Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 29 січня 2006 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного шлюбу у них є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Подружнє життя не склалося. Налагодити нормальні стосунки в сім'ї неможливо. Тому вважає, що збереження сім'ї стало недоцільним. Просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 20.07.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримав 25.07.2018, відзив до суду не направив. Ухвалою суду від 10.08.2018 підготовче провадження було закрито судом, а справу призначено до судового розгляду на 27.08.2018. 27.08.2018 судове засідання відкладено на 27.09.2018 через неявку сторін та відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позов задоволити, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання також не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 29.01.2006 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.01.2006 (а.с. 5). У [PERSON] та [PERSON] є спільні діти - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Сторони, хоч і проживають разом, однак припинили шлюбні відносини. Діти проживають разом з ними (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд вважає доведеним, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам. У зв'язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище "[PERSON]" змінила на прізвище чоловіка "Мершін". В поданій суду заяві, позивач висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved