Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

27 листопада 2013 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Сектор з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачі [PERSON] та [PERSON]. посилалися на те, що вони є власниками житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 27 вересня 2004 року Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області.. В житловому будинку зареєстрований їх син - [PERSON]. З 2006 року [PERSON] не проживає в будинку, виїхав з нього, забрав свої речі. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, позивачі [PERSON] і [PERSON] просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком по [ADDRESS], зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в зазначеному житловому приміщенні. В судове засідання позивачі [PERSON] і [PERSON] не з'явилися, в своїй заяві просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Сектору з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Новомосковського МВ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 27 вересня 2004 року Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Дніпропетровської області.. За нормами сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Встановлено, що в житловому будинку зареєстрований син позивачів - [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні з 2006 року, що підтверджується актом, складеним головою квартального комітету № 13 від 12 листопада 2013 року. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником житлового будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В зв'язку з наведеним, позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням .

Outcome: partial