Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

30.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області та просить визнати за нею як спадкоємцем за законом першої черги право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 1,65 га (державний акт серії [NUMBER]) та 2/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою [ADDRESS], що належали померлому [INFO] [PERSON], посилаючись на те, що вона позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але при зверненні до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю на ім'я спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на частку житлового будинку та земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, що не дає можливості одержати у відділі Держкомземагенства у Болградському районі Одеської області Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю. Крім цього позивач посилається на те, що вона як член колгоспного двору придбала право власності на 1/5 частку вищевказаного житлового будинку, але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно їй - позивачу відмовлено в проведенні реєстрації права власності на цю частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Тому вона вимушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом. Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO]), [PERSON] (помер [INFO]), [PERSON], позивач по справі, [PERSON], [PERSON], відповідачі по справі. На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, а саме кожен по 1/5 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району № 70 від 10 січня 2017 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі. Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім'я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов'язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2002 року, виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з 47, [PERSON] помер [INFO]. Спадщину після його смерті прийняв його син [PERSON], шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 27.12.1955 року (а.с.59) та довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області № 750 від 22.03.2017 (а.с.57). Не оформивши спадщину належним чином, [INFO] помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 31.05.2016 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №389, після його смерті відкрилась спадщина на належні йому 2/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], в тому числі на 1/5 частину, яку він успадкував після смерті батька [PERSON] та на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 1.65 га, що підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.11.1997 року. Спадкоємцем після його смерті є дружина, позивачка по справі, [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.11.1976 року, тобто відповідно до ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України та шляхом звернення до нотаріальної контори у шестимісячний строк, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району № 70 від 10 січня 2017 року (а.с.14) та заявою [PERSON] № 489 від 21.09.2016 року (а.с.41). Постановами приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області від 04.01.2016 року за № 7/02-31 і № 8/02.31 їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку тим, що їй не присвоєний кадастровий номер, що не дає можливості одержати у відділі Держкомземагенства у Болградському районі Одеської області Витяг з Державного земельного кадастру на вказану землю та правовстановлюючого документу на частку житлового будинку на ім'я спадкодавця. Інших спадкоємців немає. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 33463881 від 18 січня 2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на 1/5 частку вищезазначеного житлового будинку через відсутність у неї правовстановлюючого документу на цей будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved