Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні житлом. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4753401 від 12.06.2013 року. Відповідно до довідки Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області №673 від 07.10.2014 року за вказаною адресою крім неї зареєстрований [PERSON], який є відповідачем. Між нею та [PERSON] не укладались жодні цивільно-правові угоди про користування житловим приміщення, витрати на утримання домоволодіння останній не несе. Відповідно до п.п.7-12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (із змінами та доповненнями) субсидія розраховується виходячи із кількості прописаних у житловому приміщенні (будинку) осіб. Субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, прописаних у житловому приміщенні (будинку). На даний час вона не має можливості оформити у відділі соціального захисту населення Царичанської райдержадміністрації субсидію на електроенергію та газ, так як [PERSON] є працездатним і його доходи зараховуються при призначенні субсидії. Добровільно знятись з реєстрації з належного їй будинку він відмовляється. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладане та посилаючись на вимоги ст.ст.316, 317, 319, 391 ЦК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", прохає суд усунути перешкоди у користуванні належним їй майном, а саме житловим будинком [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстрації та стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу у її відсутність та змінила позовні вимоги, а саме: відмовляється від стягнення з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору, та підтримує змінені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи в суді. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу без його участі і винести рішення згідно вимог чинного законодавства. Вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4753401 від 12.06.2013 року (а.с.5). За вищевказаною адресою крім позивача зареєстрований відповідач в даній справі [PERSON] (а.с.4). Добровільно знятись з реєстрації з належного [PERSON] будинку відповідач відмовляється. [PERSON] не має можливості оформити у відділі соціального захисту населення Царичанської райдержадміністрації субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки колишній мешканець - [PERSON] є працездатною особою та зареєстрований за місцем її проживання, а добровільно знятись з реєстрації з належного їй будинку останній відмовляється. Відповідач не є членом сім'ї позивача, цивільно-правові угоди про користування житловим приміщенням між ними не укладалися, витрати на утримання домоволодіння відповідач не ніс. Згідно ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб ... . Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно зареєстрований у житловому будинку [ADDRESS], тоді як фактично не проживає за вказаною адресою і власником будинку (позивачем) обґрунтовано заявлена вимога про зняття його з реєстрації, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved