Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

09.10.2018 року [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Слобідського району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення піклування над неповнолітньої дитиною. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є рідною сестрою неповнолітньої [PERSON], [INFO] та їх батьками є [PERSON], який є відповідачем по справі та [PERSON]. В січні 2003 року їх батько пішов з родини та з цього часу вони ніколи з ним не спілкувалися. Вихованням позивача та її сестри займалася їх мати. [INFO] року [PERSON] померла та після її смерті позивач стала опікуватися молодшою сестрою, матеріально її забезпечувати, та займається її вихованням. Позивач разом з неповнолітньою сестрою мешкаю за однією адресою, кімната облаштована відповідними меблями для її навчання та відпочинку. Відповідач своїх батьківських обов'язків, відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу не виконує, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом . Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2018 року відкрито провадження по даній справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження, у підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.12.2018 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 30.01.2019 року, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Слобідського району Департаменту у справах дітей ХМР в частині позовних вимог про призначення піклувальника залишені без розгляду. Представником позивача до суду подана заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов до суду не подав. Представником третьої особи до суду подана заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги в частині позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав підтримала, а також зазначив, що позивач не надала до Служби у справах дітей документів щодо взяття її на облік кандидатів в опікуни. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON], який є відповідачем по справі та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ( а.с. 7) Позивач по справі приходиться неповнолітній [PERSON], [INFO] рідною сестрою, що підтверджується свідоцтвами про народження останніх. ( а.с. 7,8) Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.09.2018 року, позивач та неповнолітня [PERSON], зареєстровані та мешкають за адресою : [ADDRESS]. ( а.с.9) Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 10.02.2016 року, [PERSON] померла [INFO] року ( а.с.12) З характеристики від 04.05.2018 року виданої КЗ « Спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів № 55 Харківської міської ради» відносно [PERSON] , [INFO], остання навчалася у вказаному навчальному закладі з 2009 по 2017 роки, за час навчання її піклуванням займалися мати - [PERSON] та старша сестра [PERSON]. Після смерті матері дитини, останньою опікувалась старша сестра . Батько дитини - [PERSON], жодного разу за період навчання [PERSON], в школі -інтернаті не з'являвся, зі слів дівчини батько з ними не спілкується. З боку сестри дитини, приділялась велика увага по вихованню [PERSON] та виконувались всі вимоги по її догляду та розвитку. ( а.с. 6) Згідно характеристики наданої ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій» відносно [PERSON], [INFO], остання поступила до вказаного навчального закладу зі школи -інтернату у вересні 2017 року на професію - штукатур, з терміном навчання 1,5 років. Має задовільну характеристику. [PERSON] залишилась, без підтримки батьків, вихованням дівчини займається її сестра - [PERSON] . ( а.с.5) Виходячи з інтересів дитини, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька дитини- [PERSON] у відношенні неповнолітньої [PERSON], [INFO]. ( а.с.29-30) Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства ", кожна дитина має право рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов'язків з незалежних від неї причин. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз'яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав відповідача буде підставою для визначення статусу дитини та надання їй державних гарантій соціального захисту, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення аліментів, суд вважає що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Системний аналіз зазначених норм Сімейного кодексу України дає підстави для висновку, що у разі залишення дитини без батьківського піклування, аліменти на її утримання стягуються на користь її законних представників. Доказів того, що позивач є законним представником неповнолітньої [PERSON], [INFO], суду не надано, а отже позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання [PERSON] задоволенню не підлягають. Однак, частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Отже, враховуючи, що неповнолітня [PERSON], [INFO] на теперішній час навчається в ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій», суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій» аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO]. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу платника аліментів, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останньою повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Розмір аліментів підлягає стягненню з дня пред'явлення даного позову , тобто з 09.10.2018 року та до повноліття дитини. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial