в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та винесення рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, судовими повістками. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленим у законному порядку тарифам Відповідно до п.п. 18,20 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення…, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, відповідач зобов'язаний оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, який настає за розрахунковим…Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа… Згідно довідки - виписки з особового рахунку відповідачки, її борг за період з 01.02.2010 року по 01.11.2013 року складає 9814,07 грн. /а.с.4/. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01.02.2010 року по 01.11.2013 року в розмірі 9814,07 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

19.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 20504 грн 01 коп. та відшкодування понесених судових витрат в розмірі 243 грн 60 коп. Сторони в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в зв'язку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі Генерального договору добровільного страхування кредитів № 142 від 24.02.2012 року позивач виплатив публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" страхове відшкодування в сумі 20504 грн 01 коп., у зв'язку з виникненням у відповідача заборгованості перед цим банком по картковому рахунку № [NUMBER] (а. с. 5-7, 13, 18, 19). Відповідно до статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, вимоги позивача ґрунтуються на законі при цьому повністю підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved