Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

21.01.2019 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 19.09.2018 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір 19.09.2018-100000895, відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитор зобовязується надати Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобовязується повернути [PERSON] та сплатити проценти за користування ним. Даний договір укладений на строк до одного місяця, кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обовязків найманого працівника, внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на … кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до п. 1.4 договору Кредитор надає Позичальнику у розмірі 10\~000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.10.2018 та платою за користування [PERSON] у розмірі 2\~800,00 грн. 19.09.2018 позивач видав відповідачу [PERSON] у розмірі 10\~000,00 грн., що підтверджується касовим ордером, чим свої зобовязання своєчасно та в повному обсязі виконав. Позивачем та відповідачем строки повернення [PERSON] не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, яким порушив свої зобовязання, встановлені договором. Також пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобовязань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2% починаючи від 2% у перший день невиконання. Сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу становить 24\~064,00 грн. відповідно до розрахунку, однак позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 5\~000,00 грн., що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17\~800,00 грн. за кредитним договором №19.09.2018-100000895. Ухвалою від 21.02.2019 прийнято до провадження справу та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2019 року між ТзОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір №19.09.2018-100000895, за умовами якого кредитодавець зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн., на 14 календарних днів з кінцевим терміном його повернення до 02.10.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2\~800,00 грн. Даний договір укладався на строк до одного місяця, кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обовязків найманого працівника, внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на … кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. За приписами ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТзОВ "Споживчий центр" належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн. Наведені обставини підтверджуються видатковим касовим ордером від 19.09.2018 року. Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з п. 1.4 Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит протягом 14 днів з дати надання кредиту. Згідно з п. 5.4. кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобовязань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2% починаючи від 2% у перший день невиконання. Сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу становить 24\~064,00 грн. відповідно до розрахунку, однак позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 5\~000,00 грн., що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором від 19 вересня 2018 року №19.09.2018-100000895 зобов'язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив обумовлену у договорі плату за користування кредитними коштами у зв»язку з чим виникла заборгованість в розмірі 17\~800,00, що підтверджується розрахунком заборгованості за користування кредитом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору № 19.09.2018-100000895 від 19.09.2018 року, який укладено між ним та ТзОВ «Споживчий Центр», розмір утвореної ним заборгованості підтверджено документально, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі . Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved