Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого неодноразово збільшувала (а.с. 26-28, 30-34, 46-47, 55-57, 64-65), та просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку 6 033 грн. 70 коп. заборгованості по заробітній платі , в тому числі 292 грн. 50 коп. компенсації за невикористану відпустку та 1175 грн. 16 коп. вихідної допомоги, а також 3 541 грн. 78 коп. індексації заробітної плати і 11 192 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11.12.2015 по 26.09.2016, а всього 20 767 грн. 48 коп. В судове засідання позивач не з»явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 74). Представник відповідача [PERSON] державного технологічного університету в судове засідання також не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов до їх навчального закладу не визнала повністю та просила відмовити в його задоволенні. Попередньо в судовому засіданні пояснила, що на даний час [PERSON] підприємство «[PERSON] державний центр науково-технічної інформації та інновацій», з яким перебувала у трудових відносинах позивач, не припинено шляхом реорганізації, а приєднано до [PERSON] державного технологічного університету, тому вони є неналежними відповідачами. Відповідач [PERSON] підприємство «[PERSON] державний центр науково-технічної інформації та інновацій» в судове засідання свого представника не направило, про час і місце розгляду справи судом повідомлялося належним чином, про причини нявки суду не повідомило. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 20.04.1990 була прийнята на роботу інженером відділу МОНДТ та інформації про конструкторську документацію [PERSON] міжгалузевого територіального центру науково технічної інформації та пропаганди, яке в подальшому перейменовано в [PERSON] підприємство «[PERSON] державний центр науково-технічної інформації та інновацій». Відповідно до наказу № 47/265-к від 10.12.2015 року [PERSON] була звільнена з посади інженера відділу довідково інформаційного обслуговування Державного підприємства «[PERSON] державний центр науково-технічної інформації та інновацій»» з 10.12.2015 року за п.1 ст.40 КЗпП України в звязку із скороченням штату відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 933 від 15.09.2015 року «Про реорганізацію Державного підприємства «[PERSON] державний центр науково-технічної інформації та інновацій»» (а.с. 10-11). В порушення ст.115 КЗпП України, позивачці несвоєчасно виплачувалась заробітна плата, та на час звільнення [PERSON] заборгованість становила 6033 грн. 70 коп., що стверджується довідкою Державного підприємства «[PERSON] державний центр науково-технічної інформації та інновацій» №3/146 від 10.12.2015 року (а.с. 12), заборгованість на даний час їй не виплачена. Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого їм органу належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку. Середньоденний заробіток [PERSON] становив 55 грн. 96 коп., як вбачається із довідки про середню заробітну плату позивача (2350,50 грн. х 42 роб. дні = 55 грн. 96 грн.) (а.с. 29). Таким чином підлягає до стягнення з ДП «[PERSON] державний центр науково- технічної інформації та інновацій» на користь позивача сума середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11.12.2015 по 26.09.2016: 200 роб. днів х 55 грн. 96 коп. = 11 192 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (далі за текстом - закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 2 Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до ст. 6. Закону, компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян. Згідно зі ст. 7 Закону, відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Аналогічні норми містяться в Законі України "Про індексацію грошових доходів населення". Згідно ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума невиплаченої індексації заробітної плати позивача за період березень 2014р. по листопад 2015 року складає 3541 грн. 78 коп. В судовому засіданні також встановлено, що на час винесення рішення по даній справі [PERSON] підприємство «[PERSON] державний центр науково-технічної інформації та інновацій» не реорганізовано, а саме не приєднано до [PERSON] державного технологічного університету та не виключено з державного реєстру юридичних осіб, а отже саме це підприємство має сплатити позивачу вказану вище заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені та індексацію заробітної плати. З цих же підстав суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до [PERSON] державного технологічного університету. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з Державного підприємства «[PERSON] державний центр науково-технічної інформації та інновацій» на користь держави 1378 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial