Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. За життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким усе свої майно заповів [PERSON] Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], вчасно звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, частину спадкового майна оформив на себе. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок отримав відмову нотаріуса в оформленні спадщини. Тому [PERSON] змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] за [PERSON] та просять справу розглянути в їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, оглянувши надану спадкову справу щодо майна померлого [PERSON], визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 11.04.2011 року та зареєстрованого виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] помер [INFO](а.с.6). За життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, згідно якого усе своє майно заповів [PERSON], заповіт складений 08.04.2011 року, посвідчений секретарем Тростянчикської сільської ради Тростянецького району [PERSON], зареєстрований в реєстрі №34, заповіт не змінений та не скасований(а.с.7). Відповідно до довідки №157 від 07.02.2017 року, виданої виконкомом Тростянчикської сільської ради встановлено, що [PERSON] за життя був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] Спадкоємцем до його майна за заповітом являється [PERSON], який своєчасно прийняв спадщину. До складу спадкового майна входить земельна ділянка та житловий будинок по [ADDRESS] За даними земельно-кадастрової книги №2 Тростянчикської сільської ради запис №484 за адресою [ADDRESS] числиться земельна ділянка площею 0,40га з правовим режимом: 0,23га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,17га для ведення особистого селянського господарства. За даними погосподарської книги №10 за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року господарство відносилось до категорії колгоспних дворів. Головою двору був [PERSON], [INFO](а.с.12). З оглянутої спадкової справи №390/2011 р. до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що спадкоємцем до майна померлого по заповіту являється [PERSON] Він вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Спадкоємці, які б мали право на спадщину в порядку ст.1241 ЦК України відсутні. Частину спадкової маси позивач оформив на себе, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку(а.с.8,9) та свідоцтвом про право на спадщину по заповіту на частку майна пайового фонду ТОВ «Тростянчик-ЛТД». Згідно листа-відмови №656/02-17 від 20.12.2016 року, виданої завідуючою Тростянецької ДНК [PERSON] встановлено, що за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.10). Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 15.09.2016 року будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 108,5кв.м., житловою площею 67,6кв.м., допоміжною площею 40,9кв.м.(а.с.13-17). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, був наділений правом власності на майно колгоспного двору, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] Відповідно до довідки №156 від 07.02.2017 року встановлено, що теперішня адреса будинку [ADDRESS] це колишня [ADDRESS](а.с.11). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved