Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

10.10.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 11 170, 01 грн., судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 09.04.2018 року о 18 год. 40 хв. по вулиці Антоновича, будинок 25 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "Мазда", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої транспортний засіб останньої отримав механічні пошкодження. Транспортний засіб марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] належить потерпілій [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/7685/18 від 13.04.2018 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, яка набрала законної сили 24.04.2018 року. Транспортний засіб марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «Універсальна» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 3111/261/001086 від 30.11.2017 року. На підставі Звіту незалежного експерта № 104, рахунку № 00388 від 11.04.2018 року; розрахунку суми страхового відшкодування; страхового акту № 139677/1 та інших документів ПрАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 111 170, 01 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 143661 від 18.04.2018 року. Діюче законодавство обов`язковою умовою відшкодування майнової шкоди визначає наявність вини особи, а доказом існування такої вини є доведеність неправомірності рішення, дії або бездіяльності цієї особи. Постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/7685/18 від 13.04.2018 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, є належним та допустимим доказом неправомірності дій відповідача та відповідно його вина у спричиненні шкоди доведена. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», [NUMBER] - відповідача [PERSON] , була застрахована в ПАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу Серія АК № 7964760, Страхова компанія «Юнівес» надала страховий захист своєму страхувальнику - відповідачу та здійснила страхову виплату на користь позивача - ПрАТ «СК «Універсальна» у розмірі 100 000, 00 грн. Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, що відшкодувалася ПАТ «СК «Юнівес» на користь ПрАТ «СК «Універсальна», становить: 11 170, 01 грн. (111 170, 01 грн. (розмір завданої шкоди) - 100 000, 00 грн. (сума, відшкодована ПАТ «СК «Юнівес» на користь ПрАТ «СК «Універсальна»). Претензією позивач ПрАТ «СК «Універсальна» письмово повідомило відповідача [PERSON] про необхідність виплати на користь ПрАТ «СК «Універсальна» грошових коштів. У зв`язку з вказаними обставинами позивач - ПрАТ «СК «Універсальна» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 11 170, 01 грн. Провадження у справі відкрито 06.11.2019 року, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, однак судову поштове відправлення повернуто до суду з відміткою відділу зв`зку про закінчення встановленого строку зберігання, що є пдставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 09.04.2018 року о 18 год. 40 хв. по вулиці Антоновича, будинок 25 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "Мазда", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої транспортний засіб останньої отримав механічні пошкодження. Транспортний засіб марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] належить потерпілій [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 20). Транспортний засіб марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «Універсальна» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 3111/261/001086 від 30.11.2017 року (а.с. 11-18). Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/7685/18 від 13.04.2018 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, яка набрала законної сили 24.04.2018 року (а.с. 22). Відповідно до правил частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.04.2018 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний на праві власності [PERSON] транспортний засіб марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Пзивача було повідомлено про настання дорожньо-транспортної пригоди потерпілою [PERSON] та 10.04.2018 року подано заяву про виплату суми страхового відшкодування (а.с. 23). 10.04.2018 року аварійним комісаром [PERSON] було складено протокол огляду транспортного засобу марки «Мазда», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 24). На підставі Звіту незалежного експерта № 104, рахунку № 00388 від 11.04.2018 року; розрахунку суми страхового відшкодування; страхового акту № 139677/1 та інших документів ПрАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 111 170, 01 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № 143661 від 18.04.2018 року (а.с. 25-43, 44-45, 46, 47, 48). Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», [NUMBER] - відповідача [PERSON] , була застрахована в ПАТ «СК «Юнівес» на підставі полісу Серія АК № 7964760, Страхова компанія «Юнівес» надала страховий захист своєму страхувальнику - відповідачу та здійснила страхову виплату на користь позивача - ПрАТ «СК «Універсальна» у розмірі 100 000, 00 грн. (а.с. 52). Отже, різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, що відшкодувалася ПАТ «СК «Юнівес» на користь ПрАТ «СК «Універсальна», становить: 11 170, 01 грн. (111 170, 01 грн. (розмір завданої шкоди) - 100 000, 00 грн. (сума, відшкодована ПАТ «СК «Юнівес» на користь ПрАТ «СК «Універсальна»). 25.09.2018 року ПрАТ «СК «Універсальна» було направлено досудову вимогу про сплату заборгованості № 1172 на адресу відповідача [PERSON] у розмірі 11 170, 01 грн. (а.с. 50). У зв`язку із вказаними обставинами позивач ПрАТ «СК «Універсальна» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 11 170, 01 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Тобто у зв`язку з одержанням, страхувальником від позивача страхового відшкодування за договором майнового страхування, право вимоги Страхувальника до винної особи, перейшло до позивача. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування). За інформацією позивача, на день звернення до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, відповідачем відшкодування не сплачено. Позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 11 170, 01 грн., судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача [PERSON] у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved