Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

24 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права на земельну ділянку у порядку спадкування. В позові зазначила, що [INFO] в с. Подолянка Веселинівського району Миколаївської області помер їх батько [PERSON] , про що відділом РАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за №142 від 21 липня 2009 року. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина до складу якої ввійшло і право на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Зоряний», с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, належне його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої син прийняв, але не оформив. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому у відповідності з ст. ст. 1223 та 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування одержали діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці прийняли спадщину, подавши відповідні заяви державному нотаріусу Веселинівської державної нотаріальної контори. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Зоряний», с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, яку [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцю [PERSON] нотаріус відмовила, посилаючись на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0205362, згідно з яким [PERSON] на підставі рішення Веселинівської райдержадміністрації від 14 вересня 1998 року №418-р набула право на земельну частку (пай) у землях, переданих у колективну власність КСП «Зоряний», було видано після її смерті - 16 листопада 1998 року. У зв`язку з цим [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом про визнання за нею у порядку спадкування права на земельну частку (пай), а [PERSON] , прийнявши спадщину, ні до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом, ні до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування не звертався. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області, ухваленим 20 січня 2015 року у справі №472/1538/14-ц, позов було задоволено. Навесні 2015 року [PERSON] звернулася з відповідною заявою до Веселинівської райдержадміністрації. 07 квітня 2015 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області було прийнято винесено розпорядження за №90-р, яким вирішено: Надати дозвіл громадянці України [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірах визначених Схемою поділу земель колективної власності колишнього КСП «Зоряний», а саме: загальною площею Ѕ від 6,93 умовних кадастрових гектарів та загальною вартістю Ѕ від 16519,43 грн. в межах території Миколаївської сільської ради. При зверненні [PERSON] з розпорядженням до землевпорядної організації, виявилося, що: успадкована нею земельна частка (пай) на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради від 31.01.2001 р №10 вже була виділена [PERSON] в натурі (на місцевості); виділеній земельній ділянці площею 6.8671 га, розташованій на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, присвоєно кадастровий номер - 4821782500:01:000:0088; 23.03.2001 р. земельна ділянка зареєстрована Веселинівським районним відділом земельних ресурсів на ім`я [PERSON] ; на ім`я [PERSON] було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серія ІІ-МК №026927 від 23.03.2001 р.; земельна ділянка використовується на умовах оренди ЗАТ «Веселинівська МТС». Крім того, було встановлено, що об`єктом спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , було право власності на земельну ділянку, а не право на земельну частку (пай). Звернутися до суду за захистом свого права на успадковану частку у спадщині [PERSON] перешкодило те, що [INFO] [PERSON] помер в смт. Доманівка Миколаївської області. Оскільки [PERSON] заповіту не залишив, у відповідності до ст. ст. 1223 та 1261 ЦК України право на спадкування за законом у першу чергу отримав [PERSON] , який є сином спадкодавця. Інших спадкоємців не має. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на частку у праві на земельну частку (пай), яку він успадкував після смерті батька [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Провівши поховання батька, [PERSON] прийняв спадщину, про що відповідно до ст. 1269 ЦК України подав відповідну заяву нотаріусу Доманівської державної нотаріальної контори, яким 08 листопада 2018 року було заведено Спадкову справу за №175/2018. 24 вересня 2020 року [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку права на земельну частку (пай), що належало [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв але не оформив своїх прав [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі вважають, що належним захистом їхнього права на спадщину може бути визнання права власності на успадковане майно. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представники позивачів [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги повністю, просили позовну заяву задовольнити. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Коржинський Б.Г. надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області не з`явився до зали судового засідання. Представник третьої особи ТОВ «Веселинівської МТС» Кем В.В. не з`явився до зали судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у їх відсутність та вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд, заслухавши представників позивачів, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Подолянка Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON] , смерть якої було зареєстровано 25 листопада 1996 року Миколаївською сільською радою Веселинівського району, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №24, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки №594 від 20.10.2011 р. виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] з 1970 року по [INFO] . [PERSON] знята з реєстраційного обліку як померла. За цією адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 1970 року до 10.06.2009 року, [PERSON] , [INFO] з 01.04.1988 року до сьогоднішнього дня. [PERSON] на підставі рішення Веселинівської районної державної адміністрації від 14 вересня 1998 р. №418-р належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоряний» розміром 6, 93 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК №0205362 виданого 16.11.1998 року Веселинівською РДА. