Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

27.01.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовною заявою «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» до [PERSON], [PERSON], які діють в інтересах відповідача - малолітньої дитини [PERSON], в якій вказав, що спірним приміщенням є двокімнатна квартира [ADDRESS], власником данної квартири є позивач, на підставі свідоцтва про право власності від 30 квітня 1994 року, видане агентом приватизації державного житловог фонду. В спірній квартирі зареєстровані: почивач, [PERSON] та його донька [PERSON] - відповідач, яка була зареєстрована без його відома. Фактично малолітня [PERSON] у спірній квартирі не мешкає, з січня 2013 року вона проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS] у спірній квартирі відповідач власних речей не має, стосунків з малолітньою та її матір'ю позивач не підтримує, бо вони не є його родичами. Перешкод в користуванні квартирою та проживанні, вказаним вище особам, позивач ніколи не чинив, бажання мешкати в спірній квартирі вони не проявляли. Крім того, батьки малолітньої [PERSON] розірвали шлюб, разом не проживають. Позивач також зазначив, що повинен нести додаткові витрати на утримання своєї власності в зв'язку з тим, що розрахунок вартості комунальних послуг ведеться від числа зареєстрованих в квартирі осіб. Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування домоволодінням за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та заначив, що неможе вповній мірі використати своє право розпорядження своєю квартирою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які діють в інтересах відповідача - малолітньої дитини [PERSON] позовні вимоги визнали у повному обсязі, надавши суду пояснення, що малолітня [PERSON] мешкає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. квартира двокімнатна, разом з малолітньою у квартирі також мешкають її мати, брат та бабуся. Мати та брат малолітньої володіють по 1/5 квартири на праві приватної власності. Умови для життя дитини нормальні, дитина забезпечена усім необхідним. Прокурор Просолов М.О. не заперечував проти задоволення позову. Заначив, що при задоволенні позову порушення прав та інтересів малолітньої особи не вбачає. Представник Органу опіки та піклування Пролетарського району м. Донецька Кузьміна О.В., яка діє на підставі довіреності, не заперечувала проти задоволення позову. Заначила, що при задоволенні позову порушення прав та інтересів малолітньої особи не вбачає. Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи викладені в позовній заяві фактичні обставини, на підтвердження яких надані докази та які відповідачем не були заперечені, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання [PERSON] та [PERSON], які діють в інтересах відповідача - малолітньої дитини [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. При цьому суд враховує, що відповідно до ст.ст. 10, 31 ЦПК України відповідач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і має право визнати позов повністю або частково. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства", держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. У судовому засіданні було встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом з матір'ю у двокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], якій належить 1/5 вказаної квартири на праві приватної власності, дитина має всі необхідні для життя умови. На підставі викладеного, ст.391 ЦК, ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved