Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 18.11.1995 року. Від даного шлюбу народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO], які перебувають на утриманні позивача. 20.02.2014 року відповідачка нічого не пояснюючи, зібрала свої речі покинула позивача з дітьми, та переїхала жити до своїх батьків в [ADDRESS]. Діти на даний час проживають разом з позивачем і перебувають на його утриманні. За останні три місяці Відповідачка не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, і зароблені кошти витрачає тільки на власні потреби, всупереч вимогам Закону, не дивлячись на те, що діти потребували і потребують матеріальної допомоги та батьківської любові. Відповідачка є працездатною, фізично здоровою людиною, інших не працездатних осіб утриманців, крім спільних з відповідачем дітей не має, а також Відповідачка є матеріально забезпеченою особою, має нерегулярний дохід. На даний час позивач офіційно ніде не працює, займається ведення домогосподарства і працює по найму, щоб заробити кошти і забезпечити дітей всім необхідним. Діти згідно довідок з сільської ради знаходяться на утриманні позивача, а Відповідачка з сім'єю не проживає. Враховуючи матеріальний стан Відповідачки, відсутність у неї на утриманні інших осіб, а також той факт, що вона постійного місця роботи не має, позивач просить стягувати з відповідачки аліменти щомісяця на наших неповнолітніх дітей по 600 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивач в судовому засіданні позовні підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що жінка без причини покинула сім'ю і не допомагає у їх утриманні. Він самостійно утримує господарство, працює по найму на сільськогосподарських роботах. Відповідача позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що сім'ю змушена була покинути через загрозу власному життю, оскільки чоловік постійно дорікав їй і підозрював у подружній зраді. Наразі вона не має змоги забрати з собою дітей, бо сама перебуває у будинку матері. Дітей любить, від них не відмовляється і допомагає продуктами, зокрема періодично приносить їм молоко, сир сметану, також купує одяг. Стабільного заробітку не має, а відтак сплачувати аліменти у запропонованому розмірі змоги не має. Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 18.11.1995 року (а.с.15). Від даного шлюбу народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO] (а.с.7, 8, 9). На даний час дитина знаходяться на утриманні позивачки (а.с.10-13). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 р. № 719-VII прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлено у розмірі 1032 грн. Для дітей віком від 6 до вісімнадцять років 1286 грн. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд констатує, що аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Суд відкидає доводи відповідачки проте, що вона змушена була піти з дому через загрозу її життю, оскільки жодних доказів на ствердження того факту, що чоловіком відносно неї вчинялося насильство, наносилися тілесні ушкодження, тощо відповідачка не надала. Не надала також доказів того, що вона зверталася з заявами до органів внутрішніх справ з приводу протиправної повідки відносне неї чоловіка. Приймаючи до уваги, що діти залишилися проживати разом з позивачем, він має право вимагати з відповідачки стягнення аліментів. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд,

Outcome: approved