Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Стархового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення суми страхового відшкодування,у якій зазначає, що 26 грудня 2013 року з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль марки Мазда 626, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вина [PERSON] в скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.02.2014р. по справі про адміністративне правопорушення № 638/406/14-п. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Причин неявки суду не сповістив, письмових заперечень не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль марки Мазда 626, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Даний факт підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.02.2014р. по справі про адміністративне правопорушення № 638/406/14-п, відповідно до якого винним у скоєнні ДТП визнано - [PERSON], водія автомобіля марки ЗАЗ ДЕО Т 13110 державний номерний знак [NUMBER]. На даний момент автомобіль Мазда 626 зареєстровано згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.05.2012р. [NUMBER]. На місці ДТП працівниками ДАІ було складено та видано довідку про пошкодження автомобіля. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС18736351 застраховано в Страховому товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія» (СТзДВ «Гарантія», Відповідач) позивачем було подано повідомлення про ДТП та надано документи необхідні копії документів для Відповідача. Після подання вищевказаних документів працівником страховика було проведено огляд та фотографування пошкоджень автомобіля Мазда 626, державний реєстраційний номер [NUMBER], після чого вказаний працівник страховика повідомив про те, що він направив зроблені ним фотографії пошкоджень автомобіля до головного офісу у м. Київ для визначення суми страхової компенсації. 21.03.2014р. мною, [PERSON] була подана заява на виплату страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування складає 12 879,84 (Дванадцять тисяч шістсот дев'яносто три грн. 41 коп.). З дати подання заяви про виплату страхового відшкодування відповідачем не виконані передбачені законодавством України зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приписами норми ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,інше речове право, договір підряду,оренди тощо) володіє транспортним засобом. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому іх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадяни, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до пунктів 1.4.,1.6.,1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІУ особи, відповідальність яких застрахована,- це визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб: власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів україни є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; забезпечений транспортний засіб- наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. Статтею 3 Закону передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 цього ж Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка стала за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та іншим. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів із дня прийняття відповідного рішення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Мазда 626, державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Між СТзДВ «Гарантія» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС18736351, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб ЗАЗ ДЕО, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно до ч. 36.2 ст. 36. Закону Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. У зв'язку з тим, що Відповідачем досі не здійснено страхове відшкодування у відповідності до ст. 36 Закону, Позивач має право на пеню за період прострочення виконання зобов'язання із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, з якого нараховується пеня, також у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України має право на суму страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно ст.12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатом або іншим фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належить витрати на правову допомогу. Згідно ч.1.ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Крім того, судові витрати, в тому числі на правову допомогу, повинні бути пов'язані тільки з розглядом конкретної цивільної справи, що розглядається судом. В матеріалах справи знаходиться копія квитанції до прибуткового касового ордеру №28 від 28.07.2014р., яка підтверджує сплату витрат на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved