Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

20.05.2016р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбні відносини фактично були припинені та з березня 2016р. вони почали жити окремо, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові та поваги. Від даного шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивача, але навчається в м. Одеса. Спору щодо проживання дитини та поділу майна у сторін немає, щодо нарахування аліментів згідно чинного законодавства відповідач не проти. Також позивач вказує на те, що строку для примирення подружжя не потребує. Збереження шлюбу протирічитиме його інтересам, оскільки він бажає створити нову сім'ю. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, при цьому зазначив, що строку для примирення не потребує. Крім того, позивач просив залишити судові витрати за ним. Відповідач в судове засідання двічі не з'явилася, хоча, в силу приписів ст. 74 ЦПК України, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки поштою рекомендованим листом із повідомленням та через оголошення у пресі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, 24.02.1998р. сторони уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції цивільного стану Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 8 та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.05.2016р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного "[PERSON]" було змінено на "[PERSON]". Від спільного шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 16.07.1998р.), яка проживає біля позивача. Спору щодо місця проживання дитини та майнового у сторін немає. Фактично сторони з березня 2016р. не проживають однією сім'єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред'явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка. На підставі ст. 88 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судові витрати залишаються за останнім.

Outcome: approved