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області у цивільній справі №2-0-5 від 23 січня 2007 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] народження , та [PERSON] , померлою [INFO] , актовий запис №24, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] , а вона його матір`ю. [INFO] в м. Нова Одеса Новоодеського району Миколаївської області помер [PERSON] , смерть якої було зареєстровано 21 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №142, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої зокрема увійшло право власності на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Зоряний» с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, належне його матері [PERSON] , спадщину після смерті якої син прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування за законом у першу чергу отримали його діти: [PERSON] та [PERSON] . Судом було витребувано від державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи №275/2009 року заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в якій наявна заява від [PERSON] від 23 грудня 2009 року та заява від [PERSON] від 23 січня 2010 року. Довідкою - роз`ясненням від 25.12.2013 року завідувач Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Євстратова О.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0205362, виданий 16 листопада 1998 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, згідно з яким [PERSON] на підставі рішення Веселинівської райдержадміністрації від 14 вересня 1998 року №418-р набула право на земельну частку (пай) у землях, передбачених у колективну власність КСП «Зоряний». Однак, [PERSON] набула право на земельну частку (пай) після смерті, він суперечить чинному на день відкриття спадщини законодавству. [INFO] в смт. Доманівка Миколаївської області помер [PERSON] про що виконавчим комітетом Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис №09 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування за законом у першу чергу отримав його син [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] народження , серії [NUMBER] в графі батько зазначений [PERSON] (а.с.23). Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] (батько- син). Судом було витребувано від Доманівської державного нотаріуса Миколаївської області копію спадкової справи №175/2018 року заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в якій наявна заява від [PERSON] від 08.11.2018 року про прийняття спадщини. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №975/02-21 від 24.09.2022 р. видана в.о. зав. Доманівської державної нотаріальної контори зав. Другої Первомайської Держконтори Грушанська І.В., з якої вбачається, що [PERSON] відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкоємець не надав документи, що підтверджують право власності на спадкове майно спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до суду та рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 січня 2015 року у цивільній справі №472/1538/14-ц визнано у порядку спадкування за [PERSON] , [INFO] , право на 1/2 частку земельної частки (паю) розміром 6,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості) у землях, переданих у колективну власність в КСП "Зоряний" с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в м. Нова Одеса Миколаївської області, успадковану ним після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право якої посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0205362, виданий 16 листопада 1998 року Веселинівською районною державною адміністрацією Миколаївської області та зареєстрований 19 листопада 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 8989. Таким чином, в позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до Розпорядженням Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області №90 - р від 07.04.2015 року про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам України в межах території Миколаївської та Луб`янської сільських рад, яким надано дозвіл громадянці України [PERSON] на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірах визначених Схемою поділу земель колективної власності колишнього КСП «Зоряний», а саме: загальною площею Ѕ від 6,93 умовних кадастрових гектарів та загальною вартістю Ѕ від 16519,43 грн. в межах території миколаївської сільської ради. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4806782892019 від 26.06.2019 року [PERSON] на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради від 31.01.2001 року №10 була виділена в натурі (на місцевості) земельна частка (пай) площею 6,8671 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області з кадастровим номером - 4821782500:01:000:0088 та 23.03.2001 р. земельна ділянка зареєстрована Веселинівським районним відділом земельних ресурсів на ім`я [PERSON] та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-МК №026927 від 23.03.2001 р., яка використовується на умовах оренди ЗАТ «Веселинівська МТС». Згідно листа архівного сектору Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області №229/05-03 від 21 червня 2019 року виданий завідувачем [PERSON] вбачається, що в рішенні 19 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради від 31 січня 2001 року №10 відомостей про право власності на земельну ділянку (пай), про надання дозволу [PERSON] на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку (пай) немає, тому надати копію зазначеного рішення архів немає можливості. Згідно рішення 13 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 19 квітня 2000 року №3 та додатку 2 з яких вбачається що [PERSON] здав свій пай в оренду ЗАТ «Веселинівська МТС». Відповідно до договору оренди землі від 01 грудня 2008 року [PERSON] з одного боку, та орендар ЗАТ «Веселинівська МТС», в особі голови правління Кем Василь Вільгельмович, з другого, прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно державного акту серії ІІ - МК №026927 знаходиться на території Миколаївської сільської ради площею 6,87 га, у тому числі 6,87 га ріллі строком на 12 років. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №026927, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №339 23 березня 2001 р., з якого вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради народних депутатів від 31 січня 2001 року №10 належить земельна ділянка площею 7,58 га в межах території Миколаївської сільської ради Веселинівського району. Згідно листа виданого начальником відділу у Веселинівському районні Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Ламанець О. №92/108-19 від 12.06.2019 року, де зазначено, що інформація щодо видачі державного акту гр.. [PERSON] серії ІІ-МК №026927 на земельну ділянку загальною площею 7.58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану в межах території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №339 від 23 березня 2001 року у відділі відсутня. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивачі прийняли спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їм з часу її відкриття. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачам оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Outcome: approved